prop · G503102 · 1981-12-31 00:00:00 — Enviktig uppgift som i enlighet härmed faller på polisen är alt den skallmedverka i kuppförsvarel under liden fram lill dess all mobilisering har skett. Denreglering som har meddelats genom lag och 1958 årstillämpningskungörelse lill lagen innebär vidare bl.a. all varje polisman, 1981182. Prop.1981/82:102 Bilaga 4 2 oberoende av Ijänsteslällning och arbetsuppgifter, iprincip är skyldig alt delta i det väpnade försvaret under krig. Försvarsplikligapolismän som bär uniform bör ingripa mot mindre grupper av fientliga soldateräven om order inle har meddelats. Under vissa förulsätlningar kan vidarepolispersonal rekvireras av militär chef. Frågan om polisens ställning i krig har utretts av 1975års polisutredning i belänkandel (SOU 1979:75) Polisen i totalförsvaret'. Vissafrågor av betydelse i sammanhanget har lagils upp även av försvarskommitlé.Jag skall i del följande närmare beröra de frågor som försvarskommitlén haraktualiserat. skall jag kort redogöra polisutredningsbelänkande. 2 Betänkandet (SOU 1979:75) Polisen i totalförsvaret har ingående behandlat frågan om polisensroll i totalförsvaret från säkerhetspolitiska, organisatoriska saml folkrätlsligaoch i övrigi juridiska synpunkter. Utredningen föreslår bl. a. en delbegränsningar i fräga om polisens medverkan i del väpnade försvaret. a. med folkrätlsliga skäl liksom med betydelsen av all polisenäven i ell krisläge kvarstår som civil organisation och fuUgör sin huvuduppgiftall upprällhålla allmän ordning och säkerhet. Vad särskill gäller frågan om kuppförsvaret finnerutredningen del önskvärt frän principiell synpunkt all kuppförsvarsuppgiflernai all möjlig utsträckning anförtros ål hemvärn och andra lokalförsvarsförbandsom kan mobiliseras i del närmaste . Det finns emellertid inle f. n.förutsättningar för all generellt lösa kuppförsvarsfrågan på detta säll. Detär därför enligl utredningen nödvändigt all utgå från all polisen även i fortsättningenskall behålla uppgifter inom kuppförsvarel lill dess mobilisering har skett. Belänkandel har remissbehandlats och därvid fåll ell ihuvudsak gynnsamt mottagande, även om delade meningar har kommit fill ullryckpå ell par punkter. Flera remissinstanser anser dock all slutgiltig ställning fillde olika behandlade frågorna bör las först sedan del arbete som bedrivs av folkrällskommillén(Fö 1978:06) saml de överväganden angående frågor rörande s. k. civilmotsländsom ankommer på molslåndsulred-ningen (Fö 1980:05) har slutförts. ' Vid betänkandets avlämnande ingick i utredningen somledamöter dåvarande statssekreteraren , ordförande, dåvarandeborgarråden och , dåvarande ledamoten avriksdagen samt ledamöterna av , HansPetersson i och . 1981/82:102 Bilaga 4 3 Kommitténstryker under den vikfiga roll som polisen har i kuppförsvarel. Den militära fredsorganisalionensminskning påverkar bl. a. kuppförsvarel och ökar därmed värdet av all polisensresurser tas lill vara särskill med hänsyn fill all polisen har god täckningöver hela landet och hög beredskap. Enligl kommitténs mening bör polisen ävenfortsättningsvis delta i kuppförsvarel. De organisatoriska och övriga åtgärdersom krävs för all personalen skall åtnjuta del skydd som folkrätlsliga reglerföreskriver bör vidtas. Förall polisen skall kunna sköta sina uppgifter i kuppförsvarel på ell effektivtoch ändamålsmässigl säll mäsle försvarsulbildning ingå som en del i denordinarie utbildningen. Försvarskommitlén anser all sådan utbildning börprioriteras och genomföras ärligen. Kommitténpåpekar att beslutade all vissa ordnings- ochbevakningsuppgifter skall överföras från civilförsvaret lill polisen (ordningsuppgiflerna)och försvarsmakten (bevakningsuppgiflerna). Försvarels rationaliseringsinstituthar utrett och till regeringen redovisat medelsbehovel för dessa uppgifter. Närbeslutet har genomförts kommer enligl vad kommittén konstaterar de polismän somf. n. är krigsplacerade inom civilförsvaret all stanna kvar inom polisväsendetskrigsorganisation. Dessutom