prop · G503135 · 1981-12-31 00:00:00 — "Likabehandlingslinjens"företrädares uppfattning att de utlandsägda företagens verksamhet inte börkontrolleras med andra medel än dem somstår samhället och de anställda till buds för insyn och medbestämmande inom näringslivet i gsmen kan nämnden ickedela. I fråga om inhemska koncerner finns allmänt sett stora möjligheter attt ex genom samordning av de fackliga insatserna finna former för eninformations- och förhandlingsverksamhet som är anpassad efter företagetsstruktur och de reella maktförhållandena. Den i lag fastställda möjlighet ominsyn och inflytande över svenskt näringsliv och svensk arbetsmarknad går i deflesta fall inte att tillämpa i full utsträckning pä utlandsägda företag. Särskiltsvårt kan det visa sig vara att förena den gängse beslutsordningen förinternationella koncerner med den för medbestämmandelagen grundläggandeprincipen att det är arbetsgivaren som ensam fattar beslut utan attbeslutsbefogenheterna bör fördelas mellan arbetsgivaren och arbetstagarengenom förhandling och avtal. Länsarbetsnämndenansluter sig till "Kontrollgruppens" förslag att i kommandelagförslag skall man sä långt som möjligt eftersträva att uppnä samma insynoch medbestämmande för utlandsägda företag som vad gäller svenskägdakoiicerner. Prop.1981/82:135 143 Detsom ovan anförts överensstämmer i stort sett med s k "Kontrollinjens"uppfattningar och förslag vad gäller utlandsetab-leringar i . Länsarbetsnämndenvill dock slutligen som eget förslag, vad gäller utlandsetableringar i de nordiska länderna avnordiska företag, föreslå en betydligt liberalare behandling. Vad gällernordiska länder anser nämnden att "Likabehandlingslinjens" förslag attderas etablering i ett annat nordiskt land inte bör kontrolleras med andramedel än dem som står samhället och de anställda till buds för insynoch medbestämmande inom näringslivet i gemen. Somskäl för en friare och liberalare bedömning ide nordiska länderna vill nämnden erinra om att det efter införts enrad olika samarbetsorgan och bestämmelser i syfte att underlätta och möjliggöra ettnaturligt samarbete länderna emellan. Under1950-talet tillkom t ex och somdirekt underställer regeringarna i respektive länderolika förslag till åtgärder för underlättande av samarbetet. Likaledes under 1950-talettillkom beslutet om den fria nordiska arbetsmarknaden, vilket innebär attmedborgare i har frihet att välja arbete och bostad i det land som man anserpassar dem bäst. Friheten på den nordiska arbetsmarknaden har mänga gångerutsatts för stora påfrestningar genom att tillströmningenav eftersökt arbetskraft ensidigt tillförts ettenda land. Trots detta har friheten på detta område ansetts vara av så stort värde attingen har velat ändra på de grundläggande bestämmelserna. Däremot har man genom olika avtal sökt förbättra ochstärka framförallt samarbetet mellan arbetsförmedlingarnai länderna. Slutligenkan nämnas tillkomsten av som ett direktsamarbete för investeringar i de nordiska länder na.I detta fall är i fondens stadgar inskrivet att en förutsättning för fondensmedverkan är att den planerade investeringen skall gagnaminst tvä av nordiska länderna. Slutligenbör också nämnas att är 1974uppdrog åt Nordiska Kinisterrädet att undersöka demultinationella företagens roll i de nordiska ländernasekonomi och att bedöma om denna undersökning ger grundval för engemensam nordisk lagstiftning eller förhållningsregler. Arbetet bedrivs med sikte på att tjäna somunderlag för överväganden om möjligheten till en gemensam nordisk åtgärd för att bättrekunna lösa problem som sammanhänger med multinationella företagsverksamhet. Resultatet av denna utredning beräknas kunna läggas framföre innevarande är. utgår ifrån att manfrän svenskt häll avvaktar med att lägga förslag på enlagstiftning innan den gemensanma utredningen redovisats. Prop.1981/82:135 144 Betänkandetberör endast delvis stiftelserättsliga frågor. Vi har därför valt att begränsa vårtyttrande över förslagen i