prop · G503130 · 1981-12-31 00:00:00 — Enligt uppfattning bör därför enbegränsad tillståndstid meddelas för alla typer av vatlenföretag. Om de yttreförutsättningarna för företaget eller andra förhållanden inle förändrats underdenna lid bör man tämligen enkelt kunna förnya tillståndet. Om däremotomständigheterna påkallar en förändring skall givetvis etl utgånget tillståndeller därmed förknippade villkor kunna ändras, utan atl någon ekonomiskersättning utgår. Enligl uppfattningär det angelägel atl bestämmelsen om begränsad tillståndstid gäller allaföretag, dvs. inle bara sådana där del redan vid prövningstillfällel är möjligtatl påvisa risk för olägenhet lill följd av fasta låsningar för framtiden.Lagstiftningen bör här utformas på samma sätt som för takter. Efter ändring inaturvärdslagen meddelas endast tillstånd för sådana företag.Med tanke på att vattenföretag av vitt skilda typer förekommer, kan det varamotiverat att i vattenlagen ha ett system av tillståndstider, valda så atttiden för varje typ av företag (vattenkraflföretag, vallenläktförelag etc.) äranpassad efter en rimlig ekonomisk avskrivningstid. För de typer av företagdär investeringskostnaderna är stora kan del vara motiverat med en relativtlång tillståndstid när det gäller företagels fillåtlighet. Villkoren förföretagel bör däremot las upp lill ny prövning efter en i lagen angiven kortarelidsperiod, förslagsvis . anser sig kunna godtaga de beslämmelser rörande omprövning av lämnadefillstånd för tillgodoseende av allmänna intressen som upptagits i 10 och 15kap. VL-förslaget samt 11,17 och 18 88 förslaget till lag om införande av nyavattenlagen. De föreslagna reglerna får anses innebära atl olika berördaintressen beaktas så långt som är möjligt genom fienerella föreskrifter,som det överlämnats till vederbörande prövningsmyndighet alt tagahänsyn till de speciella förhållandena i varje särskilt fall genom att inomangivna latituder närmare bestämma storleken av icke ersättningsgill föriustoch tidpunkten för blivande omprövning. iKristianstads län: Det kan ifrågasättas om elt tillstånd enligt VL lill etlvattenföretag bör få en preklusiv verkan beträffande rätten till det vatten somfrågan avser (utredningen s. 170 och 174). Att en sådan rätt skall föreligga ifråga om företag av större samhällsintresse såsom vattenkraftverk ellerföretag för förseende av ort med vatten är rimligt. Däremot synes det inteföreligga skäl för en sådan rätt då företagel avser förhållande avserviiutskaraklär mellan två fastigheter. För sådana fall borde frågan om rättatt utnytQa annans fastighet få vara beroende av privaträttsliga avtal eller avatl servitut, efter särskild ansökan, skapas antingen vid prövning enligt VLeller t. ex. enligl FBL. Del kan också ifrågasättas omsystemet med tillstånd är lämpligt utformat. Huvudregeln enligt 15 kap. 11 8är att tillstånd skall meddelas eller för den begränsade tidsom sökanden begär. För vissa vattenföretag kan, när särskilda skälföreligger, tillstånd tidsbegränsas. Vid omprövning enligl 13 8 får inteändrade villkor föreskrivas som medför att ändamålet med förelagel inte kantillgodoses m. m. Även andra liknande regler finns i 15 kap. Möjligheten atl införa ändradebestämmelser i redan gällande tillstånd är således begränsad och dennaomständighet kan antas medföra en restriktiv Prop,1981/82:130 167 inställning från myndigheternas sida att meddela tillstånd.Inom byggnadslagstiftningens område diskuteras en begränsning av derättigheter en fastighetsägare kan anses ha enligt givna tillstånd eller somhan har enligt gällande detaljplaner. Det kan ifrågasättas om inte någonmotsvarighet bör införas beträffande tillstånd enligl VL och att det allmännamedges rätt att t. ex. lämna sådana föreskrifter som kan motiveras av denaktuella vattensituationen inom ett visst område, eller att beviljadetillstånd skall kunna omprövas när detta är motiverat av ändrade förhållanden. i : Ikonsekvens med bevarandeintressenas efterhand allt starkare ställning i denallmänna debatten