prop · G50352 · 1981-12-31 00:00:00 — om ändring i regeringsformen; Regeringen föreslår att anta det förslag som hartagits upp i bifogade utdrag av regeringsprotokoli. 1 propositionen föreslås en ändring i regeringsformensbestämmelser om möjligheter att fatta beslut pä ockuperat område.Ändringen innebär att en ockupationsmakt inte skall kunna utnyttja systemet medersättare för riksdagsledamöter för att samla det antal ledamöter som krävs föratt skall få fatta beslut på ockuperat omräde. 1 1981/82. 1981/82:52 2 Lag om ändring i regeringsformen flärigenom föreskrivs i fräga om regeringsformen' dels att 13 kap. Kl S skall ha nedan angivna Ivdelse. dels att i 13 kap. 3 S liänvisningen till "11 Sförsta stycket första punkten eller andra eller fjärde siycket" skallbytas ut mot "12 S första stycket första punkten eller andra eller fjärdestycket". Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 13 kap. 1» S På ockuperat område får cj fattas beslut som innebär stiltande.ändring eller iipphävancle av grundlag, riksdagsordningen, lag om val tillriksdagen eller lag om högmålsbrott. brott mot rikets säkerhet, ämbetsbrott,brott av krigsmän, sabotage, upplopp, uppvigling eller samhällstärligryktesspridning. Påockuperat område får icke något offentligt organ meddela beslut eller vidtaga åtgärd som ålägger nägon rikets medborgare att liimna ockupations makten sådant bistånd som tlenna icke får kräva enligt folkrättens regler. Intet ärende får asgöras av riksda- Intetärende fiir avgöras av riksda- gen på ockuperat område, såvida gen på ockuperat område,såvida icke minst tre fjärdedelar av ledamö- icke minst tre fjärdedelar av ledamö terna deltager i avgörandet. terna deltager i avgörandet. dclliigande ledamöter inräknas därvid icke crsälltuvsom iilöviu-uppdrag som ledamot. Denna lae träder i kraft den (S3. ' Rciicrinesrornicn onitrvckl 1979:9... vid regeringssammanträde (1-22 Närvarande: statsråden . ordförande,.Dahlgren,. Proposition om ändring i regeringsformen Regeringsformen (RF, omtryckt 1979:933) innehållerett.särskilt kapitel med bestämmelser om krig och krigsfara (13 kap.). 1kapitlet finns bl. a. föreskrifter om statsmakternas verksamhet på sådan del avvårt lands område som hälls ockuperat av någon främmande makt. Beträffanderiksdagens arbete föreskrivs bl. a. att inget ärende får avgöras av riksdagenpä ockuperat område, såvida inte minst tre fjärdedelar av ledamöterna deltar iavgörandet (13 kap. 10 S tredje stycket). Syftetmed kravet på att en stor'majoritetav alla ledamöter skall delta i beslut på ockuperat område är attmotverka att en ockupationsmakt utnyttjar riksdagsledamöter som står under dessinfiytande till att åstadkomma ett följsamt lagstiftande organ (prop. Det förhäller sig emellertid sä att andra bestämmelser i kan innebäraatt detta syfte motverkas: De bestämmelser soin avses är de som gällerersättare för ledamöter. Bestämmelserna i 13 kap. RF om krig och krigsfara gör detmöjligt att i mycket betydande utsträckning bryta igenom det konstitutionellaregelsystemet i övrigt. a. tilläggs regeringen ökade befogenheter.Kapitlet innehåller emellertid vissa föreskrifter som är avsedda att motverkaatt en ockupationsmakt utnyttjar svenska statsorgan för sina syften. innebär att beslutanderätten på ockuperat område är inskränkt ivissa hänseenden. Enligt 10 S tredje stycket får som nämnts inget ärendeavgöras av på ockuperat område såvida inte minst tre Ijiirdedehir avledamöterna deltar i 1981/82:52 4 Vidare lär ö\er IhinirI taget inie fatta några beslut alls.om krigsdclegation är satt i funktion enligt reglerna i 2S. Krigsdelegationenträder nämligen dä i ställe och utövar enligt 3 S de befogenhetersom annars tillkommer . Krigsdelegationen fär dock inte fatta beslutpå ockuperat omräde. Vissa beslut som anges i Kl S första och andra styckena färinte fattas på ockuperat område vare sig av eller av regeringen, t.ex. beslut om att ändra eller upphäva grundlag eller lag om val till riksdagen.1 övrigt föreligger inga hinder mot att regeringen verkar på ockuperat