prop · G503128 · 1981-12-31 00:00:00 — producerar ett antal fonogramproduktionersom ett led i organisationens verksamhet att sprida kunskap om musik av svenskaupphovsmän. Den årligasvenska fonogramproduktionen har uppgått till mellan 800 och900 utgåvor. Denna produktion består till största delen av originalutgivningarav svenska inspelningar. Drygt40% av utgivningen innehåller dansmusik eller svensktoppsmusik. Konstmusik,popmusik och andliga sånger har vardera en andel av av utgivningen.Resterande består av fonogram för barn, jazz, folkmusik och övrigt. Jazzoch folkmusik har främst utgivits av små svenska bolag. Övriga repertoarområdenhar i ungefär likartad utsträckning utgivits av bolag av alla typer. ISverige finns relativt god tillgång på studios, inspelningsteknik och massreproduktionsresurser.När det gäller massproduklionsresur-serna finns dock en risk att genom sittstora presseri i kan komma att få monopol , vilket vore en ickeönskvärd utveckling. 1981/82:128 48 Importav fonogram sker främst via svenska distributionsbolag som åtagit sig svenskagentur för ett utländskt fonogrambolag. Den svenska agenten håller vanligeninte exemplar av alla utgåvor från de utländska bolagen i lager i Sverige.Varje år importeras omkring 3 800 fonogramutgåvor till . Av deutgivningar som finns upptagna i de svenska distributörernas kataloger är ca60% importerade. De allra flesta fonogrammen importeras från ellerStorbritannien, vilket tillsammans med de stora koncernernas internationellamarknadsföringskampanjer innebär atl dessa fonogram dominerar utbudet iSverige. När det gäller konstmusik kommer en stor del av utbudet från Tyska förbundsrepubliken.Trots att del finns en omfattande fonogramutgivning i alla länder i ochäven i tredje världen kommer en mycket liten del av de fonogram som importeras tillSverige från andra länder än de tre ovan nämnda. Det är angeläget att upphävadet ensidiga beroendet av och och istället skapa kanaler förimport av fonogram från många länder. 8 Marknadsföring,försäljning, distribution Marknadsföringinnebär en mängd olika åtgärder som har till syfte att sprida kännedom om atten viss fonogramproduklion finns tillgänglig för allmänheten. Hurmarknadsföringen i detalj går till i olika fall beror i hög grad på detutgivande fonogrammels innehåll. I stort sett finns två grundsyner på fonogrammet,som också präglar marknadsföringen: Fonogrammetses i första hand som en vara och marknadsförs med samma metoder som andra varor. Mottagarna ses främst som köpare konsumenter. Fonogrammetses i första hand som en del av kulluriivet, vilket innebär en marknadsföring där de olika utgåvornas kulturella funktion och innehåll sätts i centrum. Mottagarna ses som deltagare i kulluriivet. Detförsta synsättet är det vanligaste inom fonogrambranschen och dominerar dekommersiella bolagens marknadsföring. Det andra synsättet kan finnas inommindre sektorer av de stora bolagens verksamhet och är vanligt hos små icke-kommersiellafonogrambolag. Synenpä fonogrammet som enbart vara påverkar hela produktionsprocessen, därmarknadsföring och marknadsforskning ses som en integrerad del i planeringenav utgivningens innehåll och utformning. Marknadsföringsker genom en rad etablerade kanaler bl.a. radio, tv, press och olika typer avreklammaterial lill detaljhandeln. Störst betydelse har etermedierna, vars rolli marknadsföringen utformats med utgångspunkt främst i förhållanden i , därbetald reklam för fonogram i tv och radio spelar en viktig roll liksom programbaserade på topplistor. Prop.1981/82:128 49 programi svenska etermedier bygger på utbudet i etermedier i och Storbritannien.Systemet med lopplisteprogram har accepterats även i , vilketkritiserats av bl. a. företrädare för de icke-kommersiella fonogrambolagen.Störte delen av sändningstiden i svensk ljudradio upptas av musik på fonogram.Radions programpolitik när det gäller fonogram har en avgörande betydelse för fonogramutbudetsoch fonogramförsälj-ningens inriktning i . Grossistförsäljningenav fonogram