m. m. om exploatering av valtentillgängarna upptar förslagetregler om en i viss mån skärpt förprövningsskyldighet beträffande alla slagsvattenföretag samt regler om omprövning av vatlenförelag med hänsyn tillväsentligt ändrade förhållanden. Närbesläktade med sädanaöverväganden är också förslagels regler om prövotid och om tidsbegränsning avtillstånd till vattenföretag. Länsslyrelsen finner dessa synpunkter i alltväsentligt skäliga och anser de av utredningen utvecklade tankarna om behovetav förbehåll och "gardering" med hänsyn lill en förmodad ökadkonkurrens om vatteniillgångarna väl motiverade. länsorgan förvattenkraftfrågor: Vattenlagsulredningen föreslår alt huvudregeln i den nyavattenlagen liksom i nu gällande vattenlag skall vara atl ett lagakraftvunnetbeslut om tillstånd i princip skall gälla om inte sökanden självbegär att tillståndet skall vara tidsbegränsat. Länsorganet delar dennauppfattning. - Samma synpunkter framförs av kommun. : SSRfinner vattenlagsulredningens förslag beträffande möjlighet fill omprövning avtidigare vatlendomar vara ett utomordentligt viktigt förslag. Som ovanredovisas finns ett stort antal domar i äldre valtenmål vilka måste te sig heltorättfärdiga och oriktiga i belysning av senare erfarenheter. Detta gäller inteenbart de första Suor-varegleringarna, där samerna inte ens fick tillfälle altredovisa skadorna i vatlenmålen och i strid med lag vägrades ersättning, utanäven andra mindre och större företag. Det framstår därför som synnerligenangeläget alt vad vattenlagsutredningen föreslår i denna del också realiserasäven med beaktande av redan förekommande s. k. Bergforsenvillkor. Beträffande den å sid. 193 ibetänkandet redovisade s. k. freden i Sarek får del som betecknande för hurvattenkraftutbyggnaden tillgått redovisas atl denna "fred" gjordesupp helt utan atl samerna fick tillfälle att deltaga. : Samfundetdelar utredningens uppfattning alt huvudregeln att beslut om tillstånd tillvattenföretag skall gälla för framtiden bör underkastas vissa inskränkningar,främst genom nya regler om omprövning. Samfundet finner vad utredningen anförtrörande omprövningsinstitutet såsom förpliktelser som kan åläggas företagarenvid omprövning, begränsningar i företagares förpliktelser, tidpunkt för omprövningoch frågan om ersättning vid omprövning vara väl motiverat och väl avvägt. Ålvräddarnas samorganisation: Medtanke på de stora ingreppen och skadorna på allmänna intressen som modernvattenkraftutbyggnad innebär och de starkt ökade kraven i samhället på skyddför vattendragen är det i högsta grad otillfredsställande atl utredningenföreslår att tillstånd till vatlenföretag fortfarande skall ges för allframlid, i vårt fall när det gäller vattenkraflföretag. Man bör betänka atl ettnej till en utbyggnad aldrig Prop, 1981/82:130 168 Det kan när som helst omprövas,kanske . 1 belänkandet föreslås visserligenvissa möjligheter till omprövning av villkoren. Vattenföretagets ändamål fårdärvid emellertid inte ifrågasättas eller förändras. Skadeverkningarna avframför alll kraftföretag kan därmed inte i någon nämnvärd grad påverkas ellergöras ogjorda. Vi föreslår därt'ör att tillstånd till vattenförelag beviljasendast för viss lid, dock högsl . Därefter måste en helt ny tillståndsprövningske, den s. k. koncessionsmodellen. Omprövning av villkoren för ettvattenföretag bör kunna ske . alltid germycket goda och snabbt stigande inkomster för ägarna bör den avgiftsfria delenför kvalificerade allmänna intressen därvid vara minsl och högst . : Hovrätten villsärskilt understryka utredningens uttalande atl alla väsentliga villkor börfastställas i eller i anslutning lill själva tillståndsbeslutet samt attutvägen med uppskov bör tillgripas endast i undanlagsfall, då trängande behovdärav föreligger. Det kan ifrågasättas om ickedomstolarna i högre grad än varit fallel borde - i stället för attförordna om prövotid rörande företags verkningar i visst hänseende - uppskattaskadan till skäligt belopp (35 kap. 5 8 RB). Om skälig skada i ett