prop · G503102 · 1981-12-31 00:00:00 — Inomtransporlprogrammel betonas särskUt de krav som ställs på transporter vidmobilisering om ett angrepp inleds övertaskande. Vikten av en väl fungerandevamdistribulion framhålls. Inomarbelskrafisprogrammel bör ökad vikt läggas vid planeringen avpersonalutnyttjandel så alt behovel av personal i första hand kan tillgodosesinom prioriterade områden. 5 Programplan för ekonomiskt försvar 1982/1987 5.1 Anvisningar för planeringen Regeringenutfärdade anvisningar för programplanering för perioden1982/83-1986/87 och för anslagsframsläUningar för /83 för detekonomiska försvaret. Planeringen skulle syfta liU att ge underlag förinriktningen av det ekonomiska försvaret / 83-1986/87. ÖEF,postverket, , statens vägverk, ,luftfartsverket, transportrådet, statens jordbmksnämnd, ,, , försäkringsinspektionen,lantbruksslyrelsen, , kommerskollegium, generaltullstyrelsen, statens pris- och karteUnämnd, statens 1981/82:102 Bilaga3 8 krigsskadenämnd och statens krigsförsäkringsnämnd skulle delta i programplaneringen.Riksbanken bereddes tillfälle delta. Detuppdrogs åt ÖEF att leda och samordna programplaneringen. Programplaneringenskulle dokumenteras av ÖEF i en programplan för ekonomiskt försvar. PlaneringenskuUe omfatta all verksamhet inom det ekonomiska försvaret oavsettfinansieringsform. Planeringen skulle inriktas på att inom givna ekonomiskaramar och restriktioner rymma de högst prioriterade åtgärderna och skapabalans i försörjningsberedskapen. redovisat i fråga om säkerhetspolifiken samt målen för ochinriktningen i stort av det ekonomiska försvaret i delbelänkandet (Ds Fö1981:1) Säkerhetspolitiken och totalförsvaret skulle ligga till gmnd förplaneringen. Programplanenskulle anges i prisläge . I fråga om drift- ochförvaltningskostnader skulle planeringen utgå från vad som angavs i regeringensanvisningar för myndigheternas anslagsframställningar. Förperioden t.o.m, skulle planeras de investeringar som krävs förfullföljandet av oljelagringsprogrammet enligt proposifionen om riktUnjer förenergipolifiken (prop. 1980/81:90 bU. För övriga åtgärder - industristöd,anskaffning av varor, materiel och anläggningar samt åtgärder som kan ersättabehov av lagring och mer kostnadskrävande insatser och bidra fiU all förbättrahandlingsberedskapen - angav regeringen en särskild medelsram för budgetåret1982/83 på 180 milj. kr. Del uppdrogs ål ÖEFatt i samråd med övriga myndigheter lämna förslag tUl fördelning avmedelsramen. För budgetåren 1983/84-1986/87 skulle planerasåtgärder inom en motsvarande ram. ÖEFöverlämnade i samråd med berörda myndigheter programplan förekonomiskt försvar tUl regeringen. Programplanen har utgjort underlag förförsvarskommUténs slutbetänkande. I programplanen lämnas i stort förslag enligtföljande. 5.2Programplan för ekonomiskt försvar 1982/1987 Försörjningsberedskapenskall byggas upp uttfrån fömtsällningen att sådana varor och tjänster som äroundgängliga för individens överlevnad och samhällets funktion aUlid måstefinnas fillgängliga. Detta innebär framför allt au försörjningen med livsmedel,beklädnad, värme, hälso- och sjukvård samt härtor erforderliga produktionsmedelskaU säkerställas. I programplanen redovisas inom dessa områden förslag tillpreciserade försörjningsmål. Iplaneringen för det ekonomiska försvaret har hänsyn tagils tiU tre typer 1981/82:102 Bilaga3 9 avpåfrestningar, nämligen avspärtning, krig och fredskriser. Ökad vikt har ägnatsål överraskande angrepp och ål situationer där skilda kriser och krig gerupphov till långvariga störningar i det internafioneUa samarbetet. Delär omöjligt att exakt fömtse och ange karaktär och förlopp av en eventuellförsörjningskris. Kravet på flexibUitet i planeringen är därför framträdande. Idet praktiska arbetet är det emellertid ibland nödvändigt att lägga fasl vissaanlaganden som gmnd för planeringen. I fråga om några program har därför gjortsvissa antaganden om utrikeshandelns omfattning i och längden på framtida kris-och