prop · G503128 · 1981-12-31 00:00:00 — Ettfåtal instanser är direkt negativa till en permanent och utbyggd fonogramverksamhetvid Rikskonserter. Musikvetenskapligainstitutionen vid i hävdar att Rikskonsertersverksamhet varit orimligt dyr och ineffektiv, och anser atl de stadigainsatserna inte bör bindas så hårt fill Rikskonserter. Det vore bättre atlutnyttja de samlade produkfionsresurserna inom denna sektor genom inrättande aven statlig . Efter nämndens prövning skulle medelfördelas som projektstöd lill kullurpolitiskt angelägna fonogramprojekt,oberoende av producent. Landstingsförbundetföreslår att i avvaktan på förslag från den sittande utredningen om regionalmusikplanering bör Rikskonserters fonogramverksamhet fortsätta somförsöksverksamhet i enlighet med de i rapporten givna riktlinjerna för dencentrala produkfionens innehåll. Medborgarskolanär starkt kritisk till en utbyggnad av Rikskonserters fonogramverksamhet, ochföreslår att anslagen istället läggs som stöd åt enskilda fonogramproducenleroch företag, som endast av ekonomiska skäl avstår från seriös produktion.Stödet skall gälla svensk musik och svenska artister, däremot inte s. k. alternafivprodukfion, oavsett bidragsmottagare. Rikskonserter bör ges en enbartrådgivande och samordnande roll och Rikskonserter bör få erforderliga resurserför denna verksamhet. 3 Stöd till enskilda fonogrambolag Kulturrådetkonstaterar att många mindre fonogrambolag bedriver en verksamhet som ligger ilinje med den svenska kulturpolitikens intentioner. De senaste årensstagnation på området har dock medfört att många av dessa bolag råkat iekonomiska svårigheter. Staten bör stödja små fonogrambolag som bedriver en förkulturlivet viktig verksamhet, inte 1981/82:128 76 minst eftersom de resurser som läggs på Rikskonserter fillstor del blir bortkastade om inte stöd erbjuds även andra fonogramproducenler. Kulturtådetföreslår därför att statligt stöd skall utgå till enskilda bolag för projektoch produktioner eller till en samlad utgivning omfattande ett flertalproduktioner. Stödet skall gmndas på en samlad beskrivning av den planeradeverksamheten och fördelas av . Ansökan om stödskall omfatta en tvåårsplan över produktionen, en beskrivning av de enskildaproduktionernas inriktning samt en ekonomisk kalkyl. Ett antal remissinstanser ställer sig utan invändningarbakom betänkandets förslag på denna punkt, nämligen iStockholm, DOVA, , , ochSveriges kyrkliga studieförbund. Åtskilliga instanser är positiva fill förslaget undervissa förutsättningar eller med vissa förbehåll. , och ansluter sig till förslaget, men anser att delföreslagna stödet är otillräckligt och bör höjas. Bland UHÄ;sunderremissinstanser förordar likaså samtliga som yttrat sig en bättrebalansering mellan detta stöd och Rikskonserters anslag. Rikskonserter ser det föreslagna stödet som ett utmärktkomplement till Rikskonserters verksamhet, men anser att förslaget intetillgodoser del behov som ofta förmärkts beträffande fonogramproduktion avenskilda, fillfälliga fonogramproducenler. Det framgår inle av rapporten omdenna typ av producenter skall erhålla något ekonomiskt stöd, och det är önskvärtatt klarhet skapas på denna punkt. Musikaliska styrelse ochSKÅP är positiva till huvudförslaget men ställer sig frågande tilltvåårsperioden. avvisar förslaget att stöd skall utgå till ett ochsamma fonogrambolag endast en gång , och menar atl stödbör kunna utgå lill varje produktion som uppfyller gällande kriterier, oavsettom stöd tidigare utgått till det producerande bolaget. Musikaliska akademienmenar all förslaget om tvåårsperioder är oklart och kan medföra en onödigstelhet för produktionen. Förslaget att inkomna ansökningar skall bedömas eftersamma riktlinjer som uppställts för Rikskonserters verksamhet kräverförtydligande och enligt mening delvis också annan utformning.Rapporten sägs inte lämna några konkreta förslag beträffande bedömningarna förstödet, men beslut bör bygga på beredning av en särskild fonogramkommillé, dockej Rikskonserters, som