prop · G503182 · 1981-12-31 00:00:00 — normalt del år då utbetalning sker. Som jag har nämnt skall medel på skogskonto som inlehar tagits ut tidigare betalas åter till insättaren - och därmed beskattas -. Frågan om skogskontots löptid berördes i samband medlagstiftningen om utvidgad rätt lill uppskov när slormfällning, brand,insektsangrepp eller liknande händelse motiverar en fidigareläggning avavverkningarna (prop. 1978/79:81 s. 11-12). I några yttranden över denpromemoria som låg till grund för förslaget hade önskemål framförts att medelpå skogskonto skulle få stå inne än när medlen härrördefrån kataslrofartade skador på skogen. Enligt min företrädare väckte enförlängning av uppskovstiden dock flera frågor av principiell natur. En sågenomgripande ändring av skogskonlosyslemet ansågs därför inle böra övervägas idet sammanhanget utan delta fick i stället göras i det fortsalla arbetet medatt utforma ett nytt skogsbeskatfiiingssyslem. I detta sammanhang kan nämnas alt de belopp med vilkauppskov högst kan medges numera - efter den tidigare nämnda av ihöstas beslutade utvidgade insältninj;srätlen på skogskonto - är lika storaoberoende av på vilken grund avverkningen har skett. har i en särskild skrivelsetagit upp frågan om skogskontots löptid i skadefallen. Utredningen föreslår altlöptiden förlängs från tio fill då medlen avser avverkningar på grundav slormfällning, brand, insektsangrepp eller liknande händelse. 1981/82:182 23 föreslås gälla fr. o. m. Enligt enövergångsbestämmelse skall ändringen tillämpas även i fråga om medel som finns inneståendepå skogskonto före ikraftträdandet. När det gäller fillämpningen av denföreslagna övergångsbestämmelsen förutser utredningen vissa problem. a. på all de skogskontoinsätlningar som har gjorts i samband med avverkningav skadad skog hifintills inte har särbehandlats i skogskonlosyslemet. Därmedär det inte heller möjligt för bankerna att direkt avgöra vilka konton somberörs av bestämmelsen. Det skall därför ankomma på den skogsägare som villutnyttja den förlängda uppskovsliden att genom intyg från skogsvårdsstyrelsenstyrka grunden för den ursprungliga insättningen. Med stöd av ett sådant intygkan banken föra över skogskonlomedlen fill ell nytt konto som omfattas av denlängre löpfiden. Den maximala liden - tjugo år- skall därvid räknas från denursprungliga insättningen. När det gäller nya insättningar på skogskontoförutsätts bankerna vara beredda alt lägga upp sina rutiner så alt skogskonlomedelsom satts in efter avverkning av skadad skog kan särskiljas från övrigaskogskonton. Förslaget om förlängd löptid för skogskontot i skadefallenhar remitterats endast till ett mindre antal remissinstanser. Förslagettillstyrks av bl. De skattemyndigheter som har hörts ställersig däremot i allmänhet avvisande fill förslaget, RSV, som pekar på en radtekniska problem som är förknippade med en förlängning, anser t, ex, attförslaget inte utgör ett tillräckligt underlag för en lagstiftning. Ävenlänsstyrelsen i (majoriteten) - det mest skadedrabbade länet -avstyrker förslaget. Enligt en av gjord undersökning beträffandeett särskilt hårt drabbat område har skogsägarna där inte tvingats redovisaonormalt höga inkomster. Detta lyder enligt på att nuvarandemöjligheter till inkomstutjämning är tillräckliga. För egen del får jag anföra följande. Det huvudsakligasyftet med skogskontosystemet är att skogsägaren skall kunna fördelaskogsintäkterna mellan olika beskattningsår och därigenom erhålla en lägrebeskattning. Normalt torde en tioårsperiod vara tillräckligt för detta syfte.Därvid bör beaktas att skogskontosystemet bygger på att kontomedlen skall kunnaanvändas för att bekosta exempelvis återväxtåtgärder. Beskattningen av medelsom tas ut från skogskonto kan på det sättet helt eller delvis neutraliseras avavdragsgilla kostnader. Det ingår ju i god skogsvård att vidta återväxtåtgärderi nära anslutning till slutavverkning. Det kan emellertid inträffaalt stormfällningar, insektsangrepp och liknande händelser motiverar