prop · G50314 · 1981-12-31 00:00:00 — Ibesparingspropositionen avsåg min företrädare att antalet direkt lärarleddalektioner (=lärarveckotimmar) skulle minska med i snitt . I begreppetlärarveckotimmar ingår, som jag har nämnt, förutom vanliga helklasstimmar olikaextra timmar för delning av klass för studieleknisk träning, laborafioner ochliknande. Antalet lärarveckotimmar överstiger därmed ofta, och på vissa linjerkraftigt, antalet elevveckotimmar. Äveni etl system med fri resursanvändning torde slora delar av den återfördaresursen åter komma att läggas ut på samma laborationer och andraverksamheter med riskmoment som . Härtill kommer att gruppdelning kanbehövas inte bara av säkerhetsskäl utan även t.ex. i de fall laborationslokaleroch utmstning bara räcker till för en halvklass i tagel. Därförföreslår jag att tiden för möjliga självstudier fördelas på endasthelklasslimmar, t. ex. totalt på So-linjen. Elevveckotimmar blirhär lika med lärarveckotimmar. Förstärkningsresurserna förblir orörda. På dettasätt blir också ingreppen mindre i dagens organisation av gymnasieskolan. Föreleverna blir effekten densamma, vilken metod som än väljs. Valel av modell ärtekniskt och gäller egentligen hur stor resurs som skall återföras tillskolorna. Inomutbildningsdepartementet har utarbetats förslag om högsta medgivnasjälvstudietid på olika linjer. Förslagen bör fogas till regeringsprotokolleti detta ärende som bilaga 5. Enligt min mening bör förändringar i timplanernavidtas i huvudsaklig överensstämmelse med dessa förslag. 6.3.1Tre- och fyraåriga linjer Detre- och fyraåriga linjerna med många s. k. allmänna ämnen har redan nu inslagav mer självständiga arbetsformer som långläxa, beting och specialarbete.Riskmomenten är också relativt få. Förde tre- och fyraåriga linjerna föreslår jag en sammanlagd möjlig självstudietidav totalt för årskurserna 1, 2 och 3, fördelade på högst 1,5veckotimme i årskurs 1, högst i årskurs 2 och högst 5veckotimmar i årskurs 3 i de föreslagna förändrade timplanerna, där eleverna ide tre årskurserna har 30, 32 resp. . Fördelningen av maximalsjälvstudietid på olika ämnen anges i limplaner i bilagorna 5:1 11. Jag villhär ge ett exempel på hur timplanebilagorna skall läsas. Treårig humanistisklinje (H) Förslag om högstamedgivna självstudietid 1årskurs 1 är högsta medgivna självstudietid i svenska ochsamhällskunskap. Fördelningen på ämnen kan göras som i exemplet. I årskurs 2kan som högsta medgivna självstudietid fördelas som i exempletpå svenska och allmän språkkunskap resp. historia, psykologi ochsamhällskunskap. Detbör få ankomma på regeringen eller myndighet regeringen bestämmer alt beslutaom den tekniska utformningen av dessa föreskrifter. Medde föreslagna timtalen inom bestämda ramar för grupper av ämnen har skolan vissfrihet att göra den lokalt bästa fördelningen av självstudietiden på ohka ämnen.Om en undervisningsgmpp är sammansatt av elever från två eller flerastudievägar, måste dock antalet självstudietimmar bli ett och samma i ämnel förde studievägar som ingår i gmppen. Ibilagorna 5:12-22 föreslår jag möjliga timreduktioner för självstudier enligtnu gäUande timplaner för E-, H-, S-, N- och T-linjerna. Nuvarande timplanerkommer att gälla årskurserna 2 och 3 /83 och årskurs 3 läsåret1983/84. 