prop · G503158 · 1981-12-31 00:00:00 — Mångaförsamlingar har gamla och kulturhistoriskt sett värdefulla församlingskyrkor.Restaureringar av dessa kan innebära krav från de kulturminnesvårdandemyndigheternas sida som kan få mycket betydande ekonomiska konsekvenser förresurssvaga församlingar. Exempel finns på församlingar som fått lov att höjasin utdebitering kraftigt i samband med renovering av kyrkan. Enligt uppfattning bör amorteringstiden förde lån som tas upp i samband med renoveringen kunna förlängas. Vidare börstatsbidrag alternafivt extra bidrag kunna övervägas som medel för att hållautdebiteringen nere. Församlingarna inom skattesvaga områden måste emellertidenligt mening stödjas i den kulturvårdande insats, som göres föratt bevara den kulturskatt, som våra kyrkor med inventarier utgör, antingen nudetta skall ske, vilket domkapifiet för sin del förordar, genom skatteutjämningsbidrag,eller genom utjämning över kyrkofonden. I delar av vårt land har den lavinartade kostnadsökningenför detta slag av nödvändiga konserverings- och renoveringsarbeten så tungtbelastat de små församlingarnas ekonomi, att föga utrymme lämnas för medel tillden kyrkliga verksamheten. Förhållandet måste i hög grad uppmärksammas. Prop.1981/82:158 161 Enligt 1 §förordningen (1981:447) om statsbidrag till vård av kulturhistoriskt värdefullbebyggelse kan i mån av medelstillgång statsbidrag ges till vård av sådanbebyggelse. - Huvuddelen av församlingskyrkorna har uppenbart ett sådantkulturhistoriskt värde att det måste vara ett allmänt intresse att de bevarasför framtiden. Om vissa kostnader för byggnadsvården avseende kyrkornautjämnas i det nya systemet finns det en risk att samhället inte känner likastort ekonomiskt ansvar för kyrkobyggnaderna som för andra former avbebyggelse. I och för sig är det tänkbart att ge kyrkofondens styrelse iuppgift att via det extra utjämningsbidraget anslå medel till kostnadskrävanderestaureringar. utgår då ifrån att kyrkan i framfiden inte blirhänvisad till att utan varje form av statsbidrag själv svara för utjämningenutan att statsbidrag även i fortsättningen kommer att utgå åtminstone för dettaändamål och till belopp som står i rimlig proportion till statens stöd tillövrig kulturhistorisk bebyggelse. På de skäl utredningen anfört bör dockifrågavarande kostnader inte bli aktuella för utjämning i systemetsinledningsskede. Beträffandekostnadskrävande kyrkorestaureringar torde det vara rikfigt att inte nu regleradenna fråga. Med hänsyn tUl de stora kulturhistoriska värden det gäller tordekunna förutsättas, att allmänna medel kan tillskjutas härför efter prövningfrån fall till fall. och stiftsnämnden i : Enligt direkfiven skulle utredningen undersöka omutjämningssystemet kunde kompletteras med speciella bidrag ur kyrkofonden förvissa särskilda ändamål som ej kunde inordnas i underlaget för det generellasystemet. Utredningen har dock stannat för att "" avstyrkabidrag till speciella ändamål typ "dyrbara kyrkorestaureringar". Frågan omfinansieringen av kyrkorestaureringar är en ekonomisk fråga av betydandestorleksordning. Det statsanslag som ställs till riksantikvarieämbetetsförfogande för bl.a. dessa ändamål är inte tillräckligt. Församlingarnabelastas ofta med alltför höga kostnader för vården av kyrkorna. Den egentUgakyrkliga verksamheten blir därigenom lidande. På Gotlandhar detta spörsmål sin särskilda betydelse genom de långt avancerade planernapå en byggnadshytta. Som bekant har underhållet av gotlandskyrkorna såsombyggnader uppfattats som ett riksintresse i varje fall sedan rikskollektbörjade beviljas . Den lösning som håller på attväxa fram innebär att såväl som stiftets församlingar tarett långsiktigt ansvar för gotlandskyrkorna. Vissa "fasta" kostnaderinom byggnadshyttans verksamhetsområde, t. ex. för administration, långsiktigplanering av verksamheten och för