bör omfatta representanter för alla viktiga berördaområden. SKÅP är tveksamt till att stödet enbart skall utgå till en samladutgivning och inte till enskilda produktioner. Det är orimligt att staten inteskulle kunna stödja en stor satsning bara för att produkfionen kan betecknassom "enskild" och inte samlad utgivning. Varje stödprojekt bör prövasenskilt och efter enkla Prop.1981/82:128 77 reglerav en särskild kommitté, liknande den som SKÅP föreslagit för Rikskonserter,men ej densamma. Somtidigare redovisats anser , , , NIFF samtMedborgarskolan att statliga anslag för kullurpolitiskt viktig fonogramprodukfionhellre bör läggas på enskilda bolag än på Rikskonserter, framför allt för attuppnå högre effektivitet i produktionen, och för att undvika att skapa ettogynnsamt konkurtensläge för små, enskilda bolag. Beträffande förmånstagarnaråder delade meningar. GLF föreslår att även multinationella stora bolagerbjuds möjlighet till stöd för sin inhemska produktion, varigenom de skulleinspireras att jämka produktionen i en kullurpolitiskt önskvärd riktning.Också anser att innehållet är viktigare än formen. hävdar attuttrycksfrihet och mångfald måste vara de primära kriterierna för samhällsstöddfonogramverksamhet. Bolagets storlek är i detta sammanhang av sekundärbetydelse. Det är dessutom svårt att bestämma gränserna mellan ett litet ochett stort bolag. Även efterlyser en definition av"fonogrambolag", och menar att störte vikt måste fästas vid vilkenmusik bolaget producerar än vilken bolagsform det har. Risken för bulvanpro-duktionerär stor. NIFF däremot har en helt annan uppfattning, och anser att stöd fillenskilt bolag måste gmndas på en bedömning av bolagets totala verksamhet.Annars skulle stödet kunna tillfalla kommersiella bolags kulturpolitiskaproduktioner, varigenom dessa bolag skulle kunna frigöra kapital förytterligare kommersialisering. Statens ansvar måste vara att stödja bolag meden inriktning som ryms inom ramen för de angivna kullurpolitiska målen. Både GLFoch biträder förslaget atl stödet administreras av , enligt GLFefter samma bedömningar och rikfiinjer som skall gälla för Rikskonsertersverksamhet, och med ett stort inflytande för upphovsmän och musiker. NIFFframhåller däremot att den referensgmpp som rapporten vill placera underkulturrådet inte bör få innehålla någon representant från den kommersiellabranschens sida, medan NIFF-representanter är självklara. Ettantal instanser tar inte direkt ställning varken för eller emot förslaget, menger synpunkter eller har vissa invändningar. Statskontoretanser att omfattningen av ett eventuellt stöd till små fonogrambolag med icke-kommersiellinriktning bör avgöras i budgetprocessen. Ett sådant stöd bör i likhet med t.ex. litteraturstödet administreras av . Men mot bakgrund av desvårigheter som uppkommit inom det nuvarande systemet med nämnder ochsärskilda arbetsgmp-per inom kulturtådet finner statskontoret tiden nu mogenatt fömlsätt-ningslöst ompröva principerna för kulturrådels uppgifter,organisation och arbetsformer. RRVanser att de framtida kostnadskonsekvenserna av förslaget borde ha belystsnärmare av utredningen, som vidare borde ha övervägt vilka statliga insatsersom kunde vidtagas för att främja efterfrågan på "stöd- Prop.1981/82:128 78 berättigade"fonogram. Detta synes särskilt angeläget då rapporten visat att ett statligtstöd med syfte alt bl. a. sänka fonogrammens pris, med nuvarande bransch- och marknadsstmkturinte kommer konsumenterna fill godo i önskvärd utsträckning. Om det föreslagnastödet kommer fill stånd bör enligt RRV kulturtådet besluta om och fördelamedlen. SACOISRanser att det föreslagna stödet dels är otillräckligt, dels knappast skulleskapa en önskad balans mellan Rikskonserter och de mindre fonogrambolagen. Omsvenska fonogrambolags kvalitetsproduktion kunde stödjas mer än utredningenföreslagit skulle de mindre bolagen bättre hävda sig gentemot Rikskonserter,vilket utredningen själv påpekat är viktigt. SAFtar bestämt avstånd från ett stöd med den