prop · G503169 · 1981-12-31 00:00:00 — Det finns heller ingen grund att anta, att förslaget omhyresgästers förköpsrätt, som det är konstruerat, ska verka prisdämpande. Det finns , som kommittén påpekar, enmöjlighet att ställa skäligt pris sora villkor för övertagande eller beviljandeav statligt lån. Denna styrmöjlighet bör användas långt mer effektivt änvad spm nu är fallet. Grundavgiften i samband med ombildning är avhängig fastighetspriset, och även frågan om grundavgiftens storlek är därmedotillfredsställande löst i betänkandet. Dä det gäller bostadsrättens framtidaöverlätelsevärden, framhåller kommittén angelägenheten av en snar ochbetydande skärpning av realisationsvinstbeskattningen. I detta är bara attinstämma, men man måste vara klar över att en sådan skärpning i sigknappast påverkar prisnivåerna på bostadsrätter, dessa bestäms av köparsidansbetalningsbelägenhet. Kommittén synes, dela uppfattningen, att en ökadombildnings-verksamhet med samhällets stöd inte får innebära att bostäder i en bristsituation förs över frän den reglerade hyressektorn till denmarknadsstyrda bostadsrättssektorn utan effektiv kontroll avboendekostnaden. Man har därför kopplat statliga län till villkor omprisföreskrifter vid överlåtelse av bostadsrätt, vilket är en rimligutgångspunkt. I en bristsituation måste man uppmärksamma att "svarta" betalningar förhindras. Enligt kommunstyrelsens meningär den enda säkra vägen att dessa "billiga" bostadsrätter förmedlasvia bostadsförmedling eller rikskooperativ organisation. Den föreslagna begränsningen av priskontroHen till femår kommer i en bristsituation att få den effekten, att på femårs-dagen avombildningen övergår bostadsrättens värde till att bestämmas av de friamarknadskrafterna, och bostaden kan vid kommande överlåtelser vara utomräckhåll för de resurssvaga hushållen.-I all synnerhet om allmännyttiga fastigheter kommer att ombildas till bostadsrätt, ter sig detta sora mycket 1981/82:169 190 bör i stället gälla tillsvidare, med möjlighet för länsbostadsnämnd efter förslag från kommun attanpassa eller avskaffa pris föreskriften endast dä särskilda skäl finns. Tanken att hyresgäster under vissa förutsättningar ska haförköpsrätt till privat ägd fastighet är i och för sig rimlig. Kommitténs förslag innebär emellertid införandet av tungrott och komplicerat regelsystem, som de enskilda hyresgästerna kommer att få svårt attöverblicka. En bättre lösning vore att utvidga den kommunala förköpsrättentill dessa fall, och låta föreningsbildningen ske genom någon av derikskooperativa organisationerna. Denna lösning har också den fördelen, att förköp endast kommer att ske då kommunen bedömer en ombildning önskvärd. En ombildning av en privatägd fastighet kan ibland varaicke önskvärd, t ex med hänsyn till en redan förhållandevis hög andelbostadsrätter inom bostadsförsörjningsområdet. Kommunen bör då medhänvisning till detta kunna påkalla förvärvsprövning hos hyresnämnden. Detta förutsätter en utvidgning av förvärvslagen. Slutligen bör poängteras, att de kreditmedel som ställstill förfogande i ombildningssyfte, inte får bli av den omfattningen angelägna ändamål som nyproduktion och sanering påverkas negativt. Prop.1981/82:169 191 Kommunen är i princip positiv till ombildning av hyresrätter till bostadsrätter. Det är dock viktigt att trycka p3 attombildningarna ej fSr medföra en ökad segregation mellan olikaboendegrupper. I direktiven till utredningen påpekas bl a att man inte kan bortse från att en överciäng från hyresrätt till bostadsrätt kan innebära risker för en ökad segregation i boendet.Utredningen säger, att man vid utformningen av förslagen så långt som möjligt skall söka eliminera dessa risker. I utredningen beskrivs några ombildningar från hyresrätt till bostadsrätt som genomförts. I exempel från ombildning i i visas, att kravet p3kontantinsats och behovet av långfristigt länmedförde att vissa kategorier avstod från att teckna bostadsrätt. Det var i första hand äldre och