får polisväsendet en förstärkning med ell antalberedskapspolismän, motsvarande de nuvarande civilförsvarspoliserna.Beredskapspoliserna är avsedda all utnyttjas för de uppgifter som polisväsendetövertar från civilförsvaret, såsom exempelvis upprättandet av avspärrningar ochordningshållning vid skadeplatser, ordningshållning och transportledning vid ulrymningsoperationersaml ingripande vid störningar i samband med pågående civilförsvarsverksamhet.Som även polisutredningen har konstaterat är del troligt all dessa uppgifter inlefortlöpande kommer all kräva instanser av samtliga beredskapspolismän. Försvarskommitlénanser liksom polisutredningen alt, i den mån utrymme finns, personalen börkunna tas i anspråk även för reguljär polisverksamhet. Därigenom färpolisväsendets krigsorganisation en viss förstärkning. 1likhet med polisutredningen konstaterar emeUertid försvarskommitlén all detinte är uteslutet all problem kan uppkomma när del gäller tillgången påpersonal, eftersom trycket på polisorganisationen under kriser eller i krigsannolikt kommer all bli utomordenligt starkt. Detta förhållande bör enligl försvarskommillénsuppfattning beaktas i samband med genomförandel av del nyssnämndaprincipbeslutet. Prop.1981/82:102 Bilaga 4 4 Iett krisläge kommer helt naturligt myckel stora anspråk att ställas pä polisensverksamhet för alt upprällhålla allmän ordning och säkerhet. Denna verksamhetär av väsentlig betydelse för totalförsvaret. En utgångspunkt är därför allandra uppgifter bör läggas på polisväsendet endast i den mån tvingande skäl nödvändigt. Sådanaskäl föreligger i enlighet med vad polisutredningen och försvarskommitlén haranfört uppenbarUgen f. n. när del gäller kuppförsvarel. Jag delar uppfattningenall polisen även fortsättningsvis bör delta i detta, varvid en naturligutgångspunkt blir all polispersonalen används för försvar i första hand avsådana objekt som har betydelse för del omedelbara försvaret vid ett kuppanfalloch vid mobilisering och i andra hand av sådana objekt som har betydelse förtotalförsvarets verksamhet i övrigi. Dekrav som inlernalionella regler ställer för att polisen skall åtnjutafolkrättsligt skydd under sin medverkan i kuppförsvarel är tillgodosedda genomnuvarande organisation och reglering. Del bör dock anmärkas all del numera i detav ratificerade första tilläggsprotokollet från är 1977 lill Genéve-konvenfionerlill skydd för krigels offer finns en särskild bestämmelse (rt. 43 punkt 3) omatt en part i en väpnad konflikt som införlivar beväpnade polisstyrkor med sinastridskrafter skall underrätta övriga parter i konflikten om delta. Del ingåri folkrällskommilléns uppdrag all överväga hur denna och liknande föreskrifterom nolifiering skall uppfyllas för svensk del. Polisens medverkan i slridshandlingarsedan den avlösts från kuppobjekten innefattar komplicerade frågor av bl.a. folkrätlsligart. I linje med vad flera instanser som yttrat sig över polisutredningensbelänkande har anfört bör dessa frågor inle lämpligen tas upp lill avgörandeinnan folkrällskommillén och molståndsulredningen slutfört sill arbete.Ställningstagande i dessa frågor kan därför inle ske i detta sammanhang.Delsamma gäller beträffande den av polisutredningen också behandlade frågan ompolisens ställning inom område som har besatts av fientlig makt. Jagansluter mig lill vad försvarskommitlén har anfört om värdet avförsvarsutbildning inom ramen för polisulbildningen. Försvarsulbild-ningensynes i fortsättningen liksom hillills böra anordnas huvudsakligen genom regionalakurser. Del är inle möjligt för mig all i delta sammanhang gå in på frågan ivad mån den aktuella utbildningen bör ges företräde i förhåUande tUl andrautbildningsinsatser. Jag vill erinra om all frågor rörande den framtida polisulbildningenf. n. övervägs av polisberedningen (Ju 1981:02). Alltsedanpolisens förstatligande har polisväsendet alltmer uppmärksammals ochlagils i anspråk inom totalförsvaret. Polisens höga beredskap, lokaliseringoch utbildning saml dess