föreslagna utformningen beträffande tvåärsplanen,produkfionsinriktningen och den ekonomiska kalkylen. Om ett stöd utöver stödettill Rikskonserter införs, skulle detta kunna utgå direkt tillmusikinstitutionerna i likhet med stödet till internationellt kultumlbyle,vilket innebär att mottagarna kan fondera medlen. Ett sådant system skullemedföra den decentralisering av beslut och initiafiv som kulturtådeteftersträvar, liksom också större professionalism i bedömningarna. vill inle föreslå ändringar lill den föreslagna stödformen.Dock hade förbundet gärna sett alt förslaget varit mer preciserat, bl. a.beträffande andelen statligt stödd produktion av den totala produktionen irelation till kostnaderna. ställer sig tveksamt till förslaget om stöd fillenskilda fonogrambolag, då del finns ett flertal producenter som har en mycketskiftande utgivning och en mycket skiftande omsättning. bordeistället fördela stödet i relation till respektive producents omsättning,självklart med en kontroll av stödets användning. Stödet bör inte enbart gällasjälva produktionen, utan också direkta marknadsföringsåtgärder. 4 Inrättande av ett statligt distributionsorgan för fonogram mening är avsaknaden av en effektiv distributionsorganisalion,som arbetar från kulturpolitiska utgångspunkter, en avgörande brist på fonogramområdet.De stora distributionsförelagen har ett system av leveransrestriktioner ochmängdrabatter som missgynnar små detaljhandlare och påskyndar en koncentrafionav fonogramförsäljningen fill rackbolag och stora varuhuskedjor. Ettdistributionsnät med stöd av samhället bör därför skapas för att säkerställaett mångsidigt fonogramutbud i och garantera distribution av de fonogramsom produceras med stöd av samhället. Distributionsnätet föreslås beslå dels aven central verksamhet, dels av regionala depåer. Prop.1981/82:128 79 Ettantal instanser är rent allmänt posifiva till rapportens förslag, nämligen UHÅ,DOVA, videogramutredningen. Styrelsen för , ,och . DOVA påpekar att lagerhållningen av fonogrami de flesta fall är minst sagt otillfredsställande. Beträffande fonogram somframställs med statligt stöd bör uttryckligen krav ställas på lagerhållningoch vid behov nypressning. anser del angeläget att ettdistributionsnät för fonogram får en sådan utformning att det också kanutnyttjas för spridning av videogram. understryker attsamtliga ingående parter måste få goda möjligheter att påverka den samhällsstöddafonogramdistribu-tionens verksamhet och policy. Ettantal instanser är positiva till förslaget under vissa fömtsätlningar, ellermed vissa förbehåll. Rikskonserteranser förslaget välgmndat, men menar att problem uppkommer om Rikskonsertersdistribution inlemmas. Det kan bli svårt alt bestämma marknadsföringen och hur denska delas upp mellan produktionsföretaget och distributionsföretaget, och detär nödvändigt att producenterna får ett starkt inflytande idistributionsföretagets verksamhet och policy. Om ett stadigtdistributionsorgan inrättas, föreslås det överta huvuddelen av Rikskonserters dislributionsuppgifter,dock knappast marknadsföringen. KFmenar att rapporten bara lämnar en skiss för hur distributionsbolaget skullekunna byggas upp. KF vill instämma i förslaget atl får i uppdragatt föra förhandlingar med olika intressenter om bildandet av ett sådantdistributionsföretag. Detaljerat förslag till organisation och verksamhet samten ekonomisk plan bör sedan gå ut till berörda parter för yttrande. ansluter sig till huvuddragen i förslaget, men anserförslaget otillräckligt med hänsyn till marknadens volym och till deförändringar av teknisk natur som redan aviserats. Förbundet delar uppfattningeni rapportens särskilda yttrande, vilket efterlyser en större förståelse för deetablerade folkrörelsernas roll som traditionella kulturförmedlare. ser många fördelar med ett stadigt distributionsbolag, menockså problem. Flera små distributionsföretag kommer troligen av olika skälinte att medverka. Det finns också risk för atl ett statligt distributionsbolaginte släpps