prop · G503134 · 1981-12-31 00:00:00 — 'kan godtas vad gäller de hos polismyndigheterna anställda delgivningsmännen.Dessa kan på grund av sin anställning få ul adressuppgifter hos posten ochförsäkringskassa, i sistnämnda fall enligt SFS 1981:429. De fritidsarbetandestämningsmännen däremot torde i detta hänseende få anses som privatpersoner ochinle ha tillgång till ifrågavarande r'egister. Däremot kan de efterhänvändelse till polismyndighetens kansli få fram uppgifterna. Det extraarbete sådan hänvändelse innebär och kostnaderna för brevporto ochtelefonsamtal ersätts inte. har tidigare föreslagit atl ivart fall nyssnämnda udägg skall kunna ersättas, eftersom detta är ägnat althöja stämningsmannens prestation, men inte vunnit gehör härför. Det ärangelägel att denna ersättningsfråga löses. Det lokala polisväsendets terminaler är i regel placeradei centralortens sambands-Zförbindelsecentral. Säkerhetsbestämmelserna förtillträde och åtkomst är stränga. Registerförfrågningar måste ske genompersonal med särskild behörighet. Vid köbildning torde delgivningsärendena geslåg prioritet. Delgivningspersonalens möjligheter alt få tillgång till terminalbör förbättras. biträder därför utredningens förslag alt styrelsennärmare får utreda behovet av ytterligare terminaler. Likaså är styrelsenberedd atl undersöka möjligheterna att använda hjälpmedel av typ minidator föri första hand delgivningscentralen i . EAthjälpmedel av annat slag som underlättar hanteringen av delgivningsärendena ärett arbetsbesparande och genomtänkt blankettsyslem för diarieföring,uppgiftslagring m.m. ämnar i samarbete med domstolsverketbl.a. utarbeta ett blankettset som bättre än nuvarande blanketter svarar motdagens krav. 1 sinaanvisningar för förfarandet vid delgivning genom stämningsman, dnr C-611-4137/79,har styrelsen för de brådskande delgivningarna rekommenderat alt diarienummerinhämtas per telefon av stämningsmannen och att preliminär redovisning tillpolismyndigheten sker sammaledes. Härigenom har en gmnd skapats för etl smidigtsamarbete i de brådskande fallen mellan uppdragsgivare/polismyndighel/stämningsman.Lämpligheten av att delgivningsmän i storstadsdistrikten innehar stämningsmanna-förordnandeni intilliggande polisdistrikt har även berörts i anvisningarna, som härbifogas. Rapporteringsskyldighettill centrala bilregistret i fråga om nya adresser för gäldenärerna vid vissatyper av krav kan inle föreskrivas för polismyndigheternas del. Dessa får intekännedom om vad kraven gäller, eftersom delgivningsförsändelserna kommer islutna kuvert. En generell rapporteringsskyldighet beträffande samtligaadressförändringar skulle innebära ett Prop,1981/82:134 152 avsevärt merarbete, som i de största polisdistrikten inleskulle kunna bemästras utan personalförstärkning. Förslaget om ökad användning av buddelgivning föranlederföljande synpunkter. Redan nu ålar sig delgivningsmän/stämningsmän buddelgivningsupp-dragsåsom extraarbete utanför anställningen/uppdragen hos polismyndighet. 1 denmån dessa exlrauppdrag avser samma kategorier av ärenden, som uppdragstagarenhar att fullgöra för polismyndighetens räkning, kan lätt etl osuntkonkurrensförhållande uppkomma. Om det går atl hos delgivningsmän/stämningsmänköpa sig företräde i delgivningskön genom all anlita vederbörande som buddelgivare,måste detta upplevas som stötande. vill därför understrykavikten av atl ökad användning av buddelgivning organiseras i någon myndighelsregi. På sina håll har delgivningsmän uppfatlat övergången från faslbilersättning per ärende till kilometerersättning som en försämring.Möjligheten att träffa specialavtal med blandad fast och rörlig ersättning börövervägas, så att benägenheten i storstadsområdena all