riktigt unga samt ensamstående föräldrar som avstod. Vid senare överlåtelse av bostadsrätter är det betalningsstarka grupper som övertar lägenheterna. Unga, som flyttarhemifrån, ensamstående föräldrar, äldre personer, invandrarhushåll samt resurssvaga hushån har svårt att skaffa bostadsrättslägenhet. En övergång från hyresrätt till bostadsrätt i större omfattning skulle, enligtkommunens mening, göra det svårare för kommunerna att uppfylla kraven p3en allsidig hushållssammansättning. Konmunen hade förväntat sig att utredningen skulleanvisa vägar för att undvika risker med en ökad segregation i boendet. Några mer genomgripande sädana åtgärder och förslag har dock utredningen ejframlagt. I utredningen föresläs att kommunerna enligt lag skallvara skyldiga att utövainsyn i bostadsrättsföreningars verksamhet. Insynen kanutformas s3 att kommunen utser styrelserepresentant eller rapportör. Man föreslår även att detta skall tillämpas på äldre bostadsrättsföreningar. I flera avsnitt i utredningen påpekas kommunernas ansvar för bostadsförsörjningen och ansvar för en allsidig hushållssamnan- Prop.1981/82:169 192 sättning.Man har också redovisat att övergångar till bostadsrätt i äldre attraktiva områden kan bidra till att förstärka icke önskvärda segregationstendenser.Flyttningsfrekvensen i bostadsrättsfastigheter minskar från i genomsnitt 1 hyreshus till 1 bostadsrättshus. Kommunernas möjligheter att viabostadsanvisningslagen anvisa hyresgäster till ombildade lägenheter minskar. Även om kommunen i många fall anser det fördelaktigt för deboende att ombilda en hyresfastighet till en bostadsrätt, är det inte självklart att det är lämpligt i samtliga fall. Kommunen bör i de fall man anser att enombildning ej är lämplig ha möjlighet att avstå från att utöva insyn i en bostadsrättsförening och därmed verka för att en ombildning ej kommer tillstånd. Kommittén förordar att kravet på insyn bör gälla även äldre bostadsrättsföreningar. Motiven för detta förslag redovisas ej. Däremot framhålls på annat ställe i utredningen att det är under uppbyggnadsskedet och istarten som det är viktigt att bostadsrättsföreningar erhåller stöd och hjälp i form av medverkan 1föreningens styrelse. I ett senareskede när verksamheten övergår till förvaltning är det ej så angeläget med insyn. Dennaredovisning av vad som sägs 1utredningen måste anses innehålla tillräckliga argument mot förslaget att kommunen enligt lagskall vara tvingad att utövainsyn i ä'ldre bostadsrättsföreningar. Kommunen yrkar därför avslag på kommitténs förslag att en kommun enligt lagskall vara skyldig att utövainsyn i bostadsrättsföreningars verksamhet. Ovan redovisas hur kommunen genom att ej utöva insyn i bostadsrättsföreningar kan verka för att vissa ombildningar ej kommertill stånd. Detta är emellertid ett otillräckligt medel för kommunerna. anser att omkommunerna, inom ramen försitt ansvar för bostadsförsörjningen, skall, kunna verka för allsidigt sammansatta bostadsområden och motverka segregation krävs att de ges bättre möjligheter att även förhindra ombildningar. Kommittén understryker påflera ställen i utredningen hur kompliceratett förfarande är när hyresgäster skall omvandla en fastighettill bostadsrätt. Det krävs stora administrativa, juridiska,tekniska och ekonomiska insatser från hyresgästernas sida. Det skall ske föreningsbildning, upprättas ekonomisk plan, besiktning mm. Det måste, med hänsyn till alla komplicerade frågor vara betydligt tryggare omhyresgästerna kan erhålla kvalificerad hjälp med alla dessa svåra frågor. Kommunen anser därför i likhet med vad som anges i enreservation från att föréningsblldningen skall ske genom någon av de folkrörelsekooperativa bostadsrättsorganisationerna HSB ellerRiksbyggen. Ytterligare ett viktigt skäl till att ombildningar bör ske genom någon av de kooperativa bostadsrättsorganisationerna är att ombildningarna ofta är aktuella i samband med ombyggnadav fastigheter. När en ombildning i samband medombyggnad sker 