prop · G503126 · 1981-12-31 00:00:00 — omvissa ändringar i reglerna om stöd för individuell handikappanpassning avbostäder m. m. beslutadden 24 febmari 1982. Regeringenföreslår att antaga de förslag som har upptagits i bifogade utdrag avregeringsprotokoll. Ipropositionen behandlas statens anslag i form av bostadsanpassnings-bidrag ochförbättringslån. Iproposifionen föreslås att möjligheten att bevilja bidrag för individuellhandikappanpassning av bostäder utvidgas i några avseenden. Även åtgärder avstörre omfattning som har samband med rehabihtering, funktionsträning samtsjukvård blir bidragsberättigande. Likaså skall avlastningsfamiljer och ickesammanboende föräldrar som har gemensam vårdnad om ett handikappat barn kunnabeviljas bidrag i vissa fall. Även åtgärder som har samband med handikappadebarns och ungdomars utveckling mot ett självständigt liv och åtgärder som harsamband med hobbyverksamhet blir i vissa fall bidragsberättigande. Stödet till handikappbetingadeåtgärder som är allmänt standardhöjande skall beviljas som ett bidrag föråtgärder som inte kostar mer än . För standardhöjande åtgärder som är dyrareskall bostadslån med räntebidrag kunna lämnas för den överskjutande kostnaden. Enligtproposifionen skall vidare beslutanderätten i ärenden i vilka det söktabidraget inte överstiger . decentraliseras från länsbostadsnämndernatill kommunerna. Ändringarnai stödsystemet skall träda i kraft . Decentraliseringen avbeslutanderätten skall ske . Inkomstgränsen för rätt fill förbättringslån höjs från . för ogifta och från . Ändringenskall träda i kraft . 1 1981/82. 1981/82:126 2 Närvarande:statsminister , ordförande, och statsråden , , ,, Åsling, Söder, , , , , , ,, Elmstedt, Tilländer, Ahrland, Propositionom vissa ändringar i reglerna om stöd för individuell handikappanpassning avbostäder m. m. Reglernaom bostadsanpassningsbidrag infördes (prop. E 5, CU1973:19, rskr 1973:208). Bidrag kan beviljas för aU anpassa bostäder förhandikappade. Reglerna för bidragsgivningen, som finns i kungörelsen (1973:327)om bostadsanpassningsbidrag, har varit i stort sett oförändrade . Vid1979/begärde att regeringen på lämpligt sätt skulleföranstalta om en utvärdering av systemet med bostadsanpassningsbidrag (CU1979/80:22, rskr 1979/80:240). En översyn har gjorts i två etapper. I denförsta har handikappinstitutet kartlagt bristerna i bidragsgivningen.Kartläggningen redovisades lill den 27 april 1981.1 denandra etappen av översynen har resultatet av kartläggningen utvärderats ochförslag till förbättringar lagts fram. Bidragsreglernahar setts över inom . Resultatet av detta arbete harredovisats i departementspromemorian (Ds Bo 1981:5) Översyn av reglerna om stödför individuell anpassning av bostäder. Promemorian som också innehåller ensammanfattning av resultatet av kartläggningen och en redogörelse för gällanderegler - bör fogas till protokollet i detta ärende som bilaga 1. andra etappen fick handikappinstitutet i huvudsak till uppgift att ta framunderlag för beslut om dels den gmndläggande ansvarsfördelningen ihandläggningen av bidragsärenden, dels informations- och utbildningsfrågor.Resultatet av institutets arbete har redovisats i promemorian Roll- och ansvarsfördelningm.m. vid handläggning av bostadsanpassningsbidrag, som bör fogas tillprotokollet i detta ärende som bilaga 2. Prop.1981/82:126 3 Regeringenuppdrog åt att belysa möjligheterna fill ochkostnaderna för en decentralisering av beslutanderätten fill kommunerna isådana läne- och bidragsärenden i vilka länsbostadsnämnderna beslutar somförsta instans. Uppdraget redovisades till den 29 juni1981. En sammanfattning av utredningsmaterialet i den del som avser bostadsanpassningsbidragensamt överväganden och förslag bör