betänkandet till sådana frågor son direkt har beröring medvårt uppdrag. Dessa frågor är dels om och i så fall i vilken utsträckningstiftelser skall vara kontrollsubjekt, dels förslagen till förvärvstillstånd till förvärv av rörelseeller del av rörelse (15 § första stycket 3 i kontrollinjens förslagoch 13 § första stycket 3 i förhandlingslinjens förslag),dels ock gränsdragningsproBlem mellan utländska ochinländska stiftelser. Ilagen (1916:157) om vissa inskränkningar i rätten att fönrärva fast egendom m.m. räknasvissa rättssubjekt upp, svenska som utländska, vilka icke utan tillstånd får förvärva rörelseeller fast egendom m.m. Bland dessa rättssubjekt finns endast utländskastiftelser medtagna. Svenska stiftelser omfattas sålunda Prop.1981/82:135 145 Några särskilda inskränkningar för utländska rättssubjekt att i bilda en stiftelse tordeinte finnas. Det finns ej heller några inskränkanderegler för utländsk medborgare att vara styrelseledamot istiftelser, bildade i . Ibetänkandet definieras näringsverksamhet som all yrkesmässigtbedriven verksamhet av ekonomisk natur (s. 131). Definitionen torde överensstämma meddet numera vedertagna vidare civilrättsliga näringsidkar-begreppet. Betänkandetuppmärksammar att det förekommer att stiftelser bedriver ekonomiskverksamhet (s. 404). Uttalandet låter antyda att näringsverksamhet istiftelseform icke skulle vara särskilt omfattande. Vi vill häremotframhålla att det enligt våra erfarenheter inte alls är så ovanligtatt stiftelser driver näring. Som exempel kan vi nämna attav knappt 700 särskilt utvalda större ideella stiftelser, somingick i en av oss anordnad fördjupad statistisk undersökning,drygt hundratalet faktiskt drev näring av något slag. Samma förhållandetorde sannolikt råda även för de ideella föreningarnas del. Detfinns alltså inga särskilda inskränkningar i rätten för utländska rättssubjekt att här bilda stiftelser. Det kanvisserligen vara så, som det framhålls i betänkandet(s. 404 och 15) att det såvitt är känt inte lär finnas såmånga exempel på stiftelser som står under utländsktInflytande. Lämnas stiftelserna utanförkontroll-subjektens krets även kan det dock befaras attstiftelseinstitutet kommer att begagnas för att kringgå den föreslagna lagstiftningen, särskiltmed tanke på kontrollinjens och förhandlingslinjens ingåendetiIlstandstvång. Vi kan nämna att utredningen redan fått förfrågan om möjlighetenför 1 Jfr promemoria Ds Ju 1979'4 s. 45, 10 1981/82. 1981/82:135 146 utländska rättssubjektatt här bilda stiftelser. Att det skulle erbjuda särskildasvårigheter att till utlandet överföra vinster från ett företagande här i riket är långtifrån säkert. Vinst kan till exempel tas ut genom särskildprissättning på importerade varor eller tjänster. Llåhända kanintresset för inhemsk företagsamhet också bero på annat än vinstintresse. Viktigareärkanske att något hinder ej föreligger för utländska rättssubjektatt här i riket bilda en stiftelse som i sin tur förvärvaraktierna i ett bolag eller andelar i andra företagsformer. Stiftelsenbehöver ju inte få nödvändigtvis mer än en symbolisk avkastning på sittkapital. Men även om stiftelsen får god avkastning påkapitalet finns inget hinder för den att stödja olika verksamheter utom riket, exempelvis forskningsändamål ellerdylikt inom stiftarens intressesfär. Det torde sannolikt föreliggaavsevärda svårigheter för en svensk tillsynsmyndighet förstiftelser att i utlandet kontrollera att ändamålet verkligen fullföljts. Dettorde inte heller vara realistiskt att, som anförs i betänkandet(s. 415), tänka sig att ålägga nybildade stiftelser ett dispensabelt förbud motatt förvärva fast egendom eller värdepapper,eftersom stiftelsernas förmögenheter till stor* del består av justdessa förmögenhetsslag. Vi kan nämna att den tidigare nämndastatistiska undersökningen visade att de cirka 700 ideellastiftelserna ägde i runda tal i aktier och600 i fast egendom vid utgången av . Detkan sålunda ifrågasättas om stiftelserna ändå inte