område,trots att den enligt 5-8 §S kan få befogenheter som normalt tillkommer . Bestämmelserna i 13 kap. RF överensstämmer sakligt sett iallt väsentligt med vad som hade föreslagits av grundlagberedningen i betänkandet(SOU 1972:15) Ny regeringsform, ny riksdagsordning. En punkt diir regeringsformenavviker från beredningens förslag gäller befogenheter att fattabeslut pä ockuperat område. Grundlagberedningen hade föreslagit att varkenriksdagen eller krigsdelegationen skulle fä fatta beslut pä ockuperat omrikle.Som framgått innehåller regeringsformen ett sådant förbud såvitt gällerkrigsdelegationen. befogenheter har inskränkts men inte helt tagitsbort. Föredragande statsrådet anförde följande i fråga om denna avvikelse fränberedningens förslag (prop. 1973:9(1 s. 46(1): Det kan råda tvekan om det lämpliga i att (iver huvudtaget förbjuda offentliga organ att verka på ockuperat område. Man kan sålundahävda att det frän medbi)rgarnas synpunkt normalt torde vara mest fördelaktigtatt den offentliga makten i största möjliga utsträckning utövas av den egna statensorgan. Enligt inin uppfattning finns det goda skäl för en sådan uppfattning.Det kan. som jag ser saken, i varje fall inte komma i fråga att som någonremissinstans har påyrkat förbjuda inte oeh krigsdelegationenutan även regeringen att fatta beslut på ockuperat område. Den viktigaste frågani sammanhanget torde vara huruvida man bör ha ett förbud av nu angivet slag förriksdagen. Beredningen har som ett av skälen för ett sådant förbud åberopat atten ockupant kan tänkas komma att utsätta för obehöriga påtrvekningar.Jag vill inte bestrida att det kan föreligga risk för sådana aktiviteter frånen ockupationsmakts sida. måste emellertid pä grund av sin storleknormalt vara mindre mottaglig för påtryckningar än regeringen, vilken enligtberedningens förslag ensam skall kunna utöva lagstiftningsmakt pä ockuperatområde. Jag kan därför inte finna att detta skäl för beredningens ståndpunkt ärövertygande. Större tyngd har dä det andra argument som beredningen har förtfram. nämligen risken för att ockupationsmakten utnyttjar riksdagsledamöter somstär under dess inflytande till att åstadkomma ett följsamt lagstiftande organsom är utrustat med ett sken av legalitet. Denna tära kan emellertid enligt minmening effektivt motverkas genom en föreskrift som innebär att inte nägotärende fär avgöras i namn på ockuperat område, om inte en stormajoritet av alla ledanuUer - förslagsvis tre fjärdedelar - deltar iden omröstning genom vilken ärendet avgörs. Genom en sädan föreskrift minskarman självfallet också mcijligheten tär ockupationsmakten att påverka innehålleti beslut. Enligt min mening skulle en reglering 1981/82:52 5 som innebar att - med den nu angivna begränsningen- kunde fatta beslut även på ockuperat område utgöra ett starkare skydd förmedborgarna än den av beredningen föreslagna ordningen. Jag förordar därför i det hänseendet som jag nu har behandlat avviker från beredningensförslag. Vid regeringsformens tillkomst synes inte hauppmärksammats hur bestämmelserna i 13 kap. 10 S tredje stycket om att minsttre fjärdedelar av ledamöter skall delta i avgörandet, när riksdagenfattar beslut på ockuperat område, förhåller sig till reglerna iregeringsformen och riksdagsordningen (RO. omtryckt 1979:934) om ersättare förriksdagsledamöter. Dessa regler innebär bl. a. följande. För varje mandat som ett parti får vid ett riksdagsvalskall enligt 3 kap. 9 S RF utses en riksdagsledamot samt ersättare för honom.Enligt 4 kap. 9 S RF skall under tid då en riksdagsledamot är talman eller tillhörregeringen hans uppdrag som riksdagsledamot utövas av ersättare. kanenligt samma paragraf i riksdagsordningen föreskriva att en ersättare skallträda i en riksdagsledamots ställe när denne är ledig. Vidare föreskrivs iparagrafen att bestämmelserna om ledamot gäller för en ersättare som utövaruppdrag som riksdagsledamot. Enligt I kap. 8 S RO kan en riksdagsledamot efterprövning få ledighet från sitt uppdrag. Om en ledamot beviljasledighet för entid av minst en månad, skall hans uppdrag han är ledig utövas av enersättare. Ansökan om ledighet från uppdrag som riksdagsledamot prövas enligttilläggsbestämmelse 1.8.1 av , om den gäller än en månad.Görs en ansökan under tid då inte pågår, prövas den dock av talmannen.