in eftersom den internationella marknaden är en total härva avolika distributionskontrakt. Förbundet anser dock atl arbelet på alt starta ettstatligt distribufionsbolag bör igångsättas . SAMIoch stöder huvudförslaget enligt rapportens rikfiinjer,men är tveksamma till förslaget om regionala depåer och deras uppgifter. Det ärnaturligt att pekar på ett behov av lokal förankring för spridningav fonogram, men förslaget är oklart och det är Prop.1981/82:128 80 fråganom inte delta behov kan tillgodoses inom ramen för den centrala verksamheten. har mot bakgrund av sina erfarenheter funnit detlämpligt att föreslå att det upprättas en ny fristående organisation som kan tapå sig både distributions- och marknadsföringsansvaret för fonogram, men dåinte bara av inhemsk musik. Förbundet är berett alt delta i en sådan organisafion. Ettantal instanser tar inte direkt ställning varken för eller emot förslaget menhar vissa synpunkter. Statskontoretavstyrker att frågan överlämnas lill kullurrådel. Med hänsyn till destatsfinansiella, upphovsrättsliga och näringspolitiska aspekter som ocksåmåste beaktas i sammanhanget, förordar statskontoret att frågan om ett nyttdistributionsnät för fonogram överlämnas till videogramutredningen eller annanoffentlig kommitté direkt under . RRVhävdar att något detaljerat förslag till hur organisationen skall byggas upp m.m. inte har presenterats. Enligt RRV:s mening bör det i den fortsattabehandlingen av utredningens förslag närmare övervägas huruvida möjligheterfinns för den stadiga fonogramproduktionen att repliera på redan befintligadistributionsnät för fonogram, videogram m. m. Statensungdomsråd ser det som positivt om kulturtådet får i uppdrag att inledaförhandlingar med olika intressenter på området i syfte att bryta den starkakoncentrationen och styrningen av fonogramdistributionen. Informationsteknologiutredningenpåpekar atl när stadiga insatser för distribution av grammofonskivor övervägs,bör man noggrant beakta att del går att överföra och lagra ljud idigital form på det allmänna datanätet. "Den framtida tekniken"ligger närmare än rapporten är medveten om. LOfinner att förslaget om ett nytt distributionsnät närmast är att betrakta somen skiss som måste bearbetas. SAFifrågasätter att ett av samhället stött och av myndighet förvaltat distributionsnätskulle lösa distributionsproblemet. Istället borde man i första hand isamarbete med existerande distributionsföretag försöka åstadkomma enförbättring. Visar sig denna väg oframkomlig måste det vara bättre atl geRikskonserter resurser till marknadsföring och distribution än att upprätta enhelt ny organisafion för att lösa i huvudsak Rikskonserters problem pådistributionsområdet. anser beträffande distributionsproblemel att avgränsningen avsortimentet bör ägnas intresse. Den fysiska distributionen måste göras såekonomisk som möjligt, vilket utesluter lagerhållning i regionala depåer, ochborde också möjligen särskiljas från den aktiva uppsökande verksamheten. Deekonomiska svårigheterna i detaljisdedet måste uppmärksammas. Det rika utbudetav klassiska och moderna fonogram i förening med ett begränsatkonsumentintresse gör del svårare för detaljisten, lika väl Prop.1981/82:128 81 somför grossisten, att få kostnadstäckning för sina insatser. Möjligen kan statligamedel ställas fill förfogande för att underlätta viss exponering/ lagerhållningoch viss anskaflning i detaljisdedet. Återförsäljare och konsumenter måsteockså påverkas posifivt. GLFkonstaterar att det inte finns något detaljerat förslag lill distributionsorganisationensuppgifter och uppbyggnad, men att den uppenbarligen skall varasjälvfinansierande. GLF anser det viktigt att det nya organet inte får negativaeffekter för butikerna, och det bör därför ha en kompletterande funktion.Erfarenheter från litteratursektorn har visat att central distribution har denicke önskvärda effekten att konkurrera ut lokala distributörer. GLF medverkargärna i de föreslagna förhandlingarna för bättre distribution. Del gör också