böromfattas av den föreslagna lagstiftningen. Vi vill i detta sammanhangpåpeka att det av våra direktiv - som betänkandet låterantyda - inte fragt 1981/82:135 147 attvi har att överväga särskilda kontrollregler för attundvika utländskt inflytande i eller genom stiftelser. Problemav denna art torde enligt vår uppfattning bäst lösas isamband med den nu föreslagna lagstiftningen. Kontroll-och förhandlingslinjernas förslag innebär att kontrollsubjekts förvärv av rörelseeller del därav underkastas ett obligatoriskt krav på förvärvstillstånd. Detsynes oklart om man i betänkandet i detta sammanhang med rörelse åsyftardet skatterättsliga rörelsebegreppet eller det civilrättsliga nä-ringsidkarbegreppet.Detta bör klargöras. För övrigt kan det ifrågasättas ominte de skäl som anförts för att införa institutet förvärvstillstånd också kan åberopas för att låtastiftelserna ingå bland kontrollsubjekten. 4 Problemenom gränsdragning; mellan utländska och inländska stiftelser Betänkandetberör frågsui om hur begreppet utländskt rättssubjektskall definieras på huvudsakligen två ställen (s.413 och 602). utländskt rättssubjekt avses där bl.a. juridisk person som är bildadenligt lagen i främmande stat. Definitionen kan förefallatydlig. Vid nännare påseende visar det sig dock att risk förbetydande osäkerhet kan föreligga. fall klargörande lagstiftning finns i det främmandelandet föreligger naturligen inga påtagligasvårigheter, särskilt om någon form av registrering krävs för rättspersonlighet.För stiftelser - och för den skull även för ideella föreningar - är emellertid förhållandenamer besvärande. Särskild lagstiftning torde liksom i saknasi flertalet länder. Prop.1981/82:135 148 Vikan som exempel hänvisa förutom till de danska och norska rättsordningarnaäventill fransk och anglosaxisk rätt. Visserligenämnarvi föreslå en allmän registreringsplikt förstiftelser, vilken avses bli en förutsättning för rättspersonlighet.Vårt förslag i denna del kan alltså iframtiden komma att ;mdanröja /issa av svårigheternaför stiftelsernas del. Problemen för andra berörda företagsformer synes dock kvarstå.Otydlighetema bör enligt vår uppfattning klarläggas mer ingående än vad somskett i betänkandet. 1981/82:135 149 (ma.ioriteten'): För att avhjälpa vissa brister i medbestämmandelagen föreslår företrädarna förkontroll- och förhandlingslinjerna visGa regler för samrådi samband med förvärv av aktier eller andelar i bolag. Likabehandlingslinjen har inte föreslagit någramotsvarande regler, enär hithörande frågoranses böra lösas i ett större sammanhang. De olika lagförslagen skiljer sig också i fråga om rätten förberörda arbetstagarorganisationer att fä komma till tals i tillstånds-ärenden.Enligt kontroll- och förhandlingslinjerna skall lokaleller central arbetstagarorganisation beredas tillfälle att yttra sig och delta i överläggning medpart i ärendet. Enligtlikabehandlingslinjen bör tillståndsmyndigheten ge arbetstagarorganisationerna i detberörda företaget tillfälle att yttra sig, innan ett tillstånd meddelas. Nya arbetsrättskommittén har begränsatsin granskning av betänkandet till dessa delar. Kontroll- och förhandlingslinjernasgemensamma förslag till regler om samråd utgår frän det förslagtill lag om kontroll av företagsförvärv i vissafall som lades fram i en inomjustitiedepartementet utarbetad promemoria (Ds Ju 1974:17). Vidare har deriktlinjer om samrådsplikt som fanns med ikonkurrensutredningens betänkande (SOTJ 1978:9 s 341 ff) beaktats.Detta förslag avsåg dock en generell samrådsplikt vid företagsförvärv, medanden nu föreslagna samrådsplikten ärbegränsad till tillståndspliktiga utländskaaktie- eller andelsförvärv. Jya arbetsrättskom;nj ttén betonade i sitt yttrande över konkurrensutredningens betänkande (SOU 1978:9), att en eventuell särskild lagstiftning om samråd rörande företags-förvärv borde samordnas med reglerna i medbestämmandelagen. Hur ett sådantsamordnande skulle ske ansågs vara en uppgift för ett kommande