i ombesörjs dels av distributionsbolag som är direktknutna till något eller någon gmpp av fonogrambolag, dels friståendedistributionsbolag. Bland de fristående distributionsföretagen finns delsvanliga distributionsföretag, dels rackföretag. Defyra största distributionsförelagen i är organiserade i (). Dessa fyra bolag är , Electra, CBS RecordsAB samt Grammofonbolagens distributionscentral (GDC). De tre förstnämndaföretagen är samtliga delar av respektive fonogrambolag medan GDC ägs gemensamtav fem fonogrambolag. GLF-företagenhar dominerat försäljningen av fonogram i . År 1976uppgick deras andel av försäljningen fill . GLF fungerar i stort sett somett oligopol som genom sin storlek sätter normer och gränser för all fonogramdistributionoch -försäljning i . Ett40-tal övervägande små fonogrambolag distribuerar sina fonogram vid sidan av GLF,Några av dessa bolag sköter sin egen distribution medan andra överlåfitdistributionen på fristående distributionsbolag. Desmå distributörerna har med något undantag haft svårt att göra sig gällande,vilket är olyckligt eftersom dessa ofta företräder en kulturpolifiskt viktigrepertoar. Rackföretagenköper vanligen sina fonogram från andra distributörer. De upprättar sedan avtalmed butikskedjor och butiksägare om att få ställa upp ett räck (ställ) med rackbolagetsskivor på de aktuella försäljningsställena. Rackbolagen svarar för urvalet av fonogrami räcken och ser till att de fylls på. Butiksägaren får provision påförsäljningen. F.n. finns tre större rackbolag i . Det största är Grammo Räck Service ABsom ägs gemensamt av GLF-företagen. Rackbolagens andel av försäljningen harökat snabbt . gick av försäljningen genom rackföretagen. Försäljningenav fonogram fill enskilda kunder sker främst genom vam-hus, musikfackhandel,radiofackhandel samt i räck genom en rad butikstyper, bl. a. dagligvamhandel,bensinstationer och kiosker. Totaltfanns 1976 omkring 6500 försäljningsställen. Endast ca 750 av dessa ställenhade särskild fonogramavdelning. 5750 sålde i räck. Därtill kommer 9postorderföretag. Fonogramförsäljningen idelaljhandelsledet präglas av många försäljningsställen som säljer relativtsmå volymer. Nästan vartannat försälj-4 1981/82. 1981/82:128 50 ningsställesålde fonogram för . medan ett 50-tal ställen sålde fonogramför mer än 1 milj. kr. Dethar skett en omstrukturering från försäljning via musik- ochradiofackhandel med branschkunnig personal till försäljning i räck på en radsmå försäljningsställen vanligen utan branschkunnig personal ä ena sidan ochen koncentration till ett fåtal stora bufiker i storstadsområdena å andrasidan. Butiker med särskild fonogramavdelning saknas i av tätorterna medfärre än 10000 innevånare. Försäljningav fonogram på postorder förekom hos i huvudsak nio företag. Densammanlagda försäljningen hos dessa förelag uppgick lill av den totalaförsäljningen. Det största postorderföretaget ingår i . Försäljningenav fonogram har ökat kraftigt under 1970-talel. såldes ca 9 milj. fonogramoch ca 21 milj. fonogram. Till den stora ökningen bidrar bl. a.införandet av kassetterna. har försäljningsökningenstannat upp och visar de preliminära uppgifterna någon nedgång iantalet försålda fonogram. Den svenska produktionens andel av den totalaförsäljningen har ökat under 1970-lalel från ca en tredjedel tillnästan hälften . Försäljningsökningens stagnation har dock medfört entendens fill minskad andel av försäljningen för svensk produktion. I distributionsbolagensfonogramlistor fanns ca 18500 olika utgåvor av vilka 4500 var svenska.54% av dessa utgåvor och av de sålda fonogrammen innehöll popmusik och dansmusik. Koncentrationenav försäljningen fill några få utgåvor är mycket stark. 