så storaavverkningar att en inkomstutjämning ter sig rimlig, Isådana undantagsfall kan behov föreligga att behålla medlen obeskattade längretid än . Jag ansluter mig därför fill utredningens uppfattning attskogskontots löptid bör förlängas i skadefallen. Löptiden bör i dessa fall, somutredningen har föreslagit, vara . Av prakfiska skäl bör insättning med tjugoårig löptidgöras på ett särskilt Prop.1981/82:182 24 konto, benämnt skogsskadekonto. Bestämmelser omskogsskadekonton bör tas in i skogskontolagen. Som förutsättning för alt få uppskov för insättning påskogsskadekonton bör gälla att stormfällning, brand, insektsangrepp ellerliknande händelse har medfört att mer än en tredjedel av förvärvskällans skogbör avverkas tidigare än vad som annars skulle ha varit fallet. Del avgörandeskall därvid vara att värdet av den skog som bör avverkas tidigare överstigerhälften av värdet av den kvarstående skogen. Vid bedömningen av storleken av deframtvingade skogsuttagen bör även avverkning av skog som inte direkt harskadats medräknas under förutsättning att det från skogsvårdssynpunkt eller av awerkningslekniskaskäl är motiverat alt samtliga avverkningar görs i ett sammanhang. Den omständigheten att skogsinläkten skall hänföra sig lilltidigarelagd "avverkning" bör tolkas i vid bemärkelse och innefattat. ex. förstörelse av skog genom brand. Uttrycket innefattar vidare inte baraavverkningar som redan har gjorts ulan också avverkningar som till följd avskadan kommer att genomföras efter beskattningsårets utgång. Av praktiska skäl bör skogsintäkler för ett visstbeskattningsår och en viss förvärvskälla inte få grunda rätt till uppskov förinsättning på både skogskonto och skogsskadekonto. De på beskattningsåretbelöpande skogsintäkterna bör således Ugga fill grund för insättning påantingen skogskonto eller skogsskadekonto. För att få uppskov för insättning påskadekontot bör krävas alt den huvudsakliga delen av skogsintäklerna, dvs, ålminsioneomkring , hänför sig till avverkning på grund av stormfällning e, d. Det bör åligga den skattskyldige att visa attförutsättningarna för uppskov för insättning på skogsskadekonto är uppfyllda.Detta bör göras i första hand genom intyg från i länet. Denskattskyldige bör emellerfid ha möjlighet att även på annat sätt visa att hanhar rätt att utnyttja skogsskadekontot. En skattskyldig som gör insättning på skogsskadekontotorde vanligen kunna visa att han är berättigad till uppskov för insättningen.Om uppskov emellertid inte medges bör han i stället kunna yrka uppskov förinsättning på skogskonto. Skadekontouppskovet bör så att säga kunna förvandlastill ett vanligt skogskontouppskov. Här uppkommer emellertid problemet attuppskov för insättning på skogskonto enligt 5 § skogskontolagen förutsätter attskogsägaren senast på deklarationsdagen betalat in medel på skogskonto. Dennaförutsättning är inte uppfylld för en skogsägare som yrkat uppskov förinsättning på skogsskadekonto och därför gjort inbetalning endast påskadekonto. Jag föreslår därför att 5 § kompletteras med en regel av innebörd attden tidigare gjorda skadekontoinbetalningen godtas som skogskontoinbetalning.Som villkor för en sådan förvandling bör dock -bl. a. av kontrollskäl - krävasalt medlen förs över från skogsskadekontoftill ett skogskonto. Någon bestämdtidsfrist för denna överföring bör inte uppställas. Den omständigheten att denskattskyldige försummat alt föra Prop.1981/82:182 25 över medlen när yrkandet om uppskov för insättning påskogskonto framställs utgör således inte något definitivt hinder mot bifall.Det är tillräckligt att medlen förts över innan rätten avgjort framställningen. Det kanteoretiskt förekomma att ett yrkande om att ett skogsskadekonto skallförvandlas till ett skogskonto framställs så sent att den tioåriga löptiden förskogskonto gått till ända,T en undantagssituation av delta slag bör någonöverföring av medel till skogskonto inte tillåtas; Enskogsägare, som anfört besvär över att han vägrats uppskov för insättning påskogsskadekonto, har