prop · G503168 · 1981-12-31 00:00:00 — Vid en sådan förändring i förslaget blir de regler somföreslås i 10 § onödiga och de kan därför ersättas med följande bestämmelse:"Är föräldrarna inte gifta med varandra vid barnels födelse vilarföräldraansvaret på modern ensam tills frågan om faderskapet till barnet blivitfastställt genom erkännande eller dom som anges i första kapitlet i dennalag." Som en följd av dessa ändringar kan 24 § i förslaget utgå. Även i de fall föräldrarna inte är gifta med varandra vidbarnets födelse kommer reglerna om betänkelid i 32 § all bli tillämpliga omupplösningen av det gemensamma föräldraansvaret aktualiseras av någon av dem.En konsekvens som framstår som tilltalande. Skulle sådana missförhållanden råda att någon av de ellerbåda automatiskt föräldraansvariga bör fråntas ansvaret, enligt 14 eller 15§§, kan socialnämnden antingen föra lalan om detta själv eller tillse attbarnet får ell barnombud som kan sköta saken. Då kommer inle någon betänketidatt löpa. förordar huvudalternativet i förslaget vad gällergemensamt föräldraansvar för föräldrar som inle är gifta med varandra, dvs.ell anmälningsförfarande på pastorsämbetet. ---- Se avsnitt 3.1.15-- Vill man nå de fördelar som ändå är förenade medutredningens förslag förefaller det oss därför ligga närmast till hands alt gåfram enligt det alternativa förslaget (5.2.3.4) och "införa ett generelltgemensamt föräldra-an.svar för alla föråldrar som har gemensamma barn" (s.71). Bara förälder som visat sig olämplig för uppgiften skulle kunna fråntasföräldraansvaret, exempelvis vid klart fall av missbruk av ansvaret. Prop.1981/82:168 106 väl överens med den som framförts i reservationen avKerstin , 3 Strand och och som går ut på att en förälderskulle kunna skiljas från sitt föräldraansvar endast om barnels bästa talardärför (s. 182). terminologiska frågan blir därigenom beroende av denställning man vill inlaga lill förslaget om ett väsentligt utvidgat gemensamtföräldraansvar. skall därför först la upp den frågan trots all vidärigenom kommer att avvika något från systematiken i betänkandet. Möjligheten för andra än med varandra gifta föräldrar altha vårdnaden om barnet gemensamt har funnits en förhållandevis kort lid. Ibetänkandet redovisas resultatet av en enkät som ulfört vid femav landets tingsrätter (s. 69 ff). Av den framgår alt möjligheten till gemensamvårdnad begagnats i liten omfattning. När del gäller gemensam vårdnad efteräktenskapsskillnad sägs del låga utnyttjandet bero på bl. a. oenighet om hurmyckel barnet skall vistas hos vardera föräldern, oenighet kring den faktiskavården av barnet i övrigt samt tvist om ekonomiska frågor (s. 73). Vi tror att den införda möjligheten till gemensam vårdnadär av myckel stort värde när det gäller all skapa eller bibehålla ett gottförhållande mellan barnet och båda föräldrarna. Särskilt torde detta gälla närföräldrarna inte bor tillsammans. Bor föräldrarna tillsammans med varandra ochmed barnet är det - som enkäten låter antyda - den faktiska situationen somöverskuggar den rättsliga. Föräldrarna håller ihop så länge förhållandel mellandem är gott och detta påverkar givelvis också gynnsamt förhållandet lillbarnet. Rättens beslut om vårdnaden framstår i sådana fall för föräldrarna mereller mindre som en formell bekräftelse av ett redan fungerande faktisktförhållande. Bor föräldrarna däremot inle tillsammans får dengemensamma vårdnaden utöver sina praktiska fördelar en väsentlig psykologiskbetydelse. Fungerar den som den skall får föräldrarna känna all för barnetvikliga avgöranden inle träffas utan bådas medverkan. Även om den dagligaomsorgen kanske till övervägande delen kommer att skötas av den ene kan de lillväsentiiga delar känna sig jämställda med varandra när det gäller förhållandettill barnet. Gemensam vårdnad för föräldrar som inte bor tillsammansförutsätter all de kan komma överens. Det längst gående alternativet iutredningens förslag skulle däremot innebära att vårdnaden ellerföräldraansvaret