visst fallskulle kunna värderas till lägst 75 000 och högst kan det sålundaicke anses felaktigt alt uppskatta den till sistnämnda belopp, om sökandenskostnader för utredning och fortsatt behandling i domstolen måste antagas uppgåtill . Frågan huruvida prövotid börföreskrivas skall bedömas även med hän syn till värdet av de erfarenheter som prövotiden kan väntas ge. 1 fråga om l.ex. en så svårfångad materia som vattenföretags inverkan på fiske kan konstateras, atl följderna av en förändring i ett vattendrag numera kan bedömas i förväg med större noggrannhet än vid tiden för de stora älvut byggnaderna samt alt kvarstående osäkerhetsmoment ofta ej löses under en prövotid. Då inverkan på fiske är en av de frågor som oftast blivit satta på prövotid, bör detta innebära att behovet av prövotid blir väsentligt mindre .---- Hovrätten förordar att uppskjutnafrågor som regel skall handläggas vid fastighetsdomstolen. Detta därför att dedärav berörda villkoren för företaget hänger nära samman medskadebeslämningen, både såtillvida atl etl val bör träffas mellanskadeförebyggande åtgärder och ersättningar och därigenom att eventuellaersättningar beror på företagets närmare utformning, särskilt i fråga omskadeförebyggande åtgärder. Kami7iarkollegiet: Kollegiet anserliksom vattenlagsulredningen all utvägen med uppskov endast bör tillgripas ifall då trängande behov föreligger. På grundval av kammarkollegietserfarenheter kan det ifrågasättas om inte domstolarna i högre grad än hittillsborde - i stället för atl förordna om prövotid rörande företags verkningar ivisst hänseende - uppskatta skadan till skäligt belopp (35: 5 RB). I fråga om t.ex. inverkan på fiske -såväl vad gäller allmänt som enskilt fiske - och erosionkan nämnas alt dessa frågor ofta blivit satta på prövotid som i realitetensträckt sig över en mycket lång tidrymd. Uppskjutna frågor bör enliglkollegiets mening som regel handläggas vid fastighelsdomstolen eftersomvillkoren för företaget i allmänhet hänger 1981/82:130 169 närasamman med skaderegleringen. Ofta rör det sig om avvägningar mellanskadeförebyggande åtgärder och ersättningar. : Verket anser det vara positivt atl utredningen i förslagelbehållit gamla vattenlagens bestämmelse om prövotid, dvs. möjlighet förprövningsmyndigheten alt i särskilda fall skjuta upp avgörandet av vissasvårbedömbara frågor om villkor till dess alt man haft möjlighet att under entid avvakta vissa följder av företaget. Även om en hel del erfarenheter vunnitsav olika vattenföretags verkningar på naturmiljön, är dock förhållandena i endel fall så komplicerade och föga kända alt en prövotid kan vara behövlig. Sverigesadvokatsamfund: Vad utredningen anfört rörande behovet av elluppskovsförfarande som möjliggör anstånd med avgörandet av viss villkorsfråga iavbidan på erfarenhetens rön under en prövotid föranleder ingen erinran. : Elt tillstånd kan begränsas i tidenantingen så atl del upphör efter viss, i tillståndsbeslutet angiven tid ellerockså så att det kan omprövas efter en i beslutet bestämd tid. I det följandediskuterar hovrätten först behovet av sådan tidsbegränsning över huvud tagetutan alt taga ställning fill hur denna bör utformas. Med uttrycket"tidsbegränsning" åsyftas sålunda därvid till en början såväl atttillståndet efter viss lid upphör som att det då kan omprövas. Vad gäller vattenuttag för jordbruksbevattningföreligger ett stort behov av tidsbegränsning. För bevattning utnytQas oftavallendrag med så ringa vattenföring alt hela den tillgängligavattenkvantiteten tas i anspråk, med påföljd att de jordbrukare som först ingeransökan skulle - utan lidsbegränsning - kunna utestänga övriga jordbrukare förframtiden. Dessas behov av vatten för bevatlningsändamål måste emellertid anseslika berättigat som de jordbrukares som först gör ansökan, och del finnsknappast motiv för alt genom lagstiftningen forcera fram en ansökan från denjord-bmkare som av olika skäl kan vilja vänta med bevattning av sinaägor. Från förelagsekonomisk synpunkt orsakar fidsbegränsning