prop · G503130 · 1981-12-31 00:00:00 — i : Lantbrukets användning av bevattningsanläggningarberörs även av den här stadgade anmälningsskyldigheten. Provinsförbundethävdar att straffpåföljden generellt för alla typer av företag som har medvatten alt göra är för långtgående. Denna bedömning grundas bl. a. pä det storaantalet bevattningsanläggningar som redan finns i bruk och vars rationellautnyttjande nära nog undantagslöst är helt riskfritt ur såväl enskild somallmän synpunkt. En modifiering av straffpåföljden och en anpassning avförelagens art och riskmomenl ur skadesynpunkl bör övervägas. Norrlandsnaturvärn: Skada kanske inte kommer fram förrän sent, och det blir ingenanmälan förtän skada blivit synlig. Det är också svårt att få målen utredda.Polis- och åklagarmyndigheterna äro icke utbildade för att handlägga justdylika saker. Det är mycKet möjligt att det först lar mycket läng tid innansaken anmäles och att det sedan tar mycket innan åklagaren harutredningen färdig. I skatlebrotlslagen stadgas en längrepreskriptionstid än den vanliga. Med hänsyn till det angelägna atl här sKyddasaKägarna synes del påKallat att även beträffande brott mot vattenlagenförlänga presKriptionstiden till 5 : I 14 kap. 4 8 VL klargörs när ettvattenföretag sKall anses angå viss fastighet. Lagrummet saKnar motsvarighet iVLF. Enligt hovrättens mening bör dock en motsvarighet till 14 kap. 4 8 VLinföras i den nya lagen, framförallt för att därigenom klargöra vilkafastigheter som skall upptagas i ansökan enligt 15 kap. 4 8 1 st VLF och vilkasom skall anses såsom sakägare enligl bl. 18 kap. 12 8 VLF. Därvid börbeaktas att, därest miljöskyddsfrågor prövas i samband med vattenmålel,sakägarkretsen vidgas i enlighet med vad som gäller vid prövning enligl ML. -Del torde föreligga elt visst behov av en definition av begreppet"fallhöjd", som lämpligen kan införas i detta kapitel. Hovrättenför Nedre : Kapitlet bör kompletteras med en motsvarighet till 14 kap.4 § VL om när företag eller åtgärd enligt VL anses angå viss faslighet. Jämtbygdenstingsrätt: 2 8. Enligt nuvarande beslämmelser i 14 kap. 5 8 2 mom. vattenlagenskall sakkunnig förordnas av vattenrällsdomaren. På grund av den betydelse somförordnandet av sakkunnig kan få vid den fortsatta handläggningen avtillståndsärendet anser all den myndighet som skall handhatillslåndprövningen även skall förordna sakkunnig och att detta inte såsom iparagrafen föreslagits under alla förhållanden skall göras av . 30 1981/82. 1981/82:130 466 : 5 8. Den vatlenbok som försvid vattendomstolarna efter VLs tillkomst utgör fr. o. m. 1955 i huvudsak ettregister till de tillstånd som domstolarna meddelat. har visat sigsynnerligen värdefull och det har - med hjälp av den karta som hör lillvallenboken -varit lätt att ta fram de tillstånd som vattendomstolarna lämnatmedan det inneburit stora svårigheter alt få reda på de tillstånd som meddelatsav häradsrätter eller andra myndigheter före VLs tillkomst. Del är därförangeläget att vattenbok förs även i fortsättningen som ett register tillmeddelade tillstånd. Eftersom en viktig del av valtenboken är kartan övernederbördsområdena och det skulle vara olyckligt om kontinuiteten bryts, börvattenboken, om förslag till prövningssyslcm godtas, föras avmiljörätterna och annars av fastighetsdomstol som är behörig alt handläggavallenmål. : Nuvarande vattenlag ger genom 14 kap. 5 8 2mom. vattenrällsdomaren möjlighet att efter framställning