1981/82:169 193 genom HSB och finns förutsättningar för att göra de förändringar i bl a lägenhetssammansättningen som det ofta finns behov av i äldre fastigheter. Det är viktigt att de kostnader som detblir för en bostadsrättsförening dä en ombildning sker ej blir alltför stora. Då detdock kan förväntas bli en ganska omfattande ombildning av hyresrätter till bostadsrätter under bördet finnas goda möjligheter för bostadsrättsorganisationeratt rationalisera och förenkla ombildningsproceduren och därmed hållakostnaderna nere. Kommittén föreslår att i fdrköpslagens 3 § 7 införsbestämmelse om att förköpsrätt ej fårutövas när försäljningen är-beroendeav hyresgästens förköpsrätt eller av att villkoren för försäljningen prövasav hyresnämnd/ allt enligt lagen om förköpsrätt för hyresgäster. Detta förfaringssätt är opraktisktoch försvårar kommunens möjligheter att verka för en god bostadsförsörjning dådet innebär att kommunen får möjlighettill förköp först sedan hyresgästerna bestämtsig för vilken ställning man skall ta till ett förvärv.Kommunalt förköp begärs oftast med anledning av enplanerad stadsförnyelse eller ändrad markanvändning. Ett kommunalt förköpsärende kan med den föreslagna förköpsrätten för hyresgästerbli väsentligt fördröjd. Förslaget att kommunen ej skall kunna utnyttja sin förköpsrätt förrän hyresgästernabestämt om de skall förvärvafastigheten kan inte heller vara rimligt med tanke p3 kommunens möjlighet att ansökaom förvärv enligt expropriationslagen. Resultatet kan bli att hyresgästerna beviljas förköp och att kommunen därefter tvingas begära förköp enligt förköpslagen. Omdenna begäran ej beviljas har kommunen möjlighet att ansökaom expropriation. anser att kommunerna bör ha företrädesrätt till förköp ochutredningens förslag till ändring i förköpslagen, _3 S_7, bör_utgå. .1 konsekvens med detta bör i 2 §3 i förslag till lag om förköpsrätt för hyresgäster tilläggas"och kommunen". Hyresgästernas förköp i fastighet som ägs av allmännyttigt bostadsföretag eller offentliga myndigheter Kommunen delar kommitténsuppfattning om den viktiga-roll de allmännyttigabostadsföretagen utgör för bostadsförsörjningen i värt land och att de kommer att vara ettbetydelsefullt instrument för att debostadspolitiska målen skall kunna förverkligas. Om det av speciella skäl i något fall skulle vara sä att ett allmännyttigtföretag skulle besluta att sälja någonfastighet, borde hyresgästerna ha samma möjlighet som i ett privatägt hus, att kunna fl företräde till att inköpa fastigheten förombildan-de till bostadsrätt. Samma möjlighet borde ävenhyresgäster ha i 13 1981/82. 1981/82:169 194 fastigheter ägdaav staten, landstingskommun, kommunförbundeller aktiebolag som ägs av en kommun ellerlandstingskommun. Det finns inga skäl till varför hyresgäster i sådanafastigheter inte skall ha satima rättsom hyresgäster i privatägda hus. Däremot anser i likhet med kommittén att fastigheter som ägs av kommunerna bör varaundantagna frän hyresgästernas rätttill förköp. Detta är en viktig förutsättning för att kommunen skall kunna sörja fören god bostadsförsörjning dä inköp och försäljning av fastigheter är ett av destyrmedel som kommunen kan använda.Kommunen föreslär således att 2 § 2 i förslagtill lag om förköpsrätt för hyresgäster får ett sådantinnehåll att enbart fastigheter som ägs av kommunen undantas frän -hyresgästernasförköpsrätt. Det ankommer päbostadsrättsföreningen att.i egenskap av köparetill en fastighet skaffa fram erforderligt kapital vid en övergång frän hyresrätttill bostadsrätt. Säkerhet förerforderliga län skall enligt utredningen ställas av föreningenoch inte av . Koimunen delar kommitténs uppfattning. Kommunen delar vidare uppfattningenatt redan etablerade bottenlåneinstitut såsom stadshypoteksföreningen och ett antal kreditaktiebolag är att betrakta som mest lämpadekreditgivare. Krediter kan lämnas motpantsäkerhet inom av uppskattningsvärdet päegendomen och i vissa fall numera . Det förutsattes att , som