1981/82:14 40 Enutgångspunkt har varit att i Lgy 70: s timplaner få timreduktioner försjälvstudier lika dem som föreslås i de mer samordnade timplanerna. Förårskurs 4 av T-linjen föreslår jag maximalt 6 veckotimm:'r för självstudier.Riksdagen har enligt förslag budgetproposition (1980/81: 100 bil. 319 f.) beslulal om försöksverksamhet med elt friareresurstilldelningssyslem i årskurs 4 av T-linjen läsåren 1981/82 och 1982/ 83.Jag avser att föreslå regeringen att uppdra åt SÖ att inför / 83anpassa resurstilldelningen för årskurs 4 av T-linjen lill vad jag här harföreslagit om självstudier. Förförsöksverksamheten med särskild samordnad gymnasieskola, B-form (SSG-B), somnu finns på sju mindre orter, ger jag inte nu något förslag tillsjälvstudielimmar. Jag avser att föreslå regeringen atl ge SÖ i uppdrag attgöra nödvändig anpassning av det för SSG-B särskilda resurssystemet, där i dagredan finns en möjlighet till självstudier, och föreslå eventuella andraåtgärder för att göra besparingar även inom SSG-B. Närdel gäller möjlighet till självstudier på de tvååriga linjerna har jag funnitdet lämpligt alt behandla dessa i två gmpper. Denförsta gruppen utgör de elva linjerna Be, Ba, Et, Fo, Jo, Li, Pr, Sb, Td, Troch Ve. Här föreslår jag i genomsnitt maximall en självstudietimme i vardera avårskurserna 1 och 2, lagd på linjernas karaktärsämnen. Någon närmareprecisering synes mig inte lämplig. En studie av fömtsättningarna på dessalinjer och av möjligheten att uppnå angivet sparmål vid exempelvis B-form ocharbetsplalsförlagd utbildning visar nämligen atl skolorna måste kunna fäplanera efter rådande förutsättningar, om avsedd spareffekt skall uppnås. Inågot fall kan självstudietiden behöva förläggas enbart lill årskurs 2. Enannan organisation kan kräva alt man fördelar självstudierna med 0,5 resp. 1,5veckotimme i vardera årskursen. Tilldenna grupp av studievägar bör också föras grenen för storhushåll ochrestaurang på Ko-linjen. Även här föreslår jag maximalt en självstudie-limme iårskurs 2 (bilaga 5:27). Beträffandeutläggningen av självstudietid anfördes i besparingspropositionen att tvåprinciper borde vara vägledande. Dels borde limplanernas balans mellanfärdighelsämnen, samhällsorienterande, naturorienlerande, estetiska ochyrkesinriktade inslag i princip inte mbbas, dels måste timplaneförändringarnafå olika omfattning beroende på olika linjers utbildningsinnehåll, riskmomenletc. samlade bedömningen av gymnasieskolans studievägar har jag sålunda beräknatsjälvstudier under inalles högst på de här angivna linjerna moten betydligt större mängd på de övriga hnjerna. Jag har därvid gjort följandeöverväganden om timbalans och fördelning på ämnen på de yrkesinriktadelinjerna. Dåjag inte har funnit vare sig tillvalsämnena eller gymnastik lämpliga för Prop.1981/82:14 41 självstudier,återstår arbetshvsorientering, som har endast en veckotimme i vardera årskurs 1och 2, svenska, som har i årskurs 1, samt del/de yrkesbetonadeämnet/ämnena, som har lolaU 59-65 veckolimmar i årskurserna 1 och 2. Delär mot denna bakgmnd jag har valt atl förlägga de två självsludielim-marna hellpå de yrkesbetonade ämnena, som upptar av de aktuella linjernas timtal.I årskurs 1 minskas den yrkesbetonade undervisningens timandel endast med2,. Inomden återstående gruppen av tvååriga linjer (Dk, Du, Ek, Ko, Mu, So, Ss, Te ochVd, bilagorna 5:23-37) bör den totala mängden självstudietimmar per linje varamaximalt 7. Inte heller i denna gmppsynes det lämpligt att föreskriva etl gemensaml högsta antal självstudietimmarper årskurs för alla linjer. På en linje (Dk) tas (vtr) ut iårskurs 