av förelagarenförordna sakkunnig atl utföra erforderiiga utredningar redan innan ett ärendeanhängig-göres vid vattendomstol. I förslaget lill ny vattenlag avses nämndabestämmelse ersättas av 24 kap. 2 8, vari anges att länsstyrelserna på sammasätt får förordna sakkunnig. Härvid anges emellertid inga inskränkningar vadbeträffar företagets storiek. Det fi-amslår enligt SMHLs uppfattning som eninkonsekvens atl länsstyrelserna, vilkas kompetensområde när del gällertillståndsprövning är begränsad till vissa mindre företag, skulle förordnasakkunnig även i sådana ärenden som faller under koncessionsnämndens ellerregeringens prövning. vill i stället föreslå att sakkunnigförordnandeenligt 24 kap. 2 8 vid större vattenföretag sker av koncessionsnämnden. I defall särskild hydrologisk kompetens erfordras, dvs. vid vattenföretag av slörreomfattning eller eljest med inverkan pä de hydrologiska och klimatologiskaförhållandena, bör som sakkunnig förordnas . : 2 8. SaKKunnig sKall Kunnaförordnas av länsslyrelsen. 1 överensstämmelse med styrelsens uppfattning ifråga om prövningssyslemet bör sådana förordnanden, som , meddelas avdomstol. Sakkunnigförordnanden skall enligt förslaget kunnages av en mängd myndigheter, nämligen tillslåndsmyndigheterna (regeringen,koncessionsnämnden och 24 länsstyrelser), domstolen och i denna speciella situationockså länsstyrelserna. Detta är ännu ett skäl mot uppdelningen. "StatensfiskeriQänsteman, länsfiskeriQänsteman" bör bytas mot uttrycket"företrädare för statens fiskeriadministration". Att låta kammarrätternapröva besvär över länsstyrelsernas beslut om vattenskyddsområde är visserligenkonsekvent enligl VL-förslaget. När det gäller ytvattenskyddet måste dockerfarenhet finnas om vattenförhållanden m.m. Det är därför oliimpligl all låtabesvär i dessa frågor prövas av kammarrätterna. : 1 24 kap. 5 8 gesregeringen befogenhet atl meddela närmare föreskrifter om förande av vallenbok.Enligt uppfattning är det angeläget alt de uppgifter, somsamlas i en vattenbok, systematiseras och presenteras på elt sådant sätt, allde enkelt kan användas vid planeringen av vattenresurserna och för andra administrativaändamål, t. ex. statistikproduktion. Hur delta skall ske bör lämpligen utredasav den nu arbetande vattenplaneringskommittén. : Genom en bestämmelse idetta kapitel ges regeringen befogenhet atl meddela närmare föreskrifterrörande valtenboken. Ulredningen ultalar i motiven endasl att behandlingen avdenna fråga Prop.1981/82:130 467 lämpligen bör samordnas med pågående projekt rörandefastighetsdata och miljövårdens informationssystem. Det som närmasi kan övervägas när det gällerfastighetsdata är att i faslighetsregistret ta in uppgifter om servitut ochvissa andra rättsliga förhållanden som tillkommer genom beslut enligt VL. Detär i princip gansKa uppenbart all dessa förhållanden är av den arten atl de börpubliceras i faslighetsregistret. Frågan om registrets innehåll i dettaavseende är emellertid ocKså en kostnadsfråga. Enligt bestämmelser i utredningsförslaget skallfastighetsbildningsmyndigheten vid delning av fastighet som är ansluten tillsamfällighel för markavvattning eller vallenreglering fördela fastighetensskyldigheter i samfälligheten mellan de nya fastigheterna. Fullgörandet avdenna uppgift fordrar i praktiken atl det framgår av faslighetsregistret attfasligheten är ansluten till samfällighet. Om markavvattningsförelagen försöver till .AL leder