av fillståndlill jordbmksbevattning, på gmnd av sådana företags relativt kortaavskrivningstid, icke samma betänkligheter som motsvarande begränsning vidandra vattenföretag. Därav följer dock inte att bevatlnarnas berättigadeintressen av trygghet får anses tillgodosedda, sä snart tillståndstiden uppgårtill minst avskrivningstiden för bevattningsanläggningen. I vissa fall kannämligen den ökade skörd som erhålls genom bevattningen läggas till grund förytterligare investeringar. Sålunda kan bevattning möjliggöra en ökaddjurhållning och därmed föranleda dyrbara byggnadsinvesteringar med långavskrivnings-fid. Vid konkurrens kan en jordbrukare med sådana anläggningarantagas visa större nytta av vattnei än en jordbrukare som investerat i merabegränsad omfattning. Den förres intresse bör därför kanske tillgodoses genomtillämpning av de allmänna regler för inlresseavvägning som föreslås i 3 kap.6 8 VLF. I detta sammanhang vill hovrätten påpeka atlbehovet av tidsbegränsade fillstånd minskar, om hovrättens förslag rörandemöjlighet till samfällighetsbildning vid bevattningsförelag godtas (se avsnitt12.1). När del gäller yt- och grundvattenläkter förkommunala och industriella ändamål har det vid tillämpningen av VL ickeförelegal samma behov av 1981/82:130 170 lidsbegränsningsom vid jordbruksbevattning. Delta beror dels på atl del ofta i dessa fallfinns flera uttagsmöjligheter än vid jordbruksbevattning, som av ekonomiskaskäl är hänvisad fill tämligen närliggande vattentillgångar, och dels på atlkommuner och industrier har möjlighet att investera för ökad vattentillgånggenom t. ex. infiltration för grundvatten och magasinering av ytvatten. -Vattentäkter för kommunala och industriella ändamål föranleder oftakapilalkrävande investeringar. De kan dessutom ha avgörande betydelse för ellsamhälles vattenförsörjning eller för en industris verksamhet. De kommunala ochindustriella ändamålen kan därför ej tillgodoses enbart genom all tiden förtillståndet anpassas efter avskrivningstiden. Att utgå från ärdessutom principiellt felaktigt, då fråga är om en verksamhet som fortsätterunder mycket och medför successiva investeringar. Om envattenförbrukande industri endast får elt tidsbegränsat tillstånd, kan dettaminska beredvilligheten till investeringar - mera ju närmare man kommerlidpunkten för tillståndels upphörande. I enstaka fall kan tidsbegränsning vara rimlig ävennär fråga är om kommunala och industriella ändamål. Det kan t. ex. vara så attvattnet utan störte kostnad kan hämtas från annan yl- eller grundvattentäkt.För sådant fall kan lidsbegränsning föreskrivas och träda i kraft endast om ochdå sökanden på skäliga villkor kan tillförsäkras frän annat håll. På ovan angivna grunder anser hovrätten atttillstånd lill jordbmksbevattning bör kunna tidsbegränsas i enlighet medutredningens förslag, om framtida vattenbrist kan befaras. I fråga om yt- ochgmndvattentäkl för andra ändamål än bevattning samt vattenöveriedning börmöjligheten lill tidsbegränsning utformas mera restriktivt och noga preciserasi lagtexten. Hovrätten anser vidare att tillstånd bör kunnatidsbegränsas även i vissa andra fall, jfr NJA 1970 s. 455. Ytterligare övervägande bör från dessautgångspunkter ägnas det inbördes förhållandet mellan å ena sidan enbegränsning av liden för tillstånds giltighet och å andra sidan möjligheten attompröva meddelade tillstånd. I detta sammanhang lorde då med omprövning fåavses en till förmån för enskilt intresse företagen inskränkning eller ändringav villkoren för ett meddelat tillstånd, utan att tillståndshavaren därviderhåller full ersättning för den förlust han åsamkas genom inskränkningen. Vidvissa typer av vattenföretag, såsom jordbruksbevattning, synes ersättning överhuvud tagel ej böra ifrågakomma. Önskemålet alt inte bindautnytQandet av en vattentillgång lill nu aktuella företag synes lika väl kunnatillgodoses genom en omprövningsmöjlighel till förmån för enskilda intressensom genor-n en tidsbegränsning av tillstånden. För att begagna