1 och 3 i årskurs 2. På en annan (So) föreslås endast iårskurs 1 mol 5,5 i årskurs 2. Te-linjen (Te) och den nya drift- och underhållslekniskalinjen (Du) överensslämmer sinsemellan (2 och 5 vtr i årskurs I resp. 2),liksom Vd-linjen och den nya sociala servicelinjen - Ss-hnjen (3 och 4 vtr iårskurs 1 resp. 2). Samtliga linjer i gmppen (med undantag för Te-linjen) harsvenska i årskurs 2, och där föreslår jag genomgående en halv veckotimmessjälvstudier. Jagövergår nu till att kommentera några särskilda linjer. FörDk-linjen anger jag även självstudielid i försöksverksamheten med gren förkontor utan varianter saml för vårdadministrativ gren i årskurs 2 (5:24). FörKo-linjen (5:27) ger jag endast lotaltimlal för reduktioner av ämnesblock. Medblockläggning av ämnen är tanken att underlätta temastudier i likhet med vadsom sker i försöksverksamhelen med reviderad Ko-linje (KOREV, bilaga 5:28).Härmed bör också ges en bättre gmnd för självstudier. PåMu-linjen (5:29) tas i årskurs 2 en halv veckotimme av lolalt två i ämnetmusikhistorisk orientering lill självstudier. Eftersom eleverna där arbetar i10-grupper, blir reduktionen i ämnet per klass (3x0,5=) . PåSo-linjen (5:30) föreslår jag självstudier i årskurs 2 i ämnena matematik,religionskunskap och samhällskunskap. I den mån samläsning i dessa ämnen skermed andra tvååriga linjer gäller självstudierna även dessa linjers elever. Påsociala senicelinjen och vårdlinjen anger jag möjliga timreduktioner försjälvstudier ämnesgmppvis, dvs. vad som maximalt får tas fill självstudierinom en ämnesgmpp (bilagorna 5:31 resp. 5:33 och 34). Förslag lillsjälvstudietid inom försöksverksamheten på vårdlinjens gren för barna-ochungdomsvård ges i bilagorna 5:35-37. 1981/82:14 42 Regeringenuppdrog åt SÖ atl pröva vilka sparåtgärder beiräffandespecialkurserna som kunde vara realiserbara till / 83. Den avriksdagen antagna sparnivån och friheten att pröva olika sparmetoder skullegälla specialkurserna i samma mån som linjerna (UbU 1980/ 81:12 och 15, rskr1980/81:120). SÖhar redovisal sitt uppdrag. Vad gäller alternativasparmetoder främsi ökad samverkan mellan olika utbildningsanordnare konstaterar SÖ alt bl.a. nu gällande statsbidragssystem inle ger någon direktstimulans i denna riktning. Jag har lidigare utvecklat detta (avsnilt 5.4). Isin redovisning ger SÖ också en idéskiss lill elt förändrat, individanknutetstatsbidragssystem för såväl linjer som specialkurser. Konkreta förslag tillandra sparåtgärder än självstudier har SÖ endast kunnat ge för två kurser. SÖhar utifrån besparingspropositionens riktlinjer i sin beräkning av möjligsjälvstudielid för 280 specialkurser kommit fram till en genomsnittlig maximalnedskärning av den lärarledda undervisningen med (räknat påelevveckotimmar). Medhänsyn till vad jag har sagt om möjlighet till självstudier på olikalinjer vill jag anföra följande. Jag inslämmer i vad SÖ i sin redovisning haranfört om att specialkurser och närmast motsvarande linjer bör behandlas lika ide åigärder som vidtas. För flertalet motsvarande yrkesinriktade linjer harjag föreslagit i genomsnitt per linje. Detta molsvarar2,av det totala antalet elev veckotimmar på linjen. Eftersom de flestaspecialkurser är yrkesinriktade, anserjag atl den högsta möjliga andelensjälvstudier även för specialkurserna bör vara i snitt 2,. Jag avser senareföreslå regeringen att ge SÖ i uppdrag att förändra timplanerna förspecialkurser så att denna besparing kan göras beträffande såväl inrättade somplanerade specialkurser. 