prop · G50337 · 1981-12-31 00:00:00 — Ett viktigt komplement till lagstiftningen är enligthovrättens bedömning förslaget om en särskild myndighetsanpassadpersonalutbildning. Det är angeläget att planeringen för denna utbildning skeri god tid innan lagstiftningen träder i kraft. Vad gäller de ADB-baserade register som finns vid olikamyndigheter är NSI av den uppfattningen att allmänheten inte alltid hartiUräcklig kunskap om vad som finns lagrat och var detta finns. Samhället bordepå ett samlat sätt upplysa om detta. En lättillgänglig sammanställning överregisterförande myndigheter, vad registren innehåller, var uppgifterna kommerfrån och tillvägagångssätt för uttag bör spridas. Detta kunde göras ianslutning till andra kontakter mellan samhället och allmänheten t. ex. isamband med deklaration, folk- och bostadsräkning eller telefonabonnemang.Möjligheten att avsäga sig kommersiell direktreklam via uttag ur dessaregister skulle också behövas i sammanhanget. i anser att det finns risk för attoffentlighetsprincipen urholkas genom uppbyggnaden av ADB-system i stats- ochkommunalförvaltningen. Denna risk kan inte enbart motas lagstiftningsvägen.Urholkningsrisken kommer att bli ännu mer markant beträffande deADB-upptagningar som överlämnas till arkivmyndigheterna om dessa inte rustasupp tekniskt och personellt. Den personella upprustningen måste vara både kvantitativoch kvalitativ, det senare genom en grundlig utbildning på ADB-området. Med ett undantag avstyrker de remissinstanser, som yttrarsig beträffande en särskild rådgivande eller kontrollerande myndighet föroffentlighetsfrågor, att en sådan myndighet inrättas. Kammarrätten i finner det angeläget attunderstryka att en rådgivande myndighet inte bör inrättas. Också kammarrätten iSundsvall avstyrker detta. anser i likhet med DALK attdet endast skulle medföraökadb.yjåkratisering och ökade kostnader att tillskapa 6 1981/82. 1981/82:37 82 ensärskild rådgivande myndighet för att biträda myndigheterna med tillämpningenav offentlighets- och sekretessreglerna. Varje myndighet bör på lämpligt sättlösa de problem som är förenade med denna lagstiftning. Även AMS finner attDALK:s skäl emot en sådan myndighet är övertygande. DALKdiskuterar tanken att inrätta en särskild instans som skulle kunna biträdamyndigheterna vid prövningen av de ofta svårtillämpade offentlighets- ochsekretessreglerna. Man avvisar dock den tanken med hänvisning till dels denökade byråkratisering och de ökade kostnader en sådan ordning skulle medföra,dels de kompetenskonflikter som eventuellt skulle kunna uppstå. Det tycker jagär klokt. De tillämpningssvårigheter som kan uppstå bör i stället mötas genomanvisningar, utbildning och information. Likasåanser SAF och att det inte finns något behov av attinrätta något nytt organ för rådgivning till och kontroll av myndigheterna ifråga om deras tillämpning av LUA. Däremotframför den synpunkten att verket, i likhet med andramyndigheter med ringa eller ingen erfarenhet av de problem som behandlas i detremitterade betänkandet, skulle ställas inför svårigheter om sådana problemskulle komma . Det skulle i sådant fall enligt verket - inte minstför vinnande av en enhetlig rättstillämpning - vara värdefullt om någonmyndighet med erfarenhet och överblick av tänkbara frågeställningarinstruktionsvis ålades att på begäran av andra myndigheter lämna råd ochanvisningar beträffande tillämpningen av den föreslagna lagstiftningen. 