prop · G503168 · 1981-12-31 00:00:00 — Tingsrätten biträder likaså förslaget i 31 § attinterimistiska beslut i mål eller ärenden om föräldraansvar begränsas tillfrågan om barnets bostad om ej särskilda omständigheter påkallar förordnandeangående föräldraansvaret. Där igenom undvikes ett mer eller mindreprejudicerande beslut i ett stadium då utredningen ännu är ofullständig. Kanskeockså möjligheten alt slutligen bevara det gemensamma föräldraansvaret blirstörre genom denna ordning. Tingsrätten finner det oklart varför i samma lagrumupptagits bestämmelse om interimistiskt beslut angående umgängesrätt. Åsyftasdärmed endast möjlighet alt meddela sådant beslut i mål eller ärenden angåendeumgängesrätt eller är meningen att öppna en möjlighet all i samband med 13 1981/82. 1 saml Nr 168 Prop,1981/82:168 194 interimistiskt beslut angående bostad i mål omföräldraansvar interimistiskt Bilaga 3 förordna om umgängesrätt? När det gäller interimistiska beslut vill tingsrättenvidare framhålla följande. Inte minst mot bakgrund av förslagets syfte allbefrämja gemensam vårdnad och ge föräldrar hjälp och möjlighet alt själva kommafram till beslut rörande barnels bostad/föräldraansvarel/umgängesräll kommerdet att föreligga fall, då domstolen finner det lämpligast all för dageninterimistiskt beslut inle ges i den aktuella situationen. Det kan exempelvisfinnas skäl att bereda parter, som ej utnyttjat möjligheten tillsamarbetssamtal, rådrum att anlita sådana eller skäl att låta parterna undernågon tid ytterligare överväga sina ståndpunktstaganden eller avvakta lösningenav någon aktuell praktisk fråga. Tingsrätten finner det därför angeläget att ilagtext eller motiv klart anges, att parterna inle har en ovillkorlig rätt atti alla situationer erhålla ett interimistiskt beslut ulan all domstolen omsärskilda skäl föranleder därtill kan underlåta alt meddela interimistisktförordnande oaktat parterna eller någon av dem påkallat sådant. Möjligheten attunder målets fortsatta handläggning återkomma med begäran om interimistisktbeslut står ju alltid öppen för parterna. Tingsrätten är tveksam men vill inle helt avvisaalternativförslagel att införa möjlighet att meddela slutligt förordnande ombostad för barnet. Om föräldrarna är ense i denna del och önskar rättensförordnande om bostad bör möjlighet till sådant beslut finnas. Men även dåoenighet föreligger i bostadsfrågan synes skäl tala för att domstol påföräldrarnas begäran avgör tvisten. Tingsrätten vill erinra om att ett beslutangående bostad kan ha viss betydelse i fråga om underhållsbidrag. Förslagets 33 § motsvarar nuvarande 14 §, men tingsrättenfinner här anledning lill en kort kommentar. Väl medveten om att 33 § 3 st. iförslaget har sin motsvarighet i RB 18:7 och att en översyn avrätlegångsförfarandet pågår, vill tingsrätten efterlysa en möjlighet altförplikta försumligt ombud att ensam ersätta rättegångskostnad i mål ochärenden enligt BFB. Tingsrätten vill också påpeka att sista meningen i 33 § 3st. kan vara vilseledande så till vida alt rättens möjlighet att ex officiofrångå huvudregeln om kostnadsfördelning i mål eller ärende rörandeföräldraansvar eller umgängesrätt omfattar jämväl den situation som anges i 2st. i samma lagrum, där motsvarande befogenhet ej anges. Om betänketid se avsnitt 3.5.3. Förslaget i denna del handlar i stor utsträckning omsocialnämndens befattning med ifrågavarande mål. Tingsrätten har inle sett somsin uppgift att ingå i en närmare bedömning av dessa frågor, som till stor delligger utanför domstolens verksamhetsområde. Såvitt tingsrätten kan bedömaförefaller dock förslaget om "konfliktbearbetning" i stället förutredning ändamålsenligt och det synes utgöra ett led i en riktig strävan att ersättabyråkrati med mänskliga kontakter och hjälpa människor att ta ett eget ansvarför sina handlingar. Vad härefter angår handläggningen av interimistiskavårdnadsfrågor finner tingsrätten den föreslagna möjligheten för domstolen atti dessa fall inhämta upplysningar från socialnämnden vara