dänned inte förlorat sin rätt att ta ut medlen frånbanken. Medlen kan alltså tas ut medan taxeringsprocessen pågår. Har uttagskett kan medlen givetvis inte därefter föras över till skogskonto. Skogsägarenkan ändå ha ett starkt intresse av alt - sedan besvären avgjorts - få bifalltill ett yrkande om att inbetalningen på skadekonto skall anses utgöra eninbetalning på skogskonto. Endast därigenom kan han nämligen uppnå den önskadeskatteutjämningen mellan intäktsårel och uttagsåret. Uttaget bör därför intehindra att det särskilda yrkandet om uppskov för insättning pä skogskontoprövas. Bifalles yrkandet kommer skogsägaren i samma situation som om han redanfrån början använt sig av skogskontösystemet. Ettyrkande om att en inbetalning på skogsskadekonto skall godtas som eninbetalning på skogskonto bör inte få framställas förrän den ordinarietaxeringen vunnit laga kraft. Yrkandet bör ha kommit in till rätten senast sexmånader efter nämnda tidpunkt, 1 övrigt bör yrkanden av detta slag behandlas ienlighet med de regler som enligt 103 och 104 §§ taxeringslagen (1956:623)gäller för besvär i särskild ordning. Jag villslutligen understryka att ett skogsskadekonto bör kunna förvandlas till ettskogskonto endast när'rätten till skadekontouppskov bortfallit på grund avvillkoren i 1 § andra stycket skogskontolagen. Uppskovet skall således havägrats till följd av att skadan bedömts vara av för liten omfattning eller föratt beskattningsårets intäkter till alltför stor del hänfört sig till intäkterför oskadad skog. Någon rätt till besvär i särskild ordning föreligger däremotinte om uppskov vägrats t. ex. därför att inbetalningen till banken skett försent eller därför att underskott uppkommit i förvärvskällan,' Reglerna om skogsskadekonton bör gälla fr. o. m. Jag delar utredningens uppfattning att det i och för sig voreönskvärt att den föreslagna differentieringen av skogskontona kunde tillämpaspå befintliga konton. Som skattemyndigheterna har påpekat skulle emellertid ensådan retroaktiv tillämpning leda till mycket stora praktiska problem, I ensärskild kungörelse (SFS 1954:144) finns föreskrifter om bl, a.underrättelseskyldighet mellan taxeringsmyndigheter och bank beträffande medelsom sätts in på skogskonto. Denna kungörelse är, bl, a, till följd av mittförslag om införände av skogsskadekonton, i behov av en allmän översyn. Jagavser att ta upp denna fiåga . Översynen torde inte kräva riksdagensmedverkan. Prop.1981/82:182 26 2.3 Den skattemässiga behandlingen av skogsvägar och diken 1 fråga om markanläggningar, t. ex. skogsvägar ochbrunnar, gäller som huvudregel att avdrag medges enligt avskrivningsplan av ett belopp som motsvarar tre fjärdedelar av anskaffningsvärdet.Avdrag för årlig värdeminskning av täckdiken beräknas dock fill av helaanskaffningsvärdet. Del kan anmärkas att tillfälliga skogsvägar får skrivas avomedelbart. Frågan om värdeminskningsavdrag på markanläggningar harnyligen varit föremål för prövning, nämligen i anledning avförslagen lill ändrade regler för den skattemässiga behandlingen avinventarier, fastigheter och pågående arbeten, m. m. 1980/81:68, SkU1980/81:25 och 47, rskr 1980/81:234, SFS 1981:295). I propositionen anfördejag, med anledning av framförda krav på utvidgad avskrivningsrätt förmarkanläggningar, att begränsningen lill av anskaffningsvärdet varmotiverad eftersom många markanläggningar har ett bestående värde. Ävenavskrivningsprocenten borde lämnas oförändrad med hänsyn bl. a. till altavskrivningarna beräknas på ett kollekfivt avskrivningsunderlag. uttalade (SkU 1980/81:25 s. 118) alt dentekniska utvecklingen och strukturrationaliseringen inom näringslivet torde habidragit till att åtminstone vissa typer av markanläggningar fått en merbegränsad ekonomisk varaktighet . Särskilt i fråga om valtenbrun-narkunde enligt utskottet med hänsyn lill föroreningsrisken också ifrågasättas ominte utrangeringsavdrag kunde vara motiverat om och när anläggningen blevobrukbar. Mot bakgrund av det anförda ansåg utskottet alt frågan