effektiva sambandsmedel har bidragit till dennautveckling. Polisen tilläggs en rad särskilda uppgifter 1981/82:102 Bilaga4 5 flyktingmottagning, ulrymningsverksamhel och spridning av meddelande omberedskapslarm. Vid krigsorganisation reduceras personalen i polisdistrikten ihög grad genom avgång lill försvarsmakten, civilförsvaret, regionalapolisavdelningar, D-sekfionerna hos länsstyrelse och civilbefälhavare samtövriga totalförsvarsuppgifter. Moldenna bakgrund och med hänsyn fill de stora anspråk som i övrigi kommer allställas på polisväsendet under kriser eller i krig delar jag polisutredningensoch försvarskommilléns uppfattning all problem kan uppkomma när del gällertillgången på personal. Detta förhållande bör som kommittén har anfört beaktasi samband med all man genomför principbeslutet om överförande avcivilförsvarels ordningsuppgifler lill polisväsendet. Slutligenvill jag peka på all den särskilda verksamheten för all hindra och uppdagabrott mol rikels säkerhet under beredskap och krig lorde bli en av deviktigaste grenarna av polisverksamheten. Väsentliga resurser måste med allsannolikhet åtminstone fidvis avsällas för all lösa uppgifter inom dennaverksamhetsgren. Jaghemställer att regeringen bereder tillfälle allla del av vad jag i del föregående har anfört om polisens roll itotalförsvaret. 1981/82:102 Bilaga 5 1 Anmälantill proposition om säkerhets- och försvarspolitiken samt totalförsvaretsfortsatta utveckling så vitt avser verksamhetsområde. Övrigt totalförsvar: programmet Hälso- ocli sjukvårdensamt i krig Förmåganoch viljan till motstånd inom totalförsvaret kräver en väl fungerande hälso-och sjukvård med en nära samverkan med . Verksamheten inom dessadelar av totalförsvaret skall i krig bidra fill att nödvändigasamhällsfunktioner kan hållas i gång och understödja de pvrigatotalförsvarsgrenarna. Programmethälso- och sjukvård saml i krig utgör därför gn viktig del avtotalförsvaret. Genom 1977 årsförsvarsbeslut (prop. 1976/77:74, FöU 13, rskr 311) om inriktningen avsäkerhetspolitiken och totalförsvarets fortsatta utveckling antogs för förstagången gemensamma grunder för hela totalförsvarets fortsalla utveckling.Beslutet syftade fill bl.a. ökad flexibUitet vid utnyttjandet avsjukvårdsresurserna, bättre utbUdning för den personal som skall verka inom dencivila hälso- och sjukvården i krig samt en förstärkt uthållighet. Lagen omkommunal beredskap (1964:63) utvidgades till att i tiUämpliga delarockså omfatta landsfingskommuner. Härigenom skuUe landstingskommunalaverksamhetsområden med undanlag av sjukvården bli planlagda för uppgifterockså i krig samt hälso- och sjukvården få en krigsorganiserad ledning medvissa försörjnings- och ekonomifunktioner m. m., vUket tidigare till stor delsaknats. Genomriksdagens beslut (prop. 1980/81:57, SoU 23, rskr 216) har krigssjukvårdslagen(1953:688) upphävts och ersatts från av dels bestämmelser ilagen (1964:63) om beredskap, som utvidgats till att även omfatta denlandslingskommunala hälso- och sjukvården, I 1981182. Prop.1981/82:102 Bilaga 5 2 delsen ny lag (1981:292) om tjänsteplikt för hälso- och sjukvårdspersonal saml velerinärpersonalm.m. Detta beslut har sin utgångspunkt i den s.k. lolalförsvarsprincipen, dvsall ansvaret i fred för en viss verksamhet skall vara oförändrat i krig. Förledningen av hälso- och sjukvården i krig på lägre regional nivå innebär delall ansvaret flyttats över från länsstyrelserna till sjukvårdshuvudmännen.Denna ändring rubbar emellertid inle del ansvar och de befogenheter somlänsstyrelsen har som länets högsta civila samordnande totalförsvarsmyndighet. 