prop · G503180 · 1981-12-31 00:00:00 — Vid 4 § har angetts attförsäkringsbolag som uteslutande eller så gott som uteslutande meddelar andrapersonförsäkringar än livförsäkring skall räknas som livförsäkringsbolag. Dettagäller också om möjligheten till undantag enligt första stycket andra meningenförevarande paragraf utnyttjas. Livräntor och sjukränlor, som utgessom ersättning från skadeförsäkring, skadelivränta, anses vid tillämpningen avgällande lag tillhöra livförsäkringsrörelsen. Enligt andra stycket skall deskadelivränlor som hört lill livförsäkring tillhöra sin"moder"-försäkring. Detta medför att livräntor kan föras till sävällivförsäkring som till skadeförsäkring. Oavsett om en livränta tillhörlivförsäkring eller annan försäkring än livförsäkring har säkerhetssystemet igällande lag behållits. Delta framgår av tredje stycket. Liksom tidigare skalldärför premiereservgrunder finnas - se 2 kap. 3 och 4 §§ - och det syslem förpanlsällning av värdehandlingar som enligt 7 kap, 9 och 11 §§ gäller förlivförsäkring tillämpas. Försäkringstekniska utredningar och beräkningar skaU,som anges i 8 kap. 18§, utföras under överinseende av en aktuarie. Reglerna i14 kap. 25-28 §8 om särskild administration vid konkurstillstånd ellerlikvidation är tillämpliga, liksom bestämmelserna i 19 kap. 3 och 4§§ omskyldighet att lämna upplysningar saml sända in vissa handlingar och uppgifterlill försäkringsinspeklionen. Skadelivränlerörelsen skall inte redovisas somen egen verksamhetsgren. En livränta skall hänföras till den gren i vilken detmot livräntan svarande försäkringsfallet har uppkommit. Skadelivräntan är en avflera ersättningsformer inom denna gren. Varje grens kostnader kommer på dettasätt tydligt till uttryck. Det förekommer i praktiken att en livränta sedanskadefallet inträffat inköps av ett skadeförsäkringsbolag i ettlivförsäkringsbolag i samband med skaderegleringen, I detta fall blir livräntanatt bedöma som livförsäkring, 6 § I ett försäkringsaktiebolag svarar delägarna intepersonligen för bolagels förpliktelser. Försäkringsaktiebolagetsaktiekapital skall bestämmas med hänsyn till omfattningen och beskaffenheten avden planerade rörelsen. Är aktiekapitalet fördelat på flera aktier, skalldessa lyda pä lika belopp. Paragrafen motsvarar 8 § tredjestycket tredje meningen och 8 § första stycket första meningen FRL samt 1 kap,5 § utredningsförslaget. Motsvarande bestämmelser i aktiebolagslagen finns i 1kap, 1 § första och andra styckena ABL. Paragrafen gäller endastförsäkringsaktiebolag. I första stycket slås det fast attdelägarna i ett försäkringsaktiebolag inle svarar personligen för bolagetsförpliktelser. Bestämmelsen i gällande lag att de aktieägare, som heh harbetalt sina aktier, inte är skyldiga att göra några ytterligare fillskott harmönstrats ut utan att någon ändring i sak åsyftats. I likhet med gällande laginnebär bestämmelsen ett förbud mot att i bolagsordningen ta in bestämmelser omtillskottspliki. Prop.1981/82:180 139 bestämmelseninte något hinder för att en aktieägare personligen förbinder sig atttillskjuta medel pä annat sätt än genom aktieteckning, t.ex, för att fylla enbrist i aktiekapitalet och därigenom förekomma likvidation. Enligtandra stycket skall ett försäkringsaktiebolags aktiekapital bestämmas medhänsyn till omfattningen och beskaffenheten av den planerade rörelsen. Någonminimigräns är inte - såsom däremot är fallet när del gäller allmännaaktiebolag - föreskriven. Aktiekapitalet skall anges i bolagsordningen (2 kap,5 § p. II), Frågan om dess lämpliga storiek blir därmed föremålför prövning i samband med koncessionsprövningen. Förslaget innebär i likhetmed nya aktiebolagslagen att aktiekapitalet kan utgöras av en enda aktie.Förslaget innebär också vissa andra skillnader i förhållande lill gällande lag.Dessa skillnader är betingade av nya regler i aktiebolagslagen. Regeln om attstiftarna skall vara skyldiga att teckna aktier har slopats liksom föreskriftenom en undre gräns för en akties nominella belopp. Vissa bestämmelser