omavdrag för värdeminskning av markanläggningar borde bli föremål för översyn.Denna borde avse inte bara vattenbruniiar utan också andra typer av markanläggningari fråga om vilka en förmånligare avskrivning än den gällande kunde varamotiverad. delade utskottels uppfattning. Översynen av den skattemässiga behandlingen avmarkanläggningar har-såvitt gäller markanläggningar i skogsbruket - gjorts av virkesförsörjningsutredningen.Enligt utredningen skulle en vidgad avskrivningsrätt för skogsvägar vara etteffektivt medel för alt få till stånd ett ökal vägbyggande. Utredningen anserdessutom alt utvecklingen inom skogsbruket har lett fill att vägkostnadernaalltmer har fått karaktär av avverkningskostnader. Utredningen föreslår därföratt hela anskaffningsvärdet för skogsvägar skall få skrivas av . I fråga om dikning görs f. n, skillnad mellan skyddsdikningoch annan dikning. Till skyddsdikning räknas åtgärder som syftar lill attvidmakthålla skogsmarkens avkastningsförmåga. Dikning som höjerproduktionsförmågan räknas som annan dikning. Enligt punkt 1 första stycket avanvisningarna till 22 § KL hänförs kostnader för skyddsdikning tilldriftkostnader. avdrag medges därför för sådana kostnader. Utgifterför annan dikning följer däremot reglerna om avskrivning av markanläggningar. Prop.1981/82:182 27 Enligt utredningen medför den nuvarande gränsdragningenmellan skyddsdikning och annan dikning inte sällan tillämpningsproblem. I frågaom behandlingen av utgifter för s. k. grundförbätlring anser utredningen attvissa paralleller kan dras med den ändring av avdragsreglerna för planteringskostnadersom genomfördes i samband med reformen av skogsbeskattningen . Numeraär även utgifter för nyplanlering av skog avdragsgilla. talar övervägande skäl för att kostnaderna för all dikning somfrämjar skogsbruket jämställs med alla övriga skogsvårdsinsatser och därmedbli avdragsgilla. Utredningen föreslår därför en sådan utvidgning avavdragsrätten. Utredningens förslag beträffande skogsvägar tillstyrkseller lämnas utan erinran av de flesta remissinstanser. RRV, RSV och enlänsstyrelse är dock kritiska. Enligt RRV skulle förslaget gynna främst helt privatavägar. Erfarenheterna visar dock, menar RRV, att skogsvägar som byggs medbidrag, genom den samordning som sker mellan flera skogsägare, får såväl längrelivslängd som bättre standard och sträckning. Mot bakgrund av detta och dåstödet lill skogsvägar redan utökats kraffigt avstyrker RRV förslaget. RSV pekar på att nuvarande regler bygger på principen alten markanläggning i och för sig är utsatt för värdeminskning men att dennainte är total. Anläggningen anses nämligen medföra en värdeökning avfastigheten som i vart fall delvis är bestående. RSV ifrågasätter vidare starktatt en skogsägare skulle bli mer benägen alt bygga skogsväg om avdragsrältenökar till att omfatta hela anskaffningsvärdet i stället för nuvarande 75 %.Härtill kommer enligt RSV att denna typ av markanläggning av principiella skälinte bör behandlas på annat sätt än andra markanläggningar. Vidare framhålls desvårigheter av granskningsteknisk natur som kommer att uppstå om systemetbryts, RSV avstyrker därför förslaget i denna del. Förslaget om rätt till avdrag för kostnader förall dikning som främjar skogsbruket tillstyrks allmänt, RSV anser dock att deprincipiella invändningar som verket anfört i fråga om förslaget om skogsvägar ioch för sig gäller även förslaget beträffande dikning. Beträffande dettaförslag vill RSV dock inte anföra samma betänkligheter som i fråga om dettidigare vad gäller den administrativa belastningen. Det kan således underlättabåde för den skattskyldige och för skatteadministrationen om kostnader förskogsdikning inte behöver delas in i avdragsgilla och andra kostnader. För egendel får jag anföra följande, I syfte att stimulera skogsvägnätels utbyggnad ochförbättring ges statsbidrag fill ny- och ombyggnad av skogsvägar. Bidrag kanutgå med högst av godkänd kostnad i det skogliga stödområdets inre zon ochmed högst i resten av