3.1Allmänna synpunkter på lagförslaget Ettflertal remissinstanser uttalar sig allmänt positivt om utformningen av DALK:slagförslag. De pekar bl. a. på lagens betydelse som en konkretisering och enprecisering av nuvarande regler. Det finns emellertid också de som anser att deenskilda bestämmelserna är alltför allmänt avfattade för att kunna vara tillnågon ledning. Från flera håll anförs att det kan vara förenat med svårigheteratt tiUämpa bestämmelserna på samtliga de upptagningar för ADB som kan finnashos en myndighet. Som tidigare nämnts har åtskilliga instanser kritiserat denav DALK valda metoden att i LUA hänvisa till andra regler. De hävdar bl. a. atthänvisningarna kan skapa konflikter mellan olika normer och att detta systemhelt allmänt kan medföra att de grundläggande reglerna blir än svårare atttillämpa. De som uttryckligenförklarar att de i huvudsak godtar lagförslagets utformning är kammarrätten iStockholm, i , bankinspektionen, landsarkivet iUppsala, UHÄ, juridiska fakultetsnämnden vid , statens pris-och kartellnämnd, statens 1981/82:37 83 provningsanstalt, miljödatanämnden, ,och Medborgarrättsrörelsen. Bankinspektionen förklarar visserligen att den i förstahand är benägen att avstyrka förslaget i dess helhet. Om emellertid enlagstiftning med det ifrågavarande syftet skall införas, synes DALK:s förslag,så långt inspektionen kunnat överblicka, kunna läggas till grund förlagstiftning. i uttalar att lagförslaget i principtorde vara till gagn för allmänhetens möjligheter att taga del av ADB-lagradinformation hos myndigheter och även för en enhetlig och reglerad användning avADB-system och -register inom myndigheterna. anser att lagförslaget ger klarariktlinjer, utan att gå in på detaljreglering, för hur offentlighetsprincipenskrav skall tillgodoses vad beträffar ADB-lagrad information. En detaljregleringav området skulle kanske bli både stelbent och kostsam utan att ge fördelar förtillämpningen av offentlighetsprincipen som uppväger nackdelarna. Endetaljreglering skulle enligt anstaltens uppfattning också mycket snart kunnabli inaktuell med hänsyn till den snabba utveckling som sker inom ADB-området. har ingen erinran mot det föreslagnasakinnehållet i LUA. Även om det materiella inehållet i den föreslagna lagenär-och säkert med hänsyn till den snabba tekniska utvecklingen måste förbli -relativt allmänt hållet, förefaller det vara en fördel att i varje fall vissatillämpningsprinciper blir mera preciserade än och att de uttryckligenblir desamma för såväl statliga som kommunala myndigheter. Det är vidare braatt sådana egentligen självklara dokumenteringsrutiner för ADB som anges iförslagets 6 och 7 §§ preciseras genom lagtext och blir klart obligatoriska föralla slag av ADB-system (inte enbart för personregister enligt vad som redantorde vara fallet med stöd av datalagen). Även i andra hänseenden innebär denföreslagna lagtexten en faktisk eller trolig skärpning jämfört med nuläget, t.ex. 14 § om enskilds möjlighet att använda hos myndighet befintlig terminal (ipraktiken företrädesvis s. k. envägsterminal) eller dylikt och 16 § om enskildsmöjlighet att få informationsbearbetning utförd under vissa förutsättningar. anser att förslaget är väl ägnat attläggas till grund för lagstiftning. menar att det nu redovisade förslagettill lag är starkt präglat av målsättningen att vidmakthållaoffentlighetsprincipen inom en ADB-beroende samhällsadministration. finner den föreslagna lagstiftningen önskvärd somen precisering och konkretisering av nuvarande regler. har ingaerinringar mot de föreslagna reglerna. Medborgarrättsrörelsenanser att lagförslaget uppvisar många förtjänster. Det behövs bättremöjligheter för allmänheten att på ett praktiskt sätt konsultera dataregister.Med hänsyn till att så många myndigheter har sina 1981/82:37 84 diarier helt på dataregistrering, är detta alldelesnödvändigt enligt organisationen. Lagförslaget innehåller en blandning avordningsföreskrifter grundade dels på offentlighetsprincipen, dels påserviceregler och andra bestämmelser. I vissa hänseenden skärps kraven påmyndigheterna betydligt. Detta framstår som mer eller mindre väl motiverat,beroende på om utlämnandet syftar till att tillmötesgå sådana intressen somligger till grund för offentlighetsprincipen eller andra intressen. När det ärfråga om renodlat kommersiella intressen kan detta i vissa fall framstå somstötande. Å andra sidan måste man förmodligen acceptera att sådana intressentillgodoses, om offentlighetsprincipen inte skall inskränkas. Vissa remissinstanser kritiserar lagförslaget