i utgångsläget alltid vore gemensamt och endast kunna upplösasi vissa särskilt angivna fall, exempelvis visad olämplighel hos ena föräldern.Frågan är om delta kan vara en ordning som länder till barnets bästa. Det är omöjligt att erhålla säker kunskap om hur dengemensamma vårdnaden verkat i praktiken. Vi har fått uppgifter om falldär den fungerat utmärkt och verkligen länt lill barnets bästa. Vi har ocksåhört om fall där gemensam vårdnad erhållits och utövats som ett led iföräldrarnas inbördes kamp i samband med upplösningen av deras samlevnad. Inteens kravet på enighet mellan föräldrarna kan således garantera alt gemensamvårdnad uteslutande blir till barnets fördel. Enligt vår mening kan man ej, i vart fall inle innanytterligare erfarenheter vunnits, införa ell gemensamt rättsligt ansvar på sättsom angivits i det längst gående alternativet (5.2.3.4). Visserligen skulle vigärna se en ordning som helt utgår från det gemensamma ansvaret men om dettaansvar skulle ges någon reell betydelse och inte bli blott en innehållslössymbol borde man kunna utgå från såsom del normala att föräldrar under den krissom ett uppbrott innebär och även därefter kunde hålla sina persontigakonflikter Prop.1981/82:168 107 helt utanför den samverkan dem emellan som gemensamvårdnad förulsät- Bilaga 3 ler. Denna tanke förefallerverklighetsfrämmande. tvekan måste del av hänsyn lill barnels bästa varamöjligt att upplösa del gemensamma ansvaret även i andra fall än sådana, där enav föräldrarna visat sig klart olämplig att över huvud bära föräldraansvar. Mankan såga att del i fråga om del gemensamma ansvaret borde uppställas ettsärskilt och mer omfattande lämplighetsrekvisil, där bl. a. förälderns förmågaatt samarbeta med den andre skulle vara betydelsefull. Men därmed skulle man hainfört en lämplighetsprövning som förefaller svårare alt göra än den som nuförekommer i vårdnadslvisler. Att finna några sakliga kriterier efter vilka delkan bedömas om gemensamt ansvar skall utövas eller inle år därför svårt. Detenda mer objektiva rekvisitet är föräldrarnas utåt visade enighet, vilket somvi antytt väl inle helt garanterar barnels bästa men däremot inte bäddar föronödiga och uppslitande vårdnadstvister. I enlighet med utredningens huvudförslag anser vi därföratt man fortfarande bör bygga på föräldrarnas överenskommelse om gemensamtansvar. All man vid äktenskapsskillnad presumerar alt en sådan överenskommelseföreligger såvida inte endera yrkar upplösning av det gemensamma ansvaret,anser vi också vara en godtagbar lösning, förutsatt att det åläggs rätten all iskillnadsdomen upplysa makarna om att ansvaret är gemensamt. Likasåvill vi tillstyrka alt man genom ell kostnadsfritt anmälningsförfarande gör detlättare för ogifta föräldrar att erhålla gemensamt ansvar. Värdefull är ocksåden föreslagna möjligheten all ge andra än föräldrarna - exempelvisfosterföräldrar - gemensamt ansvar för barnet. I flertalet fall kommer föräldraansvaret alt ligga på eneller båda barnels biologiska föräldrar. I vissa fall (t. ex. när bådaföräldrarna är döda) överförs föräldraansvaret till annan person. Som en nyheti förhållande till gällande rätt föreslår utredningen att två personer, sominte är barnets föräldrar, skall kunna få gemensamt föräldraansvar för barn.Förslaget synes praktiskt t. ex. när del gäller fosterföräldrar och tillstyrkesav förvaltningen. Förvaltningen ansluter sig lill tanken att barn lillföräldrar som sammanbor utan all vara gifta i möjligaste mån skall likställasmed barn vars föräldrar är gifta med varandra. Ogifta sammanboende skall genomen enkel och kostnadsfri anmälan till pastorsämbetet få gemensamtföräldraansvar. 