fastställerramar för den oprioriterade utlåningen hos instituten, även kan beakta den efterfrågan p3 lån, som ökningen av antalet bostadsrätts-r föreningarkan förväntas ge upphov till och därigenomtillskapa" förbättrade;finansieringsmöjligheter. När det gäller en allmännyttigtägd fastighet har som regel kommunentecknat borgen som säkerhet för exempelvis toppbeläning av överkostnader och i förekommande fall även för underhällslän och hyresförlustlån.Det kommunala borgensåtagandet kan inte utan att ett nyttbeslut fattas av kommunfullmäktige överföras på en ny ägare. Här är det alltså fråga om att-företa-en ny riskbedömning av kommunen innan beslut fattas om ett förnyat borgensåtagande. Detta förhållande har inte uppmärksammats iutredningen. Bostadsrättshavarna förutsattes tillskjuta kapital till föreningen genom grundavgifter. Kommittén har behandlat olika alternativa lösningar pämöjligheter att fä fram medel till insatsen. Rent allmänt må framhållas, att om kommunens medverkan erfordras antingensåsom långivare eller såsom borgensman är det nödvändigt att enkla rutiner tillskapas. En omfattandebyråkrati måste undvikas. Värdetav ett bostadsrättsbevis som säkerhet vid pantsättningför län till bostadsrätt måste ges en entydig tolkning. Om bostadsrättsbevis erhåller status som en fullgod säkerhet vid län1 bank kan sannolikt förenklingar av administrationen uppnås. Kommunen tillstyrker kommitténs förslag, att kommunerna genom ettbeslut i kommunfullmäktige antar en generell beloppsgräns Prop.1981/82:169 195 inom vilken borgen totalt för kommunen får tecknas som säkerhet förlån till insatskapital åt bostadsrättshavare. Gränserna för de enskilda åtagandenabör lämpligen sammanfalla med utredningens förslag till länens storlek. I utredningen harföreslagits att lån till insats skall utgä av grundavgiften dock högst av lägenhetens andel av beräknad anskaffningskostnad för fastigheten. Lägsta lånebeloppet föreslås bli 5 000kronor. För att få en sS enkel administration som möjligt synes det mest lämpligt att bankerna får ta hand omlångivningen. Om kreditprövningen sedan ger vid handen, att säkerheten behöverförstärkas kan banken med åberopande avkommunfullmäktiges borgensbeslut ha möjlighet att inhämtakommunens borgen som säkerhet. Till skillnad från kommitténs förslag anser kommunen att det är bankernas uppgift att svara för bäde kreditprövning och långivning. Samarbetet mellan kommunen och banken kan utformas exempelvis pä så sätt, att kommunen generellt träffar överenskommelseom räntenivå och amorteringstid utan att banken i varje låneärende medbeaktande av bostadsrättshavarens kreditvärdighet behöverkräva borgen som säkerhet. Förfaringssättet kan antas leda till att kommunen får det inflytande som kommitténs förslagutmynnar i vad gäller lånemöjlighetertill grundavgiften (insatsen) förden enskilde bostadsrättsinnehavaren. Ett flertal av kommitténs förslag innebär ökadekommunala åtaganden. Exempelvis föresläs i utredningen ökade krav pä insyn i bostadsrättsföreningar ochkommunal information, rådgivning och service till derasom-vill göra en ombildning utan att utnyttjanågon av de bostadskooperativaorganisationerna. Vad de nya åtagandena i realiteten kommer att innebära ochvilken omfattning de kan tänkas fS har i mycket liten.grad berörts i utredningen. koromun äri princip positiv till ombildning av hyresrätter till bostadsrätter.Kommunen ser emellertid med viss oro påden ökade adninistration för såväl hyresgästersom kommun som utredningens förslag innebär. 1981/82:169 196 23 a Reservation av center-partiets och folk-partiets ledamöter i kommunstyrelsen i Horrkö-oings kommun Enligt reservationen har kommunstyrelsen bort tillstyrkabostadsrättskommitténs förslag dels iandra stycket under avsnittet "Hyresgästensförköpsrätt - - -", dels i sistastycket under avsnittet "Finansiering". 23 b Reservation av moderatemas ledamöter i kommunstyrelsen i Enligt reservationen har kommunstyrelsen bort tillstyrkabostadsrättskommitténs förslag medbeaktande av i betänkandetredovisade reservation. Prop.1981/82:169 197 24 S'yERIGES AJVOKATS.