prop · G50399 · 1981-12-31 00:00:00 — 1980/ 81:49, NU1980/81:19, rskr 1980/81: 100) fattat beslut om stöd för åtgärder för attersätta olja m. m. Bestämmelser om stöd finns i förordningen (1980:1085) omstatligt stöd för åtgärder för att ersätta olja m. m. Utökat ekonomiskt stödkan utgå till prototyper och demonstrationsanläggningar och stöd tillfullskaleanläggningar för teknik som baseras på varaktiga helst inhemska ochförnybara energikällor med minsta möjliga miljöpåverkan. Jagvill också peka på att stödet omfattar alla delar av ett energitillförselsystemfrån utvinning av råvaror till produktion och distribution. Därmed avses delsanläggningar för omvandling och distribution av energi, dels anläggningar ochutrustning för utvinning, bearbetning och hantering av olika energislag, inkl.investeringar i infrastruktur samt i vissa fall också användning av energi. Viden ökad användning av olika inhemska bränslen bör en avvägning mellan demfrämst avse hur de kan utnyttjas för att stödja varandra i en växande ochuthållig energiproduktion. De inhemska bränslen som kan vara aktuella är förutom torv lövved (överskott), skogsavfall och energiskog.När användningen av inhemska bränslen får betydande omfattning kankonkurrensen om ved- och torvtillgångarna bli besvärande. För vissa regionerkan möjligen detta inträffa relativt snart efter en inledningsperiod, varfördessa frågor bör uppmärksammas. Torvkan ersätta olja eller fast bränsle. För större anläggningar, t. ex.kraftvärmeverk och stora panncentraler, kan kol nu vara ett ekonomisktfördelaktigare bränsle än torv. Detta gäller framför allt i kustlägen eller omdet krävs långa transporter för torven. För mindre och medelstora panncentraler(10-25 MW) bör dock torv vara ett alternativ och komplement tillsammans medflis. Som bränsle till individuella anläggningar (villapannor o. tordekrävas alt torven förädlas till pellets eller briketter för att kunnakonkurrera med ved. 1981/82:99 134 Pannordär torv kan användas som bränsle fmns i flera olika konstruktioner av vilkanågra är under utveckling. De utförande som är aktueUa ärpulvereldning, kombinerad pulver- och rosteldning, torkning av torv i cyklon,rosteldning, förbränning i cyklonugn och virvelbäddsför-bränning. Denteknik för torvutvinning som används på flera håll utomlands och iviss utsträckning även i bedöms vara tillräckUgt väl utvecklad för atten tprvutvinning i ökad pmfattning skall kunna påbörjas i . Den i dagkända och användbara tekniken för brytning, avvattning, förädling, transportoch förbränning kan naturligtvis förbättras och ny teknik är under utveckling. Denuvarande teknikerna för frästorv- resp. maskintorvproduktion har nackdelen attproduktionssäsongen begränsas till . Därtill kommeratt främst frästorvmetoden är mycket väderlekskänslig. Ett mål förvidareutveckling är att få fram produktionsmetoder som möjliggör en längre produktionssäsong.Dessa tekniker ställer även långtgående krav på dränering av torvtäkten. Ettannat problem vid användning av dessa metoder är hur transporten frånbrytningsplatsen till en uppsamlingsplats vid sidan av eller på takten skallanordnas. Förutomovanstående metoder finns en rad andra utvinningsmetoder under utveckling.Arbetet på detta område sker till stor del inom ramen förenergiforskningsprogrammet och finansieras genom medel från nämnden förenergiproduktionsforskning. Avvattningenär det främsta tekniska problemet för att till acceptabla kostnader erhålla enbränntprv spm är kpnkurrenskraftig spm energikälla. Andra viktiga frågor isamband med torvutvinning är miljöproblemen, främst vid brytningen ochförbränningen. Av betydelse för att en framgångsrik introduktion av torv förenergiändamål skall kunna ske är därför att forskning och utveckling bedrivsrörande både olika tekniska tillämpningar för torvutnyttjande saml beträffandeåtgärder till skydd för natur och människor. För att den teknik som skallanvändas vid torvutnyttjandet skall kunna anpassas dels för sitt ändamål