1 juli1976-1 juli 1977 svarade 30 utgåvor, dvs. 0,av det totala utbudet, förnästan av försäljningen. Delta speglar såväl de kommersiella bolagenskoncentration av marknadsföringsresurserna till några få utgåvor som det mycketbegränsade sortiment som når de flesta mottagare genom rackförsäljningen. Denstora mängden rackförsäljningsslällen hade ett genomsnittligtsortiment på 130 titlar, så gott som enbart popmusik och dansmusik. Sortimentetär starkt koncentrerat till popmusik och dansmusik även hos andra typer avförsäljningsställen. Det fanns endast 300 försäljningsställen med ettsortiment på mer än 100 fonogram inom vartdera av repertoarområdenavästerländsk konstmusik, folkmusik, jazz, andliga sånger, popmusik, dans- ochannan populärmusik samt fonogram för barn. Kundservicenär i allmänhet mycket dåhg. Att beställa fonogram som inte finns i lager hosdetaljhandeln är i praktiken så gott som omöjligt, utom hos ett fåtal specialbufikermed branschkunnig personal. Detta beror bl. a. på att det inle existerar någonkatalog över vilka fonogram som finns tillgängliga i utan informationenär spridd på en rad små kataloger och reklamblad från de enskilda fonogrambolagen. Huvudorsakentill detaljhandelns omstrukturering och den dåliga kund- Prop.1981/82:128 51 servicenär den politik beträffande priser och leveransvillkor som drivits av GLF-företagen. Detfinns inga uttalade normer för prissättningen på fonogram. Priser ochleveransvillkor varierar kraftigt i ledet mellan fonogrambolag ochdistributionsbolag liksom i detaljhandeln. I distributörsledet finns dock ett mycketfast grossistpris som i praktiken bestäms av GLF-företagen. Det fasta priset idistributörsledet kan ändras med hjälp av mängdrabalter. Detaljhandelnhar endast returrätt för felaktiga fonogram. Betalning till distributionsbolagetför levererade fonogram skall i regel ske från leveransen. har dessutom krav på att varje kund skallköpa för . i första ordern och sedan för . om åretfrån GDC för alt få leveranser från företaget. Detaljhandlare som inte kanuppfylla detta krav hänvisas till rackföretagen. Distributionav fonogram via bibliotek utgör en relafivt liten del av fonogramdistributionen.75% av landets kommuner har någon form av fonogramverksamhet på biblioteken.Verksamheten med fonogram har fått olika utformning vid ohka bibliotek.Vanligen finns möjlighet att lyssna fill fonogrammen i bibliotekslokalerna ochäven möjligheter att få låna i varje fall vissa typer av fonogram. På landetsbibliotek fanns sammanlagt ca 370000 musikbärande fonogram varavhälften med västerländsk konstmusik. De flesta biblioteken köper sina fonogramfrån Bibliotekstjänst. Genom s. k. AV-häften erbjuder Bibliotekstjänstregelbundet ett urval fonogram lill biblioteken. erbjöds biblioteken pådetta sätt ca 850 fonogramproduktioner. Bibliotekstjänst distribuerade detta årca 37000 skivor och musikkassetter. Inom fonogramområdet som helhet spelar bibliotekensverksamhet en mycket liten roll. 9 Mottagande och användning av fonogram År1976 hade av hushållen någon form av skivspelare och kassettbandspelare.Större delen av svenska folket har alltså fillgång till uppspelningsapparaturför fonogram i hemmet. Den fid svenska folket ägnar åt fonogramlyssning har fyrdubblatsunder från per person perperson . En jämförelse mellan konsumtionen av olika massmedier visar attfonogrammens andel av den totala massmediekonsumtionen har ökat med 7,3procentenheter . Detta förhållande måste tolkas som en gradvisförskjutning i svenska folkets lyssnarvanor från ljudradio till egna fonogram.En bidragande orsak till detta är förmodligen tillkomsten av kassetter som jubl. a. ger möjlighet till inspelning av musik och annat från radio. Prop.1981/82:128 52 Fonogramlyssnandetupptar en stor del av fiden för personer i . De lyssnar igenomsnitt ca till egna fonogram och ca till fonogrami radio. Fonogramlyssnande är del i särklass vanligaste sättet för ungdomar attmöta musik. Personer lyssnar i betydligt mindre utsträckning än yngretill fonogram. Avden totala tiden för fonogramlyssnande ägnades ål popmusik ochdansmusik, åt folkmusik och visor, åt västerländsk konstmusik och restenåt övriga genrer. Pop- och dansmusikensandel av försäljningen är betydligt större än dess andel av den tid som ägnasåt fonogramlyssning, vilket ger belägg bl. a. för att popmusik