IFPI. Ettfåtal instanser är direkt negativa till förslaget om ett statligt distributionsorgan. och är ej beredda att tillstyrka förslagetom upprättande av en omfattande dislributionsorganisa-tion med centralt organoch regionala depåer. Förbunden föreslår alt man avvaktar resultaten av densittande utredningen om det regionala musiklivet, vilken även behandlar fråganom regional distribution av fonogram. anser för övrigt attdet knappast är troligt att ett nytt distributionsorgan automatiskt leder tillökad efterfrågan på svensk kvalitetsmusik. Alternafiv produktion ochdistribution bör kombineras med kraftiga insatser av pedagogisk och uppsökandekaraktär. Satsningar som skulle innebära stöd till decentraliserad produktionav fonogram har över huvud taget inte diskuterats av utredningen. NIFFanser atl det är i marknadsföringsledet statliga medel främst bör användas,inte i det rena distributionsledet. NIFF kan inte inse hur ett samhällsägt dislributionsföretagskulle kunna utgöra en garanti för spridning av icke-kommersiella bolags fonogram.Den föreslagna organisationen påminner betänkligt om en byråkrati liknandeRikskonserters, och kan inte godkännas från effekfiviletssynpunkt, långt mindreur demokratisk synvinkel. Staten borde istället bilda ett rackbolag för icke-kommersiellafonogram. Medborgarskolanvill bestämt avstyrka en uppbyggnad av nya kostnadskrävande organ fördistributionsändamål. Rapportens förslag om regionala fonogramdepåer är värtatt ytterligare begmnda. Länsbildningsförbunden borde här kunna spela enväsentlig roll. Likaså bör biblioteken och AV-centralerna kunna få vidgadeuppgifter, enligt rapportens förslag. menar att förslaget om ett samhällsstöttdistributionsbolag verkar vara en olämplig konstruktion. Förbundet utfärdar envarning för en stor distributionsapparat med allt vad det kan medföra avbyråkrati. 6 1981/82. 1981/82:128 82 5 Upprättande av en fonogramkatalog Ensamlad katalog över fonogram tillgängliga i skulle enligt kuhurtådet väsendigtöka möjligheterna för mottagarna alt få informafion om fonogram, och skulleunderlätta arbetet för detaljhandeln. En katalog över tillgängliga fonogramutgör också en förutsättning för en jämförande och kritisk granskning av fonogramutbudeti olika sammanhang. Därför bör arkivet för ljud och bild () fä i uppdrag attutforma en katalog över tillgängliga fonogram. Av prakfiska skäl kan dennakatalog inle omfatta samtliga fonogram som är tillgängliga i , utan börinskränkas fill dem som hålls i lager av olika distributörer. Ett antal instanserställer sig utan invändningar bakom utredningens förslag, nämligen DOVA,, . , , /SR,, NIFF samt . föreslår altmöjligheterna att utnyttja befintliga fonogramuppgifter i Bibliotekstjänsts bibliografiskadatabas undersöks. Ettantal instanser är positiva till förslaget under vissa fömtsätlningar, ellermed vissa förbehåll. Ettpar av UHÄ:s underremissinstanser stöder förslaget. anser attuppslaget har så stort värde att det väl kan mofiveras, trots att det krävermycket stora arbetsinsatser. Humanistiska fakultetsnätnnden vid Lundsuniversitet ansluter sig också till förslaget, men påpekar atl en nackdel tycksvara att alla fonogram som inte lagerhålls i men väl är fillgängligainte "existerar" enligt den föreslagna kalalogen. Kanske vore detockså möjligt att sprida information om det stora internationella utbudet. har inget emot attengagera sig i det föreslagna projektet, men hävdar att en katalog över ihandeln tillgängliga fonogram ställer helt andra krav på arkivets resurser.Förslaget i rapporten är mycket skissartat och finansieringsform,ansvarsförhållanden vid lagproduktion samt kalalogi-seringssystem bör utredassärskilt. Fömtsättningarna för videogramregis-trering bör också utredas i dettasammanhang. påpekar också att GLF sedan rapporten färdigställts har utgiviten katalog som svarar mot de krav som ställs på en lagerkatalog i rapporten. KF menar att behovet av enkatalog i och för sig är ostridigl, men som ett första steg bör eller annanlämplig institution