menockså för den torv som avses användas är det viktigt att utveckla tekniska ochgeologiska metoder för att bestämma viktiga bränntorvegenskaper samt dessafaktorers betydelse för bränntorvanvändningen. Ett samarbete ochinformationsutbyte med andra länder som bedriver ett utvecklingsarbete på dettaområde kan härvid visa sig värdefullt. Detär f.n. med hänsyn till de olika tekniska och därmed ekonomiska problem som kanidentifieras vad gäller torvutvinning mycket svårt att närmare ange under vilkabetingelser en torvutvinning är ekonomiskt lönsam. Förutom den använda tekniken- som är under utveckling -varierar lokala förhållandena som klimat ofta starktfrån fall till fall. Torvens kvalitet från olika synpunkter är ofta denavgörande faktorn för lönsam utvinning. Andra faktorer som transportmöjligheteroch avstånd 1981/82:99 135 tillslutförbrukare är betydelsefulla. Den areal som skall bearbetas påverkar givetvisvalet av teknik för utvinningen. Frästorvmetoden torde t. ex. vara merekonomisk än maskintorvbrytning vid bearbetning av större arealer. Attnu och för framtiden med några enkla kriterier i fråga om areal eller dyliktbestämma torvfyndigheters tekniska och ekonomiska brytbarhet ter sig motbakgrund av det sagda omöjligt. TUl osäkerheten i detta avseende hör ovisshetenom prisutvecklingen på alternativa energislag. Även den världspolitiska bildensutveckling kan inverka pä t. ex. oljeförsörjningen. Detbör här även nämnas att torven, förutom som bränsle, kan bliutnyttjad som kemiråvara eller för metanolframställning. Denna användningskulle dock kräva mycket stora torvmängder, varför endast vissa torvrikaregioner kan bli aktuella. I dessa kan konkurrensen om torven härigenom blibetydande. Å andra sidan torde metanolframställning förutsätta att även andraråvaror än torv används, t. ex. skogsavfall. Ivissa andra länder har torv för energiändamål använts . användssåledes i relativt stor skala i , och . Dennuvarande globala utvinningen av torv torde uppgå till ca perår. Härav svarar för samt och för i stortsett resten. 3.1Lagen (1974:890) om vissa mineralfyndigheter (minerallagen) m. m. Bestämmelserom tillstånd (koncession) för undersökning och bearbetning av vissamineralfyndigheter finns i minerallagen. Vissa administrativa föreskrifterfinns i den i anslutning till lagen utfärdade förordningen (1974:873) om vissamineralfyndigheter. Enligt1 § minerallagen krävs koncession för undersökning och bearbetning av vissamineralfyndigheter. De fyndigheter som omfattas av koncessionsplikt ärfyndigheter av 1. olja, gas, stensah eller annatsom förekommer på likartat sätt, 2. alunskiffer för att utvinnaolja eller gas, 3. stenkol, eldfast lera ellerklinkrande lera, 4. uranhaltig eller toriumhaltigmineral eller 5. torv för att utvinna energi. I8 och 9 §§ finns vissa undantag från kravet på koncession. Koncessionsplikteni fråga om torv är sålunda begränsad till torvtäkt för energiändamål. Takt förandra ändamål t. ex. för torvströ- och torvmullsframställning faller utanför. Detbör framhållas att en koncessionerad verksamhet är underkastad annanlagstiftning om användning av mark och vatten. Om detta finns en erinran i 3 §minerallagen där det sägs att om sådan verksamhet gäller vad 1981/82:99 136 somföreskrivs i byggnads-, naturvårds- och miljöskyddslagstiftning eller i annanlagstiftning. Koncessionmeddelas för en eller flera av de koncessionspliktiga ämnena och skall avseett bestämt område och (4 §). I 5§ minerallagen stadgas att koncession meddelas antingen som undersökningskoncessioneller som bearbetningskoncession. Undersökningskoncession kan förenas med rättför innehavaren att få bearbetningskoncession avseende fyndighet som påträffasvid undersökningsarbetet. Sker detta, skall de huvudsakliga villkoren förbearbetningskoncessionen anges. Bearbetningskoncession får beviljas endast omfyndighet som kan ekonomiskt tillgodogöras blivit påträffad. Koncessionfår beviljas endast den som från allmän synpunkt befinns lämplig