förbmkas relafivtfort. När del gäller fonogrammens användning och funktion finns förhållandevisfå fakta. Fonogrammen kan användas i såväl kommunikafionssyfte som ikonsumtionssyfte. I det första fallet ingår fonogrammet oftast som en nödvändigdel i en process - fonogrammet används på ett primärt sätt. I det andra falletblir fonogrammet ofta en nödvändig bisak i en process där andra företeelser ochsysslor står i centmm - fonogrammet används på ett sekundärt sätt. Till den primäraanvändningen av fonogram hör olika former av akfivt lyssnande,inlärningsprocesser och informationsprocesser. Till den sekundära användningenav fonogram hör olika former av "ljudkulisser" och "skvalmusik".En särskild form av sekundär användning är s.k. bakgrundsmusik på fonogram,dvs. den utspekulerat manipulativa musik som via speciellaavspelningsanläggningar spelas upp för att öka produkfionen på en arbetsplatseller omsättningen i ett varuhus. Fonogrammen har storbetydelse för att forma barns och ungdomars medvetande. De använder ofta musikpå fonogram som symbol för tillhörighet till en viss gmpp eller identifierarsig med olika fonogramartisler. Det är av stor vikt för barnens framtidavärldsbild och värderingar vilket fonogramutbud de får möjlighet att la del av.Sociologiska undersökningar pekar på att ungdomens musikkontakter de senastetio åren blivit allt mer ensidigt inriktade på vissa typer av popmusik, främst s.k. discomusik och hårdrock som produceras inom ramen för kommersiell fonogramverksamhet. Fonogramintresset styrs idenna riktning av de kommersiella bolagens marknadsföring. Skolan har inteförmått att på ett utvecklande sätt knyta an fill barns och ungdomars storamusik- och fonogramintresse. Ett sätt att göra detta vore att låta eleverna fåpröva att spela in egna fonogram i någon form av medieverkstad. Ettsärskilt problem är förhållandet mellan levande musik och musik på fonogram.Musik på fonogram har under 1900-lalel ersatt levande musik i många sammanhang,men musik på fonogram har också inspirerat till eget musicerande och givitspridning åt olika musiktyper. Inspelningsteknikens utveckling har lett tillatt musiken på fonogram allt mer blivit en särskild typ av musiksom inte går alt framföra levande. Prop.1981/82:128 53 innebäratt det levande musikutbudet styrs av eller övergår till fonogramutbud måstemotverkas. Musik på fonogram och levande musik bör ses som två musikformer medvar och en sitt värde. Kulturpolitiken bör utformas så att dessa två formersamspelar och kompletterar varandra. 10 Rikskonserters försöksverksamhet med fonogram Irapporten har Institutetför rikskonserter redovisat erfarenheterna av den vid institutet bedrivnaförsöksverksamheten med stadigt stödd utgivning och distribution av fonogram.De senaste åren har denna utgivning omfattat 20-25 fonogram inom främstrepertoarområdena västerländsk konstmusik, jazz och folkmusik. Sedan år 1973har försöksverksamheten reglerats av riktlinjer givna av . Rikskonsertersrapport om sin försöksverksamhet med fonogram har sänts ut för yttrande tillett antal intressenter på fonogramområdet. har mot bakgmnd avriksdagens rikfiinjer. Rikskonserters rapport och yttranden över denna samt defakta om fonogramområdet i som sammanställts under utredningens loppgjort en utvärdering och bedömning av olika aspekter av Rikskonserters fonogramverksamhet.Enligt denna bedömning har verksamheten följt de givna direktiven. Med beaktandeav att det rör sig om en försöksverksamhet bedriven under helt andra villkor änvanlig fonogramverksamhet bedöms den ha fått kulturpolifiskt positiva effekteroch givit goda erfarenheter för en fortsatt statlig fonogramverksamhet. Rikfiinjernaför en permanent statlig fonogramverksamhet bör dock få en något annorlundautformning än de, som gällt för försöksverksamheten. 11 Fonogrampolitik i andra länder Engenomgång av olika dokument och en enkät riktad till en rad länders ambassaderhar visat att någon genomarbetad statlig politik för fonogramområdet knappastfinns i något land. Däremot har vissa sektorer av fonogramverksamheten berörtsav upphovsrättslagstiftning, ekonomisk politik, näringslivspolitik ochkulturpolitik i många länder. 