1 dagens läge kan del vara så alt många drar sig för att ansökaom gemensam vårdnad eftersom beslutet skall fattas av domstol. Det blir enonödigt krånglig procedur. För icke samboende ogifta föräldrar föreslår utredningensmajoritet också att gemensamt föräldraansvar skall kunna erhållas genom anmälantill pastorsexpeditionen. Tre av utredningens sex ledamöter har reserverat sig tillförmån för ell allernativförslag som innebär generellt gemensamt föräldraansvarför alla föräldrar som har gemensamma barn. Förslaget, menar man, markerarsamhällets uppfattning all barnet har rätt till och behov av båda sina föräldraroch alt föräldrar har en skyldighet att ta ansvar för sina barn. Vidare,framhålls det i betänkandet, likställs alla barn med avseende på rätten tillföräldraomsorg från båda föräldrarna. Förvaltningen ställer sig kritisk lillalternativförslagel. Prop.1981/82:168 108 en vacker tanke all alla barn skall likställas vadbeträffar rätten lill Bilaga 3 föräldraomsorg men denna rätt skulle mångagånger i praktiken bara bli en tom paragraf eftersom man inlelagstiftningsvägen kan tvinga en ointresserad förälder alt börja bry sig omsitt barn. 1 de fall faderskapet motvilligt erkänts eller dom avkunnats motvederbörandes övertygelse om faderskapet är föratsätlningarna synnerligenogynnsamma för alt fadern skall fylla föräldraansvaret med ell aktivtinnehåll. En trolig utveckling som en följd av generellt gemensamtföräldraansvar är dessutom alt antalet kvinnor som vägrar uppge vem som ärbarnets fader kommer att öka av del enkla skälet all de inte vill ha gemensamtföräldraansvar med fadern. För alt få det gemensamma föräldraansvaret hävtmåste ju modern vända sig till domstol. Särskilt uttalande av tjänstgörande suppleanten MargaretaHedelius (m): "Föräldraansvaret bör i princip tillkomma allaföräldrar, som har ett gemensamt barn oavsett om föräldrarna-lever i äktenskap,sammanbor utan äktenskap eller inte har - eller avser att ingå i - någon formav gemenskap. Ett lagfäst gemensamt föräldraansvar kan självfallet aldrigtillskapa ett intresse från en förälder för ett barn men måste enligt minuppfattning åtminstone i livels begynnelse vara ett självklart uttryck förbarnets rätt till båda föräldrarna. De möjligheter som lagförslaget erbjuder i fråga omupphävande av gemensamt föräldraansvar på yrkande av den ena föräldern ochtillkomsten av ett särskilt ombud som lar tillvara barnets rätt samtmöjligheten att vid missbruk eller försummelse frånta en förälderföräldraansvaret talar enligt min uppfattning för ett generellt gemensamtföräldraansvar." Lagändringen 1977, som ökade möjligheterna lill gemensamvårdnad, har endast i begränsad omfattning utnyttjats. Detta kan bl. a. bero påall lagen ännu inte blivit tillräckligt känd och att de ekonomiska frågornalänge var olösta och delvis ännu är del. Det är viktigt att det som återstår,t. ex. en översyn av skallereglerna, göres. Möjligen kan tveksamheten införlagen också bero på alt gemensam vårdnad, framför allt efler skilsmässa, krävergenerositet och förmåga hos båda föräldrarna all komma tillrätta med denbitterhet och besvikelse som ofta finns efter skilsmässa. Gemensamt föräldraansvar har en positiv betydelse förbarnet endast om båda föräldrarna vill och kan ta detta ansvar. Majoriteten iutredningen tycks dela den uppfattningen. Förmodandel att de allra flestaföräldrar vill och kan ta sitt gemensamma ansvar är positivt, men inle heltrealistiskt. Det gemensamma föräldraansvaret efter skilsmässa kommer säkertinle alltid alt fungera. Detta kommer all förorsaka en del praktiskasvårigheter, bl. a. när gemensamma beslut skall fattas, dock knappast i denutsträckningen alt del skulle behöva hindra alt lagändringen sker. Allvarligareär det all en del föräldrar kommer att skjuta upp nödvändigkonfliklbearbetning, när de inte längre tvingas att ta ställning i samband medskilsmässan. Detta kan medföra att barnet får fortsätta alt leva i enkonfiiklfylld miljö. Det finns en tendens-som inte heller utredningen ärhelt främmande för-att skuldbelägga de föräldrar som inle vill ha gemensamtföräldraansvar efter skilsmässa. Man kan inte bortse ifrån alt det finnssituationer när del är bäst för samtliga parter, även barnet, att delgemensamma föräldraansvaret Prop.1981/82:168 109 Det behöver för den skull inte vara frågan omnågon