såsomalltför allmänt utformat. vid anser att det finns starka skäl föratt införa en särskild lag om handlingsoffentligheten och ADB. Däremot finnsdet enligt nämnden anledning att rikta kritik mot den konkreta utformning somflera av paragraferna fått. I remissyttrandet sägs att den allmänna rätten attta del av offentlig handling inskränks med oroväckande luddiga formuleringar,vilka tycks återspegla ett intresse av att skydda myndigheterna från att blistörda snarare än att främja den enskildes rätt till insyn. framstår flera av de bestämmelser som DALKföreslår som svepande ålägganden, vilka inte tar hänsyn till de stora ochprincipiella skillnader som föreUgger mellan ADB-upptagningar för olika ändamåli myndigheternas verksamhet. Landstingsförbundetinstämmer i stort i den föreslagna lagens innehåll men anser att förslagetlämnar alltför stort utrymme för tolkningar vilket torde göra lagensvårtillämpad för dem som i sitt dagliga arbete berörs av dessa frågor. mening är det därför tveksamt om lagen bör införas i sin nuvarandeutformning. Enligt förbundet krävs ytterligare överväganden om hur lagen gåratt använda för dem som i sitt dagliga arbete handlägger frågor om utlämnandeenligt offentlighetsprincipen av information lagrad på ADB-media. Sverigesadvokatsamfund finner det inte nu erforderligt att gå in på enskildheter iförslaget. Samfundet pekar emellertid på att förslaget innehåller en radopreciserade inskränkningar av offentlighetsprincipen, vilka enUgt samfundets bedömningi alltför hög grad överlämnar åt myndigheternas skön att avgöra, när och hurupptagning skall tillhandahållas. Som exempel framhåller samfundet 11, 12 och17 §§ LUA. Kommun-Data AB:s allmänna intryck av förslaget är attlagen är vagt formulerad. Flertalet paragrafer innehåller oklaragränsdragningar, reservationer eller liknande som ställer allmänheten ochmyndigheten inför svåra tolkningsproblem. Lagreglering bör enligt bolagetsuppfattning inte ske, om 1981/82:37 85 inte texten kan formuleras så att innebörden klartframgår. menar att lagförslagets formuleringarpå ett par punkter bör utformas klarare och nämner som exempel 7 § sistastycket LUA. Statensskeppsprovningsanstalt (SSPA) har en mera allmän anmärkning mot lagförslagetsutformning och anför; SSPA är en intäktsfinansierad myndighet som på uppdrag avmyndighet eller enskild utför provningar och undersökningar av betydelse förskeppsteknik, sjöfart och övrig havsteknik. SSPA bedriver även tekniskvetenskapligforskning inom sitt verksamhetsområde. SSPA arbetar i konkurrens med utländskaskeppsprovningsanstalter eller motsvarande organ. Uppdragen kommer från svenskoch utländsk industri och olika statliga institutioner. De dominerandeuppdragsgivarna har varit den svenska varvsindustrin ochrederinäringen samt det svenska försvaret men har i ökandeomfattning uppdrag erhållits från utländska kunder. Andelen utländska uppdragberäknas uppgå till av den totala uppdragsverksamheten. Datatekniken är starkt integrerad i SSPA:s verksamhet. ADBanvänds regelmässigt vid olika tekniska beräkningar samt vid utvärdering ochanalys av mätresultat. Datatekniken ingår även i den mättekniska utrustningenoch används för styrning av och mätdatainsamling från anstaltens försöksanläggningar.Vidare används ADB i SSPA:s simuleringsverksamhet inom områdenafartygsmanövrering, farledsstudier och framdrivningsarrange-mang för fartyg. Imindre omfattning används även ADB för vissa administrativa ändamål såsomekonomisk redovisning och löneutbetalningar. SSPA svarar själv för utveckling, drift och underhåll avhuvuddelen av ADB-programmen. Datorkörningarna sker dels på egen utrustning,dels på externa datorer. Enligt SSPA:s mening är DALK;s förslag främst utformat föratt gälla ADB för administrativa ändamål och inte för den typ av databehandlingsom SSPA bedriver. Denna skiljer sig i flera avseenden markant frän vad somnormalt gäller för administrativ databehandling. a. är begreppet ADB-systemsvårt att översätta till SSPA;s databehandling. Hos