krigssituationer för att kunna bedöma behovet och omfattningen av främstberedskapslagring. Som en generell fömlsättning har i sådana fall antagits enkrislängd av och all importen under ell första krisår i genomsnitt utgörca av den fredsfida. Inom den av regeringenangivna medelsramen kan enligt ÖEF försörjningen inle tryggas i situationersom bygger på dessa fömlsällningar. Planeringen måste då utgå från antagandenom en betydligt störte krisimport, som uthålligheten för fleraprogram måste begränsas lill . Enligt ÖEF innebär detta en betydandesäkerhetspolifisk risklagning. Närdet gäller beredskapen inför fredskriser anges uppgifterna för det ekonomiskaförsvaret i form av bestämda lagringsmål, t. ex. alt olja skall lagrasmotsvarande tre månaders normal import. ÖEF understryker att ett sådantlagringsmål inte uttrycker något antagande om längden på en eventuellförsörjningskris eller vilken uthållighet som kan erhållas i krisen. Deekonomiska fömtsätlningar som har angetts av regeringen gör del enligt ÖEF inlemöjligt att realisera intentionerna bakom den avförsvarskommitlén förordade inriktningen av det ekonomiska försvaret. Iprogramplanen redovisas därför dels den inriktning, de åtgärder och detmedelsbehov som erfordras för att tillgodose dessa intentioner, delskonsekvenserna om de av regeringen anvisade ekonomiska förutsättningarna läggstiU gmnd för planeringen. 5.2,2Inriktning av verksamheten enligt ÖEF:s förslag Denviktigaste uppgiften inom ekonomiskt försvar är enligl ÖEF attförbättra berörd personals förmåga all verka i kriser och krig - att höjahandlingsberedskapen. Detta innebär all personal både i myndigheter och iförelag med ansvar för verksamheten i kriser och krig ges kunskaper omsamhällets och näringslivels möjligheter lill anpassning och omställning tillskilda krissituationer. Detta kan uppövas redan i fred genom övningar och spelav skilda slag. OEFanser all den bästa försöijningsförmågan erhålls om man inom landet kantUlverka de förnödenheter som behövs i kriser och krig. Prop.1981/82:102 Bilaga 3 10 hemskproduktion för de i försörjningsberedskapen prioriterade behoven skall därföri det längsta hållas levande. innebär detta krav på åtgärderfrämst inom tekoindustrin och den kemiska industrin. Inommånga områden bedömer ÖEF all det är möjligt all i produktionen ersättaimporterade råvaror m.m. med inhemska, men all delta kräver omställningar avvarierande omfattning. En viktig beredskapsålgärd är därför all söka finnainhemska subsfilul för insalsvaror som normall importeras. Förberedelser försådana omställningar föreslås främst för jordbmket och för uppvärmning avbosläder m. m. För alt dämtöver klara försörjningen med viktiga basvaror ochandra produktionsmedel föreslår ÖEF all omställningar även förbereds inommetall- och verkstadsindustrin saml den kemiska industrin. Underplaneringsperioden kommer vårt beroende av oljeprodukter för transportsektornfortfarande att vara stort. Övergång till att utnyttja inhemska drivmedel avsesdärför även fortsättningsvis förberedas. I defall en tUlfredsställande försörjningsförmåga inle helt kan baseras på inhemskaresurser, blir det enligt ÖEF nödvändigt all bygga upp beredskapslager. Endastgenom lagring kan behovet av viktiga insats- och råvaror tillgodoses under deninledande perioden av en kris innan omställning tiU inhemsk försörjning harkunnat ske. Beredskapslagringav råolja och oljeprodukter föreslås ske enligl av statsmaktema fastställtoljelagringsprogram. För alt tillgodose energibehoven för värme ochtransporter i en längre försörjningskris erfordras dessutom åtgärder utöverdet nu beslutade oljelagringsprogrammet, främst i form av drivmedel somkomplement lill gengasdrift för landsvägstransporter saml för luftfarten. Föratt säkerställa angivna mål för livsmedelsförsörjningen och behovel av kläderoch skor m. m. avses också vissa insatsvaror beredskapslagras för dessaprogram. Fredskrislagermotsvarande tre månaders normal import av råolja och oljeprodukter,petroleumbaserade