detta lill att uppgift om anknytning lillmarkavvatlningssamfällighel kommer in i faslighetsregistret i enlighet med debestämmelser som gäller om AL-företag. I fråga omvattenregleringssamfälligheter och andra förelag enligt VL finns däremot i dagingen föreskrift om redovisning i faslighetsregistret. iKronobergs län: Det bör övervägas om inle uppgifter beträffande förrättningarför markavvattning, skall införas i faslighetsregistret på samma sätt somuppgifter om förräftningar enligl AL, i stället för att som endast redovisasi vattenboken. Även uppgifter om samfälligheter för vattenreglering ochvattenöverledning bör kanske införas i fastighelsregislret. i : Etl problemsom uppstår i praktiken är atl hitta valtendomarna och att hitta i desamma. Ensirävan är ju att samla alla frågor som rör fastigheter på ett ställe ochlämpligen borde de hamna hos faslighetsregistret. Del är dessutom tänkbart attservitut enligt VL, liksom delaktigheter enligl 6 kap., samfälligheter enligt7 kap., tvångsrätler enligl 9 kap. liksom markavvattningsföretag enligt 16kap. skulle registreras i fastighetsregistret på respektive faslighet. Dettaför all kunna få en snabbare och säkrare överblick över vad som i olikaavseenden berör en fastighet eller samfällighet. i : I 8 1 stadgas bl. a.om rätl all meddela tillstånd för undersökningar m.m. förvattenföretag över fastigheter som annan äger eller innehar. Vi finnerbestämmelsen om sådan rätt ulan anmärkning, men saknar stadgande om skyldighetatt underrätta markägare om sådant beslut, liksorn om undersökningens art ochomfattning m. m. Den här aktuella lagbestämmelsen bör kompletteras med sådanunderrättelseskyldighet till berörda markägare. : Bestämmelser om rätl lilltillträde för undersökning av aktuell faslighet har intagits i 24 kap. I 8.Föreskrift härom lämnas av länsslyrelsen. beslut kan emellertidenligl 4 8 i samma kapitel överklagas. Risk föreligger således för avsevärd tidsutdräktinnan begärt tillträde Kan sKe. Visseriigen motsvarar bestämmelsen vad som isaK stadgas i dessa avseenden i nuvarande vattenlagen och i expropriationslagen.Del synes emellertid angeläget all Kunna få till stånd tillträdesbeslut varsverKställighel inle uppehälles genom anförda besvär. Tillträdesrätten synesKunna regleras i huvudsaklig överensstämmelse med vad som i dessa hänseendensladgas i 152 8 byggnadslagen, 24 8 lagen om påföljder och ingripanden vidolovligl byggande m. m. saml 4 kap. 38 S faslighelsbildningslagen. Prop.1981/82:130 468 15 Utredningens förslag till lag, om införande av nyavattenlagen : 4 8. Valtenmål kan,som erfarenheten visar, pågå under åtskilliga år. Har målet anhängiggjortsomedelbart före nya vattenlagens ikraftträdande skulle således nu gällandedomslolssammansättning komma att tillämpas därefter. Hovrätten föreslår sålunda alt även vattenmål som anhängiggjortsföre nya lagens iKraft-trädande sKall handläggas av fastighetsdomstolen isammansättning enligl VLF. Paragrafen bör införas under24 Kap. - Enligt 14 kap. 2 S 2 st. VL skall rätt till gruva, för varstillgodogörande utmål anvisats eller koncession meddelats, jämställas medäganderätt till fast egendom. Bestämmelsen, som tillkom 1944 sedan del visatsig all behov förelåg att låta gruvägare uppträda såsom sökande i vattenmål(prop. 1944:63), saknar motsvarighet i VLF utan atl anledningen härtillangivits. Enligt hovrätten saknas skäl att på detta sätt försämra gruvägaresställning. Under denna paragraf bör därför intagas en molsvarighet lillovannämnda bestämmelse. Hovrätten ifrågasätter omen övergångsbestämmelse som reglerar underhällsskyldigheten vid äldretorrläggningsförelag kan undvaras. 