utredningsarbete. Några åtgärder i den riktningen har dock ejbeslutats. Beträffande nu aktuell fråga om särskildaregler om samråd i samband med utländska företagsetablering, kan nya arbetsrättskommittén i huvudsak ansluta sig till kontroll-och förhandlingslinjens förslag. I fråga om de föreslagna lagtexterna vill kommittén tilläggaatt terminologin på några punkter skiljer sig frånden som förekommer i medbestämmandelagen. Enligt 17 § (numreringen avser genomgående kontrollinjens förslag) skall ämnet för sam.rådetvara "den framtida sysselsättningen ochandra anställningsförhållanden idet företag förvärvetavser", medan ämnesområdet för primärförhandlingarenligt 11 § MBL anges vara viktigare förändringar avarbetsgivarens verksamhet eller av arbets- eller anställningsförhållandena förarbetstagare. Vidare används i samma paragraf uttrycket"brukar vara bunden av kollektivavtal" för att markera att reglerna även gäller vidtillfälligt kollektivavtals-löst tillstånd,vilket avviker från ordalydelsen i 5 § andra stycket IIBL. I 23 § införs slutligenen principiell nyhet i fråga om olika fackligaorganisationers representativitet påarbetsplatsen. I nyetableringsfallen skall sålundakommunikationsskyldigheten fullgöras gentemotden "fackliga organisation som förvarje huvudsaklig arbetstagarkategori kan antagas komma att organiseraflertalet av dom som kommer att anställasav företaget". Även om det inte klart sägs ut i lagtext eller motiv, måste förslaget på denna punkt förstås pä det sättet att det blir industriverkets sak att avgöra tvister mellan olika arbetstagarorganisationersom var för sig hävdar att de ärbehöriga att företräda degrupper av arbetstagare som ärendet rör. 1981/82:135 151 Nya arbetarättskommittén (minoriteten): Vi anser att tredje och fjärde styckena pä sid 150 hör utgå ooh ersättas med följande: I yttrandet till över konkurrensutredningens betänkande, SOU 1978:9» ville kommittén ut-t3?yckligen inte ta ställning till hur en lag om samråd vid företagsförvärv skulleutformas. Kommittén ansåg att frågan skulle utredas vidare och attdet kommande utredningsarbetet borde vara förutsättningslöst,bl a så att det sker en allsidig prövning av vilka former av företagsöverlåtelser och därmedjämförbara transaktioner som böromfattas av sajiirådsrätt. I konsekvens med detta yttrande bör kommittén inte nu ansluta sig till ett förslag som innebären särbehandling av utländska förvärv utan kommitténbör avvakta ned sitt ställningstagande tills frågan om en samrådslaghar utretts i sin helhet. 1981/82:135 152 Anställningsskyddskonmittén har enligt sina direktiv (Dir 1977:102 och1978:52) att göra en översyn- av anställningsskyddslagstiftningenmm. Utredningsuppdraget berörhuvudsakligen tre områden. För det förstahar konmittén ätt med utgångspunkt i ett förstärktekonomiskt skydd för de anställda sökafinna anordningar varigenom arbetsgivarnas möjligheteratt utge uppsägnings- och permitterings-lön förbättras i de situationer då andra alternativ inte står'till buds. Ävenalternativ till uppsägning och permittering bör övervägas. Fördet andra skall kommittén uppnärksamna frågorsom har samband med de begränsningar somfinns i möjligheterna att prov-anställa m m. Fördet tredje har kommittén att göra en lagteknisk översynav laen (1974:12) om anställningsskydd och-därvid undersökabl a i vad mån lagens regler om varsel m m kansamordnas med förhandlingsreglema i lagen(1976:580) om medbestämmande i arbetslivet. I samband med den lagtekniska översynen kan kommittén komma in på frågor som rör anställningsskyddet vid företagsöverlåtelser, fusioner o d och i koncernförhållanden. Såvittnu kan bedömas är dessa frågor emellertid inte av sådan beskaffenhet att de föranleder erinringar eller kommentarer i anledning avde förslag som innefattas i betänkandet. 