7 Anställande av färre korttidsvikarier för tjänstlediga lärare Jaghar redan inledningsvis anfört, att vikarier under kortare tjänstledigheter ären dyr och ofta ineffektiv resursanvändning, varför del inle sällan bör varamöjligl att avstå från vikarie. Möjligheternaär oftast myckel små att från första bötjan av en lärares sjukledighet geeleverna en tillfredställande undervisning. De problem som elevvårdskommiltén(U 1978:06) i sin rapport (SOU 1980:50) Personalutveckling, personalvård,personalplanering (s. funnit på detta område för gmndskolans del tordegälla även för gymnasieskolan: Systemetatt vid behov rekrytera korttidsvikarier, ofta dag för dag, tar mycken tid ianspråk för skolledning, för andra lärare och för kommunens Prop.1981/82:14 43 löneadministralion.Det kan också vara svårt att lillräckligt snabbt anställa vikarier. Vikariensaknar ofta lärarutbildning och har inte sällan otillräckliga ämneskunskaper. Iblandanställs ingen vikarie och undervisningen ställs in. Eleverna får håttimmar.Har undervisningen inställts en eller före sista lektionen är detsvårt att förklara varför den sista lektionen är viktig. De två föregående varju inte viktigare än att man kunde ställa in dem. Det händer inte sällan alt endel elever då går hem. Då måsle delta diskuteras dagen efter och ev. påföljderutmätas. En personalplanering som har ovan beskrivna konsekvenser är i högstagrad demoraliserande och har som följd en mängd hell onödiga elevvårdsproblem. Dennaelevvårdsaspekt får enligl min mening inle glömmas bort heller förgymnasieskolans elever. Till en kortaretjänstledighet, som är känd långt i förväg, kan dock ofta behöriga vikarieranskaffas genom att skolans övriga lärare tar s. k. övertimmar. Vissalektioner fordrar lärarhandledning, främsi laborationer och arbelsteknik påyrkesinriktade linjer. I andra fall fungerar undervisningen bällre, om elevernafår använda lektionstiden lill självstudier. Det är sålunda inte möjligt allbehandla vikariefrågan på ett och samma sätt i alla situationer. Jagär därför inte beredd atl föreslå elt generellt indragande av vikarieersättningarunder ett visst antal dagar. Även om t.ex. en återförd resurs skulle gemöjligheter lill vikarie under i snitt halva tiden, skulle vissa linjer ochämnen drabbas betydligt mer än andra. Jag räknar nämligen med atl vikariermåste sättas in för i det närmaste alla frånvarande lärare på de utpräglatyrkesinriktade studievägarna, främst inom industri och hantverk. Bakom deltaligger samma överväganden om säkerhetsfrågor som föranlett mig att minimerasjälvstudieliden på dessa studievägar. Med i stort sett full vikarieinsats pådessa studievägar skulle en återförd resurs inle räcka långt i allmänna ämnenpå främst de tre- och fyraåriga linjerna. Där skulle eleverna i en skiftandeoch slumpvis omfattning kunna få både oplanerade och okontrolleradesjälvstudier under i etl eller flera ämnen. Detta skulle heltstrida mot den syn jag har anfört pä självstudier som en pedagogiskträning. Motdenna bakgrund bör enligt min mening skolledningen lokalt få avgöra i vilkenmån vikarie behöver anställas för en kortare tjänstledighet. Inbesparadelärartimmar skall enligt mitt förslag bokföras och får av skolledningentillföras skolenhetens samlade förslärkningsresurs. Till skillnad från vad somskulle vara fallet i ett generellt system blir det då möjligt att lokallbedöma, om lärarinsatser bör ske i form av vikariat eller i form av ytterligarehandledning under exempelvis självstudietimmar. 