att utförasådan undersökning eller bearbetning spm avses med kpncessionen. Inom ettområde som omfattas av koncession får inte någon annan beviljas koncession församma grupp av ämnen. Vidare får annan än koncessionshavare endast om särskildaskäl föreUgger beviljas koncession för någon annan grupp av ämnen. Inte hellerfår utan särskilda skäl koncession beviljas inom område som omfattas avinmutning eller utmål enligt gruvlagen (1974:342). Föreskrifter i dessahänseenden finns i 6-7 §§ minerallagen. Somtidigare nämnts finns vissa undantag från koncessionsplikten enligtminerallagen. Dessa finns angivna i 8 och 9 §§. Enligt 8 § får fyndighetundersökas utan koncession så länge annan ej har koncessipn för fyndighet delsav den som fått inmutning eller fått utmål anvisat enligt gruvlagen elleransökt härom, dels av den som har bearbetningskoncession avseende annan gruppav ämnen inom området. Härför krävs dock medgivande av fastighetsägaren ochinnehavaren av nyttjanderätt eller servitut avseende marken om arbetet medförintrång i deras rätt. Finns inle koncession för en fyndighet och har någon annaninte rätt enligt vad som angivits får fyndigheten undersökas avfastighetsägaren. I9 § finns vissa föreskrifter om rätt till utvinning utan koncession förhusbehov. I fråga om torv gäller att fastighetsägaren får utan koncession förhusbehov utnyttja torv för energiändamål, så länge annan ej har bearbetningskoncessionavseende fyndigheten. Med husbehovstäkt avses uttag för att tillgodose enjordbruks- eller en skogsfastighets energibehov medan uttag för exempelvis atttillgodose industriell produktion faller utanför husbehovsbegreppel (prop.1974: 146 s. 153 O- Koncessionkan förenas med de föreskrifter som behövs för att skydda allmänna intresseneller enskild rätt eller som behövs för att främja ett från allmän synpunktändamålsenligt utforskande och tillvaratagande av naturtillgångarna (10 §). I15 § minerallagen finns bestämmelserom förberedande undersökning. Om någon somförberedelse för ansökan om koncession vill utföra undersökning på annansmark, kan statens industriverk (SIND) föreskriva att 1981/82:99 137 tillträdetill marken skall lämnas . En sådan förberedande undersökningskall utföras så att minsta skada och intrång vållas. Efter medgivande frånberörda mark- och nyttjanderättshavare eller efter fillstånd av bergmästarenfår byggnad uppföras och väg byggas. Föranleder en sådan förberedandeundersökning skada eller intrång skall ersättning utgå. Somnämndes förut meddelas koncession som undersökningskoncession eller sombearbetningskoncession. Undersökningskoncessioninnebär att innehavaren inom koncessionsområdet får utföra undersökningsarbetei syfte att utröna möjligheterna att utvinna det eller de mineraliska ämnen somavses med koncessionen (16 §). Beträffande vissa områden gäller attundersökningsarbete inte får bedrivas utan särskilt medgivande av regeringeneller i vissa fall . Områden som på detta sätt är fredade är bl.a. nationalparker, kyrkogårdar, vissa områden i närheten av vägar ellerjärnvägar saml områden med stads- eller byggnadsplan. Därutöver kan regeringenförordna att undersökningsarbete inte får bedrivas utan särskilt medgivandeinom ett område, om arbetet kan antas komma att hindra eller avsevärt försvårasådan pågående eller planerad användning av marken som är av väsentlig betydelsefrån allmän synpunkt. Bestämmelser om dessa undantag finns i 17-19 §§minerallagen. I22-24 §§ finns föreskrifter om undersökningsarbetets närmare bedrivande m. m. Undersökningsarbetefår bestå endast i sådana åtgärder som behövs för att visa att fyndighet avmineraliskt ämne som avses med koncessionen förekommer inom koncessionsområdetoch för att vinna närmare kännedom om fyndighets storiek, beskaffenhet ochutvinningsbarhet. Konces-sionshavaren får inte utan medgivande av markens ägareoch innehavare av nyttjanderätt eller servitut avseende marken uppföra annanbyggnad än sådan som är oundgängligen nödvändig för arbetet. Behövs