1981/82:135 153 (majoriteten): Före dagens sammanträde hade fullmäktigesledamöter erhållit del av en sammanfattning av betänkandet. Riksbankschefen erinrade om att utredningen redovisadetre förslag till en lag om kontroll av utländsk företagsetableringhär i riket nämligen likabehandlingslinjen, förhandlingslinjen och kontrollinjen samt föreslog att fullmäktigeendast skulle yttra sig om vilket förslagsom borde ligga till grund för eneventuell lagstiftning på området. Efter en votering beslötfullmäktige tillstyrka att en eventuelllagstiftning om kontroll av utländsk företagsetablering i borde utformas i enlighetmed förhandlingslinjens förslag. och avgav följande särskildayttrande: En lagstiftning enligt kontroll-eller förhandlingslinjen är enligt vår mening icke förenlig med internationella åtaganden. Utredningen har ej heller visat att något behov av en dylik lagstiftning föreligger. Med hänsynhärtill har vi i fullmäktige hävdatden uppfattningen, att en eventuell lagstiftning i ärendet börutformas i enlighet med likabehandlingslinjens förslag. Då denna vår Ståndpunkt ickevunnit majoritet i fullmäktige har vi vid slutvoteringenansett oss böra rösta för förhandlingslinjens förslageftersom nackdelarna med detta förslag enligtvår mening är klart mindre ännackdelarna med kontrollinjens. (minorit et en): Mot beslutet reserverade sig , och som ansågatt fullmäktige borde tillstyrka attkontrollinjens förslag lades till grund för en eventuell lagstiftning. Prop.1981/82:135 154 T utredningen har enighet ej kunnat nås om en gemensam linje för lösning av .frågan beträffande kontroll av utländsk före tagsetablering i landet. Utredningen framläggerdärför inte mindre än tre förslag, dels en "kontrollinje", dels en "för handlingslinje" och dels en "likabehandliugslinje". Utredningens förslagtill ändring av dika nu gällande lagar innebär helt oväsentliga ändringar i stort sett enbart föranledda av en anpassning till den nya aktiebolagslagenoch föranleder ingen erinran från styrelsen. För är alla sysselsättningsskapande investeringar angelägna.Utlandsinvesteringar har i huvudsak endast förekommit i redan här etablerade företag.För kommunerna är det mycket väsentligtatt en god och jämn sysselsättning kan upprätthållas. Av intresse för kommunerna är även att få skatteintäkter fråni kommunen etablerade företag. Kommunerna strävar därför efter att till sig få förlagda företag sam kan uppfylla kommimens berättigade strävandeni nämnda hänseenden. Det gälleräven utlandsägda företag. 1981/82:135 155 Erfarenheterna frånde utlandsägda företagens-verksamhet är till övervägande delengoda. Företagens investeringar i landet lämnar betydande bidrag till svensk ekonomi och det är angelägetatt de positiva effekterna av detta tas vältill vara. Det finas inte heller någotsom talar för att utlandsägda företaggenerellt sett viseu: sämre samhällsansvar änandra företag. I vissa fall har emellertidproblem uppstått. Det har i dessa fall visat sigatt de internationella koncernernas särprägel gör att samhällets och de anställdasmöjligheter till insyn iverk-sanheten är mer begränsade äni euidra fall. Det finns därför enligt styrelsens mening skälsom talar för att regler införs som gördet möjligt att förbättra förutsättningarna för samhälletsinsyn och inflytande. Lika viktigt äremellertid att skapa regler som inte i onödanförsvårar de utlandsägda företagens verksamhet. Ävensmå marginella förändringar tex i form av skärpt kontrolllagstiftning kannaturligtvis få icke endast nyetableringar av utländska företagutan också utbyggnad av etablerade företag med utländskaintressenter att utebli till uppenbart men försysselsättning och skatteintäkter. Det ärdärför en svår avvägning att skapa regler som tillgodoser samhällets intressen. Kontrollinjens och förhandlingslinjensförslag ger båda möjlighetertill ökad kontroll av de internationellakoncernernas verksamhet i . Ingetdera av förslagen kan dock anses fullständigt utrett. Styrelsen, som förordsir att förbättrade insynsmöjligheteri de utlandsägda företagen tillskapas, föreslår därför att utredningens förslag blir föremål för ytterligare överväganden . Prop.1981/82:135 156 Eftersom rubricerat