insalsvaror lill den kemiska industrin, syntetfibrer, krom,vanadin, mangan, kobolt, filan, molybden och nickel föreslås byggas upp. ÖEFframhåller att det inle minst av kostnadsskäl är viktigt att beredskapslagringenbegränsas så myckel som möjligt och alt alternativ till lagring sökes. Bl.a.framhåUs att möjligheterna tUl handelsutbyte under kriser och krig, främst medvåra nordiska grannländer, bör prövas och förberedas. Ansvarsfördelningen förlagringen mellan staten och näringslivet bör också bli föremål för särskilda studier. Övrigmaterielanskaffning syftar i stor utsträckning tiU att uppnå erforderliguthållighet inom och skydd för transportsektorns olika grenar. Ett viktigtdelmål är att kunna tillgodose försvarsmaktens behov av transporter vidmobilisering och koncentrering. Dessa mål uppnås i huvud- Prop.1981/82:102 Bilaga 3 11 Särskilda åtgärder planeras inom transportsektorn för attförbättra totalförsvarels möjligheter lill mobilisering och krigsorganiseringvid överraskande inlett angrepp. Iövrigi föreslås skyddsåtgärder och viss materielanskaffning för att ikrigssituationer öka uthåUighelen inom prioriterade delar av tjänstesektorn(post, bank, försäkringar m. 5.2.3Förslag till inriktning av verksamheten på den av regeringen anvisade nivån Medde ekonomiska planeringsfömlsätlningar som angivils i regeringens anvisningarblir del enligl ÖEF nödvändigt att göra hårda prioriteringar bland deberedskapsåtgärder som planerats på den av ÖEF föreslagna ekonomiska nivån.Enligl ÖEF kan i många avseenden de ambitioner som. försvarskommitlén har gettuttryck för inle uppnås. På en lägre ekonomisk nivå ökar vikten av höghandlingsberedskap. Åtgärder som syftar lill alt höja handlingsberedskapenplaneras därför bli genomförda i samma omfattning som på den av ÖEF föreslagnaekonomiska nivån utom vad avser ell nytt ransoneringssystem för dagligvaror. Varoroch tjänster som i avspärtnings- och krigssituationer är nödvändiga förindividens överlevnad och samhällets funktion samt för understöd av detmilitära försvaret och civilförsvaret kan inle tillgodoses i den omfattningoch med den säkerhet som vore önskvärd. Åtgärderför all behålla inhemsk produktion inom prioriterade områden och för attförbereda omställningar inom sådana områden planeras bli vidtagna i möjligmän. Åtgärderna får dock i stor utsträckning finansieras genom utförsäljningarfrån beredskapslager. Livsmedelsförsörjningen,som är av gmndläggande betydelse för försörjningsberedskapen, måste inriktas påalt klara långvariga försöij-ningskriser även under de ekonomiskaplaneringsförutsättningar som gäller för delta alternativ. Med hänsyn fiU altendast ungefär häfften av de resurser som anses erforderliga kan ställas lillförfogande på denna ekonomiska nivå, har anlaganden om en mer omfattandekrisimport lagts fill grund för beredskapsverksamheten. Dämlöver måsteberedskapslagren minskas och omstmktureras. Detta medför enligt ÖEF en ökadrisklagning. Dethar inte varit möjligt all inom den angivna ramen och inom ett balanseratekonomiskt försvar avsätta tillräckliga medel för all upprätthållastatsmakternas mål för försöijningsberedskapen inom beklädnads-programmet.Verksamheten får i stäUel begränsas till att säkerställa frånförsörjningssynpunkt absolut oundgänglig kapacitet beträffandefiber-tillverkning inom ylle- och bomullsindustrin, för tyngre trikå, teknisktexfil samt läder och skor. Härvid beaktas särskilt försvarsmaktens och sjukvårdensbehov. I övrigt inskränks åtgärderna lill att i huvudsak fullfölja redan Prop.1981/82:102 Bilaga 3 12 Detta är en ambition inom lekoområdel påen betydligt lägre nivå än nu gällande målsättning. Den av statsmakternafastställda målsättningen måste därför omprövas. Åtgärder för all behålla inhemsk produkfion inomkemiområdel inskränks lill all i huvudsak fullfölja hitfills gjorda åtaganden.I den mån ytterUgare behov uppkommer torde smärre åtgärder kunna genomföras.Dessa får då finansieras genom utförsäljning av befintliga beredskapslager. Del