i gällandelag har dessutom utmönstrats utan att någon ändring i sak har åsyftats. Delgäller reglerna om att aktiekapitalet skall bestämmas i svenskt mynt, att enaktie är odelbar mot bolaget och att bolaget är skyldigt att utfärda akliebrev.Förslaget innehåller inle heller i likhet med aktiebolagslagen några särskildabestämmelser om delning av aktier. En uppdelning av aktier kan emellertidgenomföras genom en ändring av bolagsordningen, 7§ Delägare i ett ömsesidigt försäkringsbolag är försäkringslagarna,Återförsäkringstagare skall dock inle på grund av älerförsäkringen anses somdelägare, I fråga om personförsäkring och återförsäkring svarar endastbolagets tillgångar för dess förpliktelser. För försäkringar av annat slag svarardelägarna personligen för bolagets förpliktelser ulan begränsning eller medbegränsning till ett visst belopp. Delägarnas ansvarighet får göras gällande endast pådet sätt som föreskrivs i denna lag. Med delägare avses i de följande kapitlen endastdelägare i ett ömsesidigt försäkringsbolag. Paragrafen motsvarar väsentligen 168 § FRL och 1kap. 6 § utredningsförslaget. Den gäller endast ömsesidiga försäkringsbolag. Deömsesidiga bolagen ägs av sina försäkringstagare. Försäkringstagarna kan å enasidan vara fordringsägare hos bolaget och är å andra sidan ömsesidigt ansvarigaför bolagels förpliktelser. De nu nämnda grundsatserna om delägarskap ochansvarighet i ett ömsesidigt försäkringsbolag kommer lill uttryck i dennaparagraf Försäkringstagarnas ansvarighet är emellertid ofta begränsad, t, ex,lill nägra årspremier. Den personliga ansvarig-hel. som delägarna i ettömsesidigt försäkringsbolag kan ha, är subsidiär oavsett om den är obegränsadeller begränsad till ett visst belopp. Delägarna kan därför inte sökasomedelbart för bolagets förpliktelser. Ansvarigheten kan göras gällande endastdå bolaget visar sig sakna tillgångar som kan användas till läckande av enuppkommen förlust. Om skyldigheten att i Prop.1981/82:180 140 bolagsordningen ange begränsad ansvarighet och den ordningi vilken personlig ansvarighet kan göras gällande finns det föreskrifter i 2kap, 5 § p, 15, Med delägarskap följer enligt huvudregeln en skyldighetatt vidkännas uttaxering för att täcka förluster som kan uppkomma i rörelsen, Åandra sidan medför delägarskapet en rätt för delägaren att fordra att bolagetgenom uttaxering skaffar sig medel för att kunna infria sina förpliktelser moldelägaren, om bolagets tillgångar inle förslår för att fullgöra avtalet medhonom. En delägares skyldighet alt underkasta sig uttaxering korresponderarsåledes med en rätt att kräva uttaxering. Från denna bestämmelse föreskrivsdet i denna paragraf undantag för återförsäkring och personförsäkring. Ettförsäkringsbolag som återförsäkrar sig skall nämligen inle på grund avåterförsäkringen anses som delägare. Delägarna är inte heller personligenansvariga för bolagets förpliktelser i fräga om direkt meddeladpersonförsäkring; för dessa svarar endast bolagets tillgångar. För skadelivränlerörelsen innebärbestämmelsen i 5 § andra och tredje styckena en ändring när det gällerdelägarnas personliga ansvarighet i ömsesidiga försäkringsbolag. Enligtförslaget skall skadelivräntan tillhöra sin "moder"-försäkring.Delägarnas personliga ansvarighet för skadelivräntorna blir därför beroende avom skadelivräntans "moder"-försäkring tillhör personförsäkring ellerannan försäkring. Är "moder"-försäkringen inte en personförsäkringkan uttaxering ske vid förlust. Det bör i sammanhanget påpekas att den som ärberättigad lill en livränta pä grund av ett inträffat skadefall från ettömsesidigt försäkringsbolag inle pä grund av detta anses som delägare ibolaget. Tredje stycket har införts avframställningstekniska skäl, I de följande kapitlen används genomgående termen"aktieägare" för att beteckna delägarna i ett försäkringsaktiebolagoch termen "delägare" för att beteckna delägarna i ett ömsesidigtförsäkringsbolag, 8 § Ett ömsesidigt försäkringsbolag får inte bildas utangarantikapital, om det inte finns