prop · G503165 · 1981-12-31 00:00:00 — Ocksåett s.k. kundskyddsavial innebär ett otillåtet avslående från alt lämna anbud.Därvid ålar sig t. ex. en av kontrahenterna att inle söka konkurrera omanbudsinfordrare som är den andres kund. Enförfrågan som en näringsidkare riktar till annan näringsidkare om huruvidadenne tänker avge anbud i ett visst fall omfattas inte av förbudet, som juavser att någon skall avslå från all avge anbud. Densom tänker avge anbud får givelvis träffa överenskommelser med andra som ärnäringsidkare om annat än avslående från anbudsgivning, exempelvis omleveranser, konsultationer eller kreditgivning. I sådana fall kan den grand sombestämmelsen bygger på saknas, nämligen att del är fråga om förelag som pånågot sätt är eller kan bli konkurrenter med varandra i fråga om den prestationsom anbudslävlingen avser. Omkonkurrenssituationen i ett sådant fall förändras kan dock förbudet blitillämpligt. Så sker om i nämnda exempel leverantören, konsulten ellerkreditgivaren ändrar eller överväger alt ändra sig så all han i stället deltari anbudstävlingen. Om i detta läge överenskommelse träffas om all han skallavslå, är förbudet tillämpligt. 1981/82:165 14 § 277 En överenskommelse e. d. om all en konkurrent skall avståfrån all tävla med en annan kan också la den formen att han visserligen deltari anbudslävlingen men avger ett högre anbud än en annan anbudsgivare. skyddsanbud kan givelvis leda till att beställaren föredrar det lägreanbudet framför det högre. Därigenom får förfarandet i praktiken samma verkansom om den som har lämnat högre anbud har avstått från alt delta ianbudslävlingen. Delta omfattas av förbudet, liksom också ett avlal m. m. somgår ut på att en näringsidkare mer generellt skall bjuda över viss annannäringsidkare. Ett konkurrenlsamarbete som är ägnat alt påverkaprisbildningen vid anbudslävlingar kan ske i annan form än genom all den eneavstår från konkurrens på så sätt att han inte lämnar anbud eller bjuder högreän den andre. Det kan nämligen förhålla sig så alt de båda deltar i tävlan mendärvid i samråd e.d. anger lika stora anbudssummor eller samarbetar på annatsätt vid anbudsgivningen ifråga om anbudssumma, förskott eller kreditviUkor. Pådenna situation lar 14 § första stycket 3 sikte. Det är otillåtet alt samarbeta också om en del avanbudssumman. En särskild form av otillåten anbudssamverkan i fråga om pris m.m. är samverkan om att inle bjuda fast pris eller om all gemensamt kräva visstindexskydd mot koslnadsslegring e.d. under arbetets utförande. Också samarbetesom går ut på att generellt lämna samma anbud är otillåtet till följd av 14 §. Samarbete i fråga om anbudssumma kan, när det inte gällerlika anbudspris, ske i den formen att man beträffande en del av prestationenavstår från inbördes priskonkurrens. Därvid kan medtävlare exempelvis enas omall värdera kostnaden för viss del av prestationen lika högl. Också denna formav samarbete i fråga om anbudssumma träffas av förbudet. Vidare är del förbjudet att samarbeta i fråga om priset såatt alla i samförstånd gör visst pålägg på sill i övrigt självständigt sattapris. Samarbetet skall givetvis vara ägnat att påverkaanbudssummans storlek eller nämnda betalningsvillkors utformning i mer änendast obetydlig omfattning. Ett samarbete om rena leverans- ellerkondilionsbeslämmdser av gängse standardiseringsart faller liksom f. n. inleunder förbudet, om inte bestämmelserna påverkar prissättningen mer direkt ochpå ett sätt som har betydelse. 1 sammanhanget får uppmärksammas också s.k. kalkylnormer.En kalkylnorm i egentlig bemärkelse har till funktion endast all kartlägga enprestations omfattning för att ge underlag för en därefter följande, individuellkostnads- och vinstberäkning. Det förekommer dock all man inom en bransch låteri kalkylnormen ingå värderingsanvisningar som helt eller delvis binderprisberäkningen. Detta kan betecknas som en kalkylnorm i oegenllig bemärkelse. Gäller samarbetet en kalkylnorm i egentlig bemärkelse menavsedd för anbudstävlingar i allmänhet är det visserligen fråga om samverkansom rör 1981/82:165 14 § 278 Enligt 14 § första stycket 3 förbjudsdock endast samarbete i fråga om anbudssumma, förskoll eller kreditvillkor. 