inventeringsarbete borde i detta sammanhangkunna utgå direkt ur kyrkofonden utan omvägar över Prop.1981/82:158 162 församlingarna eller samfällighet. De belopp det härgäller är med hänsyn till kyrkofondens omslutning små. Ett årligt bidrag tillbyggnadshyttan om skulle innebära en betydande stabilisering avverksamheten. Stiftsnämndenanser att frågan om kyrkorestaureringar är en angelägen fråga på grund av destora kostnader som dessa ofta medför. Medel härför bör därför kunna utverkasäven för den fidsperiod som ligger närmast i fiden. Ämbetetkan vitsorda att antalet församlingar, som icke längre mäktar med att med hjälpav egna skatteintäkter svara för en ur tekniska och kulturhistoriska synpunktertillfredsställande vård av sina kyrkor och deras inventarier, ökat senare år,icke minst genom kostnadsutvecklingen på byggnadssidan. Ur kulturminnesvårdenssynpunkter är denna utveckling oroande, då den innebär ett hot mot denoersättliga del av landets kulturarv som kyrkorna, deras inredning ochinventarier utgör. Att ämbetet genom sina bidragsmedel i någon störreutsträckning skulle kunna råda bot på denna utveckling är, som påpekades idirektiven, icke möjlligt. Ämbetet finner det därför ytterst angeläget attproblemet tas upp till behandling i samband med den närmare analys av denkyrkokommunala ekonomien som utredningen förordar och att arbetet härmedsnarast kommer till stånd. Ämbetet vill i detta sammanhang framhålla attämbetet i princip delar utredningens uppfattning att särskilt kostnadskrävandekyrkorestaureringar, som leder till vad utredningen betecknar som"överstandard", icke skall stödjas genom ett utjämningssystem. Vadsom skall betecknas som "överstandard" måste dock närmare övervägas,vilket bör kunna ske i samband med den föreslagna andra etappen av utredningen. församlings- coh pastoratsförbund: Utredningenavstyrker att i utjämningssystemet inarbeta bidrag till kyrkorestaureringar. Frågan omfinansieringen av kyrkorestaureringar är en ekonomisk fråga av betydandestorleksordning. De statsanslag som ställes tiU riksantikvarieämbetetsförfogande för bl. a. dessa ändamål är inte tillräckliga. Församlingarnabelastas ofta med alltför höga kostnader för vården av kyrkorna. Den egentligaverksamheten blir därigenom lidande. Förbundsstyrelsenvill i enlighet med uttalandena i direktiven förorda att en faktor, anknutentill kostnaderna för underhåll och restaurering av församlingskyrka, inarbetasi ett nytt utjämningssystem. Förbundsstyrelsenföreslår att, utöver vad ovan anförts, i det utredningsarbete om kyrkansekonomi, som utredningen förordar och förbundsstyrel- 1981/82:158 163 sen tillstyrker, dessa frågor beaktas. En lösning som börprövas skulle vara att medel avsattes för dessa ändamål hos kyrkofonden. Vissandel av den allmänna kyrkoavgiften (som förutsätts vara en komponent i ettframtida ekonomiskt utjämningssystem) och någon del av avkastningen av löneboställetsskog - motsvarande vad som skulle kunna utgå i form av ersättning förbyggnadsvirke - skulle utgöra specialdestinerade medel för restaureringsändamål.Statsanslagen till kyrkobyggnadsändamål, som ställes till riksan-fikvarieämbetetsförfogande, skulle också kunna överföras till kyrkofonden. Bidrag kunde utgåefter ett ansökningsförfarande. Samfällighetendelar vidare utredningens uppfattning, att bidrag av den storleksordning, somerfordras för att få någon reell betydelse i fråga om t. ex.kyrkorestaureringar, inte bör utgå ur fonden. Föreningenvill framhålla vikten av att också frågan om finansieringen avombyggnads- och underhållsarbeten av kulturellt värdefulla byggnader på någotsätt löses. Det är inte den enskilda kyrkokommunens sak att mer eller mindreensam bära kostnader för underhåll av kulturbyggnad, som är av riksintresse. Däremotanser vi det helt befängt, att kyrkofonden skulle svara för hel-ellerdelkostnad för kostnadskrävande kyrkoreparationer. Skulle detta genomföras,konserveras den tendens som redan nu är alltför stark i vårt land, att en gånguppförd kyrkobyggnad skall bestå, oberoende av om den är funktionsduglig ellerej. Det finns redan nu skräckexempel på hur församlingar - med Riksanfikvarieämbetetsgoda minne - satsat hela sin ekonomi för årtionden framåt i en fullständigthopplös kyrkobyggnad och skaffat sig en utdebitering långt utöver vad som ärförsvarbart. Omsorgen om kyrkan får inte i första hand gälla byggnader, utanmåste gälla människorna. 