12 Förändringar och tendenser inom fonogramområdet Företagsstmktureninom fonogramområdet har på det internationella planet genomgått en snabbkoncentration och integrering. Prop.1981/82:128 54 ochförsäljning som var spridd på en lång rad bolag var år1978 i hög utsträckning koncentrerad fill fem multinationella koncerner somtillsammans svarar för av fonogramförsäljningen i världen. Dennakoncentration av olika delföretag inom fonogramområdet till några få koncernerhar gått allt snabbare under 1970-lalets gång. förberederkoncernerna en stor expansion i tredje världen under 1980-lalet. Fonogramförsäljningeni fördubblades i antal exemplar räknat . Dennastarka expansion har dock inte medfört ett större eller mångsidigare utbud av fonogram.De stora bolagens utbud har alltmer koncentrerats lill några typer av utgåvor,främst s. k. superhils inom såväl populärmusik som västerländsk konstmusik och s.k.discomusik. Marknadsföringsresurserna har allt mer koncentrerats fill dessautgåvor, vilket speglas av att några få utgåvor svarar för en mycket stor delav försäljningen. Stordriftenoch de långa seriernas lönsamhet samt all fonogramverksamhet inte kräver någotstörre bundet kapital har gjort de stora bolagens verksamhet mycket lönande.Vinsterna i för de större bolagen uppgick till mellan 21 och125% , med ett genomsnitt på på eget kapital. Densnabba koncentrationen av repertoaren ledde i början av 1970-lalet tillreaktioner från musikergmpper som företrädde en repertoar som de stora bolageninte ville ge ut på fonogram. Dessa reaktioner har lett till att en radrelativt små svenska fonogrambolag etablerats. I marginalen av den snabbaförsäljningsökningen har dessa bolag trots små resurser kunnat överlevaekonomiskt. har försäljningsökningen stannat upp. Deflesta svenska fonogrambolag har förblivit myckel små, men spelar trots det enviktig roll i det svenska musiklivet, eftersom deras verksamhet är enbetydelsefull länk mellan stora grupper av svenska artister och publiken. Antaletförsäljningsställen för fonogram har ökat kraftigt i under 1970-talet.Samtidigt har den genomsnittliga bredden i utbudet på försäljningsställenaminskat dels genom att färre fonogram hålls i lager i affärerna, dels genomatt konsumentupplysningen och kundservicen är så utformad att det är svårt attfå upplysningar om och beställa fonogram som inte finns i lager påförsäljningsstället. En allt störte andel av försäljningsställena har intesjälva hand om urval och inköp av fonogram utan har överiålit detta på rackföretageller centrala inköpsavdelningar. Del betyder att personalen påförsäljningsställena vanligen har mycket sämre branschkännedom änpersonalen hade . Dentid som ägnas åt fonogramlyssning har mångdubblats, särskilt stor är ökningenav fonogramintresset i de yngre åldersgmpperna. 1970-talethar kännetecknats av stereoteknikens definitiva genombrott Prop.1981/82:128 55 ochen snabb utveckling av inspelningstekniken. En stor del av den stu-dioinspeladefonogramprodukfionen innehåller musik som inle är möjlig att reproducerai levande framförande. Grammofonskivanär i princip samma tekniska konstmkfion som när den uppfanns. Under1970-talet har kassetterna också tillkommit. Bägge dessa medier lagrar ljud ianalog form. har dock möjligheterna att överföra och lagraljud i digital form utvecklats snabbt. Det innebär bl. a. att kvalitetsförlusteri form av brus, sämre frekvensomfång etc. i överförings- ochlagringsprocesserna kan elimineras. Genomden mycket snabba utveckhngen av mikroprocessorteknik och minidatorer är det tekniskt möjligt atl lagra stora mängder ljud i digital form på mycketliten volym. a. i de videoskivor som fr. o. m. finns i handeln. Dessaskivor avläses med laser. Om de används enbart för ljudregistrering kan upptill stereoljud rymmas på samma yla som en konventionell LP-skiva. Inomkort kommer minidatorer med stor