ettomprövningsinstitut i stället för en tidsbegränsning av tillståndet talar fleraskäl. Om en omfördelning av resursutnyttjandet aldrig blir aktuell, är det enonödig, kostnadskrävande omgång med ny tillståndsgivning, då ett tidigare fillståndlöper ut. Tidsbegränsade tillstånd alt utnytQa en viss vattentillgång kommervidare förmodligen att löpa ut , varvid en samlad bedömningav vattentillgångens fortsatta utnytQande inte blir möjlig försåvitt man inleavstår från alt meddela nya tillstånd tills samtliga gamla tillstånd löpt ut,någol som knappast framstår som önskvärt eller ens praktiskt möjligt. Dentillståndshavare vars tillstånd löpt ut torde i ersättningshänseende varasämre ställd än en tillståndshavare som blir underkastad omprövning. Då syftetmed omprövningen måhända ej behöver eller bör vara någol annat än attmöjliggöra för ett nytt vattenföretag alt Prop, 1981/82:130 171 varamed och utnyttja en tidigare utnytQad vattentillgång på samma villkor sombefintliga företag av samma typ, kan det vara att gå för långt om man heltbortser från att de befintliga företagen redan är etablerade. En omprövningsmöjlighetsynes slutligen ligga i linje med utredningens förslag att föreläggande skallkunna meddelas vattentäktföretag all söka tillstånd, då företagens antal enligtingivna anmälningar ger vid handen atl en fördelning av tillgängligavattenresurser bör komma lill stånd mellan företagen. På motsvarande sätt kanen resursfördelning aktualiseras av atl antalet företag med tillstånd altutnylQa en vattentillgång blivit så stort atl tillgången inte förslär förbestående och förutsebara, kommande vallenföretag. Denna resursfördelning kangenomföras genom en samtidig omprövning av alla de tillstadda företagen. Om tillstånd skall kunna meddelas efter ansökan avnytQanderättshavare, bör beaktas att tiden för nylQanderättsupplåtelser oftaförlängs. Detta talar för att elt tillstånd åt exempelvis en jordbmksarrendatoratt uttaga vatten för bevattning, om denne så önskar och om det av andra skälinte är olämpligt, bör kunna avse hela den lid som det ifrågavarandearrendeförhållandet kommer att bestå; jfr 7 kap. 7 § 2 st. JB. Utan möjlighettill tillstånd med giltighet utöver en viss arrendeperiod lär tillståndstidernaockså mänga gånger framstå som alltför korta för att arrendatorn skall anse detmödan värt att söka tillstånd. Sker överiåtelse av arrendet kommer tillståndetautomatiskt all gälla också för den nye arrendatorn. Det synes ej föreliggabetänkligheter mot att även i andra fall låta bevatl-ningstillstånd gälla ävenför efterföljande brukare av egendomen, förutsatt att denne icke drabbas avsärskilda skyldigheter om han avstår från atl UtnylQa tillståndet. Jämtbygdens tingsrätt: Uppkommer skada ellerintrång pä grund av tidsbegränsade vattenföretag, får enligl motiven (s. 343 m)- om inlösen inte sker och på grund av skadans art ersättning inte heller skallutgå anpassning till tillståndslidens längd ske genomkapitalisering av ärliga skadebelopp. Motivuttalandet synes här ha fått enalltför kategorisk avfattning. Över huvud taget synes problematiken kringfrågor om ersättning för skada och intrång pä grund av tidsbegränsade företaginte ha varit föremål för behandling eller överväganden vare sig i utredningensbetänkande om ersättningar m. m. (SOU 1972: 14) eller i nu föreliggande betänkande.Tingsrätten anser en översyn av dessa frågor erforderlig. : Bevattnings-, vattentäkts- ochöverledningsföretag bör såsom föreslagits kunna tidsbegränsas även mot ensökandes vilja. Eftersom tillståndsmyndighet i dessa mål enligt förslaget iallmänhet blir länsstyrelse, skall del alltså åvila denna att göra degrannlaga bedömningar, som erfordras i denna del och vilka utredningen självpåpekar. Dessutom kan del bli fråga om atl tvångsvis ta annans egendom ianspråk. Även frågor om återställning av annans område, när tillståndstidengått lill ända, kan innehålla svära avvägningsproblem. Det synes mot bakgrundhärav vara ytterligt vanskligt alt såsom utredningen gjort - förutsätta