fogas till protokollet idetta ärende som bilaga 3. Departementspromemorian,handikappinstitutets promemoria och utredning i den del somavser bostadsanpassningsbidraget har remissbehandlats. Yttranden har avgetts avbostadsstyrelsen, statens planverk, , ,statens råd för byggnadsforskning, , kommun, Göteborgskommun, kommun, kommun, kommun, ,kommun, , kommun, kommun. , landstingsförbundet, handikappinstitutet, De handikappadesriksförbund (DHR), (), , , Svenska , HSB;sriksförbund, allmännyttiga bostadsföretag () och (). HCK har i sitt yttrande hänvisat tillyttrande från . Vidare har yttrande kommit infrån . En sammanställning av remissyttrandena bör fogastill protokollet i detta ärende som bilaga 4. 1981/82:100 bil.16 har regeringen föreslagit att i avvaktan på en särskildproposition i ämnet under trettonde huvudtiteln fill anslaget B 8. Vissbostadsförbättringsverksamhet m.m. för /83 anvisar ettförslagsanslag av 120 milj. kr. Jaganhåller att nu få ta upp frågan om stöd för individuell handikappanpassningav bostäder m. m. och den nyssnämnda anslagsfrågan. Måletför samhällets insatser för personer med funktionsnedsättningar är att de skallleva ett i möjligaste mån normalt liv. Om de skall kunna bo som andra, fömtsätterdet i många fall att den fysiska miljön görs tillgänglig. Krav påhänsynstagande till handikappades behov vid utformningen av den fysiska miljöni och nära bostaden finns i 42 a och 48 a §§ byggnadsstadgan (1959:612). Därfinns regler om den generella anpassning som skall göras vid ny- ochombyggnader. En redogörelse för dessa regler finns i avsnitt 6 i bilaga 1. Somjag inledningsvis nämnde lämnar staten stöd i form av bostadsanpassningsbidragför individuell anpassning av bostäder. 1981/82:126 4 dragetkan under vissa förutsättningar kombineras med förbättringslån ellerbostadslån. Enändamålsenlig individuell anpassning av bostäder medför ökade möjligheter förhandikappade att leva ett självständigt liv. kan det besparasamhället betydande kostnader inom andra områden. Stödet bör vara utformat så atldet möjliggör för så många handikappade som möjligt att bo i en egen bostad. Bostadsanpassningsbidragenhar blivit allt betydelsefullare, bl. a. med hänsyn till denallmänna strävan atl undvika institulionsboende. Föratt resuhatel av en anpassning skall bli bra måste bl. a. beslutande myndigheterha god kunskap i anpassningsfrågor. Det är dessutom viktigt att handläggningenav ansökningar om bidrag är snabb, så att den enskilde kan genomföra denplanerade anpassningen utan en påfrestande väntetid. Snabba beslut förutsätterbåde enkla mtiner och en smidig samverkan mellan alla som är inblandade ihandläggningen. Kommunenhar ansvar för planering och genomförande av bostadsförsörjningen på denlokala nivån. Bestämmelser om kommunens befogenheter och skyldigheter i frågaom bostadsförsörjningen finns i lagen (1947:523) om kommunala åtgärder tillbostadsförsörjningens främjande m. m. Enligt lagen åligger det bl. a. kommunenatt förmedla statliga lån och bidrag. Kommunens särskilda ansvar förhandikappades boende regleras i socialtjänstlagen (1980:620) som föreskriver(21 §) att socialnämnden skall medverka till atl handikappade får bo på ettsätt som är anpassat efter deras behov av särskilt stöd. Iavsnitt 8 i bilaga 1 redovisas resultatet av handikappinstitutets kartläggningav bristerna i bidragsgivningen. Kartläggningen visar att berättigade anspråki huvudsak tillgodoses men att det finns vissa brister både i självabidragsreglerna och i myndigheternas handläggning. Med anledning av deredovisade bristerna kommer jag att förorda förbättringar vad gäller både stödetoch handläggningen. Innanjag redovisar dessa förslag vill jag emellertid ta upp frågan om bidrag föranpassning av