särskilda skal för det, Garanlikapitalet skall bestämmas med hänsyn till omfattningen och beskaffenheten av den planerade rörel sen. Garantikapitalet skall betalas med pengar. Garantikapitalet skall åter betalas när det inte längre behövs för rörelsens ändamålsenliga bedrivan de. Om villkor för sådan återbetalning finns bestämmelser i 12 kap, 4 §, Paragrafen överensstämmer med 169 §FRL och 1 kap, 7 S utredningsförslaget. Den gäller endast ömsesidigaförsäkringsbolag. Endast sex av de ömsesidiga bolagen hade vid utgången av år1980 kvarstående garantikapital. Om garanlikapital finns del föreskrifter i 2kap. 5,11-14, 16 och 17 §S, Till skillnad från gällande lag kangaranlikapitalet bara betalas in i pengar, 9 § Äger ett försäkringsbolag så många aktier ellerandelar i en svensk eller utländsk juridisk person att det har mer än hälften av rösterna för 1981/82:180 141 samfiiga aktier eller andelar, är försäkringsbolagetmoderbolag och den juridiska personen dotterföretag. Äger ell dotterföretagaktier eller andelar i en juridisk person i den omfattning som har angivils ,är även den sistnämnda juridiska personen dotterföretag till moderbolaget.Delsamma gäller om aktierna eller andelarna ägs av moderbolaget och ett ellerfiera dotterföretag tillsammans eller av flera dotterföretag tillsammans. Har ett försäkringsbolag i annatfall på gmnd av aktie- eller andelsinnehav eller garantiavtal eller någotannat avtal ensamt ett bestämmande inflytande över en juridisk person och enbetydande andel i resultatet av dess verksamhet, är försäkringsbolagetmoderbolag och den juridiska personen dotterföretag. Moderbolag och dotterföretag utgör tillsammans en koncern. Försäkringsinspeklionen kanförordna all denna lags bestämmelser om koncerner skall tillämpas helt ellerdelvis på en grupp av försäkringsbolag, som inte utgör en koncern enligtbestämmelserna i första eller andra stycket, men som har gemensam eller ihuvudsak gemensam administration och företagsledning. Bolagen bestämmer självavilket bolag som skall vara moderbolag. Underiåter bolagen att utse ellmoderbolag, kan försäkringsinspeklionen utfärda föreskrifter om detta. Förstatredje styckena i paragrafenöverensstämmer i sak med 1 kap. 2§ aktiebolagslagen. I gällande lag motsvarasden av 333 § I mom. FRL och i utredningsförslaget av 1 kap. 8§. Paragrafen gäller såvälförsäkringsaktiebolag som ömsesidiga försäkringsbolag. Båda dessa typer avförsäkringsbolag kan vara moderbolag i en företagsgrupp. En fömtsättning föralt det skall föreligga en koncern både enligt gällande lag och enligtförslaget är alt moderbolaget är ett svenskt företag. Enligt 333 § 1 mom. FRL kan ettkoncernförhållande föreligga endast mellan svenska försäkringsbolag. Somdotterbolag eller koncernbolag anses här inte allmänna aktiebolag ellerutländska företag. Det nu föreslagna koncernbegreppet,som nära överensstämmer med aktiebolagslagens, innebär att inte endast svenskaförsäkringsbolag utan ocksä allmänna aktiebolag, ekonomiska föreningar,utländska försäkringsbolag och andra svenska eller utländska förelag omfattasav koncernbegreppet. Enligt andra stycket skallmoderbolaget ha dels ett bestämmande inflytande över dotterföretaget, dels enbetydande andel i resultatet av dess verksamhet. Uttrycket "en betydandeandel" i resultatet ersätter det nuvarande "ett väsentligtintresse" i dotterförelagets "ställning och resultat". har velat att denna formulering skulle behållasmed hänsyn lill alt regeln omfattar inte bara försäkringsaktiebolag ulan ävenömsesidiga försäkringsbolag. Före nya aktiebolagslagens tillkomst innehöllemellertid koncernregeln för allmänna aktiebolag samma formulering som i 333 §I mom, FRL, När uttrycket byttes ut mot "en betydande andel" iresultatet avsågs ingen ändring i sak (jfr SOU 1971: 15 s, 124), "Andel iresultatet" torde få ges en tämligen extensiv Prop.1981/82:180 142 tolkning.Koncernregeln för försäkringsbolagen har därför avfattats på samma sätt som förallmänna aktiebolag i del förevarande avseendet. Enligt min mening