en utmärkt ochvälbehövlig reform. Bilaga 3 Om förslaget kan praktiskt genomföras är måhändaen annan fråga men tingsrätten vill för sin del tillstyrka det. Däremotförefaller del inte speciellt lämpligt all det interimistiska avgörandetinskränkes lill ett beslut om var barnen skall bo. Om föräldrarna t. ex., såsominte sällan är fallet, är djupt oense, är det angelägel att få ett snabbibeslut om vårdnaden lill stånd. I andra fall kan del måhända ibland räcka medett förordnande om var barnet skall bo. Ingen av dessa möjligheter bör dockenligt tingsrättens uppfattning ges företräde i lagtexten. - - - (se avsnitt5.1.4.) - - - -I detta sammanhang skall också kommenteras förslaget om betänketidvid upplösning av gemensam vårdnad. I konsekvens med vad tingsrätten tidigareuttalat om gemensam vårdnad för ogifta föräldrar avstyrkes förslaget. I de fåfall där ogifta föräldrar hos domstol begärt gemensam vårdnad får man utgå frånall de, om de vill få den gemensamma vårdnaden upplöst, har tillräckligt tänktigenom sin situation. 5.2.5 Länsrätten iStockholms län Se avsnitt 5.1.5. I dessa hänseenden innebär utredningens förslag väsentligaförändringar i förhållande till dagsläget. Länsrätten anser att del ärangelägel all de riktiinjer, som utredningen drar upp om konfliktbearbetning istället för utredning, kommer att följas. Särskild vikt bör fästas vidsamarbetssamtalen. Det kommer emellertid att ställa stora krav på resurser hoskommunerna. Även vad som anförs i betänkandet om utredningar omföräldraansvar eller umgängesräll och om hörande av barn bör kunna varavägledande för berörda myndigheter. I fråga om socialnämndens yttrande tillstyrker länsrättenalt möjligheten för kommun att delegera yttranden i mål om föräldraansvar ellerumgängesräll behålls och ser gärna all sådan delegation kommer till ökadanvändning. Länsrätten delar vidare utredningens uppfattning attdomstolens interimistiska bedömning endast bör omfatta var barnet skall bo ocheventuell umgängesrätt. Del är också angelägel att beslutet grundas på ettsäkrare underlag än vad fallet ofta är . Remiss lillsocialnämnden är därför ofta alt förorda. Den tid det i allmänhet tar att ulföra vårdnadsutredningbör nedbringas. Detta gäller särskilt om utredning skall föregås avsamarbetssamtal. Lång väntetid är olämplig med hänsyn främst lill alt den ipraktiken ofta verkar för den förälder som interimistiskt har barnet hos sig.Tidsutdräkt medför även besvär för domstolen. Enligt gällande ordning underställs vårdnadsutredningensociala nämndens prövning. instämmer i den kritik somutredningen redovisat emot denna ordning. En "förprocess" inför socialanämnden är Prop.1981/82:168 196 ägnad att förstärka och förlänga tvisten mellan parterna.Föräldrars Bilaga 3 medverkan kan sålunda enligt förslaget förekomma vidmuntlig förberedelse, samarbetssamtal, vårdnadsulredning, sammanträde införsociala nämnden samt vid huvudförhandling. Del bör allvarligt övervägas attfrikoppla socialnämnden från yttrandena på sätt utredningen angivit ibetänkandet (s. 106). Den statistik utredningen redovisat i denna del ger inteslöd för att ett borttagande av sociala nämndens mellankommande prövning inågon nämnvärd utsträckning skulle ändra förutsättningarna för domstolarnasbeslut. Domstolens interimistiska bedömning (7.2.3.6) tillstyrker förslaget om all domstol somgrund för interimistiskt beslut i mål om föräldraansvar och umgängesräll skallkunna inhämta upplysningar från socialnämnden. Enligt den av utredningenskisserade ordningen skulle två förberedande inställelser normall bli följden imål där upplysningar inhämtas. anmärker alt skriftligt svaromålofta torde kunna ersätta den första inställelsen i mål där tingsrätten vidtalans väckande har anledning alt anta att vårdnads- eller umgängesfråga ärIvistig. Vad gäller utredningens förslag att interimistiskt beslutom föräldraansvar skall kunna ersättas av förordnande om bostad och eventueUumgängesrått anmärks att det enligt nuvarande regler inte är möjligt allförordna om