1 likhetmed vad som gäller rena allmänna leverans- eller kondilionsvillkor får om ensådan egentlig kalkylnorm sägas alt den inle behöver begränsa priskonkurrensenpå ett sätt som är relevant vid prövning enligt 14 § ulan i stället kan tjänaslandardiseringsändamål. förekommer också viss spridning inom en bransch avvad som endast är information om kostnadsutveckling m. m. ,förändring av officiella index eller annat. Detta material för självständigberäkning av skilda företags anbudssummor utgör inle ett otillåtet prissamarbeleenligt 14 §. Om man därutöver samarbetar om att få en enhetligprishöjningsmodell, samma påslag eller uppräkning e.d. kan detta falla underförbudet. Gäller samarbetet åter en oegenllig kalkylnorm medinriktning just på anbudstävlingar i aUmänhet eller viss anbudslävling ärförfarandet otillåtet enligt 14 § eftersom en sådan oegenllig kalkylnorm helteller till del påverkar prisberäkningen eller betalningsvillkoren. Förbudet gör inte undantag för del fall alt ett samarbetee.d. är eller anges vara endast vägledande m.m. Att samarbete i fråga om förskott eUer kreditvillkorförbjuds beror på alt detta i allmänhet har ett direkt samband medanbudssummans storlek och att samarbetet därför kan påtagligt begränsa konkurrensenvid en anbudstävling. Som har nämnts förut omfattar dock bestämmelsen inle vadsom endast är rena leverans- eller kondilionsbeslämmdser av gängse art. Inte heller är det otillåtet att utbyta allmän informationom marknadsförhållanden, tekniska frågor o. d. Också annan samverkan mellananbudsgivare, vilken inle rör anbudssumma, förskott eller kreditvillkor, ärtillålen i delta sammanhang. Hit kan höra samråd för att få fram etttillräckligt underlag för att beräkna anbud eller för att upprätthålla en vissansvarsfördelning mellan beställare och leverantörer. I den aUmänna motiveringen har förordats att det i frågaom gemensamma anbud m. m. görs ett undanlag från anbudskartellförbudet. Där(3.4.2.4) redovisades vad konkurrensulredningen ullalar om säljorganisationeroch konsortier. Till denna framställning hänvisas här. Det finns anledning alt något utförligare än vadutredningen har gjort belysa skillnaden mellan en säljorganisation och ettkonsortium. I bilden ingår då en tredje länkbar situation som bör behandlasförst. Denna är all självständiga företag bildar en juridisk person vars endaväsentliga uppgift måste bedömas vara alt finnas till för all i eget namn lämnaanbud på prestationer som vart och ett av förelagen i princip kunnat ulföra försig. Denna formalkonslruklion med ett frislående rättssubjekt som anbudslämnareinnebär givelvis att de samverkande förelagen avslår från konkurrens 1981/82:165 14 § 279 Proformaanordningen har därmed sällan någon beaktansvärdfunktion utöver att vara ett associationsrätlsligt instrument för konkurrentersfördelning av en anbudsmarknad mellan sig. Den sakliga likheten med enanbudskartell är således högst väsentlig, låt vara all samarbetet kan framträdaöppet. Uppenbarligensaknas del anledning all från anbudskartellförbudet la undan enformalkonslruklion av en sådan eller liknande art. Med begreppensäljorganisation respektive samfälld prestation med gemensamt anbud a\sessåledes något helt annat. Utmärkandeför en säljorganisation är samordningsvinster som de samverkande kan göragenom att vissa funktioner överförs till del särskilt bildade rättssubjektetoch där sköts gemensamt för dem. Ett överförande kan ske i varierandeutsträckning. I det renodlade fallet har säljorganisationen hand om endastförsäljningsfunktionen vartill kan vara kopplat ansvaret för service,marknadsföring m. m. låter man del gemensamma organet sköta ytterligareuppgifter, exempelvis lagerhållning och produktutveckling. Genom sin samordningkan de samverkande i del