skall detinte behöva uppslå svårigheter när regeln tillämpas beträffande ömsesidigabolag. Med ett s. k. 50/50-bolag avses en juridisk personi vilken vardera av två juridiskt fristående ägarföretag har hälften avrösterna för samtliga akfier eller andelar och i vars angelägenheterägarföretagen endast kan besluta gemensamt. Med 50/50-bolag jämställs enjuridisk person som ägs av flera än tvä juridiskt fristående företag underförutsättning dels alt inget av ägarföretagen har röstmajorilet i delunderordnade företagets angelägenheter, dels att ägarföretagen i ett avlal harbestämt att de endast gemensamt kan besluta i det underordnade företagetsangelägenheter. Det utmärkande för 50/50-bolag och företag som jämställs meddessa är att vart och ett av de överordnade företagen endast har en negalivbestämmanderätt, dvs, en möjlighet alt utöva vetorätt i det underordnadeföretagets angelägenheter. Alt 50/50-bolagen inte skall behandlas somkoncernförelag följer av att i andra stycket inskjutils ordet"ensamt" före "ett bestämmande inflytande". Det utvidgade koncernbegreppet medför alt denkoncernredovisning som det åligger moderbolaget att lämna skall täcka - förutomden svenska försäkringsverksamheten - i dotlerbolagsform driven fastighetsförvaltning,reparafionsrörelse och försäkringsrörelse i utlandet. Koncernredovisningenkommer t. ex. att omfatta försäkringsbolagens fastighetsinnehav både närfastigheterna ägs direkt och när de ägs indirekt. Motsvarande enhetlighet iredovisningen uppnås även för försäkringsverksamheten utomlands som ju kandrivas såväl direkt genom avdelningskontor som indirekt genom utländskadotterföretag. Inom försäkringsbranschen förekommer ettlångtgående samarbete mellan ömsesidiga försäkringsbolag (t.ex. liv sak resp. Trygg - - ) vUket tar sig uttryck i engemensam administrafion och företagsledning samt nästan identiska styrelser,av bolagen kan dock sägas ha ett bestämmande inflytande över de andraeller nägon del i deras resultat. För dessa försäkringsbolag som alltså ingår ien förelagsgrupp föreslår utredningen all försäkringsinspektionen skall fåförordna att denna lags bestämmelser om koncerner skall gälla. Del vanliga äratt ett ömsesidigt livförsäkringsbolag och ett ömsesidigt skadeförsäkringsbolaghar en i huvudsak identisk ledning och gemensam organisation. Ett av bolagenskall då ulses som moderbolag i koncernen. Försäkringsinspeklionen avgör omalla eller bara en del av bestämmelserna om koncerner skall gälla förföretagsgruppen. Del fär förutsättas att inspektionen handhar denna prövningsä att jämförbara bolagsbildningar kommer att få arbeta på lika villkor. har ocksåpekat på all det i andra länder inte är ovanligt att moderbolaget i enförsäkringskoncern är ett 1981/82:180 143 holdingbolag, som inte är försäkringsbolag, med ett antalförsäkringsaktiebolag som dotterföretag och att ett par svenska exempel påsamma arrangemang förekom på 1940- och 1950-lalen, Enligt riksförbundetsmening borde försäkringsinspektionen kunna förordna att lagens bestämmelser omkoncerner skall kunna gälla också för en sådan gruopbildning. I förslaget harinle öppnats möjlighet härför. Enligt förslaget 7 kap. 21 § kan i likhet medgällande lag 337 § försäkringsinspektionen med regeringens samtycke föreläggaett aktiebolag eller en ekonomisk förening, som försäkringsrörelselagen inteär tillämplig pä, att enligt inspektionens anvisningar avge en särskildredovisning över sädan intressegemenskap som föreligger mellan aktiebolageteller föreningen ä ena sidan och ett försäkringsbolag å andra sidan. Eftersomen grupp försäkringsaktiebolag som ägs av ett holdingbolag dessutomunderkastas aktiebolagslagens koncernregler, kommer behovet av redovisning ochinsyn sammantaget all enligt min mening tillgodoses på ett tillfredsställandesätt. 