umgängesrätt när gemensam vårdnad gäller. Denna ordning harutredningen utgått ifrån i sitt förslag lill 6 kap.20 § BFB. Del framgår ej omutredningen förbisett detta eller om ändring föreslås dithän all gemensamtföräldraansvar ej utgör hinder för (interimistiskt) förordnande omumgängesräll. delar inte utredningens uppfattning althovrätt alltid bör hålla muntlig förhandling vid överprövning av interimistisktbeslut angående föräldraansvar eller umgängesrätt. Frånsett att en sådanordning kan orsaka praktiska problem för hovrätt och parter samt ökadekostnader torde behov av muntlig förhandling inte finnas i alla dessa mål. Detkan anmärkas alt hovrätten, om utredningens förslag på denna punkt godtas, harmöjlighet all inhämta upplysningar enligt 6 kap. 31 § BFB samt la del aveventuella upplysningar som inhämtats av tingsrätten. Belänketid vid upplösning av gemensamt föräldraansvar(7.2.3.9) Förslaget tUlstyrks under förutsättning alt del kopplaslill möjlighet till interimistiskt beslut på grunder som gäller. Vid den undersökning gjort(redovisar 1979:8) om utredningsförfarandel i vårdnadslvislerhar man funnit en allmän tendens i flertalet kommuner vara en strävan efter altfrångå del traditionella utredningsförfarandel. arbetar nämnderna medmålet all få till stånd en gemensam överenskommelse mellan föräldrarna ivårdnads- eller umgängestvisten. Vårdnadsutredaren försöker också få dem attåter kommunicera med varandra, vilket innebär alt de arbetar med föräldrarnavid gemensamma samtal. I en del kommuner arbetar två assistenter Prop.1981/82:168 197 finner det därför myckettUlfredsslällande att Bilaga 3 utredningen föreslår ett arbetssätt i sambandmed en domslolsremiss i vårdnads- och umgängesärenden, som i stora delaröverensstämmer med den melodikförändring som pågår i många kommuner. Den utformning av samarbetssamtalen som föreslåsfillstyrks av . a. nämns som en punkt alt de uppgifter somlämnats till samlalsledaren inte får användas i en eventuell kommandeutredning. Del har därför bedömts alt samtalsledaren inte bör anlitas somutredare i ell senare led. vill framhålla vikten av all dettaupprätthålls. En förutsättning för all samarbetssamtalen skall bli meningsfullaär att de uppgifter föräldrarna lämnar inte skall kunna användas mot dem iframtiden. Vidare bör som föreslås, dessa uppgifter bli sekrelesskyddade ochsamtalsledaren i detta avseende likställas med en familjerådgivare. Särskiltviktigt är all samtalsledaren inle får vittna i en eventuell framtidarättegång. Utredningen föreslår all stora krav på kompetens börställas på de personer som skall leda samarbetssamtalen. Vidare framhållsviklen av fortlöpande handledning. finner det angeläget althöga krav ställs på utbildning och kompetens. Man får dock inle bortse från deekonomiska svårigheter som mindre kommuner med små resurser härigenom kanförorsakas. Utredning om föräldraansvaret eller umgängesrätten När samarbetssamtal inte kunnat genomföras eller inle lettfram till en lösning föreslås all nämnden sätter igång en utredning.Socialstyrelsen tillstyrker den uppläggning av utredningen som föreslås. Det ärviktigt att nämnden, som framhålls i belänkandet, är restriktiv när det gälleratt la in referenser i utredningen. Vidare är del, enligt socialstyrelsensuppfattning, angeläget att nämnden nästan uteslutande kontaktar personer somhar speciella kunskaper om barn och i sin yrkesutövning möter barnet såsompersonalen vid daghem m. m. Hur man skall få vetskap om barnets inställning är kanskeden svåraste och mest känsliga frågan i hela utredningsförfarandel. Deuttalanden utredningen här gör bör enligt uppfattning kunnatjäna som god vägledning för nämnderna . delar utredningens uppfattning, attkommunerna även i fortsättningen bör ha möjlighet, att delegera yttranden ivårdnads- och umgängesärenden lill tjänsteman eller grupp av tjänstemän. Vidareanser styrelsen, i likhet med utredningen, all denna möjlighet bör få ökadanvändning. Med hänsyn till de svåra ställningstaganden som kännetecknar dessaärenden