-.IFOMD Föreningsbildning och andraorganisatoriska frågor Samfundet kan inte biträdakommitténs förslag att bcs-tads-rättsförer.ing i sins. stadgar får föreskriva atthyresgäst som på föreningsstämma biträderbeslut om fastighetsför-värv blir skyldig att teckiia bostadsrätt till sin i:igen!iet. Ett sådantförfarande strider mot vedertagna sätt att ingå rättshandlingar. Risken för att enskilda hyre.sgästcr inte tillräckligt klart inser de perso.nligakonsek-enserna av att biträda ett sådant beslut äruppenbar. Hyresgäster kan påverkas av stämningenvid en dylik föreningsstämTna såatt de oöverlagt biträder beslutet. I andra fall kan en sådan bundenhet omöjliggöra erforderlig majoritet. Skall hyres-gäcterna bindas vid förvärv av bostadsrätt bör detta s'kei särskilt upprättad handling. Eftersom, det torde vara i det närmaste omöjligtatt genomföra en övergång tillbostadr:-rätt utan någon form av förhandsavtalär det angeläget att möjlighethärtill införs. Kommittén anser attdet av grunderna för bostadsrättslagen följeratt minst fem lägenheter skall ingå för att en föreningsbildning skall kunna ko.mma till stånd. Därigenom uteslutsen stor del av det befintliga hyreshusbeståndet.Samfundet bedömer det vara av intresse även för boende imindre Prop.1981/82:169 198 hyreshusfastigheteratt få rätt att tillämpa bostadsrättslagen, exempelvis n'är det gällerfastigheter med minst tre bcstad.slägenheter som hyresgästerna vill konvertera tillbostadsrätter. Detären självklarhet att ombildningar bör ske på ett betryggande sätt, och - såsomkom.ittén uttalat - finns det normalt behov av sa];kunnig hjälp. 48-56 anges ett an.tal sakkunniga som kan biträda idylika fall. Den kanske viktigaste handlingen inför en övergång är denekonomiska planen. Den är av stor betydelse för de boendes beslut genomatt den anvisar de ekonomiska förutsättningarna för ett övertagande. Det är därför viktigtatt denna plan tages fram sa tidigt sora möjligt och att de intygsgivare som granskar ochskriver under pianon har parternas förtroende. Samfundet gillar därför förslagetmed krav på två intygsgivare, varav minst en skall vara opartisk. Förvärv avenskilt ägd fastighet Denmodell till förköpsrätt som kommittén föreslår medför enligt samfundets uppfattning risk för enutbyggd byråkrati och ökade kostnader för dem som önskar övertafastigheten, för fastighetsägarna och för samhället i övrigt. Regeln att förköpsrätt skallutövas från hemb'adet medf-ör att fråganhuruvida försäljning till hyresgästerna blir av eller inte, hålles svävandeunder alltför , främst från fastighetsägarnas synpunkt. Redan nu föreliggeren betydande t-ungroddhet genom att försäljning av hyreshus prövas enligt förköpslagenoch lagen om förvärv av hyresfastigl-ict m.m. ytterligare en långdragenprocedur medför problem för fastiy-hetso.msättningen. Risk föreliggerockså för att en fastighets värde kan förändrasredan pä den grund att intressean.mälan gjorts. Samfundet kan inte tillstyrka att förköpsreglernablir föremål för lagstiftning. Skullelikväl någon form av förköp lagfästas måste följande krav tillgodoses. 1981/82:169 199 - Omsättningen av hyresfastigheter får inte avsevärtförsvaras. - Förfarandet skall gåsnabbt. - Rättssäkerheten för hyresgästeroch fastighetsägare måste så långt möjligtgaranteras. - Frivilliga uppgörelser skall underlättas. - Byråkrati och onödigakostnader för parterna och samhället .börså långt möjligt undvikas. Enligt förslaget kanhyresgästerna, om de har intresse av attutöva förköpsrätt, ge in en intresseanmälantill in.