enskilda fallet uppnå vinster i fråga om exempelvisförsäljningskostnader, transporter, leveranskapacilel ellerförsäljningsprogram. De samlade resurserna kan i vissa fall utnyttjaseffektivare. Samarbetet kan också öka konkurrensintensilelen på en vissmarknad. Givelviskan samarbetet i det enskilda fallet medföra risker i fråga om prisbildningenoch effektiviteten inom näringslivet. På denna punkt kan hänvisas till vad somtidigare (3.3.2.2) har uttalats. Det blir alltså beroende påmarknadsförhållandena och övriga omständigheter i det enskilda fallet om enviss säljorganisation medför skadlig verkan eller ej. Kriminalise-ringsleknikenär här inte lämplig för all förhindra sådan verkan. Detta utgör granden lör allsäljorganisationer i berörd mening har undantagits från förbudet i förstastycket. Ifråga om utformningen av undantaget bör tilläggas följande. Den i lagrummetavsedda företeelse som sammanfattas av benämningen säljorganisationkännetecknas i princip ytterligare av all den är avsedd all äga bestånd ochsåledes inle har tillkommit endast för en viss anbudstävling. Undanlaget frånkriminaliseringen bör la hänsyn till detta förhållande och mer se till hursamarbetet framträder . Därför är det inle lämpligt att i detta fallbygga på det av konkurrensulredningen uppställda kravet på att de prestationersom samarbetet avser skall vara samfällda. I detta lägger utredningen i principall alla samverkande skall på något sätt delta i den prestation somanbudsförfarandet avser. Ett sådant krav ler sig inle praktiskt, bi. a. medtanke på hur varierande storlek olika beställningar kan ha. Ärförutsättningarna för vad som här har lagts till grund för del sammanfattandebegreppet säljorganisation för handen, bör detta vara liltfyllesl oavsett om idet enskilda fallet prestationen enligt de samverkandes avsikt skall ulförasav en enda av medlemmarna eller de på olika 1981/82:165 14 § 280 sättskall delta i ett sådant fall. Den samfälldhel i prestationer som gör delbefogal med ett undantag föreligger i stället kontinueriigt genom förekomstenavför dem gemensamma funktioner av förut beskriven art. Somframgår av lagtexten utgör inle prefixet "sälj" i uttrycket säljorganisationen begränsning till varumarknader. Varje form av nyttighet omfattas och såledesäven exempelvis konsulttjänster. Ytterligare ett fall börlas undan från förbudet i första stycket. På sätt som utredningen föreslår börett undanlag gälla i fråga om vad man brukar kalla konsortier. Här kan del rörasig om alt självständiga näringsidkare i enkelt bolag avger gemensamt anbud.Givelvis kan de också för ändamålet bilda en särskild juridisk person.Utmärkande för del här avsedda fallet är alt en viss anbudstävling avser enprestation som är för stor för var och en av dem. Därför går de samman för allutföra den gemensamt. Vad som skiljer situationen från den förut nämndaproformaanordningen är i princip alt det reellt är fråga om en samfälldprestation i den meningen att var och en av de samverkande skall delta iutförandel av prestationen. Vid en eflerhandsbedömning kan del därför fåbetydelse hur tillämpningen har sett ut i praktiken, om man vill bilda sig enuppfattning om förfarandets verkliga innebörd. Motdenna bakgrund görs i andra stycket undanlag också för del fallet attförfarandet innebär att näringsidkare går samman/ör samfiiUd prestation medgemensamt anbud. Ytterligare undantas i enlighet med konkurrensutredningensförslag den situationen att näringsidkare går samman i den formen alt någon avdem medverkar som underleverantör tiU anbudsgivare. Detta är vanligtförekommande. Detanförda utesluter givelvis inle att något av de från förbudet undantagnaförfarandena i det enskilda fallet kan medföra skadlig verkan, som föratberörts. Därvid kan ingripande ske enligt missbruksmeloden. Omfattar ensäljorganisation den väsentliga delen av en marknad finns det all anledning attgranska samarbetet närmare. I en sådan situation är risken för negativaekonomiska effekter i allmänhet