ärendeär av sådan karaktäratt ett ställningstagande från förb-undetssida ej är motiverat har förb'ands-styrelsen beslutat att avstå frän yttrande. KF delar utredningens uppfattning beträffande de fördelar,som utländska direktinvesteringar kan medföra för ,och vill också understryka värdet av en internationell näringsfrihet. Denna förutsätter en viss grad av reciprocitetmellan länderna. Det sätt på vilketSverige vill att svenska företag skall behandlas utomlands bör vara vägledandeför hur skall behandla utländska investerare 1 . Emellertid är det också klart att etablering av och utländska företagsverksamhet 1 kan medföra vissaproblem. Multinationella företag har stor flexibilitet och harbetydande möjligheter att undandra sigverkningar av nationell lagstiftning. Möjligheternaatt bedriva en effektiv ekonomisk politik och näringspolitik kan i vissa lägenförsväras och genom att beslutscentra ligger utomlands kan Insyns- ochinformationsproblem uppstå för myndigheter, fackliga organisationer och konsumenter. De negativa effekterna av utländska företagsetablering och verksamhet är enligt KF:s mening för dåligt belystaför att ett definitivt ställningstagande till de i utredningen framlagda förslagen skall kunna ske. Effekterna av utländska dl-rektlnvesterlngar 1 kommer attbehandlas av den pågående utredningen "De Internationella investeringarnas Prop.1981/82:135 157 Resultatet av denna utredning bör avvaktas innan ställningtas till behovet av och formen för en verksamhetskontroll. KFvill 1 detta sammanhang understryka vikten av att det fortsattautredningsarbetet tar upp frågan om hur konsumenternas situation påverkasav' förekomsten av multinationella företag. Utan kunskap på detta område ärbeslutsunderlaget för eventuella åtgärder 1 syfte att påverka dessa företagsagerande ofullständigt. Viktigaområden, som bör belysas 1 detta sammanhang, är bl aInverkan på marknadsföring - särskilt reklam och annan information tillkonsumenter - prisnivåns utveckling och sortimentets bredd och djup. Detärvidare angeläget att studera effekter päproduktkvalitet, produktsäkerhet och produktutveckling. En annan väsentligfråga, som delvis tangerar de ovan nämnda, är hur konsumenternas långsiktigainflytande över produktionens Inriktning utvecklas när deinternationella investeringarna ökar. KPvill emellertid trots det underliggande materialets svagheter instämma 1 denuppfattning, som kommer till uttryck 1 kontroll- och förhandlingslinjernasförslag, att en kontroll av utländska företags nyetablering 1 och övertagandeav svenska företag är motiverad. Härigenom får statsmakterna viss möjlighetatt påverka den utländska sektorns omfattning, inriktning ochregionala fördelning. Beträffande behovet och utformningen av en eventuellverksamhetskontroll finnerKF som tidigare nämnts att föreliggande material är otillräckligt för ett ställningstagande. 1981/82:135 158 i,antbrukskooperationenärtill skillnad från utlandsägda företag bunden till en verksamhet i byggd påmedlemmarnas råvaror. För att lantbrukskooperationens verksamhet skall varaeffektiv och konkurrenskraftig i förhållande till bl a de internationella livsmedelsföretagen är denberoende av en'stark ställning på don svenska marknaden. Det beror på att densvenska marknaden är' förhållandevis liten och att betydande marknadsandelardärför krävs för att man effektivt skall kunna utnyttja stordriftsfördelarnatill gagn för konsumenterna. Eneffektiv lantbrukskooperation är ett avgörande medel för att på ett rationellt sätt främja avsättningenav lantbrukets produkter och motverka en alltför stark koncentration avjordbruksproduktionen. De lantbruits-kooperativa företagentar emot produkter från samtliga producenter som så önskar,oberoende av hur stora kvantiteter som levereras eller var gårdarna är belägna.Andra företag däremot kan välja de leverantörer som ärekonomiskt mest konkurrenskraftiga, vilket leder till stark specialisering ochregional koncentration av jordbruksproduktionen.