använda egen bil i Qänstenoch därmed effektiviteten ökar. : utgår från all utrymmet förbrevdelgivning är begränsat i den summariska processen. Synpunkter på när brevdelgivningbedöms vara lämplig kommer all intas i handboken. Frågan behandlas även viddomstolsverkets kurser i summarisk process. Om tidigare erfarenheter av densökte eller andra omständigheler gör del sannolikt att gäldenären inte villmedverka får man välja en effektivare delgivningsform. För att underlättadomstolarnas arbete kommer det i handboken att anvisas förslag på lämpligaalternativa delgivningsformer. finner det tveksamt om dethärutöver skulle behövas särskilda riktlinjer för i vilka fall brevdelgivningbör användas. Det finns olika praxis vid de skilda domstolarna i frågaom liggetiden för rekommenderade brev med mottagningsbevis. I handboken och vidden löpande kursverksamheten kommer för- och nackdelar med långa respektivekorta liggetider att presenteras. Det torde sedan ankomma på den enskildadomstolen att välja lämplig liggetid. ställer sig avvisande till att undersökaden betydelse liggetidens längd och postens påminnelser kan ha beträffandeeffektiviteten vid delgivningen. En sådan undersökning som är kostsam kan antasvara utan motsvarande nytta. Del utbildningsbehov av poslQänstemän som påtalas ipromemorian, för att effektivisera den särskilda postdelgivningen, torde varaen postens egen angelägenhet. är dock berett att medverka vid eneventuell utbildning. Prop,1981/82:134 153 I detta sammanhang vill framhålla viklen avatt försändelser avseende särskild postdelgivning av posten skickas vidaredirekt för delgivningsförsök på eventuell eftersändningsadress. 1 handboken avser att upptarekommendationer, utarbetade i samråd med , om hurdelgivning genom slämningsman bör ske i olika silualioner. Mål medbrådskande delgivningar torde dock vara ganska sällsynt förekommande i densummariska processen. 1 samband med all ADB-teknik på försök kommer att införasvid vissa tingsrätter avser att ta upp frågan om återanvändningav adresser. Möjligheten att anvisa myndighelerna lämpliga buddelgivarebör enligt promemorian undersökas av . Denna fråga bör enligt domstolsverkelsmening finna sin bästa lösning om de enskilda myndigheterna i stället lokaltundersöker förhållandena på sin ort. kommer alt behandlaproblemet i handboken varigenom domstolarna initieras till alt företaga egnaundersökningar. Datainspektionen: På sidan 46 påtalas all ett slulbevisföranleder att gäldenären råkar ut för "anmärkning i ett kredilregister".Språk vårdandet synes här ha föranlett en misskrivning. Slutbevis noteras iett flertal kreditregister (pluralis). Se härom datainspektionens PM "Vaden lagsökningsdomare bör veta om kredilupplysningsverksamhet". Den inställning lagstiftaren visat i specialmotiveringentill 9 kap. 8 6 Iredje stycket i sekretesslagen (1980:100) gentemot inkassoverksamhel,nämligen alt utlämnande av adressuppgift om gäldenär till fordringsägare eller inkassobyrå"typiskt sett upplevs som en nackdel för den enskilde" och således ejfår udämnas enligt lagrummet innebär, som påpekas på s. 52 i promemorian, alt inkassoföretagoch fordringsägare av lagstiftaren hindras från atl inhämta de uppgifter somde å andra sidan åläggs att lämna enligt lagsökningslagen. 