1 sammanhanget kan nämnas att - om det med hänsyn till koncernenssammansättning eller av andra särskilda skäl är förenat med synneriiga svårigheteralt tillämpa aktiebolagslagens koncernregler de undantag får göras vidkoncernredovisningen som förhållandena kräver, 10 § I fråga om livförsäkringar, som gäller endast fördödsfall och meddelas för av längst eller mol en premie som ärberäknad och bestämd för längst i sänder, fär undantag medges frånbestämmelserna om livförsäkring. Från bestämmelserna om förbud motfondemission i 4 kap. I § och vinstutdelning i 12 kap. 2 § får dock undantaginte medges. Avvikelser från denna lag färmedges i fräga om Qänstepensionsförsäk-ringar, i den mån avvikelserna ärändamålsenliga från allmän synpunkt, och i fräga om mottagna återförsäkringar,i den män det prövas skäligt. Om ett försäkringsbolag driverrörelse i utlandet, fär sådana avvikelser från denna lag medges som föranledsav hänsyn till utländsk rätt eller rättstillämpning. Om ett ömsesidigt försäkringsbolaghar ett verksamhetsområde som är begränsat till viss del av riket och rörelsenär av ringa storlek, får sädana undantag från denna lag medges som föranleds avverksamhetens omfattning och bolagets förhållanden i övrigt. Medgivanden enligt första-Qärdestyckena lämnas av regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, avförsäkringsinspeklionen. Paragrafen motsvarar 345 § samt 349§ första stycket d) och andra stycket FRL och 1 kap, 10 § utredningsförslaget.Regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, försäkringsinspeklionen gesenligt paragrafen rätt att från fall till fall medge undantag eller avvikelserfrän försäkringsrörelselagen i fråga om vissa typer av försäkringar m.m. Möjligheten att ge dispens enligtförsta stycket har utnyttjats i fräga om grupplivförsäkring och även vissindividuell livförsäkring, I de flesta bolag kan sålunda grupplivförsäkringmeddelas utan stadfästa grunder, I flertalet av dessa fall har nära noggenerella dispenser beviljats, I den män mera 1981/82:180 144 begränsade dispenser skulle lämnas enligt delta ellerövriga stycken i paragrafen måste det givetvis framgå av dispensen från vilkabestämmelser som försäkringsbolaget medges undantag eller avvikelser.Arbetsmarknadens Försäkrings AB har tagit upp frågan om förlängd giltighet avnu gällande dispenser. Dessa bör enligt min mening gälla även efter den nyalagens ikraftträdande. För alt något tvivel inte skall råda om dispensernasfortsatta giltighet bör en uttrycklig bestämmelse härom tas in i övergångsbestämmelserna. Ett försäkringsbolag som driverlivförsäkringsrörelse föriorar inte sin karaktär av livförsäkringsbolag genomatt bolaget enligt första stycket medges undantag eller avvikelse fränbestämmelserna om livförsäkring. Syftet med dispensmöjlighelen är främst att ifråga om tekniskt enkla former av livförsäkring såsom t. ex. grupplivförsäkringgöra det möjligt för bolagen att driva denna rörelse utan deförsäkringstekniska grunder som i allmänhet förbinds med livförsäkring. När maninförde dispensmöjligheten avsäg man inte att dessa bolag skulle fä rätt attgöra fondemission eller dela ut vinst. Fondemissionsförbudet i 4 kap. 1 S ochförbudet mot vinstutdelning i 12 kap. 2 § bör därför gälla även för dessabolag, 1 enlighet härmed har ett undantag från dispensrätten förts in i förstastycket. Enligt gällande lag är detförbehållet regeringen att medge avvikelser från försäkringsrörelselagensbestämmelser i fräga om Qänstepensionsför-säkringar och återförsäkringar. Enmöjlighet för regeringen att delegera denna uppgift tillförsäkringsinspektionen behövs emellertid för att inte regeringen skallbelastas med ärenden som inle nödvändigtvis behöver prövas på regeringsnivå.Vad särskilt angår rätten att ge dispens i fräga omQänstepensionsförsäkringarna förbehölls denna Kungl, Maj:t, när den infördesär , med hänsyn till betänkligheter som framförts mot att man dispensvägenmedgav avsteg från premiereservsyslemet (prop, 1948: 50 s, 259), Enligt minmening bör emellertid regeringen kunna delegera även i detta fall. Andrai7\'c/ce/jämfört med femte stycket i förslaget innehåller därför endelegalionsmöjlighet, harenligt sina direktiv att överväga möjligheten att undantaarbelsmarknadsförsäkringar från vissa