landet. Del enskilda mindre skogsbruket harföreträde till bidrag framför övriga skogsvägar om inte aktuell väg hargemensamt intresse. För ändamålet har för innevarande budgetåren bidragsram på70 milj, kr, ställts till förfogande. Med hänsyn fill skogsvägnätets storabetydelse för virkesförsörjningen 1981/82:182 28 föreslås i årets budgetproposition att den slalsbidragsstöddaverksamheten även för nästa budgetår planeras för en omfattning motsvarande ettbidragsbelopp på 70 milj, kr. Härav skall projekt motsvarande 20 milj, kr.hållas i reserv för eventuella sysselsältningsskapande åtgärder (prop.1981/82:100 bil. 13 s. 55-57). Av det anförda framgår att del lämnas ett betydandestatligt slöd i syfte att stimulera anläggandet av skog:>vägar. Den av.utredningen föreslagna ändringen i den skattemässiga behandlingen av skogsvägarkan antas ytterligare stimulera skogsvägbyggandet. Trols att förslaget strider molnuvarande principer för avskrivning av markanläggningar vill jag därför förordaatt det genomförs. Med hänsyn bl, a, till önskvärdheten att undvikatillämpningsproblem anser jag att även utredningens förslag om omedelbaravdragsrätt för alla kostnader för dikning som främjar skogsbruket börgenomföras. Vad jag nu föreslagit föranleder ändringar i punkterna 1 och 4 avanvisningarna till 22 § KL, tar i sitt yttrande upp frågan omavskrivning av markanläggningar i de fall då investeringsfond ellerstatsbidrag har tagits i anspråk för anskaffning av anläggningen, Enligtstyrelsen synes bestämmelsen i punkt 4 femte stycket av anvisningarna till 22 §KL,-som infördes i samband med översyn av avskrivningsreglerna, delsstrida mot bestämmelserna om statsbidrag i anvisningarna till 19 § KL, dels fåinte avsedda effekter i fråga om täckdiken. För egen del får jag erinra om att frågan om beskattningav statsbidrag har setts över av bidragsskattekommittén, 1 betänkandet (Ds B1981:17) Beskattning av statsbidrag och andra stöd till företag, m, m, föresläsdelvis nya regler på delta område. Betänkandet remissbehandlas f. n. Jag avseratt ta ställning till kommitténs förslag. 1 det sammanhanget finnsdet anledning att behandla även den av väckta frågan, 2.4 Möjligheten till skogsavdrag vid tillskottsförvärv De av beslutade nya reglerna förskogsbeskattningen gäller i huvudsak fr, o. m, taxering, I fråga omfastigheter som har förvärvats före övergången till det nya avdragssystemetskall i princip del tidigare ingångsvärdet utgöra anskaffningsvärde vidtillämpning av de nya reglerna och det tidigare gällande ingångsvärdet utgöragällande ingångsvärde i det nya systemet. Denna lösning belystes ipropositionen med följande exempel. Om ingångsvärdet av den skog som fanns påfastigheten vid övergångstillfället var . och det gällandeingångsvärdet , borde avdrag under den fortsatta innehavsliden kunnamedges med (70 000 ,/, 50 000 =) . Som anskaffningsvärde och gällandeingångsvärde enligt de nya reglerna borde således tas upp , resp, . Om det gällande ingångsvärdet vid övergången uppgick till ,eller mindre - detta innebär att avdrag tidigare medgetts med , ellermer - fanns inte utrymme för avdrag i det nya systemet. Prop.1981/82:182 29 Det gällande ingångsvärdet i det nya systemet kan såledesuppgå till av anskaffningsvärdet. Enligt två av regeringsrättennyligen avkunnade domar i ärenden angående förhandsbesked påverkar deltaförhällande rätten till skogsavdrag även då skogsägaren gör ett tillskottsförvärvefter övergångstillfället. Innebörden av regeringsrättens domar kan belysas medföljande exempel. Antag att den i del föregående nämnde skogsägaren fått skogsavdragenligt äldre regler med sammanlagt . Det vid övergångstidpunklengällande ingångsvärdet är alltså (100 000 ,/. 