1978års försvarskommitlé har i betänkandena (SOU 1979:42) Vår säkerhetspolitik,(Ds Fö 1981:1) Säkerhetspolitiken och totalförsvaret och (Ds Fö 1981:14)Totalförsvaret 1982/1987 behandlat och inriktningen för hälso- ochsjukvården saml i krig. Socialstyrelsenhar enligl regeringens anvisningar lagt fram en programplan för hälso- ochsjukvården i krig för perioden /83-1986/87. Regeringens anvisningar förprogramplaneringen innebar all belänkandel Säkerhetspolitiken ochtotalförsvaret skulle ligga lill grund för programplaneringen för perioden1982/83-1986/87. angavs en medelsram för planeringen. Socialtjänstenhar stor betydelse för all hälso- och sjukvården i krig skall kunna fungera.När jag i del följande lar upp frågor som berör denna sker del, liksom när delgäller frågor om , efter samråd med chefen för socialdepartemenlel. Hälso-och sjukvården i krig bygger väsentligen på de fredsfida resurserna. Få länderhar så goda sjukvårdsresurser som . Den medicinska, tekniska ochmateriella standarden inom sjukvården är hög och personalen är välutbildad. Handlingsberedskapenför alt i fred la hand om akut sjuka och skadade är hög. För störte anspråk påakuta insatser finns en även för krigsförhållanden värdefull medicinskkatastrofberedskap. Den offentliga sjukvårdens organisation och resurser utgörsåledes en god gmnd för samhällets hälso- och sjukvård i krig. Dessa resurserförbättras kontinueriigl i olika avseenden som är väsentliga för hälso- ochsjukvården i krig. Det råder också en relativt samstämmig uppfattning om denfortsatta utbyggnaden av hälso- och sjukvården. Kravenväxer på förebyggande åtgärder inriktade på hälsorisker även sådana som berörl.ex arbetsmiljön, boendel och trafiken. En ökad samverkan mellan olikasamhällssektorer förutsätts - främst mellan hälso- och sjukvården samtsocialtjänsten. Utbyggnadenav den öppna hälso- och sjukvården utanför sjukhusen -primärvården -prioriteras starkt. Del innebär bättre möjligheter än 1981/82:102 Bilaga 5 3 tillgeografisk utspridning av den kvalificerade hälso- och sjukvården i krig. Ökade resurser ärnödvändiga för all la hand om långtidssjuka - framför allt äldre människor medofta långvariga och sammansatta värdbehov. program för all bygga utlångtidssjukvården antogs av . Samfidigt skapadesförutsättningar all stärka resurserna inom hemsjukvård m. m., för all undvikaeller senarelägga insfitutionsvård. Denpsykiatriska vården förändras mol mer öppna och flexibla vårdformer. Antaletvårdplatser för psykiska sjukdomar förväntas därigenom komma att reduceras avsevärt. Utbyggnadenav de somafiska akutsjukhusen präglas av en stark återhållsamhet. Anlalelvårdplatser väntas t.o.m. minska något. Del anses vara möjligt all ytterligareförkorta medelvårdtiderna vid akutsjukhusen bl.a. i samband med utbyggnaden avlångtidssjukvården. Personalökningarnainom hälso- och sjukvården har varit myckel stora under de senaste decennierna.Denna ökning beräknas forlsälla. Som exempel kan nämnas all läkarkåren i sinhelhet beräknas komma att öka från 1980 lill 1990. Anlalelutbildade sjuksköterskor och barnmorskor beräknas öka från 1980 lill105000 och anlalel utbildade undersköterskor från 1980 fillca 1990. Avsjuksköterskorna och undersköterskorna är f.n. resp inleyrkesverksamma. Sysselsättningsgraden bland den yrkesverksammasjukvårdspersonalen är inom vissa kategorier också relativt låg. Del finnssålunda betydande personalresurser som inle utnyttjas i fred men som kananvändas under krigsförhållanden. En fungerande barnomsorg är dock en fömlsättningför att dessa reserver helt skall kunna utnyttjas. Vissadrag i fredsulvecklingen är mindre gynnsamma. Delta gäller främst vårtimportberoende i fråga om försörjningen med vissa förnödenheter. Den allmännautvecklingen har vidare lell lill all sjukvården blivit mer känslig förtekniska störningar av olika slag (värme, elektricitet, vatten m.m.). 