regler i försäkringsrörelselagen. Jag ärdärför inte beredd att nu föreslå att dispensrätten enligt andra stycket -såsom SAF och förordat - utsträcks att gälla sådana försäkringar.Eftersom skyldigheten att avge helärsprognos, såsom framgår av den allmännamotiveringen, har utgått ur lagen föreligger inte längre den av Folksampåpekade svårigheten att lämna en helärsprognos innan premienivån harfastställts. I utredarens förslag till sådandispens som avses i tredje stycket har i överensstämmelse med gällande lagangetts all dispens kan lämnas när det gäller avvikelser om påkallas "medhänsyn till utländsk lag". Efler ett påpekande av har uttrycket ändrats till "utländsk rätteller rättstillämpning" för att det skall stå klart att Prop.1981/82:180 145 avvikelserskall kunna medges, om del behövs för att försäkringsbolaget skall kunna anpassasig efter förhållandena på de lokala försäkringsmarknaderna. Dispensregeln i fiärde stycket fillkom , dåde s. k. sockenbolagen för brand- och sjöförsäkring fördes in underförsäkringsrörelselagen (SFS 1950:320). Anledningen till bestämmelsen var attsockenbolagens verksamhet i allmänhet var okomplicerad och att vissabestämmelser i försäkringsrörelselagen kunde vara onödiga och tyngande fördessa bolag. Dispensregeln utformades så att även de minsta läns- ochhäradsbolagen omfattades av denna. Formuleringen täcker också samtligasockenbolag. Vid 2 § detta kapitel har i fråga om sockenbolagen för främsthusdjursföi-säkring hänvisats till undantagsbestämmelsen i detta stycke.Bestämmelsen bör enligt min mening utnylQas så, alt dessa sockenbolag åläggsendast en anmälnings- och uppgiftsskyldighet av samma slag som f n, Qämför 349§andra stycket FRL), I detta kapitel regleras sävälförsäkringsaktiebolagens som de ömsesidiga försäkringsbolagens bildande. 1§ Ett försäkringsbolag skall bildas av en eller flera stiftare. Stiftarnaskall vara svenska medborgare och bosatta i eller svenska juridiskapersoner. Handelsbolag fär dock vara stiftare endast om varje obegränsatansvarig bolagsman är svensk medborgare och bosall i , Den som äromyndig eller i konkurs kan inte vara stiftare. Paragrafen motsvarar 5 och 167 §§ FRL och 2 kap. 1§ABL. Den överensstämmer med utredarens förslag. Paragrafen gäller både försäkringsaktiebolagoch ömsesidiga försäkringsbolag. När det gäller stiftare av försäkringsaktiebolagrådde överensstämmelse mellan den nu gällande regeln i försäkringsrörelselagenoch den regel som fanns aktiebolagslag. Förslaget innebär enanpassning efter vad som gäller enligt den nya aktiebolagslagen. Liksom iden nya aktiebolagslagen upprätthålls i förslaget inte kravet enligt gällandeförsäkringsrörelselag på minst tre sttftare. Vidare kan utom fysiska personervarje slag av svensk juridisk person vara stiftare. Däremot har i förslagetinte upptagits någon motsvarighet till den möjlighet som den nyaaktiebolagslagen innehåller lill dispens från kravet att stiftare skall varahär bosatt svensk medborgare eller svensk juridisk person. Som nämnts vid 1kap. är utländska försäkringsföretags möjligheter alt driva verksamhet iSverige särskilt reglerade. Inte heller för de ömsesidiga försäkringsbolagensdel behöver stiftarna enligt förslaget vara minst tre. Likaså kan olika slagsjuridiska personer vara stiftare, inte bara som f. n. fysiska personer, stateneller en kommun. 10 1981/82. 1981/82:180 146 2§ Stiftarna anger villkoren för bolagsbildningen. Betalningen för en aktie i försäkringsaktiebolagfär inle understiga del belopp på vilket aktien skall lyda (det nominellabeloppet). Akfierna skall betalas med pengar. Stiftama av ett ömsesidigt försäkringsbolag skallbestämma att ett visst antal försäkringar till minst ett visst sammanlagtbelopp skall vara tecknade, innan bolaget får anses bildat. Hänsyn skalldärvid tagas till arten av den planerade rörelsen och till garantikapitaletsstorlek. Paragrafens första och andra stycken motsvarar 8 §tredje stycket första och andra meningarna FRL och 2 kap. 2 § ABL samt 2 kap. 2§ i utredarens förslag.