9.2 Försäkringsfrågor m. m. I likhet med utredningen (s. 83) anser kollegiet att detär angeläget att en specialundersökning genom utredningens försorg görs omkyrkofonden lämpligen bör ta över försäkringskostnaderna för kyrkobyggnader ochboställsegendom. Prop.1981/82:158 164 I detta sammanhang vill också framhålla värdetav att kostnaderna för försäkringar av kyrkor och kyrkans byggnader kunde centraUserasoch får anhålla att detta utredes. Beträffande försäkringskostnaderna bör frågan härom kunnalösas stiftsvis efter förhandlingar mellan respektive sfift ochförsäkringsbolag. Lagen om försäkringsavtal hindrar varje form av försäkringhos annan än försäkringsbolagen. och stiftsnämnden i ": I detta sammanhang kan det vara lämpligt att ta upp fråganom kyrkornas och boställsegendomens försäkring. Stiftsmyndigheterna är positivatill att försäkringsfrågan om möjligt får sin lösning genom en"kollektiv" försäkring via kyrkofonden eller helt enkelt genom attdenna garanterar att uppkomna skador ersattes utan att formellaförsäkringsavtal upprättas. Ur stiftsnämndens synpunkt är det särskilt angeläget attden specialundersökning om finansieringen av försäkringskostnader förkyrkobyggnader och boställsegendom som namnes i utredningen genomförs. Vad gäller frågan om kyrkans försäkringar uppgår premiernahärför till mycket stora belopp. Frågan om inte en samordning av försäkringarnaunder, kyrkofondens förvaltning är möjlig bör närmare utredas. Utredningenpekar (s. 83) på det ekonomiska problem som försäkrings-: kostnaderna förkyrkobyggnaderna - liksom för deras inredning och inventarier - innebär förförsamlingar med svag ekonomi. Ämbetet finner också att denna fråga börbehandlas av utredningen med syfte att nedbringa dessa kostnader utan attförsäkringsskyddet försvagas. En underförsäkring av en kyrkobyggnad eller dessinventarier kan orsaka svårigheter vid återställningsarbeten som urkulturminnesvårdens synpunkter är angeläg- Den närmare specialundersökning om försäkringskostnadernaför kyrkobyggnader och boställsegendom som utredningen inte haft möjlighet attgenomföra fillstyrkes av förbundsstyrelsen. Likaså tillstyrkes att ordningen får erläggande av ATP-avgiftenför präster och kyrkomusiker uppmärksammas. Prop.1981/82:158 165 Den tanke utredningen väcker om kyrkans försäkringar,förefaller intressant. Det framgår dock inte, om utredningen tänkt sig attteckna en gemensam försäkring eller om det skulle bli fråga om att kyrkofondenskulle överta den ekonomiska risk, som försäkringsbolagen nu står för. Medtanke på att försäkringspremierna i vår församling motsvarar ca 3öre/skattekrona efter hårda förhandlingar med bolagen, anar vi att här finnsbetydande belopp att hämta. Samfälligheten ser också positivt på utredningenstankegångar angående administrativa förenklingar beträffande ordningen för erläggandeav ATP-avgifter för vissa präster och kyrkomusiker. Den av utredningen aktualiserade frågan angåendeförsäkringskostnaderna för kyrkobyggnader och boställsegendom bör bli föremålför ytterligare utredningar. Dessa bör då omfatta även församlingshem och annankyrkokommunal egendom. tillstyrker att det tillsätts en utredning omkyrkokommunernas försäkringskostnader. Utredningen föreslår att boställsegendomen och kyrkornasamordnas försäkringsmässigt. Samfälligheten tillstyrker en utredning omkyrkans försäkringskostnader men anser att delar av nuvarande försäkringspaketinte skall skiljas ut. Risk finns då att kvarvarande delar, som kyrkokommunernasjälva skulle stå för, blir i motsvarande mån dyrare. 