SSPA är det frågaom ett antal sinsemellan oberoende ADB-program för olika tekniska beräkningaroch analyser. Någon registerföring i datateknisk mening förekommer inte.Utvärderingen och användningen av de olika ADB-programmen styrs i storutsträckning utifrån de förutsättningar och krav som gäller för respektiveuppdrag. En del av programmen har utvecklats för att användas endast videnstaka tillfällen medan andra används mera regelbundet. För denhelt övervägande delen av de uppgifter som angår SSPA;s verksamhet gällersekretess enligt sekretesslagen (1980:100). De sekretessbestämmelser isekretesslagen som främst är tillämpbara på SSPA är 2 kap. 2 §, 6 kap. 4 § och8 kap. 9 §. Sekretessen gäller alla former av uppgifter som berör ett uppdraginklusive de ADB-program som används för att ta fram och analysera olikaresultat. Detta är ett absolut villkor för SSPA eftersom ADB-programmeninnehåller uppgifter som är resp. uppdragsgivares egendom och/eller uppgiftersom är viktiga konkurrensmedel i SSPA;s verksamhet. 1981/82:37 86 En del av de ADB-program som SSPA använder iuppdragsverksamheten är dessutom inte att betrakta som allmänna handlingarenligt 2 kap. 10 § TF och berörs således inte av den föreslagna lagen. Även om den av DALK föreslagna lagen endast berör SSPA:sADB-verksamhet i begränsade delar anser SSPA att bestämmelserna om registreringoch dokumentation i 6 § och 7 § i den föreslagna lagen inte kan förenas medSSPA;s verksamhet. Enbart det förhållandet att SSPA skulle vara tvungen attenligt 6 § ha en förteckning över alla sina ADB-program tillgänglig förallmänheten strider enligt SSPA:s mening mot sekretessbestämmelserna för SSPA.Detta gäller i än högre grad förslaget enligt 7 § att även beskrivningarna avprogrammen skall vara tillgängliga för allmänheten. SSPA har förståelse för de syften som ligger till grundför DALK:s förslag men anser mot bakgrund av ovanstående det viktigt att denföreslagna lagen inte omfattar den typ av ADB-verksamhet som SSPA bedriver.Detta bör klart anges i lagen. Den av DALK valda metoden som innebär att bestämmelserna iLUA i stor utsträckning hänvisar till andra bestämmelser kritisera s av fleraremissinstanser. (Se även avsnitt 2.3.2 i remissammanställningen.) Hovrätten för anför i anslutning till 3 §LUA: Kommittén har haft till syfte att åstadkomma enkla, klaraoch lättillgängliga bestämmelser angående vad som gäller omoffentlighetsprincipen och den datorlagrade informationen hos myndigheterna.Den valda lagstiftningstekniken med dess hänvisningar tilltryckfrihetsförordningen, sekretesslagen, datalagen och en rad andraförordningar gör det emellertid tveksamt om kommittén lyckats uppnå sitt syfte.För att illustrera denna tvekan vill hovrätten med ett exempel anknyta till denredan tidigare berörda bestämmelsen i andra punkten av förevarande paragraf.Känt är att länsstyrelserna under pågående taxeringsarbete för tids vinnande isina datorbaserade skattelängder lagrar uppgifter om taxerad inkomst, innantaxeringsmyndigheten fattat sitt slutgiltiga beslut. Antag att en person medvetskap härom begär att få ta del av sådant beslut. Trots att han isekretesslagen kan läsa att beslut om taxering i princip inte omfattas av sekretesslärer hans begäran avslås. Han har nämligen inte insett att lagförslaget, trotsatt 3 § helt allmänt talar om upptagning för ADB, endast gäller allmän handlingoch inte heller att den hos förvarade ADB-uppta-ningeninnehållande den eftersökta uppgiften enligt 2 kap. 10 §tryckfrihetsförordningen inte är allmän, därför att den förvaras hoslänsstyrelsen endast som led i teknisk lagring för annans räkning. Även andraexempel skulle kunna ges på att förståelsen av lagförslaget förutsätter sådankunskap om flera ohka lagar och deras inbördes samband att lagförslaget ibetydande delar måste anses svåröverskådligt för den enskilde medborgaren. Kammarrätten i yttrar: DALK;s mål i arbetet med bestämmelserna i lagförslaget harangivits vara att konkretisera och precisera 2 kap. TF såvitt