1981/82:14 44 8 Andra utbildningsformer än gymnasieskolan Minaöverväganden och förslag i det föregående gäller skolformen gymnasieskolan,dvs. kommunernas och landstingskommunernas gymnasieskolor. Det finns vissasamband mellan gymnasieskolans och en del andra utbildningsformers regelsystem.Bl. a. med hänsyn till detta vill jag här ta upp frågan om vilka återverkningarmina förslag bör få för andra utbildningsformer. Jag har därvid beträffandekommunal och statlig vuxenutbildning saml högskoleutbildning samråttmed chefen för . Riksinternatskoloroch vissa andra privata skolor Riksinlernalskolornaoch de privata skolor som omfattas av privatskolförordningen (1967:270) skallenligt gällande föreskrifter i princip följa gymnasieskolans läroplan.Föreskrifterna om statsbidrag och vissa andra föreskrifter för skolorna utgårfrån denna fömtsättning. Vad jag har föreslagit rörande gymnasieskolan bör ihuvudsak gälla även dessa andra skolor. Del bör ankomma på regeringen ellermyndighel som regeringen bestämmer att ta ställning till vilka mindreskillnader som kan visa sig påkallade. Bergsskolani följer en särskild läroplan som SÖ fastställer. Läroplanen ochvissa organisaloriska föreskrifter följer delvis samma system som gäller förgymnasieskolan. Delsamma är fallet med föreskrifterna om statsbidrag. FörBergsskolan bör utgångspunkten vara alt nuvarande system behålls lills vidare.Det kan emellertid visa sig lämpligt atl göra vissa förändringar i riktning motvad som kommer att gälla för gymnasieskolan. Det bör ankomma på regeringeneller myndighel som regeringen bestämmer att ta slällning till delta. Frågorom statsbidrag till riksinlernalskolorna, privatskolor enligt privatskolförordningenoch återkommer jag till i samband med mina förslag ibudgetpropositionen 1982. Minaförslag i det föregående för gymnasieskolan bör inte få någon inverkan på vadsom gäller för enskilda yrkesskolor enligt förordningen (1971:342) om enskildayrkesskolor eller på vad som gäller för enskilda ianthushållsskolor somomfattas av stadgan för lantbrukets yrkesskolor. Minaförslag för gymnasieskolan rör i princip inte sådan utbildning som avses iförordningen (1971:424) om och statlig vuxenutbildning. Etl undantagfinns dock. Jag anser att specialarbete inte heller bör förekomma i kommunaloch statlig vuxenutbildning, som ju alltid har byggt på etl stort mått avsjälvstudier. Däremot bör det liksom vara möjligt atl inomvuxenutbildningen ersätta delar av studierna med en redovisning av på egen handgenomfört arbete. 1981/82:14 45 Jagförutsätter att komvux-utredningen (U 1978:04) i sill fortsatta arbele kommeratl överväga i vad mån mina övriga förslag för gymnasieskolan bör få sinmotsvarighet för komvux. Slatsbidraglill driftkostnader för sådan högskoleutbildning som inle ulgörsjuksköterskeutbildning utgår f. n. enligt regler som i princip överensstämmermed vad som gäller för gymnasieskolan. För den kommunala högskoleutbildningengäller emellertid särskilda bestämmelser om limramar. Styrelsen förutbildningen har möjlighet till fri resursdisposition inom resp.yrkesulbildningsseklor. Statsbidragssystemetför den kommunala högskoleutbildningen berörs inte av mina förslag rörandestatsbidrag lill gymnasieskolan. Frågan om ett nytt statsbidragssystem för denkommunala högskoleutbildningen bereds f. n. inom . 