1981/82:97 har jag föreslagit alt den nuvarande sjukvårdslagen (1962:242)ersätts av en hälso- och sjukvårdslag. Den nuvarande detaljeradelagstiftningen ersätts av en målinriktad ramlag. Den nya lagen ger stortutrymme för landstingskommunerna all utforma vården efter lokala och regionalabehov och förutsättningar. Landsfingskommunernaåläggs all planera hälso- och sjukvården med utgångspunkt i befolkningens behovav vård. Planeringen skall också avse hälso- och sjukvård som erbjuds av annanän . En samordning med kommunernas verksamhet och andra vårdgivare ilandstingskommunen saml med närliggande landstingskommuner inom ramen för enav regeringen fastställd sjukvårdsregion skall ske i syfte all åstadkomma ellsamlat och rationellt utbud av vård. 1981/82:102 Bilaga 5 4 Stålenges enligl propositionen ansvaret för den centrala övergripande planeringen ochsamordningen inom hälso- och sjukvården. Tillsynen över hälso- och sjukvårdenskall även i fortsättningen ligga på . Tillsynen skall främstavse allmänna riktlinjer, erfarenhetsutbyte och rådgivning men äveninspektioner skall kunna företas. Somföredraganden framhöll i prop. 1980/81:57 om hälso- och sjukvården i krig. börden i fred gällande hälso- och sjukvårdslagstiftningen m. m. utgöra grunden försjukvården också i krig. Hälso- och sjukvården måste emellertid kunnaorganiseras och bedrivas så, att den tillgodoser de särskilda krav som ställspå den i en krigssituation. För all delta skall vara möjligt måste regeringenfå meddela bestämmelser som i eiforderlig utsträckning lar över den fredslida hälso-och sjukvårdslagstiftningen. Jag har därför föreslagit en bestämmelse i hälso-och sjukvårdslagen om all regeringen i krig, vid krigsfara eller underutomordentliga förhållanden som är föranledda av krig eller krigsfara skallkunna meddela sådana bestämmelser. 3Inriktningen av hälso- och sjukvården i krig Måletför hälso- och sjukvården i krig är att varje människa som är i behov däravskall ges den vård som hennes fillstånd kräver så långt möjligheterna medger. Hälso-och sjukvård skall enligl nu gällande regler i krig bedrivas inom treorganisationer: den civila hälso- och sjukvården, civilförsvaret ochförsvarsmakten. Försvarsmaktens och civilförsvarets verksamhet är komplement lillden allmänt civila hälso- och sjukvården. Hälso-och sjukvården i krig skall ses som en sammanhängande funktion. I detta harflera tolalförsvarsmyndigheler all samverka mol del gemensamma målet all varjemänniska som är i behov därav, civil eller militär, skall kunna få den vård somhennes tillstånd kräver. De berörda lotalförsvarsmyndighelerna har ansvar ochresurser för olika delar av sjukvårdskedjan. Genom försvarsmaktens hälso- ochsjukvård saml civilförsvarels undsällningsresurser tillförs totalförsvaret elllillskoll av främst materiella resurser (läkemedel, utrustning ochförbrukningsmateriel saml transportmedel) som normall inle slår lill förfogandeför fredssjukvården. Huvudansvaretför all hälso- och sjukvård, som inle faller under försvarsmaktens ochcivilförsvarels ansvar, bärs av den civila sjukvärden. Verksamheten inomförsvarsmaktens hälso- och sjukvård bör inriktas på akut omhändertagande.Organisationen bör därför bl.a. ha resurser för vissa kimrgiska operationer.Vid behov skall dessa resurser kunna förslärka den civila sjukvården. Likasåskall civila operationsresurser kunna förslärka försvarsmaktens fältsjukhus.Civilförsvarets undsällningsverk- 1981/82:102 Bilaga 5 5 samhet bör understödjas av den civila sjukvården så allskadade människor snabbi kan tas om hand av medicinskt utbildad personal. Den nödvändiga omställningen av fredssjukvärden i enkrigssituation medför även att hälso- och sjukvården på primärvärdsnivå liksomsocialtjänsten kommer all ställas inför ökade krav. Anlalel personer med behovav vård och omsorg kommer all bli störte än i fred. Bl.a. tillkommer nyagrupper; skadade som kräver ell första omhändertagande, patienter med ickeakuta sjukdomar som skrivs ul från akutsjukhus samt patienter som väntar påsluten vård eller som av priorilelsskäl måste behandlas inom primärvården. Isamband med utrymningar ökar också anlalel människor med behov av vård och slödpå primärvårdsnivå. Jag vill, liksom försvarskommitlén, understryka all del ärav största vikt alt vid alla slag av förberedelser beakta krigsmiljönssärskilda krav och skapa förståelse för viklen av alt i kris- ochkrigstillstånd kunna lösa uppgifterna under mer primitiva förhållanden. Del ärnödvändigt att i all planering inom programmet hälso- och sjukvården samtsocialtjänsten i krig utgå från en sådan bakgrund. 