av i särskild ordning beslutadeoljelagringsprogrammet genomförs vilket innebär ett fullföljande avberedskapslagring av råolja och av oljeprodukter för en ca ettårigavspärrningssituation jämte en krigsreserv. För övriga verksamhetsområden är det inte möjligt attbygga ul beredskapslagren. I stället måste vissa lager säljas ut för allfinansiera andra åtgärder. Kvarvarande lager hålls aktuella genomomstrukturering. Inriktningen av verksamheten inom transportsektorn blir,p.g.a. Iransportverksamhetens stora betydelse, av samma karaktär som i denföreslagna inriktningen. Alla åtgärder kan dock inle genomföras fullt ul.Särskilda åtgärder för att möta ett övertaskande inlett angrepp genomförs ihuvudsak. Behovet av fredskrislagring kan endast tillgodoses ide faUfinansieringen sker över oljelagringsfonden. Detta innebär att det inte ärmöjligt att bygga ut fredskrislager inom metall- och verksladsprogrammet. Någonfredskrislagring inom beklädnadssektorn är inle motiverad eftersom denproduktion som lagringen skulle avses för inte kan upprätthållas på denna lågaekonomiska nivå. De begränsningar av beredskapsåtgärderna som framtvingas pådenna ekonomiska nivå medför enhgt ÖEF sammantaget en betydandesäkerhetspolitisk risktagning. 5.2.4 Medelsbehov och finansiering Det totala medelsbehovel över statsbudgeten ocholjelagringsfonden för att genonrrföra den i programplanen föreslagnaberedskapsverksamhelen, samt de totala kostnaderna - som utöver angivetmedelsbehov även innefattar räntekostnader och övriga kostnader (affärsdrivandeverk och näringslivet) - framgår av följande sammanställningar. 1981/82:102 Bilaga 3 Medelsbehovenligt ÖEF:s beräkning (milj. kr) Av regeringen angiven ekonomisk nivå ÖEF:s förslag till ekonomisk nivä 1982/83-1986/87 1982/83-1986/87 Statsbudgeten Särskild medelsram Drift- och förvaltningskostnader (exkl. räntor) Oljelagringsfonden Anskaffning m. m. Drift- och förvaltningskostnader Totala kostnader enligt ÖEF .i Av regeringen angiven ekonomisk nivå ÖEF:s förslag till ekonomisk nivå 1982/83-1986/87 1982/83-1986/87 3 067 554 254 11239 5 366 1198 Fördelningenav den särskilda medelsramen över statsbudgeten för /83 påprogram framgår av följande sammanställning. ÖEF:sförslag till fördelning av särskilda medel över statsbudgeten för 1982183(milj. kr) ÖEF: s förslag tiU Bränslen och drivmedel m. m. Kemiska produkter m. m. Metaller m. m. 1981/82:102 Bilaga3 14 6 Försvarskomitténs slutbetänkande (Ds Fö 1981:14)Totalförsvaret 1982/1987 Försvarskommitlénanför beträffande det ekonomiska försvaret i sitt slutbetänkande (Ds Fö 1981:14) Totalförsvaret 1982/1987 särskill följande. 6.1Mål och inriktning i stort Efterförnyade överväganden finner kommittén ingen anledning att frångå sinaställningstaganden i delbetänkandet i febmari 1981 till inriktningen i stortav det ekonomiska försvaret. Kommitténtar dock upp formuleringen av det övergripande mål för försörjningsberedskapensom angavs försvarsbeslut. Kommittén anger att uttrycket "detekonomiska försvaret" där används på ell säll som inte överensstämmer medden definition som kommittén i annat sammanhang har lämnat, nämligen att detekonomiska försvaret utgör ett samlingsbegrepp för alla de beredskapsålgärdersom behövs för all komplettera det fredstida samhällets resurser och förberedadess omställning till situationer av kriskaraklär i syfte att skapa enfilffredsställande försörjningsberedskap.Kommittén anser vidare att man genomen ändring i målformuleringen starkare bör markera alt åtgärderna inom delekonomiska försvaret skall syfta lUl alt säkerstäUa individens överlevnad ochsamhällets funktion. Nuvarande uttryck i målformuleringen kan leda lUltolkningar om en väsentligen oförändrad standard i kriser och krig. Kommitténföreslår att målet får följande utformning: "Verksamheteninom del ekonomiska försvaret skall, genom komplettering av del fredsfidasamhällets resurser och förberedelser för dess omsläUning, skapa en sådanförsörjningsberedskap all individens överlevnad