få i uppdrag att ytterligare utreda frågan om katalogensutformning, omfång och kostnad. Ettantal instanser tar inte direkt ställning varken för eller mot förslaget, menger synpunkter eller har vissa invändningar. Statskontoretanser att förslaget är utformat i ytterst allmänna ordalag och inte gerunderlag för någon bestämd mening. Statskontoret är ej berett att enbart ufifrånde önskemål som redovisas i rapporten bedöma kraven på en fonogramkatalog förfackhandeln, än mindre möjligheterna alt åstad- Prop.1981/82:128 83 kommaen samproduktion med motsvarande planer på en beståndskatalog vid ALB.Olikheterna i behovsbilden kan vara stora och troligen väsentligt annorlunda änkraven på t. ex. en musikbibliografi. Statskontoret tillstyrker emellertid attfrågan om katalogen blir föremål för en förutsättningslös utredning. Videogramutredningenmotsätter sig inte att får i uppdrag att göra den föreslagna katalogen, ehumtänkbara alternativ ännu inte prövats. Katalogen bör inle begränsas till deutgåvor som hålls i lager av olika distributörer i , utan bör omfattaalla nrogram som är tillgängliga för allmänheten i landet. Det är tveksamt om ALBska ta ut avgift för att i katalogen införa fonogram som inte omfattas av lagenom pliktexemplar. Avgiftsbeläggning skulle drabba dem som har störst behov atlnå ut, nämligen de mindre producenterna. Informationsteknologiutredningenpåpekar att den föreslagna katalogen synes lämpa sig väl för leledatasystemet.Enligt utredningens mening bör man vid utarbetandet av en sådan katalog beaktaatt dess innehåll kan hållas tillgängligt för utnyttjande i teledata. På såsätt torde ALB:s uppgift kunna förbilligas. BibliotekstjänstAB noterar att den föreslagna katalogen inte planeras innefatta bedömningar,vilket är en brist och gör att katalogen inte kan ligga till gmnd för enutvidgning av bibliotekens musikservice. Bibliotekstjänst finner det ocksåogenomtänkt att bygga upp en ny databas med kataloguppgifter på , då ensådan redan finns på Bibliotekstjänst med mer än 12000 uppslag. Denna kanbyggas ut, varvid man med önskade intervaller kan ta fram såväl kalaloger övernya fitlar som kumulerade kataloger produktion. Del är avnationalekonomiskt intresse att Bibliotekstjänsts databas utnyttjas av andraavnämare än biblioteken. Bibliotekstjänst presenterar i sitt remissvar också eninformations- och kalalogiseringsmodell. SKÅPuppfattar förslaget så att katalogen skall innehålla alla i landet tillgängligafonogram. I så fall är knappast rätta instansen för redigering.Grammofonleverantörernas förening har redan en kontinuerlig katalog. SKÅPanser det naturligt att Rikskonserter, GLF och övriga producenter gör en gemensamkatalog, vilket skulle ge bättre möjligheter att hålla katalogen aktuell. SKÅPanser det självklart både från besparings-och effektivitetssynpunkt att ettsådant samarbete rekommenderas. påpekar att det redan finns en katalog av den typ somefterlyses, nämligen . Denna bör kompletteras med klassiska fonogramoch ej lagerförda fonogram. Fonogram som faller utanför ordinarie katalogermåste på något sätt komma in. Lämpligast torde detta kunna ske via den arbetsgruppvid som föreslagits i rapporten. Kostnaderna bör bestridas av bolagen, somgenom denna katalog får hjälp med marknadsföringen. anser att det skulle innebära betydande praktiska, ekono- Prop.1981/82:128 84 miskaoch tidsmässiga fördelar att knyta katalogproduktionen nära till det tänkta distribufionsföretaget.Den databas som används för katalogen bör med fördel också kunna användas i distributionsföretagetsverksamhet. Katalogen bör dock uppdateras med betydligt tätare intervaller änvad rapporten föreslår. GLFframhåller att den egna katalogen inle endast omfattar GLF-förela-gensrepertoar. Samtliga producenter har erbjudits representation. Katalogen kommeratt distribueras fritt till bibliotek och försäljas i fackhandeln. Alla somönskar representeras i kalalogen får betala tryckningen av det antal titlar manhar med. Medverkan blir därför dyrast för de stora bolagen.