9 Konsekvenser för personalen av olika åtgärder Ibesparingspropositionen aviserades en kartläggning av väntad övertalighet förolika personalkategorier som en följd av föreslagna besparingsåtgärder. Innanjag går in på överslagsvisa beräkningar för olika ämnesgrupper vill jag erinraom den osäkerhet som finns i alla analyser av della slag, så snart man villöverföra dem lill den enskilda skolan och den enskilda läraren. Vid sidan avsparprogrammet, som i sig ger en minskning av timunderlaget i förhållande tillom inga förändringar gjordes, finns nämligen en rad motstridiga tendenser iden närmaste framtidens skola. I ytterligare några är ökar antalet 16-åringari vissa kommuner, samlidigl som del redan börjat minska i andra kommuner. Merallmänl inträder en stor minskning /85. Mol detta verkar de beslutsom tagils om en utbyggd ram för gymnasieskolan med totalt ca 134000elevplatser på linjer och gmndskoleanknutna specialkurser. Detta innebär ca12000 fler elevplatser än vad som har kunnat läggas ut. I två riktningar,en ökande och en minskande, verkar principen om en ökad satsning på deyrkesinriktade linjerna resp. begränsning av vissa mer teoretiskt inriktadelinjer. Jag vill här också erinra om del relativt omfattade deltidsarbetetbland lärare liksom i samhället i övrigt. Om partiella tjänstledigheter ökar iomfallning, kommer i viss mån ell minskande tjänslgöringsunderlag attbalanseras den vägen. Lärare med tidsbegränsadanställning, bl.a. limlärare och obehöriga, kommer att drabbas först av etlminskat tjänsteunderlag. Yrkesinriktade ämnen har allmänl den lägsta andelentillsvidareförordnade lärare. kan ell minskat timunderlag iyrkesinriktade ämnen på industri- och Prop.1981/82:14 46 hantverksområdetuppvägas av den senaste avkortningen av undervisningsskyldigheten från 32 till29 veckotimmar. Denna sänkta undervisningsskyldighet, som trädde i krafl den 1juli 1980, kan antas ha fått till följd dels att redan anställda lärare åtagitsig arvodesanställningar på timmar uiöver hel tjänst, s.k. tilläggstimmar, delsalt ytterligare lärare anställts. Avdessa faktorer, som verkar i olika riktningar, framgår problemen i att sökabeskriva sluteffekten av de föreslagna förändringarna för olika äm-nesgmpperoch ännu mer för enstaka ämnen. Deberäkningar som görs i det följande utgår alla från vissa givna fömtsättningar,som kommer atl skifta från skola till skola och som också kommer atl kunnapåverkas av skolorna själva genom den fria resursanvändning som jag harföreslagit. I de fall beräkningarna bygger på senast tillgänglig statistik frånSÖ skall också observeras atl denna /83 kommer att vara tre årgammal (, Resursanvändning och ämnesval i /80). Jagvill i detta sammanhang också erinra om atl del f. n. pågår förhandlingarmellan och personalorganisationerna om etltrygghetsavtal. Parterna är överens om de principer som skall ligga till gmndför de fortsatta förhandlingarna. Idet följande redovisar jag utifrån tillgänglig statistik länkbara personalkonsekvenser,uttryckta i ämnen, ämnesgrupper och ungefärliga antal lärarveckotimmar. Någraförsök att i de enskilda fallen räkna ut hur många heltidstjänster som kanberöras är jag inte beredd atl göra mol bakgrund av de skäl jag angivit.Ett rent överslag av antalet heltidstjänster som ryms i det beslutadesparbeloppel om 180 milj. kr. ger som resultat drygt 1 300 tjänster med enundervisningsskyldighet . Antas undervisningsskyldigheten vara29 veckotimmar, blir antalet