är del dock viktigt att del slutliga avgörandet inle ligger hosutredaren ensam utan hos en grupp tjänstemän med speciella kunskaper påområdet. Prop.1981/82:168 198 Domstolens interimistiska bedömning Bilaga 3 Genom undersökningar har visals att det interimistiskaförordnandet av vårdnaden i övervägande antal fall överensstämmer med denslutliga domen. Detta motiverar som utredningen anför ett mera underbyggtbeslut om barnets placering redan från början. tillstyrkerdärför utredningens förslag, att domstolarna inhämtar upplysningar frän socialnämnderna,innan de fattar det interimistiska beslutet. Detta förfarande kan dock medföraatt parterna starkare än kan uppleva det som om frågan om föräldraansvarär avgjord redan i samband med del interimistiska förordnandet. Socialstyrelsenvill därför betona vikten av att nämnden försöker se lill att när den egentligautredningen senare görs, denna inte drar ut pä liden, utan bedrivs med störstamöjliga skyndsamhet. Osäkerhet om det slutliga avgörandet är en negativ faktorför alla berörda parter och barnet behöver möjligt fä sin definitivaplacering. Förordnande om bostad för barn enligt 6 kap. 31 § iförfattningsförslaget RSV anser del föreslagna stadgandet lämpligt även frånfolkbokförings-synpunkt. I folkbokföringsförordningen 1967:198 finns ingasärskilda föreskrifter om hur anmälan, t. ex. flyllningsanmälan, skall görasför omyndig (jfr SOU 1966:16 s. 80-81). I praxis godtas att flyttningsanmälangemensamt för en familj med barn kan göras av endera maken. 1 situationer närföräldrar har gemensam vårdnad och fiyttar isär kan dock konflikt uppkomma ombehörigheten att göra flyttningsanmälan för barnen. Principiellt bör då krävasbåda föräldrarnas anmälan men detta kan vara svårt att iaktta i praktiken. Hardomstol förordnat om bostad för barnet behöver någon tveksamhet inte uppkomma. Del kan emellertid ifrågasättas om domstols förordnande ombostad för barnet skall - om förordnandet inte går i verkställighet och barnetexempelvis kvarbor hos ena föräldern trots att domstol förordnat att barnetskall bo hos den andra föräldern - innebära att undantag skall göras frånhuvudregeln i 12 § folkbokföringsförordningen, all barnet skall varakyrkobokfört där det faktiskt vistas. Är detta avsikten bör enundantagsbestämmelse från den s. k. dygnsviloregeln införas i folkbokföringsförordningenav innehåll att barn alltid skall kyrkobokföras där rätten så beslutatbeträffande bostad oavsett de verkliga förhållandena. Att så kallat samarbetssamtal blir en vanligare form attlösa konflikter i fråga om föräldraansvar och umgängesräll genom altföräldrarna, som utredningen föreslagit, obligatoriskt erbjuds detta, anserlänsstyrelsen vara mycket tiUfredsställande. Del torde emellertid enligtlänsstyrelsens uppfattning bli svårt att få fram tillräckligt antalvälutbildade och lämpliga personer för att leda samtalen. Särskildautbildningsinsatser bör därför övervägas. Utredningen har i 30 § fastslagit att barnets mening skallinhämtas i tvistiga mål om föräldraansvar eller umgängesräll. Vad utredningen anförtom hörande av barnet och vad som är förenligt med barnets bästa anser Prop.1981/82:168 199 vara av stort värde för de personer somskall avge yttrande i Bilaga 3 sådana mål. 1 stället för nuvarande ordning beträffande interimistiskvårdnad föreslår utredningen att något interimistiskt beslut omföräldraansvaret inte skall fattas. I stället skall rätten besluta om varbarnet skall bo om föräldrarna inte är ense härom. Detta anser varaett bra förslag. Innan rätten lar ställning till frågan var barnet skall boskall ett skyndsamt yttrande (om möjligt ) inhämtas avsocialnämnden. Företrädesvis skall det ske genom delegation lill någontjänsteman hos nämnden. Jämfört med nuvarande ordning anser dettavara ett steg i rätt riktning. Det måste emellertid anses otillfredsställandeatt en tjänsteman ensam skall la ställning och dessutom på myckel kort tid.Slalus-quo-pre-sumtionen torde vara lika stark vare sig rätten beslutar omföräldraansvaret