och samhällets funktion kantryggas om vi helt eller delvis blir hänvisade fill egna försörjningsresurser. Tillgångenpå oundgängligen nödvändiga förnödenheter och Ijänster skall säkerställas genomen väl avvägd beredskap inom och mellan de olika försörjningsområdena. Samhälletsresurser skaU kunna sällas in på det sätt som i varje enskilt läge bedöms geden bästa effekten, när del gäller all mildra påfrestningarnas konsekvenserför landet. Resurserna skall härvid fördelas med beaktande av attbefolkningens och de olika samhällsfunktionernas behov av resurser kanförändras efter hand som ett kris- eller krigsläge utvecklas." ÖEFhar i programplanen redovisat förslag tUl försörjningsmål och sin syn på delekonomiska försvarets planeringsfömlsätlningar och därvid bl.a. framhåUilviklen av att så långt möjligt frigöra planeringen från 1981/82:102 Bilaga3 15 antagandenom framtida krisers och krigs karaktär. Inte desto mindre har det i vissa faUvarit nödvändigt all göra vissa anlaganden om bl. a. krisers längd och möjligimport för att kunna bedöma behovel av beredskapslagring. Kommittén anser attdessa antaganden och redovisade förslag lill försörjningsmål i allt väsentligtär lämpliga. Enligt kommitténs meningär samhällets mål i fredskriser att undvika störningar i vikligasamhällsfunktioner samt att så långt möjUgl upprätthålla fredstida produktion,sysselsättning, export och konsumfion. De åtgärder som kan behöva vidtas förall begränsa konsekvenserna av framtida störningar av fredskriskaraktärinnebär ell nära samspel mellan utrikes-, handels-, försvars- ochnäringspolitiken. Det är enligl kommitténs mening mot denna bakgmnd självklartall del ekonomiska försvarets uppgifter är begränsade när del gällerförberedelserna för att kunna möta fredskriser. Uppgtfterna skall enliglförsvarskommilléns uppfattning bestå all bedöma riskerna för importstörningar inom olikavamområden, all hålla en administrativ och organisatoriskberedskap för all reglering och ransonering skall kunna vidtas och att genomföra fredskrislagring i den omfattning somanges av statsmakterna. EnliglÖEF bör ansvarsfördelningen mellan stat och näringsUv för beredskapslagringenstuderas ytterligare av en aUsidigt sammansatt kommitté. Försvarskommitténbiträder detta förslag och förordar att utredningen genomförs skyndsamt. Kommittén anser attmöjligheterna att teckna krishandelsavtal inom olika områden bör studeras ochbehandlar i sitt slutbetänkande särskilt frågan om sådana avtal inomjordbruksområdet. Eftersom osäkerheten är stor om ett sådant vamulbyteverkligen kan komma till slånd i ell krisläge bör emellertid inte enbartkrishandel tillämpas för att tillgodose de prioriteradebehoven.Försvarskommitlén finner all de åtgärder som ÖEF i programplanenföreslår i den av regeringen anvisade ekonomiska nivån även ingår i den av ÖEFförordade ekonomiska nivån. Kommittén anser att dessa åtgärder bör genomföras.De ger emellertid inle fillräcklig försörjningsberedskap enligt kommitténsmening. Kommittén anger därför i slut-betänkandet i vUka avseenden somkompletterande åtgärder bedöms erforderliga utöver de som inryms i den avregeringen anvisade ekonomiska Förlivsmedelsprogrammet innebär inriktningen all långvariga störningar iförsöijningen skall kunna . Betydelsen av all kunna 1981/82:102 Bilaga3 16 upprätthålladen regionala försörjningsförmågan betonas. Ett modernt ransoneringssystem pådagligvaruområdel föreslås bli utvecklat. Gödselmedelsförsörjningen ärbetydelsefull för jordbruket. En viss lagring anses nödvändig vid sidan avinhemsk produktion och krisimport men det slutliga lagringsbehovel börbestämmas först när den pågående utredningen om gödselmedelsförsörjningen ärslutförd. Planeringsresurserna inom livsmedelsprogrammet bör förslärkas. Deplaneringsnormer som hittiUs har gällt för beklädnadsprogrammet bedöms ge enförhållandevis högre standard än inom andra områden. Normerna bör därför sesöver. Endast de kostnader som är betingade av beredskapspoliliska skäl börbelasta