-skrivningc-myndigheten. Denna anmälanskall göras av en boctadsrättc:"c-rening eller annan förening sora har bildats av hyrQsgäs-'._ojrna. Om fastighetsägaren vill överlåta egendomen skall han skriftligen hembjuda dentill hyresgästerna som därefter fråndelgivningen av hembudet sl:all bevak.a förköpsrätten. Villhyresgästerna anta hembudet skall de göra detta från delgivningen av hembudet. I lagförslagets 7 § anges att förköpsrätten förfaller om bostadsrättsförening som antagit ett he.mbudundandrar sig att underteckna köpehandlingen som grundas på hembudet. Fråga huruvida sådantundandragande i visst fall föreligger kanprövas av hyresnämnd med bostadsdomstolen som överinstans. En sådanprövning kan medföra tidsutdräktpå fastighetsägaren avgivit sitt hembud. Detta dröjsmål måste fråni vart fall fastighetsägarens sida framstå som oacceptabelt. Han blir under den tiden irealiteten betagen möjliglieten att försäljafastigheten till annan, även om förslaget formellt inte förhindrar ägarenatt sälja fastigheten under villkor atthyresgästerna inte begagnar sig av förtursrätten.Det torde nämligen inte vara rimligt att räkna med att köpareav hyreshus utan vidare accepterar att hembudsfrågan först slcall prövas innan de färvisshet om det avtalade köpet skall genomföras eller ej. I vissa fall kan tidsutdräktcn bli ännulängre. Om marknadspriset för fastigheter från hembudet till bostadsdomstolons avgörande minskat och en ny försäljning intekan ske till det heirJjjudna priset skall nytt hembud ske och cn ny procedur måtte inledas med ytterligare negativa effekter för berörda parter. 1981/82:169 200 förslag får fastighetsägaren, om hyresgästernas förköpsrätt förfallit, överlåtafastigheten till tredje man under förutsättning att priset inte är lägre ellervillkcre; för överlåtelsen sammantagna avsevärtogynnsammare än vad som angivits i hembudet. Ensä utformad bestämmelse kan nedföra betydiinde osäkerhetvid framtida fastighetsaffärer och är helt oacceptabel. Samfundet efterlyser en merentydig regel. De enskilda parterna måtte tämligen enkelt kunna avgörahuruvida villkoren för överlåtelsen efter en förfallen förköpsrätt är sädan atten affär till tredje man kan genomföras. Svårigheternaatt tillämpa någon form av förköpsrätt i före- . varande sammanhang framstår också klart därigenomatt en fastighetsägare inte är bunden av sitt her:;bud. Skulle hembudet efteraccept från hyresgästsidan inte fullföljas av fastighetsägaren haroro uppstått och ibland kan kostsamma aktiviteter havidtagits av hyresgästerna alldeles i onödaji. För giltigtköp av fast egendom fordras också i detta fall ai:t köpehandling upprättasenligt kraven i jordabalken. Skallövergången från hyresrätt tillbostadsrätt underlättas genom en hyresgästerna tillkommande förköpsrätt, bör den utformasså att den i mindre m.ån ytterligare negativt påverkaromsättningen på hyreshusmarlinaden. En förköpsrätt bör u-cövas inomsamma tid som gäller för förköpsrätt. Enkel majoritet bland hyresgästerna bör därvid varatillräcklig. Ett absolut villkor bör också vara att.en bostadsrättsföreningbildas av hyresgästerna och att finansiella förutsättningarför att genomföra köpet föreligger. Den sistnämnda faktorn är av störstabetydelse i detta sammanhang, varför varje åtgärd som är ägnad att underlätta hyresgästernas förm.åga att förvärvabostadsrätter bör tas i ansoråk. 1981/82:169 201 Enligtkor.-jnittéförslaget fordras för hembud att cn av hyresgästernakonstituerad ideell förening eller bostadsrättsföreningavgivit intresseanmälan som inslcrivits i fastighetsboken. Dennaintresseanmälan gäller sedan under tvä år från detanteckning i fastighetsboken gjorts. Motbakgrund av vad som ovan sagts ifrågasätter sam.fundet om denna ordning kan godtas. Förslage-cinnebär att föreningens styrelse skall intyga att mer än SCI avhyresgästerna har förklarat sig intresserade av en övergång tillbostadsrätt. En påtaglig svaghet ligger däri att dehyresgäster som uttalat intresse inte behöver ta ställningtill huruvida de har ekonom.isJc möjlighet att medverka till en övergång. Genomen orealistisk intresseanmälan kan sålunda en fastighetsöverlåtelse onödigtvis förskjutasi tiden till förfång för köpare och säljare. Samfundet vill i övrigt hänvisatill vad som ovan sagts beträffande förköpsfrågan. S.kulleemellertid lagstiftaren besluta om intresseanmälan soir.