altlänsstyrelserna i stort sett utan att tillföras vattenrättslig sakkunskap skallkunna klara dessa uppgifter; märk väl uppgifter som kan behöva lösas i mångayt- och grundvatlentäktsmål. Kammarkollegiet:Kollegiet tillstyrker utredningens förslag. Lantbruksstyrelsen:Jordbmksbevatlnare är bcQänta av vatlenuttagstill-stånd för läng tid. De börvara medvetna om alt i det fall vattenmängden är begränsad får de dela med sig.Om tillstånd ges för obegränsad tid men intrångsersättning endast beräknas fören begränsad lid torde etl ompröv- Prop,1981/82:130 172 ningsinstitut liknande del i förslagets 15 kap. 20 8 varaatt föredra. En bevattnare skall således inte själv behöva agera för att få etttillstånd förnyat. i Kristianstadslän: Nämnden får kraftigt understryka vikten av att begränsningen avtillstånd bestämmes under beaktande av investeringens storlek,finansieringsmöjligheterna, avskrivningstid etc. Samma hänsynstagande bör görasvid bestämmande av den tidsfrist inom vilken omprövning av tillståndet kan ske. i län:Utredningen föreslår att tillstånd skall kunna tidsbegränsas även mot sökandensbestridande, om företagel avser vattenöverledning, utnyttjande av ytvattentäkteller anordnande och utnyttjande av grundvattentäkt. Dessa typer av vattenföretaggäller vanligen bevattning för jordbruksändamål. Med hänsyn till de snabbaförändringar som inträffat på detta område och förväntad fortsatt expansion,framstår en tidsbegränsning som ett rimligt krav. Praxis på vattendomstolarnahar för övrigt utvecklats i denna riktning, nämligen genom attdeldomar avkunnats avseende viss prövotid. Tillståndslidens längd bör anpassasefter förhållandena i det enskilda fallet och kvaliteten på den utredning somsökanden förebragt. i har bl. a. atl pröva tillståndstidens längd. 1 de falldär tillstånd inte ges "för all framlid" vill nämnden understrykaviklen av att tillslåndstiden anpassas efter dels den tekniska livslängd ochdels de förelagsekonomiska avskrivningsvillkor som gäller för de aktuellavattenförelagen. skyldighet att beakta dessa faktorertorde kunna inskrivas i exempelvis 11 8. : Denosäkerhet, som följer av att konkurrensen om vattnet i framliden ökar och avatl andra fömlsättningar för etl förelag kan ändras, motverkas genom alttillstånd endast meddelas . Verkel avvisar därmed den lösningvattenlagsulredningen förespråkar, nämligen att väsentligt ändrade förutsättningarskall kunna medföra att villkoren efter särskild framställning prövas om ochändras, varvid i vissa fall ersättning skall utgå. Emellertid kan det, enligtnaturvårdsverkels mening, även i etl syslem med endast tidsbegränsade tillståndnågon gång finnas anledning att under den löpande tillståndstiden ompröva ettvaltenförelag för att tillgodose allmänna intressen. Det rör sig då om företagdär förutsättningarna ändrats betydligt. Ersättning bör här utgå för den periodsom återstår av tillständstiden. är inte övertygad om att nuvarande vattenrätlsliga praxis i fråga omtidsbegränsade fillstånd har det innehåll som utredningen angivit (s. 178 och180), dvs. att sådant tillstånd kan meddelas endast om sökanden ansökt därom.Utredningens förslag till reglering av frågan i den nya vattenlagen föranlederdock ingen erinran från nämndens sida. i län:Länsstyrelsen finner ej skäl varför inte möjligheten lill lidsbegränsning skallgälla alla typer av vatlenföretag. Samhällsintresset bör här vägas motexploateringsintresset. Självfallet bör i det enskilda fallet skälig hänsyn tastill investeringsaspekten. föreslår alt regler införes i lagenom att vattenföretag generellt lids-begränsas och att denna begränsninganpassas efter företagets betydelse, art och omfattning. i län:Länsstyrelsen har ingen erinran mot förslaget under förutsättning alt det nogabeaktas som även framgår av Prop, 1981/82:130 173 ulredningen- alt tillståndstiderna anpassas efter dels den tekniska livslängd och dels deförelagsekonomiska avskrivningsvillkor som gäller för de aktuellavattenföretagen (vattenöveriedning, ytvaltentäkt och grund-valtentäkt).