1 propositionen (1974:42) med förslag till inkassolaguttalar föredragande statsrådet (s. 13) all inkassoverksamheten fyller enviktig funktion i betalningsprocessen, bland annat som en följd av den ökade kreditgivningen. Lagstiftaren synes nu försöka sitta på två stolarsamtidigt. Datainspektionen har tidigare uppmärksammat departementet påproblemet. På s. 52 och följande i promemorian föreslås att delgivningsorganisatio-neneventuellt bör terminalanslutas lill vissa register för adressforskning samtall dokumentation av delgivningsadresser lill gäldenärer som kan förväntasåterkomma i senare ärenden skall förses med "tekniska hjälpmedel"härför. Därmed avses uppenbarligen endera ADB-register eller möjligen registerförda med mikrokortteknik. Prop,1981/82:134 154 På s. 55 och följande diskuteras behovet av atttingsrätterna bevarar delgivningserfarenheter delgivningsadress ochdefinitivt hindersbevis för återanvändning vid senare tillfälle. 1promemorian föreslås därefter atl del bör ankomma på alt ulreda behovelav något slag av register, varvid med all sannolikhet skulle behövas ADB-teknik. Såväl delgivningsorganisalionens anslutningar tillbefintliga register som inrättande av nya register där och hos domstolarna,förutsätter, om registren avses föras med ADB-teknik, tillstånd enligldatalagen. Därvid bör beaktas att registren inte får karaktären av "braall ha-regisler" och såväl från effektivitets- och integrilelsutgångspunktmåste uppgifterna i sådant register gallras tämligen snart. Den som ärsvårdelgiven är del bland annat på den grunden att han ofta byter adress utanatt meddela vare sig myndigheter eller fordringsägare. Inaktuellaregisteruppgifter främjar varken effektivitet eller integritetsskydd. I vad mån, som uppgivits i promemorian s. 56, centralabilregistret skall tilldelas uppgifter att föra särskilda adressregister fördelgivning av bilägare är, från datainspektionens utgångspunkter, tveksamt. Ärägareuppgif-lerna i bilregistret oriktiga eller inaktuella bör de i ställeträttas och fortlöpande hållas aktuella. På s. 57 ipromemorian görs gällande all det är en uppgift för datainspektionen såsomtillsynsmyndighet enligt inkassolagen att tillse att inkassoföretag ochstorborgenärer återanvänder delgivningsadresser och hänvisas i denna del till prop.1980/81:10 s. 91, där dock departementschefen endast påpekar alt inspektioneninom ramen för tillståndsprövnings- och fillsynsverksamheten bör se till blandannat atl företagen gör tillräckliga insatser för utbildning av de anställdaoch dylikt. I själva verket innefattar datainspektionens uppgifterenligt inkassolagen och framför allt enligt datalagen att verka för att noteringarom gäldenärer inte behålls än vad som erfordras för hanteringen ipågående och avslutade ärenden. I sammanhanget bör påpekas att hanteringen avansökningsavgifterna såväl på ingivarsidan som hos tingsrätterna när det gällerinkassobyråer och s.k. "slorborgenärer" sker på ell föga rationelltsätt. I stället för debitering på varje ansökan och oavsett om det sker med klisterlappar(stämpelmärken) eller kassaapparat, borde en fakturering i efterhand månadsviskunna ske i likhel med vad som redan visat sig fungera i molsvarande avseendehos kronofogdemyndigheterna. En sådan ordning skulle uppenbarligen sparaavsevärd tid och resurser såväl hos ingivare som hos tingsrätterna. Eventuellaränteförluster för statsverket skulle kunna uppvägas genom ä conlo-belalningari slörre poster från ingivare. : ser med tillfredsställelse altformen brevdelgivning kan användas i större utsträckning. Delta sammanfallermed texten i och andemeningen bakom delgivningslagen och delgivningskungörelsen. 