11 och 12 88. Under detta avsnittbör punkterna 5 och 6 i övergångsbestämmelserna till lag om ändring avvattenlagen (1974; 273) införas. I 11 8 bör anges att denersätlningsfria andelen vid omprövning av kraftverk beräknas påproduktionsvärdet ulan hänsyn lill regleringar eller överledningar. skall Fiskeavgift enligt 6 kap. 9 8 VL inte ha motsvarighet i dennya vattenlagen, medan sådana enligt VL bestämda avgifter skulle utgå även ifortsättningen (s. 316). Enligl hovrätten saknar avgiften i våra dagarekonomisk betydelse och redan utgående avgifter bör därför avvecklas sedan nyalagen trätt i kraft. Hovrätten föreslär i första hand atl en motsvarighet tillandra punkten i lag (1969:393) med övergångsbestämmelser till ändringar i 8kap. VL införs under denna paragraf Skulle å andra sidan utredningens förslaggenomföras, bör avgiften kunna omprövas enligt 15 kap. 14 8 VLF för attmöjliggöra kompensation för penningvärdeförändringar. En erinran härom bör i såfall införas under förevarande paragraf. Enliglförsta stycket föreligger icke anmälningsskyldighet enligt 12 kap. beträffandebl.a. företag som "eljest kan anses ha tillkommit i laga ordning".Härmed avses enligt motiven (s. 413) fall då vattenföretag utförts utan altnågot särskilt medgivande till delta inhämlals och inle heller behövt inhämtas.Endast anmälningsskyldighet enligt 12 kap. 2 8 VLF kan här avses. Sådananmälningsskyldighet föreligger emellertid enligt tredje stycket beträffandealla vattentäkter som inte tillkommit efter domstols eller myndighetsmedgivande. Med hänsyn härtill bör ordet "anmälningsskyldighet" iförsta slycket utgå. Vad gällervattenavledning och invallning samt flottledsarbelen bör i enlighet med 6 kap.20 8 3 st. samt 7 kap. 47 och 49 88 VL tidpunkten bestämmas till den 1 januari1920 och den . Hovrätten hänvisar tillvad som ovan anförts under avsnitt 5.4. 117 8 första styckel bör anges att deåsyftade bestämmelserna i 15 kap. är 13-23 88. "Laga domstol i brottmål" bör utbytas mot"allmän domstol". Hovrätten för Nedre : Deföreslagna övergångsbestämmelserna synes vara bristfälliga i vissa hänseenden.Bl.a. Prop, 1981/82:130 469 stadgandeti 4 8 första stycket föranleda komplettering av 23 8 andra stycket med en regelav innebörd all, för det fall efter nya VL:s ikraftträdande åtal väcks förbrott som begåtts , äldre VL skall tillämpas om brottet ärstraffbart enligt nya VL eller - såvitt avser brott enligt 13 kap. 14 5 förstaslycket . - Enligl hovrättens mening bör vidare 10 kap. 19 8VL-förslagel åtföljas av en övergångsbestämmelse, som skyddar äldre anspråk påersältning för oförutsedd skada mot allmän preskription (se hovrättens yttrandevid nämnda paragraf). : 4 8. Vid behandlingen av 10kap. VL-förslaget har föreslagil atl det nuvarande anmälningssystemetför oförulsedd skada bibehålls. Även om förslag inte godtasbör dock anspråk pä ersättning för oförutsedd skada kunna anhängiggöras genomanmälan i alla de fall då tillstånd meddelats enligt VL. I tillstånds-domarnabrukar regelmässigt sägas ut atl anspråk får framställas genom anmälan inomviss tid. Sakägare som rättat sig efter bestämmelsen i sådan dom och gjortanmälan om oförulsedd skada inom rätt tid måsle därigenom vara bibehållen vidsin rätt att få anspråket prövat. Som