misskötsamhet Bilaga 3 från någon sida, inte heller om människor som ärextremt ovilliga alt samarbeta om barnet. Ett exempel är när föräldrar skiljsdärför att deras värderingar har kommit att utvecklas i helt olika riktningar.Ett annat är när en av föräldrarna till varje pris vill hävda sin mening. Attha gemensamt föräldraansvar kräver en viss storsinthet och mognad. Del finnsinte någon anledning att moralisera över dem som inle anser sig orka medgemensam vårdnad, det kan" ligga verklig omsorg om barnet bakom. Det voremycket olyckligt om de föräldrar som inte anser sig vilja ha gemensamtföräldraansvar fick stämpel på sig all vara dåliga föräldrar. I värsta fallskulle det kunna medföra all de inte vågar begära domstolens prövning av rädslaför att det skall ligga honom/henne lill last vid prövning avföräldraansvarsfrågan. Del alternativa förslaget att gemensamt föräldraskapskall kunna beslutas av domstolen mot en förälders vilja bör avvisas. De möjligheter att ha gemensamt föräldraansvar som redanfinns har förorsakat en dd problem. Det händer inte så sällan att föräldrarlöser det gemensamma föräldraansvaret genom att låta barnet bo ellermånad hos vardera föräldern. Detta kan bero på alt man tror att barnels rättkräver en sådan uppdelning. Det kan också bottna i ell rätlvisetänkandeoch/eller skuldkänslor som man inle kommit tillrätta med, och som mankompenserar på detta sätt. Socialbyråerna har börjat få en del samtal fråndaghem, släktingar och föräldrar till dessa barn, som oroar sig för dem, därföratt de börjat visa tecken på otrygghet och koncentrationssvårigheter.Utredningen uppmärksammar delta problem, men frågan är om inle de risker delkan medföra att utsätta barn för täta miljöbyten behöver accentuerasytterligare. De barn som föds efter tillfälliga sexuella förbindelseroch vars föräldrar inte har någon egentlig relation till varandra kan sällan hanågon glädje av gemensamt föräldraansvar. Snarare kan man befara motsatsen. Delskulle också kunna föra med sig att en del kvinnor vägrade alt medverka vidfaderskapsfaslslällelsen. Av dessa anledningar kan alternativförslagel omautomatiskt inträdande gemensamt föräldraansvar för föräldrar som ej är giftamed varandra ej tillstyrkas. En väsentlig avsikt med de förslag i utredningen, somsyftar lill alt göra det gemensamma föräldraansvaret till den vanligaste formenav föräldraansvar, är att åstadkomma en atlitydpåverkan i riktning mot ell ökatansvarstagande från båda föräldrarnas sida. En annan avsikt är allavdramatisera själva skilsmässositualionen framför allt för barnen. Såväldomstolsförhandlingar som vårnadsulredningar har visat sig kunna väcka ochskärpa konfiikler mellan föräldrarna och därigenom försvåra det fortsattasamarbetet mellan dem om barnen. Även om utredningen visar en något överdriventro på lagens förmåga att påverka människor, kan man instämma i, all enlagstiftning som förutsätter gemensamt föräldraansvar kan hjälpa människor altundvika låsningar och konflikter. Inte minst med tanke på att skilsmässo-och"separations" barnen kraftigt ökar i antal är del angelägel alt göradet som går att göra för att underlätta för barnen. Socialförvaltningentillstyrker därför, trots de tveksamheler som redovisats, utredningenshuvudförslag. Gifta föräldrar har gemensam vårdnad om barn. Ärföräldrarna inle gifta vid barnels födsel har modern vårdnaden. Prop.1981/82:168 110 möjligheter för ogifta föräldrar att vid domstol ansöka omgemensam Bilaga 3 vårdnad mot en stämpelavgift på ca 100:-. Bakgrunden tilllagändringen var bl. a. all allt fler väljer att sammanbo ulan all gifta sig.Möjligheten utnyttjades emellertid i ganska liten utsträckning. Många finnerdet dyrt och krångligt att hos domstol få bekräftat ett ansvar som de redanpåtagit sig i praktiken. Utredningens huvudförslag är alt föräldrarna genom enskriftlig, bevittnad handling, gemensamt anmäler lill pastorsämbete att deavser att ha gemensamt föräldraansvar för sitt barn. Anmälan, som förutsättsvara kostnadsfri, bör