1981/82:134 155 Brevdelgivning är dessutom belydligt billigare än andra delgivningsformer.1 departementets promemoria Delgivning, som delvis citeras i betänkandet,anges som genomsnittskostnad för ordinär delgivning i form av vanligt brev med delgivningskvitto(brevdelgivning) . , medan ordinär delgivning i form av rekommenderatbrev med mottagningsbevis (rekdel-givning) kostar . Andra delgivningsformerär dyrare, i vissa fall betydligt dyrare. Vi vill här (i fråga om rekommenderat brev medmottagningsbevis) endast rätta några felaktigheter i texten. I andra styckel iavsnittet sägs all posten skickar ut en påminnelse . Rättantal dagar är 10. I efterföljande stycke sägs all poslens automatiskapåminnelse bortfaller . Delta kan vara rikfigt, omliggetiden är eller mindre. Om liggetiden är längre än 10 dagarpåminns adressaten enligt vanliga regler. Del är givetvis beklagligt att delgivningskvitton iblandåterkommer oriktigt eller ofullständigt ifyllda till domstolarna. Förklaringarlill detta kan vara flera. För särskild postdelgivning gäller speciella reglersom avviker från det normala förfarandet vid postutdelning m.m. Då antaletsärskilda postdelgivningar är relativt litet, kommer den enskilde brevbärareninte så ofta i kontakt med den typen av försändelser. Det är därför inte sålätt för brevbäraren all komma ihåg vilka utdelningsrutiner som gäller.Arbetsledningen får därför vid så gott som vaQe fillfälle instmera brevbärarna- och det gäller naturiigtvis i hög grad nyanställda - om de särskildabestämmelser som gäller i det här avseendet för atl i möjligasle mån undvikaatt fel begås. En möjlighet lill förbättring är, som antyds ibetänkandet, att ytterligare höja graden av information till berörd personal.En annan möjlighet till förbättring kan vara att se över texten på delgivningskvittot.Dessa möjligheter bör utredas närmare i samver-kan med , somföreslås i betänkandet. Enligt nuvarande bestämmelser om särskild postdelgivningfår en delgivningsförsändelse inle eftersändas till en annan ort. Ibetänkandet anförs nu att skall undersöka om postrutinerna kanändras på så sätt att delgivningsförsändelser eftersänds även till annan ortoch alt den nya adressen anges på delgivningsbeviset. har ingentingemot atl undersöka den frågan, som bör vara lätt att lösa. Det finns dock en annan sida av problemet, som först börundersökas. gäller en liggetid , ankomstdagenoräknad. Om delgivningsförsändelsen får eftersändas även lill annan ort, där enny eftersändning kanske är begärd osv., kan det dröja många dagar, innan delgivningskvittotåterkommer till avsändaren. Av betänkandet framgår bl.a. Prop.1981/82:134 156 att adressater till delgivningsförsändelser inte sällanhåller sig undan, l.ex. genom att ofta byta adress. Kan domstolarna accepteraen sådan fördröjning har säkerligen inte några större problem atländra poslmti-nen enligt ovan. Detta förutsätter givetvis också att ny liggetidfår beräknas efter varje ny eftersändning. : Förbundet anser att det inte är enuppgift för att som föreslås i avsnitt 7.6.1 ge domstolarnariktlinjer för i vilka fall brevdelgivning bör användas. Det är för övrigtsvårt alt föreställa sig några meningsfulla anvisningar som går utöver vadlagen och dess förarbeten innehåller. Del är angeläget att postverkets personal får erforderligainstruktioner så att nu förekommande fel i dess handhavande av delgivningsärendenKan undvikas. 1 sammanhanget förtjänar det att påpekas att det görs misstag inlebara vid särskild postdelgivning utan även vid delgivning genom rekommenderadförsändelse med mottagningsbevis. Sålunda förekommer l.ex. all adressaten inlekvitterar mottagningsbeviset eller att hela försändelsen lämnas i en postbox. Förbundet instämmer i vad som anförs i avsnitt 7.6.4 omsvårigheterna atl få en slämningsmannadelgivning utförd i brådskandesituationer. Även i andra avseenden förekommer problem i kontakterna mellandomstolarna och stämningsmännen, l.ex. därigenom alt delgivningsbevis inte ärrikligt ifyllda så som anges i avsnitt 7.6.3 beträffande särskild postdelgivning.Det är viktigt att och vidtar åtgärder föralt underlätta samarbetet mellan tingsrätterna och slämningsmannen. Det framstår inte som helt odiskutabelt hur de (öt-eslagnareglerna skall tillämpas på mål som är anhängiga vid ikraftträdandet. Skallforumfrågan prövas enligt de nya reglerna i redan anhängiga mål? Skall de nyakraven på uppgifter angående gäldenären få utgöra grund för avvisning av en redanupptagen ansökan? Dessa och andra frågor gör atl det bör övervägas om inteövergångsbestämmelser erfordras. : I 5 § såväl gällande somföreslagen lydelse anges alt ansökningen jämte fordringshandlingen skall delgesgäldenären. Enligt 2 8 första styckel är det emellertid tillräckligt att lillansökan fogas en styrkt avskrift av fordringshandlingen. 1 korrespondens därmedbör i 5 8 före ordet fordringshandlingen infogas orden "avskrift av "eller "kopia på". har inledningsvis nämnt att det kan finnasanledning alt överväga också de handläggningssvårigheler som finns i den kedjaav åtgärder som följer på en betalningsförsummelse. vill idetta sammanhang erinra om de svårigheter som kan bli en följd av all huvudansvaretför exekutiva åtgärder flyttas över från länsstyrelserna till kronofogdemyndigheterna.Bankföreningen vill framhålla det ytterst angelägna i attkronofogdemyndigheterna tilldelas sådana resurser och att deras nya Prop.1981/82:134 157 uppgifter i övrigt underiällas så att överflyttningen inteleder till föriängda handläggningstider. Bankerna måste annars se sig nödsakadeatl snabbare och med större kraft själva ingripa vid betalningsförsummelser föratt undvika föriuster. Delta kan gå ul över de gäldenärer som på grund avbankernas visade välvilja med bl.a. betalningsanslånd haft möjlighetall själva klara upp sina åligganden. har tidigare föreslagit att kravet pådelgivning med gäldenären av utslag i lagsökningsmål skall slopas. Föreningenvill ta tillfället i akt att erinra om detta. Detta skulle med hänsyn lillrådande svårigheter atl nå många gäldenärer för delgivning avsevärt påskyndadet exekutiva förfarandet. Ett slopande av delgivningskravet fick givetviskombineras med etl krav på att gäldenären redan i föreläggandet fårupplysningar om vilka verkningarna kan bli av ett utslag. Det må påpekas attett snabbare förfarande är till fördel ocKså för gäldenärerna, eftersom ränlefordringarnai så fall Kan hållas nere, något som är av stor betydelse inte minst vid delränteläge som råder. avser atl tillsammans med andrakreditgivarorganisationer senare återkomma till regeringen i den nu upp-lagnafrågan. allmänna hypoteksbank: Föreningen mellanombudsmännen hos landshypoteksinslitution har i tidigare sammanhanggjort framställning lill om en viss förenkling ilagsökningsförfarandet när det gäller betalningsfastställelse ur fast egendom(se härom särtryck ur föreningens protokoll 1970-1973 s. 64 ff). Förenklingenskulle bestå däri atl borgenären inte skulle vara skyldig att foga kopia avrevers och pantförskrivningshandling lill lagsökningsansökningen om han i ansökangjorde en tillräckligt noggrann beskrivning av dessa handlingar. Banken anserdet angelägel att detta förslag till avsevärd förenkling nu genomförs. stadshypotekskassa: I promemorian (s.33) konstateras bl.a. att av 100 mål om betalningsföreläggande lämnas 65 till delgivningsuppdragmed stämningsman. Andelen mål där denna kvalificerade delgivningsform måsleanvändas är således anmärkningsvärt hög vilket naturligen måste antagasåterverka på andra delgivningsuppdrag. Inom andra myndigheter, l.ex.kronofogdemyndigheterna (lagutskottets belänkande 1980/81:23 om utsökningsbalk s.19 f) har förts en diskussion om hur dessa myndigheter skall handlägga ettökande antal mål med oförändrade personalresurser. Den lösning som härvid iförsta hand nämnts är en prioritering mellan olika typer av mål. Mot bakgrundav vad som bl.a. sägs i promemorian (s. 4), atl åtskilliga