anfört vid 10 kap.VL-förslaget bör ersätlningsfrihet ej föreligga då omprövning sker av äldreföretag som ej är underkastat bestämmelserna om kungsådra och nyprövning.Ersättning bör även kunna utgå om de beträffande kungsådra och nyprövningangivna tiderna förkortas. Paragrafens första mening är synnerligen svåriäsloch alltför lång. Den bör arbetas om. har vid behandlingen av 12kap. 2 8 avstyrkt de föreslagna reglerna om förprövningsskyldighet ochanmälningsskyldighet för vattentäkter (se avsnill 12.2). I konsekvens härmedavstyrker även den i 15 8 tredje stycket föreslagnaövergångsbestämmelsen. En vattentäkt som anordnats l.ex. genom alt vattenpumpas från inverkar inte på vattenförhållandena i och måsledärför anses ha tillkommit i laga ordning enligt VL även utan attvattendomstolen lämnat medgivande därtill. Det finns nu etl stort antalytvaltentäkter som inle tillståndsprövals och som ej avser vaiten förhushållsbruk men som måste anses lagliga enligt VL eftersom de inle skadar varesig allmän eller enskild rätt. Enligt mening saknas anledningatt underkasta innehavarna av sådana vattentäkter anmälnings- ellerförprövnings-plikt när den nya VL träder i kraft. Som anfört vid 23 kap. I 8täcker denna straffbestämmelse inle alla fall som bör sanktioneras genomstraff. Även de föreslagna övergångsbestämmelserna i 23 8 bör fullständigas såatt inga luckor uppstår. Straffbestämmelserna i kan enligl 4 8 i övergångsbestämmelsernatillämpas på brott begångna före den nya lagens ikraftträdande om talan väcktsdessförinnan. Om lalan väcks därefter men brottet begåtts måsle för att straff skall kunna ådömas - i övergångsbestämmelserna stadgas attäldre VL skall äga tillämpning på brott som är straffbart enligl denna lag ochsom begåtts innan lagen upphävdes. Del föreslagna andra stycket i 23 8 blirmeningslöst om sådan övergängs-bestämmelse inte finns. : 4 8. Om det i motsats lill vadvattendomstolen anser bestäms att talan om ofömtsedd skada sKall väcKas genomstämning, bör anspråK på ersättning för sådan sKada Kunna väcKas genom anmälanäven efter nya VL:s ikraftträdande i de fall tillstånd meddelats enligl nu gällandeVL. I domarna finns oftast hänvisningar lill vad sakägarna har att iakttaga,och del förefaller därför olämpligl om den nya lagstiftningen får sådan verkanalt sakägarna icke kan följa dessa hänvisningar. Prop.1981/82:130 470 Såsom vattendomstolentidigare anfört bör äldre företag i första hand icke alls omprövas i vidareutsträckning än som gäller . Sker till följd av nya VL intrång isådana förelag bör i andra hand full ersättningsrätl tillkommatillståndshavaren. vill erinraom att bestämmelsen i 12:2 VL-förslagel avstyrkts (se avsnitt 12.2).Övergångsbestämmelsen i 15 8 tredje slycket bör sålunda ulgå. Det förefalleregendomligt att intresset för myndighetskontroll av yt- och gmndvattentäkterkan vara sä starkt atl dessa vattenförelag skall behöva särregleras. Straffbestämmelserna i nugällande VL måste genom särskill övergångsstadgande göras tillämpliga pågärningar som begåtts före lagens upphävande oberoende av den tidpunkt då lalanom ansvar väckes. Kammarkollegiet: Se avsnitt 13. i Kristianstadslän: Vad i VL-förslagel kap. 21 88 2-3 respektive kap. 23 8 4 stadgas ommyndighets tillsyn respektive möjlighet atl förordna om rättelse s;kall såvittlantbruksnämnden kan finna av förslaget till särsKilda övergångsbestämmelserinte ha avseende på bl. a. markavvatlnings- (torrläggnings-) företag, tillkomnavid