lotalförsvarsramen. Del är särskilt angeläget att behovet avprodukfionskapacitet tryggas på del grundlexlila området, i fråga om läderskorsaml vad som erfordras för sjukvårdens och försvarsmaktens särskilda behov. Enviss lagring erfordras också. Beredskapsåtgärdernainom energiprogrammet bör inriktas mol att minska sårbarheten ienergtförsörjningen. Behoven i kriser och krig av bränslen, drivmedel och elför åtminstone befolkningens överlevnad och för samhällets övriga nödvändigafunkfioner skaU kunna tryggas. En buffert mol tillförselstörningar i fredstidbör dämlöver finnas i enlighet med åtaganden i avtalet om eltinternationellt energiprogram (lEP). Det oljelagringsprogram som harfastställt bör fullföljas och beredskapslagring av ångkol och naturgas ellerannan produkt som kan distribueras i gasnät påbörjas. Frågan om en eventueUytterligare utbyggnad av beredskapslagren av olja, ångkol, naturgas ochkärnbränsle bör prövas i samband med den översyn av oljelagringsprogrammet somskall göras . Inomkemiprogrammet skall pågående studier för all klarlägga möjlighelema liUanpassning och omställning i en krissituation fuUföljas. Visst slöd tillsärskilt vikliga delbranscher skall kunna lämnas. Omfattningen av etteventuellt fortsatt stöd fill Supra AB:s ammoniakfabrik i efter år1982 bör prövas först i samband med alt lagringsmålel för gödselmedel läggsfasl. Beredskapslager av gasbensin bör byggas ut med medel frånoljelagringsfonden. Inommelallprogrammel bör beredskapsverksamheten inriktas på alt förberedaomställningar av försörjningsviktig produktion. Förberedelser för brytning avkända men i fred icke utnyttjade malmfyndigheler, försök att finna inhemskasubsfitut och ökad återvinning anges som alternativ lill lagring.Elektronikens betydelse framhåUs men beredskapsålgärderna inom detta områdeanses främst vara en angelägenhet för berörda företag inom näringsUvet. Enutökning av fredskrislagren av metaller är angelägen men andrafinansieringsformer än över statsbudgeten föreslås bli prövade. Transportprogrammelsstora betydelse för totalförsvaret beto- 1981/82:102 Bilaga3 17 nas.De samlade resurserna måste kunna utnyttjas allt efter lägels krav. Särskiltviktigt är all transporterna kan fungera i samband med ell överraskande inlettanfaU. Beträffandearbetskraftsprogrammet förordas all ökad vikt läggs vid planeringen för allfillgodose behoven av civil personal inom totalförsvarets prioriterade områdenoch omsätta pågående studier i konkreta åtgärder. Iprogramplanen föreslagna åtgärder inom tjänstesektorn i övrigi ger enligtkommittén uttryck för en lämplig inriktning av verksamheten. Inomprogrammet ledning och samordning m.m. betonas betydelsen av information ochutbildning. Verksamheten bör syfta lill att skapa handlingsberedskap i fred ochatt ge personal med ansvar för verksamhet i krig förmåga alt utnyttja desamlade resurserna efter lägels krav. Ettsyslem med en grovt uppskattad ekonomisk planeringsram för femårsperioden ikombination med en noggrann årlig prövning av resursbehoven bör tillämpas fördel ekonomiska försvaret. Myndighelerna inom delekonomiska försvaret bör ges största möjliga frihet all utnyttja de samladeekonomiska resurserna för de ändamål som bäst främjar försörjningsberedskapen. Deninriktning som försvarskommitlén har innebär för /83 ettberäknat medelsbehov för särskUda åtgärder över statsbudgeten på ca 210 milj.kr. Kommittén bedömer vidare att del för driftkostnader över statsbudgeten(exkl. räntor) under /83 erfordras i stort sett samma belopp somför närvarande, dvs. ca 230 milj. kr. (i prisläge ). Densammanlagda kostnaden över statsbudgeten (exkl. räntor) blir således ca 440milj. under /83. För fortsatt planeringunder programplaneperioden bör fömlsältas en i stort reellt oförändrad årligram för kostnader (exkl. räntor) över statsbudgeten. Ramen kan dock behövajusteras . En sådan justering kan föranledas av eneventuellt ändrad ansvarsfördelning meUan staten och näringslivet förberedskapsålgärder av skilda slag.