1 planeringen måste manockså vara medveten om alt vårdstandard och behandlingsnormer inte kan vara desammasom i fredslid. Målet för hälso- och sjukvården i krig får dock inteeftersättas. Vatje människa - civil eller militär - skall kunna fä den vård somhennes tillstånd kräver inom ramen för de resurser som slår lill förfogande. Hälso- och sjukvården måste ha hög flexibilitet ochanpassningsförmåga för att kunna möta lokal och regional överbelastning.Resurser skall kunna omfördelas och tillföras särskill utsatta områden ochpatienter skall kunna transporteras från sådana områden fill andra delar avlandet. En stor del av såväl infektionssjukdomar som psykiskasjukdomar inom den militära sektorn är vid konventionell krigföring i regel avlindrig art. Hälften av patienterna tillfrisknar, enligt krigserfarenheter,ulan all mer resurskrävande sjukvård behöver sällas in. Närdel gäller stridsskador och svårare olycksfall ställs dock helt andra krav påsjukvården, särskUt när ell stort anlal skadade skall las om hand samfidigt.Del blir då nödvändigt all noggrannl prioritera insatserna och behandlapatienterna enligl delvis andra principer än i fred. Del akuta omhändertagandet av de skadade är grundläggandeför överlevnaden. De svårast skadade - man bmkar räkna med - kräverdärutöver ell första kirurgiskl ingrepp (primärkirurgi) senast inom 2-4 limmarefter skadelillfällel. För huvuddelen av de skadade är sådant ingreppnödvändigt inom 6-8 limmar, om komplikationer skall kunna undvikas. Efter 3-7dagar bör forlsall kirurgisk behandling (sekundärkirurgi) i regel genomföras.För all undvika överbeläggning på sjukhusen nära stridszonen bör dennabehandling ulföras på längre bort belägna sjukhus. För all klara detta krävs engod organisation och en stor transportkapacitet. 1981/82:102 Bilaga 5 6 Erfarenheterfrån andra länder visar alt i krig och oroslider med störningar ilivsmedelsförsörjningen, skador på vallen- och avloppssystem, elkraflsavbroll m.m.medför utomordentliga påfrestningar för befolkningen. Sjukdomar spridda genomvatten och livsmedel, dåliga hygieniska förhållanden har ofta lell till meromfattande sjuklighel och död än vad som förorsakals av självakrigshandlingarna. Jag ser del därför som myckel viktigt all del finns en välutarbetad och fungerande, förebyggande hälsovård. Försvarskomillénhar ingående övervägt totalförsvarets utveckling med hänsyn lill risken för allkärnvapen samt biologiska och kemiska stridsmedel utnyttjas i ell framlidakrig. Verkan av kärnvapen saml biologiska och kemiska stridsmedel ställerspeciella krav på sjukvårdsinsalser. Jag delar kommitténs uppfattning att dessastridsmedel mäsle beaktas i den fortsatta planeringen av programmet hälso- ochsjukvården samt i krig. 4Olika frågor av betydelse för sjukvårdsberedskapen Isamband med 1977 ärs försvarsbeslut konstaterades alt sjukvårdsresurserna iflera avseenden var otillräckliga under avspärrning och krig och all del varsynnerligen angelägel all bristerna snabbi avhjälptes. Behovel av en effektivledningsorganisation för sjukvården och sjuktransporterna underslröks liksomangelägenheten av ökad uthållighet i försörjningen med sjukvårdsmaleriel ochläkemedel, utvidgad utbildning av berörd personal för hälso- och sjukvården ikrig saml förbättrat skydd för personal, patienter och viktigare sjukvårdsfunklioner.I avvaktan på pågående utredning om försörjningsberedskapen av sjukvårdsmalerielgavs dock inga direktiv för planeringen i detta avseende. Socialstyrelsenhar i sin programplan för hälso- och sjukvården i krigframhållit all styrelsen i sin beredskapsuppbyggnad strävat efter all avhjälpade brister som påtalats vid försvarsbeslut och i övrigi följa deninriktning som beslutet innebar. Den medelstilldelning som erhållits har dock inlemedgivit all bristerna har kunnat avhjälpas mer än till en del. Anskaffning avoperationsavdelningar för att förslärka den kirurgiska operalionskapacilelenhar prioriterats.