förrättning enligt vatten- och dikningslagen. anser, att detur allmän synpunkt vore betydelsefullt om nämnda bestämmelser kunde tillämpaspå äldre, större förelag där olägenheterna av eftersatt underhåll är särskillpåtagliga för exempelvis jordbruk, fiske och avlpppsintressen. i : Föratt komma tillrätta med de problem som varit förknippade med rättskraften avtidigare vatlendomar och förrätlningsbeslut och kunna få lill ståndvälmotiverade omprövningar, är del nödvändigt, att en del av de i nyavattenlagen föreslagna reglerna görs tillämpliga även på äldre förelag. Dennafråga har varit svår för vattenlagsutredningen, eftersom retroaktivt verkandelagstiftning strider mot svensk rättsuppfattning. anser atlutredningens förslag lill övergångsbestämmelser är väl avvägt. Möjlighet måsletillskapas all ompröva lagakraftägande vattendomar och förrättningsbeslut ävenför äldre förelag. Bestämmelserna har fåll en sådan utformning atträltssKyddet för tillståndshavare får anses tillgodosett. Alt anmälningsplikt införes församtliga vattentäkter, som ej har tillstånd enligl äldre lag, anserlanlbruksnämnden som en självklar princip. I Västmanlandslän: Enligt 15 kap 2 8 prövar länsstyrelser bl. a. frågor om tillstånd vidanordnande och nylQande av yt- eller grund vattentäkt för jordbruksbevattning. Nuvarande regler kräver sådanttillstånd endasl i vissa fall. I praktiken innebär detta allbevattningsanläggningar i allmänhel har Kunnat ansKaffas utantillstånd. Något undantag för sådanaanläggningar synes de föreslagna övergångsbestämmelserna fill 15 Kap. inteinrymma. Enligt lantbruKsnämndens åsikt börbefintliga bevattningsanläggningar som, enligl nu gällande regler kunnatanskaffas utan särskilt tillstånd, inle bli underkastade den nya vattenlagens15 kap. 2 8. : 1 8. Reglerna omanmälningsplikt för jordbruksbevattning bör som styrelsen anfört genomförasföre lagförslaget i övrigt. Det borde även övervägas att den av styrelsenföreslagna anmälningsplikten för dammbyggnader i rinnande vatten tidigarelades. 14 8- Även om del uttrycks någoloklart, utgår från atl gamla 2: lO-avgifter ska kunna utgå efter omprövning. Prop,1981/82:130 471 omprövningstillfället bör dock aldrig vara längre än 10 årefter det att nya VL trätt i kraft. Omprövningen skall därefter varaindexreglerad eller ske med högst tre års intervall i enlighet med vadstyrelsen föreslagit under 11 kap. Fiskeriintendenten i Övre norra distriktet: 13 8. Med"utgå" avses väl "fortsätta att utgå" och ej atl 2:8avgifterna skall upphöra. Enligl kommentarerna (sid. 303) skall omprövningtill förmån för fiskel enligt 15 kap. 14 8 kunna påkallas när som helst, vilketinnebär att även gamla 2:8 bestämmelser skall kunna omprövas. Det förutsattesockså att i de fall där några 2:8 bestämmelser ej fastställts, en omprövningenligt 15 kap. 14 8 skall kunna ske. Enligl denna paragraf får omprövning enligt 15 kap.13 8 nya vattenlagen, innebärande bl. a. ändrade vattenlappningar, ej påkallasförrän tidigast . Detta är en alltför avlägsen lidpunkt, då tappningsbestämmelsernai många gamla mål är synneriigen olämpliga för fisket. Därför bör omprövningkunna ske direkl från lagens tillämplighets-datum . : I 4 8 2 st. föresläs att mål omersättning m. m. för oförutsedd skada skall handläggas enligl 18 kap. nya VL,om anspråket framställes efter dennas ikraftträdande. 