påtaglig. Med hänsyn till anbudsförfarandenasstora betydelse är del av särskild vikt att de rälls-tillämpande myndigheternanoga följer utvecklingen på detta område. Föreskrifteni tredje stycket syftar till all göra del möjligt för anbudsinfordraren attskaffa sig en viss överblick över den omfattning samarbetet mellan presumtivamedtävlare har haft vid en anbudstävling. Uppgiftsskyldighelen avser sådantsom förbjuds i första stycket men som undantas från förbudet genom andrastycket. Detåligger alltså anbudsgivaren att lämna upplysning om ett sådant ingående ellertillämpande av en överenskommelse eller tillämpande av ett gemensamt förfarandesom innebär all näringsidkare går samman för samfälld prestation med gemensamtanbud eller i den formen att någon av dem Prop.1981/82:165 14 § 281 medverkarsom underleverantör till anbudsgivare. Enligt vad som följer av bestämmelsenhar alla berörda som i denna situation lämnar anbud egen upplysningsskyldighel.Avges ett gemensamt anbud har redan därigenom uppgiftsskyldigheten fullgjorts.Har överenskommelsen eller förfarandet frånfallits och inges däreftersjälvständiga anbud skall uppgift om det icke fullföljda samarbetet lämnas. Harsamarbetet inneburit att någon skall medverka som underleverantör skall dettaanges, oavsett om överenskommelsen eller förfarandet fullföljts eller ej. Detbör understrykas att endast den näringsidkare som avger anbud haruppgiftsskyldighel - inte den som avstår. Uppgiftskall lämnas i anbud som avges / en anbudstävling som berörs av samarbetet. Idelta ligger i princip alt överenskommelsen träffats eller att denna eller detgemensamma förfarandet tillämpats med avseende på en viss anbudstävling. Uppgtftenligt 14 § tredje stycket skall lämnas skriftligen. Detta krav har ställts uppmed tanke på all anbud ibland avges muntligen. Med hänsyn till bevissvårighelersom kunde uppslå är det olämpligt att uppgiftsskyldighelen fullgörs endastmuntligen. Om anbud avges skriftligen är del möjligt och lämpligt all lämnaföreskriven uppgift i själva anbudet. Delär ett minimikrav all anbudsgivaren anger bl. a. vem han har samarbetat med iden situation som avses i andra stycket och vad samarbetet har gått ut på -gemensamt anbud eller underleverans. Ibestämmelsen sägs all uppgiften skall lämnas tUl den som anbudet skall riktastiU. Vanligen torde denne vara anbudsinfordraren men så behöver inle varafallet. Uppgiftslämnandet skall ha skett senast när vederbörande näringsidkareavger anbud. Av detta framgår att uppgiften kan - med verkan att befria frånansvar pä grand av tredje stycket - lämnas före anbudet. Ensammanslutning av näringsidkare liksläUs enligt 29 § med näringsidkare. Dettainnebär - vid tillämpningen av 14 § - att en branschförening får vidta dei 14 § förbjudna åtgärderna och har där angiven upplysningsskyldighet. Ettenligt 14 § otillåtet samarbete mellan konkurrenter kan vidare komma tilluttryck i föreningens stadgar eller i föreskrifter som föreningen utfärdar.Enligt 29 § likställs ett beslut av en sammanslutning av näringsidkare med enöverenskommelse eller ett gemensamt förfarande som avses i 14 §. Del måsteuppmärksammas all samarbetet i en förening m.m. inte behöver visa sig i sådanaeller andra skriftliga och öppna former. Samarbetet kan ju också bedrivasslutet inom föreningsstyrelsen, i en särskild priskommitlé e.d. Det kan ocksåha den juridiska formen av ett styrelsebeslut. 