borgenärer börjar gein ansökningar i mål om betalningsföreläggande på obetydliga fordringsbelopp,kan frågan ställas om det inte finns skäl att även i den summariskabetalningsprocessen (och vid delgivning genom stämningsman) prioritera vissamåltyper framför andra. Enligt sladshypolekskassans uppfattning talar starkaskäl för atl ansökan om lagsökning, som regelmässigt gäller belopp av viss om- 1981/82:134 158 fattning,bör få högre prioritet, i synnerhet om betalning söks ur fasl egendom på grundav panträtt i egendomen. Stadshypotekskassan anserslutligen att även andra möjligheter till rationalisering av den summariskaprocessen än de som tagits upp i promemorian bör prövas. Kravet på delgivningmed gäldenären av utslag i lagsökningsmål borde sålunda enligt vad kassantidigare föreslagil kunna slopas om gäldenären vid delgivningen avföreläggandet erinras om sin besvärsrält etc. Även såvitt gällerförsäljningsförfarandet bör rationaliseringsmöjligheten las till vara. : På s. 57 sägs att det är av stor betydelse att slorborgenäreroch inkassobyråer i möjlig mån själva återanvänder uppgifter om delgivningsadressfrån etl mål i senare ansökan mot samma gäldenär. Flertaletärenden som medlemsföretagen, som svarar för av antalet Bf-mål,hanleras med ADB-teknik. När elt ärende inkommer sker i möjligaste mån enundersökning i vad mån elt ärende redan föreligger mot samma gäldenär. Omärendet är avslutat föreligger dock inga möjligheter all lagra uppgifter om gäldenären.Datainspektionens praxis betr. dalalagen möjliggör ej en sådan lagring.Möjligen kan även kreditupplysningslagen lägga hinder i vägen. Med hänsyntagen lill den masshanlering det är fråga om är del ekonomiskt sett ogöriiglall bygga upp en återanvändning. Prop, 1981/82:134 159 Propositionenshuvudsakliga innehåll ..................... I Lagförslag......................................................... ... 2 Lagom ändring i lagsökningslagen (1946; 808) . Lagom ändring i handräckningslagen (1981:847) 6 1 Inledning ........................................................ ... 8 2 Allmän mofivering ........................................... ... 8 2.i Allmänna synpunkter ............................... ... 8 2.2 Domstolens prövning av sinbehörighet ........... 12 2.3 Kontrollen av parternas ochombudens behörighet 14 2.4 Yrkanden och grunder m. m........................... 16 2.5 Ansökan mot flera gäldenärer ...................... .. 18 2.6 Delgivningsunderlaget .................................. 18 2.7 Spikning i Bf-mål ....................................... .. 21 2.8 Partsdelgivning ........................................... 22 2.9 Avvisning av ansökan vid hindermot delgivning .. 24 2.10 Kostnader förtidningskungörelse m. m............. 25 2.11 Avgift vid avvisning ................................... 26 2.12 Lägre arvode när en ansökan ärbristfällig ...... 26 2.13 Delegation i Bf-mål .................................... .. 27 2.14 Behovet avövergångsbestämmelser ............. 28 2.15 Ikraftträdande ............................................ .. 29 3 Upprättade lagförslag ....................................... .. 29 4 Specialmotivering ........................................... 29 4.1 Förslaget till lag om ändring ilagsökningslagen (1946; 808) .. 29 4.2 Förslaget lill lag om ändring ihandräckningslagen (1981:847) 34 5 Hemställan .................................................... 34 6 Beslut .......................................................... 34 Utdragur lagrådets protokoll ....... .. 35 Utdragur regeringsprolokollel ....... .. 36 Bilaga1 (Ds Ju 1981; 11) Rationellare summarisk betalningsprocess 37 Bilaga2 Sammanställning av remissyttranden ......... .. 94 Tryckeri, Stocldlolm 1982