eller om var barnet skall bo. ifrågasätter ominte beslut om var barnet skall bo i de allra flesta fall kan anstå tillssamarbetssamtal eller eventuell grundligare utredning hunnit genomföras. Alternativt föreligger ett förslag att rätten ävenslutligt skall kunna förordna om barnels bostad. Delta skulle vara ettalternativ lill all förordna om föräldraansvaret. Utredningen anför bland annatatt detta skulle ligga i linje med huvudprincipen om gemensamt föräldraansvar.Det skuUe också kunna ha viss psykologisk betydelse för föräldrarna. Medåberopande av vad utredningen anfört härom tillstyrker deltaförslag. 5.2.11 Barnavårdskonsulenten i Handläggningav fråga om föräldraansvar eller umgängesrätt I BFB 6:28 fastslås att rätten innan den avgör mål ellerärende angående föräldraansvar eller umgängesrätt skall höra socialnämnden. Detfår ur barnels synpunkt ses som en klar förbättring jämfört med gällande rätt. Jag anser det helt nödvändigt att domstolen i alla mål ochärenden, förutom där föräldrarna är ense, skaU höra socialnämnden. I dettasammanhang vill jag även påpeka del värdefulla i att belänkandet behandlar påvilket sätt man tycker att domstolen skall utforma sin framställan tillsocialnämnden. uppstår inte alltför sällan tveksamheler vid socialförvaltningarnastolkning av domstolens begäran om yttrande. Betänkandets förslag, att remissenutformas som en begäran om utlåtande av vilken lösning som är förenligt medbarnels bästa, är att hälsa med stor tillfredsställelse. I fråga om föräldraansvar eller umgängesrätt närföräldrarna är ense ansluter jag mig till utredningens huvudförslag, sominnebär att domstolen skall bereda socialnämnden tillfälle all yttra sig. Delär av stor betydelse för barnet alt socialnämnden får möjlighet alt bedöma omden finner skäl att påkalla utredning i ärendet. All däremot som alt. förslagetförordar ålägga socialnämnden att obligatoriskt yttra sig i dessa ärendenfinner jag mindre realistiskt och inle heller metodiskt tilltalande. Jag vill i sammanhanget påpeka att jag finner BFB 6:28något vilseledande i uttrycket "kan". Man kan lätt få denuppfattningen alt rätten själv får avgöra huruvida den vill låta socialnämndenkomma till tals eller ej. Eftersom jag ej stödjer huvudförslagen om gemensamtföräldraansvar i Prop.1981/82:168 200 kap. 5 får detta till följd att domstolen enligt minmening även skall ta Bilaga 3 ställning till erhållande av gemensamtföräldraansvar för ogifta samt till fortsatt gemensamt föräldraansvar eflerskilsmässa och separation. I likhet med ovan bör även dessa ärenden behandlasjml BFB 6:28. Föreskriften i BFB 6:29 att socialnämnden obligatorisktskall erbjuda konfliklbearbetning i form av samarbetssamtal finner jag bra.Genom att göra detta till ett obligatorium skapas lika rättigheter för allaoavsett vilken kommun man bor i. Del vore dessutom ännu bättre omsocialnämnderna i likhet med utredningens resonemang redan på ett tidigarestadium än efler inledd process kunde erbjuda samarbetssamtal. På detta sättskulle antalet processer vid domstol förmodligen begränsas. Många kommuner kommer troligtvis att uppleva en brist påresurser för att möjliggöra samarbetssamtal. I socialulredningensslutbetänkande och sedermera i prop. 1979/80:1 diskuteras en eventuellhuvudmannaskapsförändring för den icke primärkommunala familjerådgivningen ochden psykiatriska barn- och ungdomsverksamheten. Huvudmannaskapsfrågan för dessaföreslås bh föremål för utredning och om en av eller båda dessa verksamhetertillförs blir de en resursförstärkning icke minst för ärendensom kräver relationsbearbetning. Den av och anförda kritiken mot s. k.traditionella vårdnadsutredningar kan i vissa fall vara befogad, men den fårinle ses som aUmängiltig. Jag vill reservera mig emot att utredningen såkraftigt betonar makarna åsikter. När del gäller samarbetssamtalen villjag understryka behovet av att samlalsledarna skall ha en kvalificeradutbildning, men alt de också skall äga livserfarenhet och fallenhet föruppgiften. Socionom-dier