1981/82:165 18 § 282 Enligt 16 § kan MD ge dispens från förbudet i 14 §. Förbudetär slraffsanklioneral i 34 och 36 §§. För åtal krävs anmälan eller medgivandeav NO enligt 39 §. Förbuden i 13 och 14 §§ gäller ej i fråga om ettförfarande som ett koncernföretag tillämpar i förhållandet till ett annatförelag inom koncernen. Ytteriigare föreskrifter om undantag från förbudet i13 § finns i 10 § CECA-lagen (1972:762). Undantagen har motiverats i avsnitt 3.4.3. Där har ocksåberörts vissa praktiska fall. förfarande som avses är ett sådant som i 13eller 14 § beskrivs som otillåtet. har samma innebörd somenligt 1 kap. 2 § aktiebolagslagen (1975:1385). För vad som gäller därvidlaghänvisas till nämnda lagrum (se även prop. 1975:103, Del A, s. 280 f). kan, för viss lid eller tills vidare,meddela en näringsidkare tillstånd till ett förfarande som är förbjudet enligt13 eller 14 §. Ett sådanttillstånd får lämnas endast om förfarandet kan antas främjakostnadsbesparingar, som till väsentlig del kommer konsumenterna till godo,eller i övrigt bidra till en från allmän synpunkt ändamålsenlig ordning ellerom eljest särskilda skäl föreligger. ' Bestämmelsens innebörd har redovisats i den allmännamotiveringen (3.4.5). Av 17 § följer att ett dispensärende anhängiggörs genomansökan. Det ligger i sakens natur att en sådan ansökan kan göras endast av deneller de berörda näringsidkarna. Vissa frågor som berör förfarandet idispensärenden har kommenterats i avsnitt 3.7.2.5 under rubrikenPartsställning. handlägger ärenden enligt denna lagefler ansökan. Ansökan som avser prövning enligt 2 § görs avnäringsfrihelsombudsmannen. Beslutar ombudsmannen för visst fall all inle göraansökan, får ansökan göras av en sammanslutning av konsumenter, löntagare ellernäringsidkare eller av en näringsidkare som berörs av konkurrensbegränsningeni fråga. De frågor som bestämmelsen reglerar har kommenteratstidigare (3.7.2.5, under . Om särskilda skäl föranleder det, kan marknadsdomstolenför tiden till dess slutligt beslut föreligger besluta i fråga om förbud elleråläggande enligt 3 § eller om tillstånd enligt 16 §. 1981/82:165 20 § 283 Lagrummetreglerar förutsättningarna för interimistiska beslut i allmänhet. När delgäller förelagsförvärv finns det i 21 § en särskild regel om sådana beslut. Bestämmelsenhar närmare kommenterats i avsnitt 3.7.2.5 under rubriken i allmänhet och vid företagsförvärv. Ärendenom förelagsförvärv skall handläggas med särskild skyndsamhel. 1den allmänna motiveringen (3.3.4.3) har jag berört behovet av skyndsamhet ivissa fall. En del förelagsförvärv utgör myckel komplicerade ekonomiskatransaktioner där en mängd intressenter kan vara beroende av om förvärvet kankomma all stoppas med stöd av konkurrenslagen. För alt inte försvårastrukturomvandlingen i onödan anges i 19 § en allmän handlingsregel för dekonkurrensvårdande myndigheterna. Kravet på särskUd skyndsamhet gäller såvälärendets beredning som beslutsfattandet. Ett förelag som snabbi ställer delerforderliga materialet till NO:s förfogande kan därmed förkorta den fid somkrävs för handläggningen. Denna fråga behandlas ytterligare i anslutning till20 §. innebär 19 § all omprioriteringar i förhållande till mindre angelägnaärenden kan bli nödvändiga. Regelnbygger på del förhållandel alt en särskild skyndsamhel i handläggningen iallmänhet är påkallad. Om presumtionen brister i del enskilda fallet fårsjälvfallet delta beaktas. Såsnart näringsfrihelsombudsmannen finner anledning att undersöka ettföretagsförvärv, skall han besluta särskilt om detta. Har part i avtal omföretagsförvärv anmält förvärvet till ombudsmannen för prövning av fråga omförbud eller åläggande enligt 6 §, skall ombudsmannen besluta antingenall undersöka förvärvet eller att lämna det utan åtgärd såvitt avser sådantförbud eller åläggande. har beslutat enligt första stycket att lämna ettanmält företagsförvärv ulan åtgärd, får han därefter ej beträffande sammaförvärv begära prövning av fråga om förbud eller åläggandeenligt 6 §, såvida inle näringsidkaren har lämnat oriklig uppgift omföreliggande sakförhållanden av väsentlig betydelse för ställningstagandet ibeslutet. Har ombudsmannen beslutat att undersöka förvärvet och vill han begärasådan prövning, skall han senast från beslutet hos domstolengöra detta, om inte parterna i avtalet om förvärvet samtycker till enförlängning av denna frist. Marknadsdomstolenkan, om synneriiga skäl föreligger, på begäran av näringsfrihelsombudsmannenför , varje gång högst en månad, förlänga frist som gäller enligt andrastycket. Prop.1981/82:165 20 § 284 Defrister som