gällerADB-upptagningar och därigenom skapa mer uttömmande och mer lätthanterligaförhållningsregler 1981/82:37 87 för myndigheterna och för allmänheten omhandlingsoffentligheten och ADB. Det böremellertid framhållas att innehållet i de föreslagna bestämmelserna tiU mycketstor del redan finns i andra lagar och författningar, vilka också - även om dei en del fall inte är direkt tillämpliga på kommunala myndigheter - ändå blivitvägledande för dem. Detta har lett till att kommittén i mycket storutsträckning funnit sig föranlåten att utforma paragraferna endast somhänvisningar till andra lagbestämmelser eller att formulera om redan befintligabestämmelser. Vad nu sagts gäller särskilt 4,9 och 10 §§ samt 17-19 §§ ilagförslaget. Härtill kommer att det enligt kammarrättens mening kanifrågasättas om kommittén i övrigt lyckats med sin föresats att genomtillämpningsföreskrifter i form av lag konkretisera och precisera 2 kap. TF.Den uppgift som kommittén har tagit på sig är i och för sig inte lätt. Av skälsom anförs i betänkandet (sid. 103) bör man allmänt sett vara försiktig medalltför långtgående preciseringar. Å andra sidan får bestämmelserna inte bli sågenerella att de inte fyller sin funktion av praktiskatillämpningsföreskrifter. Ettbelysande exempel på svårigheterna i nämnda hänseenden utgör den föreslagna 4 §om diarieföring av ADB-upptagningar. Vid registrering av konventionellahandlingar föranleder de bestämmelser i sekretesslagen, som den nu föreslagna 4§ hänvisar till, inte något bekymmer. Däremot finns anledning att fråga sig hurdessa bestämmelser om diarieföring praktiskt skall tillämpas på upptagningarför ADB. De föreslagna lagbestämmelserna ger inte heller besked om vad som menasmed en upptagning. Hur en upptagning skall avgränsas framstår som viktigt intebara i detta sammanhang utan får Också stor betydelse vid tillämpning avsekretessbestämmelserna. Till detta kommer att särskilda svårigheter ipraktiken uppstått när det har gällt att avgöra om och när en ADB-upptagningskall anses tillgänglig för myndigheten och därmed enligt 2 kap. 3 § andrastycket TF vara att anse som allmän handling. Kommittén har också i anslutningtill 16 § i lagförslaget påpekat att det finns olika tolkningar av vadregeringsrättens avgöranden i dessa fall i praktiken innebär. Av det följandeframgår att kammarrätten inte kan godta 16 § i dess föreslagna lydelse.Kammarrätten anser att lagförslaget i stället för denna paragraf bordeinnehålla en precisering när en ADB-upptagning är tillgänglig för myndigheten.En sådan upptagning skulle därvid möjligen kunna definieras som ensammansättning av sakligt sammanhängande uppgifter oavsett om dessa utgör etturval ur en större datamängd, en sammanställning av data från olika registereller ett resultat av annan bearbetning (jfr prop. 1975/76:160 sid. 89-90). Ennärmare bestämmelse om när en sådan upptagning får anses tillgänglig förmyndigheterna skulle kunna utformas med utgångspunkt från en sådan definitionoch vad som i praxis ansetts gälla (jfr RÅ 1976 ref. 122). Lagtexten skulledärvid kunna ges följande innebörd; Ett visst urval eller en sammanställning avdata får anses utgöra en för myndigheten tillgänglig upptagning om urvaleteller sammanställningen kan tas fram genom rutinbetonade åtgärder frånmyndighetens sida. Sammanfattningsvisgäller att kammarrätten finner det kunna sättas i fråga om vad som tagits in ilagförslaget verkligen är ägnat att ge den ledning för tillämpningen somåsyftas. Detta gäller i all synnerhet som det i förslaget saknas dels endefinition av vad som menas med det centrala begreppet upptagning, dels enprecisering när en sådan upptagning är tillgänglig för myndigheten och därmed iprincip är allmän handling enligt TF. 1981/82:37 88 Enligt centralnämnden för fastighetsdata kvarståroklarheter på flera punkter och därmed tolkningssvårigheter. Det torde enligtnämnden krävas att ytterligare tillämpningsföreskrifter meddelas. ADB-frågor handläggs inom myndigheterna ofta inomsärskilda enheter