9.3 Kostnader för prästers och kyrkomusikers fackligaförtroendemän Förbundsstyrelsen vill i detta sammanhang peka påkostnader som enskilda kyrkokommuner har för prästers och kyrkomusikersfackliga förtroendemän. Denna typ av kostnader bör också övertas av kyrkofonden. menar att de kostnader som enskilda församlingar ellerkommuner har för prästers och kyrkomusikers fackliga förtroendemän till fulloskall täckas- genom bidrag från kyrkofonden. Prop.1981/82:158 166 Lenhovda-Herråkra kyrkliga samfällighet: Vi yrkar att samtliga kostnader för sådan regional fackligförtroendeman-naverksamhet skall bekostas av medel genom årliga bidrag frånkyrkofonden. 9.4 Genomförandet av en reform m. m. Enligt utredningens förslag (s. 85) skall präsfiönebidragenoch tillskotten vara låsta beloppsmässigt fram till desssystemet revideras. Beträffande lönebidragen utgår kollegiet ifrån att hänsynkommer att tas till de ändringar i prästorganisationen inom pastoraten som skerunder perioden. Det föreslagna systemet har byggts upp på sådant sätt attdet utan större svårigheter kan databehandlas. Utredningen förutsätter att detkan kopplas till skattesystemet så att bidrag och avgifter avräknas motuppburen skatt. RRV vill framhålla att en fullständig integrering förnärvarande inte kan ske med ADB-systemet för folkbokföring och beskattning.Länsstyrelsernas avräkning med kommunerna av kommunalskatt sker genom att deför avräkningen erforderliga uppgifterna tas ut från ADB-systemet och sammanställsmanuellt på s. k. redovisningsräkningar för varje församling resp. kommundel.Alla uppgifter som ingår i skatteunderlaget vid kommun-avräkningen finnsinte heller lagrade i ADB-systemet. RRV anser att sättet för bearbetning och sammanställningav de uppgifter som skall ingå i kyrkans utjämningssystem bör bli föremål förytterligare överväganden. Behovet av ADB-stöd för utjämningssystemetaktualiserar bl. a. frågan om i vilken utsträckning en samordning kan ske medett motsvarande stöd i länsstyrelsernas system för avräkning med kommunerna avkommunalskatt. Gemensamma komponenter i de båda systemen är vad gäller dekyrkliga kommunerna dels idenfitetsuppgifter för församlingar m. fl. såsomobjekt för den ekonomiska utjämningen och mottagare av församlingsskatten, delsförsamlingarnas skatteunderlag såsom underlag för uträkningen av allmänkyrkoavgift och allmänt utjämningsbidrag i det förstnämnda systemet och föruträkning och utbetalning av församlingsskatt i det andra systemet. har haft inledande kontakter med RRVom bl. a. dessa frågor. RRV förutsätter att den närmare utformningen avsystemet även fortsättningsvis sker i nära samarbete med RRV. 1981/82:158 167 anser att reformen inte bör träda i kraftförrän ... Stiftsnämndenanser också att reformen bör genomföras i två etapper. Den första etappen böremellertid inriktas på åtgärder som kompenserar de kyrkUga kommunerna förinkomstbortfall som förorsakas av fattade beslut omreducering av det stafiiga skatteutjämningsbidraget och minskningen avskatteunderlaget. Utredningen har uppgivit att det krävs en höjning avkyrkoavgiften med för att kompensera dessa faktorer. En andraetapp - införande av ett inomkyrkligt utjämningssystem och avskaffande av kyrkofondsavräkningen- bör genomföras när ytterligare utredning, bl. a. en analys av dekyrkokommunala kostnaderna, och redan förutskickade ändringar i fråga omstatligt skatteutjämningsbidrag och skatteintäkter kan beaktas i ettreformförslag. Den av sfiftsnämndenförordade i första etappen begränsade reformen förutsätter vissa ändringar ilagen om kyrkUga kostnader. Gränsen beträffande öretalet för kyrkoavgiften fårändras i 8 §. Dessutom bör 10 § ändras så