det, fårkoncessionshavaren bygga väg inom koncessionsområdel. De åtgärder som behövsskall utföras så, att minsta skada och intrång vållas. Koncessionshavaren harräU att använda brutet mineraliskt ämne om det behövs för undersökning avämnets beskaffenhet och lämplighet för teknisk bearbetning. Föranlederundersökningsarbetet skada eller intrång, skall ersättning lämnas för detta. Bearbetningskoncessionger koncessionshavaren rätt att inom koncessionsområdel undersöka, bearbetaoch tillgodogöra sig mineraliskt ämne som omfattas av koncessionen (30 §minerallagen). Bearbetning och därmed sammanhängande verksamhet får dock inteske förrän mark anvisats för ändamålet. Anvisande av mark sker vid särskildförrättning efter ansökan hos bergmästaren (26 §). får inte anvisas istrid med koncessionsvillkoren. De tidigare berörda föreskrifterna om fredadeområden gäller också för anvisande av mark. Ägare av fastighet och innehavareav 1981/82:99 138 särskildrätt till fastighet är berättigade att av koncessionshavaren få intrångsersättningför annan skada till följd av att mark tas i anspråk. De närmare föreskrifternahärom finns i 27-29 §§. Närmare bestämmelser om de rättigheter och skyldighetersom en bearbetningskoncession medför finns i 31-33 §§. Vidarefinns i 35-37 §§ föreskrifter om verkan av att bearbetningskoncession upphör.Dessa innebär bl.a. att koncessionshavaren förlorar rätten tiU mineraliskt ämnesom brutits men inte uppfordrats. Sådant ämne tiltfaller markägaren. I40-44 §§ finns föreskrifter om tillsyn, handräckning, ansvar m. m. TiUsynenutövas av SIND och bergmästarna. Koncessionsinnehavare är skyldiga att lämnatillsynsorganen de upplysningar och handlingar som behövs för tillsynen.Tillsynsorganen får meddela bestämmelser för att trygga efterlevnaden av lageneller av föreskrifter som meddelats med stöd av lagen. Ifråga om överklagandeinstans gäller att den som är missnöjd med beslut omersättning vid markanvisningsförrättning får väcka talan vid fastighetsdomstol.Andra beslut vid en sådan förrättning kan överklagas hos SIND (46 §). SIND:sbeslut kan överklagas hos regeringen i vissa fall och i övrigt hoskammarrätten. Somförut nämndes finns vissa administrativa föreskrifter rörandekoncessionsförfarandet m.m. i mineralförordningen. Det ankommer i allmänhet påSIND att pröva ärenden om undersökningskoncession. Vissa sådana ärenden skalldock prövas av regeringen, liksom ärenden pm bear-betningskoncession. SIND fårinte förena en undersökningskoncession med rätt till bearbetningskoncession. 3.2Naturvårdslagen (1964:822) Enligt18 § naturvårdslagen får takt av bl.a. torv för annat ändamål än markägarenshusbehov ej ske utan tillstånd. Sådant tillstånd erfordrasoavsett torvbrytningens syfte och krävs således även för utvinning av torv förjordförbättringsändamål. kan förelägga den som sökertäkttillstånd att framlägga täktplan i erforderlig omfattning. Isamband med tillstånd får meddela sådana föreskrifter attföretagets menliga inverkan på naturmiljön begränsas eller motverkas. Som regelskall den som får tillstånd ställa säkerhet för åtgärder som föreskrivits.Beslut om täkttUlstånd får överklagas hos regeringen. Statens naturvårdsverkfår överklaga sådana beslut. Enligt 19 § kan visst område förklaras somnaturvårdsområde. I beslut om naturvårdsområde skall föreskrivas deinskränkningar i nyttjandet av marken som behövs för att trygga ändamålet medbeslutet. får i särskilda faU medge undantag frän sådanainskränkningar. Enligt2 § naturvårdslagen är naturvården en såväl statlig som kommu- 1981/82:99 139 Det innebär bl. a. alt kommunerna har besvärsrätt över beslutenligt naturvårdslagen (se Jonzon-Delin-Bengtsson: Naturvårdslagen s. 211). Kanarbetsföretag, som inte omfattas av tillständstväng enligt 18 § eller 19 §komma att väsentligt ändra naturmiljön, skall enligt 20 § samråd ske medlänsstyrelsen innan förelaget utförs. Bestämmelseni 20 § gäller inte bebyggelse inom vissa planområden och inte heller företagför vilka tillstånd har lämnats enligt vattenlagen eller miljöskyddslagen. 