minneskapacitet atl finnas på marknaden tillöverkomliga priser. Dessa datorer kommer med all säkerhet att radikalt förändrahela situationen på bl. a. fonogramområdet. Detär angeläget från kulturpolitisk synpunkt att staten fortlöpande följer dentekniska utvecklingen och också kan ta inifiativ för att leda in följdrikt-ningarav denna utveckling på fonogramområdet i banor som är förenligt med denstatliga kulturpolitikens mål. 13 Fonogrammen 1 den framtida kultur- och samhällsmiljön Föratt underlätta utarbetande av ett handlingsprogram där fonogrampo-litiken fogasin i ett konkret kullurpolitiskt handlingsprogram presenteras en vision av fonogrammensframtida roll med utgångspunkt i mål för den statliga kulturpolifiken.Huvudpunkter i denna vision är bl. a. följande; Denkunskap och den teknik som krävs för att yttra sig genom fonogram bör vara lätttillgängliga för olika parter. Olika typer av fonogram bör vara lätttillgängliga för olika gmpper av mottagare. Fonogrammen bör inte användas påett isolerande och passiverande sätt eller som flyktmedel. Processen att göra fonogrambör ses som en värdefull gemensam kulturaktivitet. Fonogrammen bör vara ettkommunikationsmedel mellan människor och medverka fill en djupare förankring iden egna gmppens kultur. Fonogramverksamhetkan inte styras av graden av lönsamhet utan av kulturpolitiska mål baserade påindividers och gmppers behov. Kulturpolitiken bör motverka atl fonogram användsför atl sudda ut delkulturer och skapa en utslätad minsta gemensamma nämnarenskultur. Olika motlagar-och användargmpper bör styra fonogramverksamheten inteett fåtal mediebolag. En snabb utveckling bör främjas mot utformningen av fono- Prop.1981/82:128 56 gramverksamhetensom kräver mindre råvamresurser och energi än den nuvarande. Fonogramför barn bör ägnas särskild uppmärksamhet vad gäller konsumentinformation,utformning, konvolut och användning. Invandrareoch minoriteter bör ha tillgång till fonogram från den egna kulluren. Detbör finnas möjligheter att experimentera med nya musikformer skapade direkt förfonogrammediet. Äldrefonograminspelningar bör göras tillgängliga genom åtemtgivningar. Fonogrammenbör användas för att sprida kännedom om svensk musikkultur i olika former.Några få främmande länders fonogramproduktion bör inte tillåtas dominera deinternationella kontakterna på fonogramområdet. Samhälletbör på olika nivåer la ett ökat ansvar för fonogramverksamhet av olika typer.Såväl produktion som distribution av fonogram bör ske under störteoffentlig insyn och ökad demokratisk förvaltning. 14 Utgångspunkter för förslagen Fonogramverksamhetutgör en stor sektor av kulturlivet. Att lyssna till fonogram hör jämte tv-fittandetill de vanligaste fritidssysselsättningarna. Innehålletoch utformningen av fonogrammen påverkar människors medvetande ochhandlingsmönster. Därför är fonogrammen en kvalitativt viktig del avkulturlivet. Fonogrammen kommer av allt atl döma även att spela enbetydande roll. Fonogramverksamheteni styrs i stor utsträckning av beslut fattade utanför gränserinom multinationella bolag. Dessa bolag har stora opinionsbildandemarknadsföringsresurser som bl. a. utnyttjar modeföreteelser de själva ellerandra grenar av kulturindustrin skapar genom t. ex. tv-serier eller eurovisionsschlagerfestivaler. Cirka80% av de fonogramutgåvor som säljs i har utformats i något annat land.Störte delen av dessa utgåvor liksom en stor del av de som produceras i Sverigeär utformade med strävan atl träffa vad som kallas "den största möjligamarknadens minsta gemensamma nämnare". Det betyder att flertalet fonogramär utformade med utgångspunkt i förhållanden och livsmönster i ochEngland. Givetvisär många fonogram med ett innehåll rotat i andra länders kultur värdefullainslag även i det svenska kulturlivet. Vissa delar av de mulfina-tionellabolagens verksamhet på fonogramområdet i är klart förenliga med densvenska kulturpolitikens mål. Helhetseffeklen av dessa bolags verksamhet stårdock inte i samklang med de kullurpolitiska målen.