1 18: 3 nya VL hänförssådan lalan lill slämningsmål. Förslaget innebär bland annat, all anspråk ianledning av sådan skada inle kan framställas genom anmälan ens i de fall dåtillstånd lämnats enligt gällande VL. Denna verkan torde vara åsyftad (s. 410).Förbundet anser emellertid att det nuvarande anmälningssystemel för oförutseddaskador har betydande fördelar, särskilt för sakägare, och det bör åtminstonebibehållas i alla de fall, då hänvisning om anmälningsförfarande givits förenya VL:s ikraftträdande. : Genom nya vattenlagen upphäves i princip 1918 årsvattenlag. Etl undanlag från principen är atl den rätt som tillkommit någon pågrund av dom etc. icke inskränkes av detta. Elt annal undantag är att tidigareanhängiggjorda mål och ärenden som regel skall bedömas enligl äldrebestämmelser. Emellertid har i redan avslutade mål enligl äldre vallenlagenofta förordnals om prestationer som kan komma under förnyad domstolsbedömningpå grund av förbehåll enligt lag eller domsföreskrift. De nu föreslagnaövergångsbestämmelserna synes inte klart ange vilken lag som skall varatillämplig i en dylik situation. Här lorde framför allt få framhållasovissheten i den delen såvitt gäller ersätlningskrafl enligl 9 kap. vattenlageni lydelsen före den . : Enligl 18 S fåromprövning enligl 15 kap. 13 8 nya lagförslaget ändrade vattenlappningar ejpåkallas förrän tidigast . Detta bedöms vara en alltför avlägsentidpunkt, enär tappningsbestämmelserna i många äldre vattenmål är synneriigenolämpliga för fiskels intressen. Omprövning bör därför kunna äga rum direkl ianslutning till lagens tillämplighelsdatum . Prop,1981/82:130 472 Transumt av protokoll vid regeringssammanträde den 22januari 1981 Det förslag till ny vattenlag som läggs framföljer i huvudsak utredningsförslagels systemalik. Gemensamma beslämmelser harså långt som möjligt införts för alla de företag som lagen skall tillämpas på.Dessa företag, som benämns vattenföretag, definieras i I kap. Det följandekapitlet innehåller de grundläggande bestämmelserna om rätten till vatten.Bestämmelserna i 3 kap. om tillåtligheten och utformningen av vattenföretaggäller för alla sorters vattenföretag. 1 4 kap. har tagils in bestämmelser omtillståndsplikt. Dessa allmänna bestämmelser kompletteras av särregler iföljande kapitel om markavvattning (5 kap.), bevattning (6 kap.) samtvaltenreglering och vattenöveriedning (7 kap.). Bestämmelserna om bevattningsaknar motsvarighet i utredningens förslag (se avsnill 2.12). Bestämmelsernaom markavvaltningsföretagen har kompletterats med särskilda regler omavledande av avloppsvatten, som delvis motsvarar 8 kap. VL (se avsnitt 2.11). Det av ulredningen föreslagna särskilda kapitlet omgrundvattenläkl (5 kap. i utredningens förslag) har inte fått någonmotsvarighet. 1 fråga om anledningen härtill hänvisas lill vad som anförs vid 3kap. Beslämmelser om andelskraft (4 kap. i ulredningens förslag) hartagits in bland ersättningsbestämmelserna i 9 kap. Bestämmelserna om skydd för vattenförsörjningen (8kap. i utredningens förslag), som i sakligt hänseende skiljer sig frän bestämmelsernaom vattenföretag, har tagits in i 19 kap. De ändringar av prövningssyslemel som har gjorts iförhällande lill utredningsförslaget (se avsnitt 2.2) har medfört altbestämmelserna i 13 kap. om prövning av vattenmäl i hirvudsak har ersatt fyrakapitel i utredningsförslaget (13, 15, 17 och 18 kap.). Bestämmelserna omutrivning m.m. samt om tillständs giltighet och omprövning har dock brutits uttill särskilda kapitel, 14 och 15 kap.