heltidstjänster drygt 950. Jagvill dock här särskilt betona, att den totala besparingen om 180 milj. kr.långtifrån helt berör underlag för lärartjänster. I betydande utsträckninggörs besparingar på s.k. tilläggstimmar och annan verksamhet, som interäknas in i underlag för hela tjänster (t. ex. stora delar av resurserna förttf, samt stöd- och samordnad specialundervisning. Härtill kommer de resursersom kan utnyttjas genom atl korttidsvikariat inle tillsätts). Jag beräknar attdessa resurser uppgår till ca hälften av den beslutade besparingen om 180milj.kr. Därmed kan del teoretiska antalet berörda heltidstjänster beräknastill mellan ca 500 och ca 700. 9.2Effekter av föreslagna åtgärder Ibörjan av mitt anförande (avsnitt 2.2) summerade jag de åigärder som i olikakombinationer kan ge den beslutade besparingen /83. Jagföreslog där dels ett slopande av länsskolnämndernas möjlig- Prop.1981/82:14 47 hetertill dispensgivning till mindre och fler gmpper än bestämmelserna medger, delsen reduktion av timtalen vid grupper med mindre än 12 elever, dels ensamordning av timplanerna för de tre- och fyraåriga linjerna, dels enmöjlighet till självstudier med bibehållen förstärkningsresurssamt dels möjlighet att omfördela resurser motsvarande inbesparadekorttidsvikariat. Konsekvenser för personalen av dessa åtgärder kommer attinträda i ohka takt och på olika sätt. Jag vill här redovisa konsekvenserna ihuvuddrag. För vissa detaljer kommer jag alt hänvisa till en sammanställningsom jag har låtit göra och som bör fogas till protokollet i delta ärende sombilaga 6. 9.2.1Slopande av länsskolnämndernas dispensgivning Direkteffekt får slopandet av dispenserna. Till övervägande del berörs här s. k.allmänna ämnen, däribland främsi moderna språk. Läsåret1979/80 fördelade sig enligt den statistik som jag nämnde antaletlärarveckoUmmar i gmpper med färre än 8 elever så här (i avrundade lal): Åk1 Åk 2 Åk 3 Totalt (ej linjespecifika, Vadbeträffar fördelningen av dessa myckel små grupper på olika ämnen hänvisar jagtill bilaga 6, punkt 1. 9.2.2Reduktion av timtal vid undervisningsgrupper med upp till 11 elever Jag hartidigare (avsnitt 5) föreslagit en reduktion med av limtalenvid undervisningsgrupper med upp till 11 elever i de fall gruppen kan omfatta30 elever. Linjespecifika, yrkesbetonade ämnen på t. ex. industri- ochhantverksområdet undantas därmed. Jag vill här erinra om mina förslag om enminimering av självstudietiden på denna utbildningssektor (avsnitt 6.3.2). Effekternapå lärartimunderlaget av de föreslagna timreduktionerna vid små grupper kommerhelt naturligt att beröra i princip samma ämnen som jag har nämnt i förraavsnittet. Jag redovisade där del ungefärliga antalet lärarveckotimmar i gmppermed färre än 8 elever. En motsvarande redovisning för grupper med 8 t. o. m.11 elever ser ut så här (i avmndade tal): ÅkI Åk 2 Åk 3 Åk4 Totalt Språk 1175 1375 1250 3 800 Övrigaämnen 1025 2875 1925 700 6525 1981/82:14 48 Enmellan 20- och 25-procentig minskning av lärartimutlaget innebär därmed ettbortfall av i språk och ca i gruppenövriga ämnen. För närmare redovisning beträffande enstaka ämnen hänvisar jagtill bilaga 6, punkl 2. 9.2.3 Ökadsamordning av timplanerna för tre- och fyraåriga linjer Samordningen av timplaner för de tre- och fyraåriga linjerna får olika personalkonsekvenserunder de de tänks successivt införda med böljan i årskurs 1 läsåret1982/83. Då är ännu spareffekten genom ökad samläsning liten.