vanligtvis kunna ske i samband med anmälan om faderskapfrån socialnämnden. Gemensamma föräldraansvaret bör gälla från den dagföräldrarnas önskemål registreras i kyrkoboken, eller från den dag barnet föds.Förslaget är ett led i en medveten strävan alt likställa barn till gifta ochogifta föräldrar. Andelen barn lill ogifta föräldrar har ökat kraftigt under1970-lalet på grund av att allt fier vall att sammanbo. Det får enligtcentralnämndens mening anses angeläget att mannen i betydligt större utsträckningän nu tar sin del i föräldraansvaret. har kvinnan varitensam vårdnadshavare. Genom att information och blanketter kan ges i sambandmed fastställande av faderskapet blir förutsättningarna större för attbetydligt fier föräldrar får gemensamt föräldraansvar. Att ansökan ärkostnadsfri och skall inges lill pastorsämbetet har stor psykologisk ochpraktisk betydelse. är det viktigt att pastorsämbetet på personbevisanger att gemensamt föräldraansvar föreligger bland annat i samband meddelgivning i barnavårdsärenden. Informationsmaterial bör utarbetas av centralmyndighet för att reformen härigenom skall få större genomslagskraft. Alternativförslagel är att gemensamt föräldraansvarautomatiskt skall uppstå i och med fastställande av faderskapet ulan särskildansökan. I en del fall torde emellertid föräldrarna sakna egentligaförutsättningar för gemensamt föräldraansvar, tillfälliga förbindelser därblodundersökning måsle företas på flera män och faderskapet slutligen fastställasi domstol, de mycket unga, minderåriga föräldrarna som ej är mogna för alt taett gemensamt föräldraansvar. Nackdelarna med ett obligatorium är uppenbara ochkan förutses leda till onödiga konflikter varför nämnden inle förordar dettaalternativ. Ogifta föräldrar, oavsett om de bor tillsammans eller ej,skall enligt utredningsförslaget ha möjlighet att få gemensamt föräldraansvarregistrerat genom ett kostnadsfritt anmälningsförfarande på pastorsexpeditioneni samband med anmälan om faderskap från socialnämnden. Motiveringen tillanmälningsplikten är att föräldrarna skall fä möjlighet att tänka över om devill ha gemensamt föräldraansvar. Utredningen presenterar även ettallernativförslag som i korthet innebär all registreringen på pastorsexpeditionenskall ske automatiskt när faderskapet är fastställt. 1 båda förslagen skallmodern ensam ha föräldraansvaret tills dess faderskap fastställts.Socialkontoret stödjer inle huvudförslagets linje om anmälningsplikt. Innebördeni föräldraansvaret är bl. a. förknippat med ett ansvarstagande som inte skallprövas frän föräldrarnas utgångspunkt när del gäller barnets rätt. Utredningensmotiveringar väger avsevärt tyngre i alternativförslagel. Det är viktigt altalla barn likställs med avseende på rätten till föräldraomsorg Prop.1981/82:168 111 från båda föräldrarna. Alternativförslaget innebär attmannen har möjlighet Bilaga 3 alt avböja ett delat föräldraansvar. Nämnden anser det vara en riklig målsättning, att så långtär möjligt likställa gifta och ogifta föräldrar när del gäller föräldraansvaretoch att ogifta, som önskar gemensamt föräldraansvar kan anmäla delta fillpastorsämbetet. Att automatiskt ge alla föräldrar gemensamt föräldraansvar ioch med barnels födelse förefaller mer tveksamt, eftersom inte alla "vallatt bli förälder". Därför bör gemensamt föräldraansvar vara något manansöker om. Det är viktigt att möjligheten lill gemensamtföräldraansvar finns även efter skilsmässa eller sedan parter, som låtitregistrera gemensamt föräldraansvar flyttat isär. Det föratsätter dock, allföräldrarna enas om att barnet skall bo stadigvarande hos den ene, eftersom dételjest innebär ständiga skiften av boendemiljö, daghem eller skola för barnet. Vi delar utredningens uppfattning att utgångspunkten börvara att båda föräldrarna skall kunna känna lika stort ansvar för barnet,oavsett de är gifta eller inte och att del är viktigt att barn har nära och godarelationer till båda föräldrarna. Detta är också i linje med lydelsen