80 000 =) . Något årsenare köper skogsägaren till skogsmark för . Del nya ingångsvärdetblir . och det nya gällande ingångsvärdet . Någotytterligare skogsavdrag kan dock inle komma i fråga eftersom de redan medgivnaavdragen motsvarar av ingångsvärdet. Avsaknadenav skogsavdrag vid fillskottsförvärv leder fill alt den skattskyldigesmöjligheter att finansiera förvärvet genom obeskattade skogsuttag försvinner.Detta kan i sin tur inverka negafivt på skogsägarnas intresse alt medverka i strukturralionaliseringsåtgärder.Denna konsekvens av lagstiftningen är enligt min mening olämplig. Jag föreslårdärför att övergångsbestämmelserna till lagstiftning ändras så att detframgår alt skogsvärdeminskningsavdrag enligt äldre regler inle till någon delskall begränsa avdragsutrymmet för skog som förvärvas efter övergångstillfället. Den nyabestämmelsen bör tillämpas redan beträffande taxering, dvs. då de nya skogsavdragsreglernatillämpades första gången. Enligt 76 § fjärde stycket taxeringslagen (1956:623)får länsrätten pröva av en skatlskyldig anförda besvär som inkommit föreutgången av juni månad året efler laxeringsåret om taxeringsintendenten helteller delvis bifaller besvären i sak. Med hänsyn härtill är det enligt minmening inte nödvändigt att i detta fall införa regler om extraordinär besvärsrält, 2.5 Förkortning av tiden för rätt till extra avdrag förvissa skogsuttag 1 syfte alt stimulera skogsavverkningen infördes undervåren 1981 ett extra avdrag för enskilda skogsägare den 1januari 1981 - (prop, 1980/81:118 bil, 2, SkU 1980/81:44, rskr1980/81:285, SFS 1981:342). Det extra avdraget uppgår till avköpeskillingen vid försäljning av skog på rol och till av köpeskillingenvid försäljning av leveransvirke och av saluvärdet av uttag till egen rörelse.Samtidigt beslutades att bl. a. delta stimulansavdrag skulle finansieras medskogsvårdsavgiftsmedel. För att detta skulle vara möjligt höjdesskogsvårdsavgiften från 3 till 6 %c av skogsbruksvärdet. I årets budgetproposition förutskickades ett förslag omatt förkorta perioden för det extra avdraget (prop, 1981/82:100 bil. 13 s. 54 Jag 1981/82:182 30 återkommer till denna fråga och föreslår att periodenför det extra avdraget förkortas med . Stimulansen kommer således attupphöra i och med utgången av . I samband med införandet av det extra avdraget för vissaskogsuttag uttalade jag (prop, 1980/81:118 bil, 2 s, 27) att skattelättnaden pågrund av det extra avdraget är beroende av avverkningarnas storlek inom detenskilda skogsbruket. Vid en avverkad volym om 35 milj, m- skog uppskattade jagden årliga skattelättnaden till högst 75 milj, kr. Enligt mitt nu aktuellaförslag skall perioden för det extra avdraget förkortas med . Detta kanantas öka skatteintäkterna med högst 75 milj, kr. Förslagen beträffande den skattemässiga behandlingen avskogsvägar och diken innebär i princip en delvis definitiv skattelättnad,eftersom hela utgiften för anskaffningen skall få dras av medan f, n. av utgiften är avdragsgill, 1 fråga om skogsvägar kan dock det ökade avdragetåterföras till beskattning vid en försäljning av fastigheten. Förkortningen avavskrivningstiden för skogsvägar medför vidare en skattelättnad under deförsta tio åren. Därefter ökar skattebelastningen. Den omedelbara avdragsrättenför diken innebär en skattelättnad medan skattebelastningen förkommande år blir större än f, n. Den möjlighet som enligt förslaget öppnas att få behållaskogskontot vid en överlåtelse av fastigheten och den förlängda löptiden förskogsskadekonton innebär inte nägra definitiva skattelättnader utan endast attskattebelastningen skjuts framåt i tiden. Enligt min mening går det inte att beloppsmässigt ange hurstort skattebortfallet blir för stat och kommun till följd av de föreslagnaändringarna beträffande markanläggningarna och skogskontona. Allt talaremellertid för att bortfallet blir förhållandevis obetydligt. 1 enlighet med vad jag nu har anfört har inombudgetdepartementet upprättats förslag till 1, lag om ändringi kommunalskattelagen (1928:370), 2, lag om ändringi lagen (1979:500) om ändring i kommunalskattelagen (1928:370), 3, lag om ändringi skogskontolagen (1954:142), 4, lag om ändringi lagen (1981:342) om extra avdrag för vissa skogsuttag. De förslag som jag har tagit upp är enligt min uppfattninginte av sådan natur att lagrådet behöver höras.