3.3Miljöskyddslagen (1969:387) Miljöskyddslagen(ML) innehåller bestämmelser till skydd mot vattenförorening, luftförorening,buller och andra störningar. Lagen är tillämplig på bl.a. användning av mark,byggnad eller anläggning på sätt som kan medföra förorening av vattendrag, sjöeller annat vattenområde, om användningen inte utgör byggande i vatten (1 §).Den är också tillämplig på användning av mark, byggnad eller anläggning på sättsom kan medföra störning för omgivningen genom luftförorening, buller,skakning, ljus eller annat sådant, om störningen inte är helt tillfällig. Åtgärdeller användning som omfattas av lagen kallas miljöfarlig verksamhet. Den somutövar eller ämnar utöva miljöfarlig verksamhet skall vidta de skyddsåtgärder,tåla den begränsning av verksamheten och iaktta de försiktighetsmått i övrigtsom skäligen kan fordras för att förebygga eUer avhjälpa olägenhet (5 §). Kanmiljöfarlig verksamhet befaras föranleda olägenhet av väsentlig betydelse,även om försiktighetsmått vidtas, får verksamheten utövas endast om särskildaskäl föreUgger (6 §). Skulle den befarade olägenheten innebära att ett stortantal människor får sina levnadsförhållanden väsentligt försämrade eller attbetydande föriust från naturvårdssynpunkt uppkommer eller att liknande allmäntintresse skadas avsevärt, får enligt samma paragraf verksamheten inte utövas.Regeringen kan dock lämna tillstånd enligt ML, om verksamheten är av synneriigbetydelse för näringslivet eller för orten eller eljest från allmän synpunkt. Koncessionsnämndenför miljöskydd kan på ansökan av den som vill utöva miljöfarlig verksamhetlämna tillstånd till verksamheten (9 §). Sådan frivillig tillståndsprövningsker endast undanlagsvis. Med stöd av 10 §, vari regeringen i fråga ommiljöfariig verksamhet fått vittgående befogenheter att föreskriva krav påtillstånd eller anmälan, har i 2 § miljöskyddsförordningen (1981:574)föreskrivits bl.a. att vissa slag av fabriker eller andra inrättningar somangivits i en särskild bilaga till förordningen inte får anläggas utan tillstånd.Torvtäkt är inte f. n. tillstånds- eller anmälnings-pliktig enligtmiljöskyddsförordningen. 1981/82:99 140 3.4Byggnadslagen (1947:385) Ocksåvissa bestämmelser i byggnadslagen (BL) kan ha betydelse för torvutvinning. Detgäller framför allt vid uppförandet av förbränningsanläggningar. Främst ärlagens planbestämmelser aktuella men i vissa fall också bestämmelserna i 136 a§ om prövning av industriell verksamhet. Enligt136 a § BL skall tillkomsten och lokaliseringen av industriell eller liknandeverksamhet, som är av väsentlig betydelse för hushållningen med energi ellermed landets samlade mark- och vattentillgångar prövas av regeringen i denomfattning som sägs i lagrummet. Sålunda skall nyanläggning av vissaverksamheter som anges i paragrafens andra stycke alltid prövas om regeringeninte för visst fall medger undantag från prövningsskyldigheten. I övrigtgäller i huvudsak att utvidgning av de i 136 a § andra stycket angivnaverksamheterna och nyanläggning eller utvidgning av andra verksamheter som ärav väsentlig betydelse för hushållningen med energi eller med landets samlademark- och vattentillgångar skall prövas om regeringen beslutar därom i detenskilda fallet. Regeringensbeslut enligt 136 a § BL är bindande för den fortsatta prövningen enligt BLoch ML. Det ankommer på att vid prövningenligt ML föreskriva de villkor för verksamheten som krävs frånmiljöskyddssynpunkt, i den mån frågan inte är reglerad genom regeringensbeslut. 