igiftermålsbalken, där det säges all man och hustru gemensamt skall vårda hemoch barn och i samråd verka för familjens bästa. Det synes dock inlerealistiskt att i enlighet med alternativförslagel införa en regel som medföratt alla biologiska föräldrar automatiskt får gemensamt föräldraansvar genombarnets födelse. En sådan ordning skulle i vissa fall komma alt framstå somganska meningslös och urholka innebörden och allvaret i föräldraansvaret. Beträffande ogifta föräldrar föreslår utredningen enförenkling, som innebär all föräldrarna -i stället för alt ansöka hos allmändomstol - kan göra anmälan till pastorsexpeditionen om gemensamtföräldraansvar. Vi ser positivt på ett sådant förfarande. Utredningen har tänkt sig alt information om dennamöjlighet skall kunna lämnas av socialvården i samband med godkännande avfaderskapserkännande. Redan nu ges föräldrarna information om innebörden ivårdnadsbesläm-melserna i samband med faderskapserkännande. Enligt utredningens förslag får informationen enobligatorisk prägel, blir mer ingående samt i högre grad än tidigare syftartill ett ställningstagande från föräldrarnas sida. Förslaget synes inte enbart avse nytillkomnafaderskapsärenden. Man kan även räkna med en tillströmning av ärenden frånföräldrar vars faderskapsärenden tidigare avslutats. Om utredningens förslag genomföres bör man därföruppmärksamma att detta kommer att kräva ökade arbetsinsatser för berördpersonal. Prop.1981/82:168 112 3.3.27 Stockholmsläns landsting, förvaltningsutskottet Bilaga 3 I kapitlet om föräldraansvar (6 kap. BFB) ges en tolkningav begreppet föräldraansvar och därefter anges olika alternativ för vem som skaha föräldraansvaret för barnet. Förvaltningen ansluter sig till förslaget att sammanboendeföräldrar - gifta såväl som ogifta - i princip bör kunna ha gemensamtföräldraansvar och all formerna för att erhålla detta förenklas. Reservation lill förmån för förslag från Margö Vpk-gruppen föreslår att förvallningsutskoltet som svar pårubricerade remiss beslutar alt överlämna och i tillämpliga delar åberopaförvaltningarnas tjänsleut-låtanden och därutöver anföra: "I frågan om vem som skall ha föräldraansvaret delarförvallningsutskoltet uppfattningen i alternativförslagel som innebär att ettgenerellt gemensamt föräldraansvar införs för alla kategorier föräldrar. Ettföräldraansvar som automatiskt uppstår i samband med barnels födelse resp.fastställande av faderskapet. Del generella gemensamma föräldraansvaretunderstryker del ansvar varje förälder har för sitt barn oavsett om föräldrarnasammanbor, separerat eller aldrig varit sammanboende. En förälder skall kunna skiljas från sitt föräldraansvarendast om barnets bästa talar för att så skall ske." Styrelsen delar utredningsmajoriletens uppfattning, attbarn till föräldrar som sammanbor utan all vara gifta med varandra så långtmöjligt skall likställas med barn till föräldrar, som är gifta med varandra.Nuvarande regler om gemensam vårdnad verkar i den riktningen. Frågan omgemensam vårdnad väcks dock vanligen först när någon förälder eller bådaföräldrarna önskar separera och möjligheten har utnyttjats i blygsamomfattning. Skall det gemensamma vårdnadsansvaret fungera krävs närhet mellanföräldrarna både på det psykologiska och geografiska planet. I de flesta fallsaknas sådana förutsättningar p. g. a. att makarna bor långt isär eller p. g.a. djupgående konflikter mellan makarna. Därmed faller också grunden för detgemensamma vårdnadsansvaret. Andra svårigheter som mött föräldrar som övervägtgemensamt vårdnadsansvar är bl. a. gällande skattelagstiftning och regler förbostadsbidrag. behandlas den av föräldrarna, hos vilken barnetär kyrkobokfört, förmånligare i skattehänseende än den av föräldrarna, som inlehar barnet kyrkobokfört på sin adress men som i praktiken ofta har barnet hkamycket hos sig. Reglerna för bostadsbidrag är något generösare och medger rättlill bostadsbidrag (dock ej statligt) för båda föräldrarna, förutsatt attbarnet vistas hos dem båda minst .