- Det år inget krav på att en ansökan om ledighet görs av riksdagsledamotensjälv (jft prop. 1973:90 s. 518 och SOU 1970:17 s. 50). De nuåtergivna reglerna om ersättare för riksdagsledamöter öppnar vissa möjligheterför den som vill kringgå det skydd som är avsett med 13 kap. 10 § tredjestycket RF. En ockupationsmakt skulle nämligen kunna tänkas utnyttja någrariksdagsledamöter som står under dess inflytande så att dessa beviljar andrariksdagsledamöter ledighet lör mer än en månads tid. Bestämmelsen om kvalificeradmajoritet torde inte vara tillämplig vid beslut om sådan ledighet (jfr prop.1973:90 s. 491 angående begreppet ärende). Tillträdande ersättare kan sedan i sintur beviljas ledighet osv. tills ockupationsmakten förfogar över mer än tre fjärdedelarav 349 ledamöter (inklusive tjänstgörande ersättare), dvs. Den nu angivna möjligheten har påtalats i en kommentar till RF(och Hans Ragnemalm, grundlagar och tillhörande författningarmed förklaringar, s. 351: se också 1981 s. 363). Den harockså tagits upp i två motioner till 1980/81 ärs (mot. 1980/81:1122och 1473). 1981/82:52 6 1 13 kap. 10 § tredje stycket RF föreskrivs att ingetärende fär avgöras av på ockuperat område, om inte minst trefjärdedelar av ledamöter deltar i avgörandet. Det är naturligtvis olyckligt,om syftet med bestämmelsen - att minska möjligheten för en ockupationsmakt attpåverka innehållet i beslut - inte uppnås på grund av den utformningsom har getts reglerna om ersättare för riksdagsledamöter. Dessa regler öppnarnämligen en viss möjlighet för en ockupationsmakt att samla ett tillräckligt antalriksdagsledamöter som står under dess inflytande för att åstadkomma ettföljsamt lagstiftande organ som år utrustat med ett sken av legalitet. Även medbeaktande av att den nu angivna möjligheten föreligger bara under förutsättningatt krigsdelegation inte har trätt i ställe anser jag attde aktuella reglerna bör ändras. När man överväger hur ändringen bör genomföras kan detsynas ligga nära till hands att man återgår till grundlagberedningens förslag,dvs. förbjuder att över huvud taget fatta beslut på ockuperat område.En sädan lösning skulle emellertid vara ett betydande avsteg från det svnsättsom kommer till uttryck i prop. 1973;90 och som innebär att det frånmedborgarnas synpunkt kan vara mest fördelaktigt att den offentliga makten ävenunder ockupation i största möjliga utsträckning utövas av den egna statensorgan. Frågan måste därför övervågas ingående. Jag avser också att låta studeraden ytterligare i lämpligt sammanhang.. Enligt min mening bör man emellertidinte dröja med att avhjälpa den här påtalade bristen i regelsystemet. Minstamöjliga ingrepp bör därvid göras i RF. Den lösning som synes ligga närmast syftet med 13 kap. K) Stredje stycket RF är att det där uppställda kravet på att tre fjärdedelar avriksdagens ledamöter skall delta i avgörandet, skall anses uppfyllt bara omminst så mänga är ordinarie ledamöter. Ersättare som utövar uppdrag somriksdagsledamot skall alltså inte räknas in. Jag föreslår att en bestämmelseav denna innebörd tas in i 13 kap. 10 § tredje stycket RF. Det bör emellertidobserveras att regeln inte får någon inverkan vid tillämpningen av bestänimelsernaom omröstning i (4 kap. 5 S RF m. fl. 1 sammanhanget bör hänvisningen i 13 kap. 3 S förstastycket RF jämkas med anledning av de ändringar i kapitlet som beslöts (SFS 1979:933). 1 enlighet med vad jag nu har anfört har ' Himjustitiedepartementet upprättats ett förslag till lag om ändring iregeringsformen. 1981/82:52 7 Jag hemställer att regeringen föreslår att i denordning som anges i 8 kap. 15 S regeringsformen anta förslaget. Regeringen ansluter sig till föredragandens övervägandenoch beslutar att genom proposition föreslå att anta det förslag somföredraganden har laet fram.