och av starkt specialiserad personal. DALK menar att denföreslagna lagen ger information om de regler som gäller vilket främjar en förhandlingsoffentligheten positiv anda genom att en myndighet organisatorisktoch tekniskt kan inrätta sin verksamhet på ett bra sätt. Lagförslaget bestårtill största delen av hänvisningar till eller återgivning av regler i andraförfattningar. Vi är tveksamma till om man i och med detta nämnvärt kommer attförbättra myndigheternas tillgodoseende av handlingsoffentligheten. Lagförslaget innehåller bl. a. till stor del renahänvisningar till eller upprepningar av vad som redan gäller enligt andraförfattningar, särskilt tryckfrihetsförordningen (TF) och sekretesslagen (SekrL).UHÄ anser att det allvarligt bör prövas om man inte kan åstadkomma en enklarelagteknisk metod. Öm det därvid visar sig att det verkligen krävs hänvisningari den utsträckning som DALK föreslagit utgör det - enligt UHÄ:s mening - enallvarlig tankeställare till lagstiftaren att överväga om inte hela detaktuella regelsystemet bör ses över. Förslagen utgörs till stor del av hänvisningar tillgällande lag eller ett lagfästande av redan gällande principer. Dessutom finnsdet gott om deklarationer eller rekommendationer av det slag som -tyvärr - börjar bli allt vanligare i lagstiftningen. Den föreslagna lagen är,om den rensas från material av detta slag, av ganska begränsat omfång ochinnehåll. Också Li?f anser att lagförslaget har litet substantielltinnehåll därför att bestämmelserna hänvisar till andra regler. Vidare ingår enligt LRF vissa tillämpningsföreskrifterhuvudsakligen överensstämmande med av datainspektionen utfärdade och gällandemotsvarande bestämmelser samt krav på samråd med arkivmyndigheter i vissafrågor. Därutöver återfinns ett antal bestämmelser vilka utmärks av att deinnehåller fraser av typen "därvid skall särskilt iakttas" (3 §),"särskilda skäl" (5 §), "särskilt hänsynstagande" (8 §),"myndighet bör" (8 §), "särskilt beaktande" (9 §),"myndigheten skall bistå" (10 §) m.fl., vilka således lämnarmyndigheten stora möjligheter till egna bedömningar vid tillämpningen. Ett avskälen till dessa allmänt hållna bestämmelser torde vara att utredningen inteegentligen har kunnat peka på något behov av de föreslagna reglerna annat änpreventiva skäl i syfte att inte riskera en urholkning avhandlingsoffentligheten. 1981/82:37 89 1 den föreslagna lagen synes endast sista punkten i 5 §samt 6. 7 och 14 §§ vara datorspecifika och gå utöver gällande rätt. I övrigtinnehåller lagförslaget - förutom den från datalagen överflyttade 5 § -huvudsakligen hänvisningar till redan gällande regler eller en upprepning avbestämmelser som redan finns i annan författning; till dessa delar kommer lagendärför att sakna materiellt innehåll. fordrar metoden att de gjordahänvisningarna är uttömmande, vilket i den föreslagna texten inte är falletens i fråga om de på bl. a. ADB-upptagningar tillämpliga förfaranderegler isekretesslagen, vilka knyter an till den i TF och sekretesslagens huvuddelreglerade handlingsoffentligheten. Dessutom måste hållas i minnet att 2 kap. TFoch anslutande bestämmelser endast reglerar i vilken omfattning envar har rättatt ta del av handlingar hos myndigheterna, dvs. offentlighetsprincipen iträngre mening. Den föreslagna lagen däremot synes enligt rubriken och 1 § göraanspråk på att avse enskilds rätt över huvud taget, vilket aktualiserar ävenden vidsträcktare rätt att ta del av handlingar som tillkommer parf enligt bl.a. förvaltningslagen, nämligen parts principiella rätt till aktinsyn (stundomogentligt benämnd principen om partsoffentlighet), vilken inte är begränsadtill allmänna handlingar och inte utesluter rätt att ta del även avsekretesskyddat material. anser att 1-4 och 9-19 §§ LUA saknarsjälvständig betydelse varor förslaget i dessa delarna avstyrks. Också är kritisk mot tekniken att hänvisa tillbestämmelser i annan lagstiftning. I lagförslaget brukas genomgående uttrycket"bestämmelser finns i" viss annan författning.