3.5Vattenlagen (1918:523) I7 kap. vattenlagen (VL) finns bestämmelser om torrläggning av mark genomdikning, vattenavledning eller invallning. Enligt 7 kap. 35 § blirbestämmelserna om dikning tillämpliga vid torrläggning av kärr, mosse ellerannan vattendränkt mark. Om en sådan åtgärd vållar märkbar inverkan påvattenförhållandena i vattendrag, sjö eller annan vattensamling, gällerbestämmelserna i 7 kap. om vattenavledning. Dikningpå egen mark fordrar inget tillstånd enligt VL. Om man däremot t. ex. vill taupp ett dike på annans mark eller leda vatten till annans dike, fordrastillstånd, om överenskommelse inte träffas (36 §). Några bestämmelser om skyddför aUmännna intressen vid dikning finns inte i VL. Förvattenavledning fordras tillstånd, om det är sannolikt att allmän eller enskildrätt skadas av förelaget (45 §). Då skall en prövning av såväl företagetsekonomiska tillåtlighet som dess tillåtlighet med hänsyn till motståendeallmänna intressen, t. ex. fisket och naturvården ske. Tillståndsprövningenav diknings- och vattenavledningsföretagen sker vid förrättning enligtbestämmelser i 10 kap. VL. Iremiss till lagrådet med förslag till en ny vattenlag m.m.har regeringen föreslagit en skärpt tillståndsplikl för dikningar och attsådana företag skall tillåtlighetsprövas också med hänsyn till motståendeallmänna intressen. 1981/82:99 141 3.6Rennäringslagen (1971:437) Irennäringslagen finns bestämmelser om renskötselrätt. Renskötselrätten innebärrätt för den som är av samisk härkomst att enligt lagen begagna mark och vatteninom vissa områden för sig och sina renar. Enligt26 § rennäringslagen kan regeringen förordna om upphävande av renskötselrättenför visst markområde, när markområdet behövs för vissa ändamål av väsentligbetydelse från allmän synpunkt. Medför ett upphävande av renskötselrätt skadaeller olägenhet för bl.a. renskötseln skall ersättning utgå (26 §). Enligt 30 §gäller vidare alt renskötselns åretrunt-betesmarker inte får användas på sättsom medför avsevärd olägenhet för renskötseln i annan mån än som följer avförordnande enligt 26 §. Detta hindrar dock ej att mark används i enlighet medfastställd stadsplan eller byggnadsplan eller för företag vars tillåtlighetprövas i särskild ordning. 3.7Förhållandet mellan minerallagen och annan lagstiftning Somnämnts i avsnitt 3.1 finns i minerallagen (3 §) en erinran om attkoncessionerad verksamhet är underkastad annan lagstiftning om bl.a. användningav mark och vatten. Tillståndsprövning enligl miljöskyddslagen, vattenlageneller naturvårdslagen kan således komma att krävas för koncessioneradverksamhet. För annan torvtäkt än för husbehov krävs som framgått av deltidigare täkttillstånd. Att prövning enligt annan lagstiftning skerprincipiellt fristående från koncessionsprövningen innebär att det därvid ärmöjligt att t.o.m. förbjuda eller omöjliggöra koncessionerad verksamhet. Ikoncessionsärendenas beredning ingår emellertid att yttranden inhämtas frånolika myndigheter så att företagets inverkan på motstående intressen kan bliföremål för en allmän bedömning redan i koncessionsärendet. Vid prövning avbearbetningskoncessioner ingår en övergripande avvägning mellan intresset avtorvutvinning och naturvårds-intresset som ett viktigt led. Närdet gäller förhållandet mellan minerallagen och rennäringslagen bör framhållasatt markanvändningsförbudet i 30 § rennäringslagen enligt en uttryckligföreskrift inte hindrar att mark används för företag vars tillåtlighet skallprövas i särskild ordning. Delta medför bl. a. att markanvänd-ningsförbudeiinte hindrar verksamhet som utövas med stöd av koncession enligt minerallagen(jfr. 1971:51 s. 126-130). Vid en koncessionsprövning enligtminerallagen ingår en avvägning mellan torvutvinningsintresset och iförekommande fall renskötselns intressen. 1sammanhanget finns också anledning att beröra förhållandet mellan minerallagenoch lagen (1916: 156) om vissa inskränkningar i rätten att förvärva fastegendom m. m. (inskränkningslagen). Enligtinskrånkningslagen får "konlrollsubjekt", dvs. utländsk medborgare,utländskt företag eller svenskt företag, som står eller kan stå under 1981/82:99 142 utländsktinflytande, inte utan särskilt tiUstånd här i riket förvärva fast egendom ellerinmuta mineralfyndighet eller förvärva eller bearbeta inmutad mineralfyndigheteller idka gruvdrift. För torvutvinning behövs f.n. inget sådant fillstånd.