att den överensstämmer med det sättpå vilket kyrkoavgiften numera bestämmes. Utredningenhar inte tagit ställning till vilka övergångsanordningar som kräves vidinförandet av systemet men pekar på att en sådan fråga gäller 1982 årsavräkning mellan kyrkofonden och pastoraten. Denna fråga är redan nu aktuellför stiftsnämnderna. Anvisningar har kommit från kammarkollegiet i dagarnaangående de uppgifter som pastoraten skall lämnastiftsnämnden enligt 11 § kung. om kyrkliga kostnader. Om reformen träder ikraft måste slutliga direktiv om hur det skall förfaras med 1982 årsårs avräkning lämnas stiftsnämnden före tidpunkten för avräkning-ensfastställande (). Man börenligt stiftsnämndens mening i första hand inrikta sig på att göra den sista avräkningen1983. Eftersom det extra utjämningsbidraget synes komma att behöva fillämpas iganska stor utsträckning, i vart fall fill en början, så bör det vara möjUgtatt den vägen korrigera alltför stora skillnader mellan den preliminära ochslutliga avräkningen. Stiftelsen anser att en reform ur riksfinansieringssynpunktär så önskvärd och så föga kontroversiell att den med hänsyn till denekonomiska utvecklingen och kraven på rafionella strukturer bör genomföras såsnart som möjligt. Det föreslagna ikraftträdandet den 1 januari 1983tillgodoser detta syfte. Om ett nytt system i enlighet med förslaget genomförs börStiftelsen finansiering upphöra med sin verksamhet. 1981/82:158 168 närvarande en obetydlig kapitalbehållning. Genom denhöjning av den rekommenderade avgiftssatsen som har genomförts ärdet emellertid tänkbart att stiftelsen vid utgången av skulle kunna haett visst kapital till förfogande. Stiftelsenkan upplösas om en av stiftarna påkallar det. Om ett positivt besked rörande enkyrkofondsreform kan lämnas eller kyrkofonden även utan en sådanreform förklarar sig beredd att överta sfiftelsens funkfioner är stiftelsensstyrelse för sin del beredd att föreslå sina huvudmän åtgärder som innebärstiftelsens upplösning. 1981/82:158 169 Propositionens huvudsakliga innehåll ............................ 1 1 Lag om ändringi lagen (1970:940) om kyrkliga kostnader.... 3 2 Lag om ändringi lagen (1979:362) om skatteutjämningsbidrag 11Utdrag av protokoll vid regeringssammanträde .. 13 1 Inledning.................................................................. 13 2 Föredragandensöverväganden............................... 14 2.1 Bakgrund ........................................................ 14 2.1.1 Allmänt.................................................. 14 2.1.2 Kyrkofondensutjämningsfunktion......... 15 2.1.3 Skatteutjämningsbidragtill kyrkliga kommuner 17 2.2 Ett nyttutjämningssystem............................... ..... 20 2.3 Systemets nivåoch ekonomiska ramar............ ..... 25 2.4 Systemets närmareutformning....................... ..... 26 2.5 Rikskyrkligaändamål....................................... 31 2.6 Styrelse förkyrkofonden.................................. 32 2.7 Övriga frågor.................................................... 33 2.8 Genomförande................................................. ..... 34 3 Upprättadelagförslag............................................... 35 4 Specialmofivering...................................................... 36 4.1 Förslaget tilllag om ändring i lagen (1970:940) om kyrkliga kostnader 36 4.2 Förslaget till lag om ändring i lagen (1979:362) om skatteutjämningsbidrag 42 5 Hemställan................................................................ 42 6 Beslut ...................................................................... 43 BUaga 1Utredningens sammanfattning av sina överväganden och Bilaga 2Utredningens lagutkast jämte kommentarer..... 56 Bilaga 3 Förteckning över remissinstanser ochsammanställning av remissyttranden över betänkandet (SOU 1981:88) Ekonomisk utjäm ning inom jämte (SOU 1981:89) bilagor 68