anges i 20 § har berörts tidigare (3.3.4.3). Somutgångspunkt för Iremånadersfristen i andra stycket andra meningen har vallsett av NO i särskild ordning fallat beslut om alt undersöka ett visstförelagsförvärv. Valet betingas av all del inle är praktiskt möjligt all hatidpunkten för förelagsförvärvet som utgångspunkt. Ett avlal om ett sådantförvärv kan ju träffas utan all förhållandet kommer till allmän kännedom. Dentill skydd för förelagen nu avsedda frislen för NO:s handläggning skulle, omavlalstidpunklen eller liknande valdes, kunna urholka lagstiftningen. Givelvisskall NO underrätta parterna om sUl beslut all undersöka förvärvet. Utöveren frist av del nämnda slaget, som behandlas särskilt i del följande,krävs dock av hänsyn till bl. a. omsättningens säkerhet att part i ett avlal omföretagsförvärv skall kunna begära NO:s ställningstagande i frågan humvidadenne kan komma att begära MD:s prövning såvitt avser förbud eller åläggandeenligt 6 §. Därför ställs i andra meningen upp en sådan regel. I dennasituation skall NO besluta antingen att undersöka företagsförvärveteller att lämna delta utan åtgärd när del gäller förbud eller åläggande av nunämnd art. På sätt framgår av andra stycket innebär ett beslut av NO att lämnaförvärvet utan åtgärd all han inte därefter får beträffande samma förvärvbegära MD:s prövning av fråga om förbud eller åläggande som avses i 6 §, utom iett undantagsfall. Däremot kan NO utan hinder av andra stycket föra talan omåtgärd enhgt 3 §, vilket berörs i del följande. För att det skall kunnahävdas att part har anmält förvärvet till ombudsmannen för prövning av frågaom förbud mo'. förvärvet e. d. krävs givetvis all anmälan klart beskriver vadförvärvet omfattar. Avtalet måste därvid .bifogas anmälan, om inte NO finnersig kunna undvara del. Rör del sig om ett planerat förvärv och föreligger inleett avlalsulkasl, måste i alla händelser lämnas en klar beskrivning av vadförvärvet innefattar. Den juridiska konstmktionen måste alltså vara klarlagd,bl. a. förvärvets plats i en samlad serie av rättsliga transaktioner som avseromdisposilioner av äganderätt beträffande förelag. Det får härvidlag anmärkasall en tillräcklig öppenhet från företagens sida måste vara i deras intresse.Grundas NO:s beslut på ofullständiga uppgifter från parten, kan nämligen dettaföranleda att NO bedöms vara obunden av ett beslut om all lämna ett visstförvärv ulan åtgärd, på den grunden all det inle blivit rätteligen anmält.Beslutar han i ett sådant läge att föra saken till MD, kan frågan om bundenhetkomma under domstolens prövning. Krävsutöver anmälan ytterligare material för bedömningen av frågan om att lämnaförvärvet utan åtgärd enligt första stycket, kan NO med slöd avuppgiflsskyldighelsregdn i 28 § fordra in detta. Begreppet innebär intealt NO måste inta ståndpunkt i frågan på ett för klent underlag. Däremotinnefattar denna lidsangivelse, i förening med vad som före- Prop.1981/82:165 20 § 285 skrivsi 19 § om särskild skyndsamhel, all NO skall söka med del snaraste bringaärendet i ett skick så att del kan avgöras. För all inte behovet av stabiliteti näringsulövningen skall eftersättas, kan det ibland bh nödvändigt för NO allgöra en ganska grov sällning vid avskiljandet av de ärenden som får lämnas utanåtgärd. Av del anförda följer altförsta stycket första meningen främst avser det fallet att NO uppmärksammar ettvisst förelagsförvärv på annat sätt än genom all part anmäler del till NO förprövning. Den där angivna regeln tar principiellt sin utgångspunkt i att NOunder sitt ämbetsansvar har att fatta ett särskilt undersökningsbeslul så snarthan finner anledning all undersöka ett företagsförvärv. 1 uttrycket undersökaett företagsförvärv ligger alt det är fråga om inledandel av en utredning somskall ge underlag för granskningen av förvärvet. Därvid ligger del i sakensnatur att det måste finnas fog för beslutet, dvs. ett uppgiftsunderlag måsteföreligga som motiverar steget till att inleda en formlig undersökning.