psykologutbildning synes vara mest lämplig. Jag villdock varna för att samarbetssamtalen kan få karaktären av aUtför stor"expertinblandning" och som följd därav inte blir ett godtagbartalternativ för många föräldrar. Vi kommer naturligtvis att få räkna med attmånga inte alls kan eller vill delta i samarbetssarntal. Utformningen av dessabetyder mycket för hur många föräldrar vi skalli kunna nå. Vattentäta skott bör råda mellan samarbetssamtalen och eneventuell utredning. De uppgifler;som framkommit bör sekretesskyddas. Del bördessutom finnas en regel sorn säger alt de som lett samtalen ej anlitas videventuell efterföljande iilredning. Jag vill trols min positiva syn på samarbelssamlalenavslutningsvis varna för att alltför stora förhoppningar knyts till dessa. Beträffande barnels eventuella medverkan isamarbetssamtalen se under - barns medverkan i samarbetssamtal. Om föräldrar inte når en samförståndslösning genomsamarbetssamtal eller inte vill delta i sådana återstår ingen annan möjlighetalt utröna vad som är bäst för barnet än all göra en utredning. De nyautredningsmetoder som föreslås är en klar förbättring av vår traditionellavårdnadsulredningsmelo-dik. Jag vill särskilt understryka behovet av att flerän en person arbetar med utredningen, att den begränsas samt aft man iakttarrestriktivitet vad gäller referenser. De i avsnittet rekommenderadeutredningsmetoderna bör få gälla som riktlinjer. Utredningen anger att del bör stå samlalsledaren fritt allanlita expertis från annat håll. Jag förutsätter parternas medgivande till ett sådant Prop.1981/82:168 201 arrangemang såväl vid samarbetssamtal som vid utredning. Beträffande barnets vilja se nedan. Hörande av barnet - barns medverkan i samarbetssamtal Först vill jag fastlå att barn aldrig får tvingas taställning i föräldrarnas konflikt. Barnels vilja bör tillmätas stor betydelse,och skall vägas in i helhetsbedömningen som en viktig faktor. Utredningen diskuterar barnets dellagande vidsamarbetssamtal. Del konstateras på s. 99 all barnet bör kunna delta isamarbetssamtalen, men all dessa i första hand är avsedda för att bearbetaföräldrarnas konflikt, och att barnens behov av känslobearbetning skalltillgodoses på annat sätt t. ex. genom att anlita barnpsykialriska resurser. 103 däremot skriver utredningen alt det är viktigt för barnet alt delta isamtalen för att få lägga fram sina synpunkter och diskutera skuldkänslor,rädsla och besvikelser med anledning av föräldrarnas konflikt. Jag tycker detår viktigt all det klart fastslås att samarbetssamtalen handlar om föräldrarnasbearbetning av sin konflikt och menar därmed all skrivningen på s. 103 i deltafall får anses olycklig. Barnels deltagande vid samarbetssamtal bör givelvisbedömas frän fall lill fall, men jag tycker skrivningen på s. en bättreutgångspunkt i sammanhanget. För att utröna barnels vilja bör samlalsledaren, somutredningen skriver, träffa barnet såväl enskilt som tillsammans medföräldrarna. En träff med föräldrarna och barnet skall då inle ha karaktären avkonfliklbearbetning ulan handla mera om den rådande situationen. Jag tycker delär viktigt att påpeka att dessa samtal bör ske i barnels hemmiljö. Vid utredning om föräldraansvar eller umgängesräll är delkanske känsligare an vid samarbetssamtal att utröna barnets vilja, beroende påhur barnet upplever föräldrarnas konflikt. Det är viktigt alt förslå all barneti dessa situationer har svårt att ta ställning och man måste, som anges ibetänkandet, vara försiktig med alt redovisa barnels synpunkter, annars kanrisk föreligga för att dessa senare används mot barnet. Jag förutsätter även idessa fall att utredaren träffar barnet såväl enskilt i dess hemmiljö somtillsammans med föräldrarna. Utredningen förordar ingen särskild åldersgräns när delgäller att samtala med barnet. I lagtexten BFB 6:30 anges all barnels mening ifrågan skall inhämtas om det är lämpligt och möjligt. I detta kapitel skriverutredningen all samtal skall ske så snart det är möjligt med hänsyn lillbarnels mognadsgrad.