bostäder för personer med svåra handikapp. begäran omen utvärdering av systemet med bostadsanpassningsbidrag föranleddes av enmotion (1979/80:1514) i vilken motionären bl. framhöll att det råder storosäkerhet vid tillämpningen av reglerna om bostadsanpassningsbidrag när del ärfråga om att anpassa bostäder för personer med svåra handikapp och att dettaleder till att sådana lägenheter inte byggs eller inte får erforderligutrustning. Som jag tidigare nämnde finns det krav på generellhandikappanpassning vid ny- och ombyggnad i 42 a och 48 a §§ byggnadsstadgan.Kostnaden för denna anpassning beaktas vid bostadslån och förbättringslän.Enligt kungörelsen om bostadsanpassningsbidrag kan bidrag beviljas för sådanaåtgärder inom och i anslutning till bostaden som behövs för att en handikappadperson skall kunna utnyttja lägenheten på ett ändamålsenligt sätt. På grundvalav denna be- Prop.1981/82:126 5 stämmelsekan bidrag beviljas vid ny- och ombyggnad för handikapp-betingade åtgärder sominte krävs enligt 42 a och 48 a §§ byggnadsstadgan. I praxis har regeringen medgettbidrag för en långtgående anpassning av bostäder för gravt handikappadepersoner. För handikapplägenheter, dvs. lägenheter som är avsedda att upplåtastill personer med vanligtvis grava handikapp, kan det vara nödvändigt med enmera långtgående generell anpassning än vad som krävs enligt bestämmelserna ibyggnadsstadgan. föreskrifter till kungörelsen är ett uttryckför detta. För generell anpassning av handikapplägenheter gäller sålunda intekravet att frågan om en åtgärd är bidragsberättigande skall bedömas utifrån enenskild handikappads behov. Enligt min mening fillgodoser de nuvarandebidragsreglerna med de förslag fill förbättringar som jag kommer att förorda idet följande berättigade anspråk när det gäller bostäder för personer med svårthandikapp. Den osäkerhet som kan råda beträffande tillämpningen avbidragsreglerna bör kunna avhjälpas genom informafion och utbildning. Jagåterkommer senare till informations- och utbildningsfrågor. 2.2Stödtagare och stödberättigande åtgärder Jagvill först ta upp frågan om vilka som kan beviljas stöd och för vilka åtgärdersom stöd kan beviljas. Jag kommer att föreslå vissa ändringar i de nuvarandereglerna. Enligtgällande bestämmelser kan stöd beviljas endast för anpassning av permanentbostäder.Följande två undantag föreslås i departementspromemorian Översyn av reglernaom stöd för individuell anpassning av bostäder: Avlastningsfamiljer som taremot ett gravt handikappat barn skall kunna beviljas stöd om åtagandet bedömsvara av långsiktig karaktär. Med avlastningsfamilj avses en familj eller enperson som i sin bostad regelbundet vårdar ett gravthandikappat barn, antingen för att bereda de biologiska föräldrarna tillfälletill vila och rekreation eller för att ge ett institutionsplacerat barnmöjligheter att vistas i normal miljö. Om handikappade barn borväxelvis hos icke sammanboende föräldrar som har gemensam vårdnad om barnetskall stöd kunna beviljas för individuell anpassning av båda föräldrarnasbostäder. Remissinstansernatillstyrker eller har inte någon erinran mot förslagen. Även jag finnerförslagen angelägna och förordar att de genomförs. När det gäller debidragsberättigande åtgärderna kan bostadsanpassningsbidrag f. n. beviljas föråtgärder som har samband med rehabilitering, funktionsträning och sjukvårdendast under fömtsättning att åtgärderna är av mindre omfattning. Idepartementspromemorian föreslås att stöd skall kunna lämnas även för åtgärderav större omfattning. Förslaget mofiveras med att efterfrågan pä resurser inominstitutionernas ram därmed minskar och att den handikappade slipper resan institution och därigenom kan ägna mer tid åt träning och behandling hemma. Prop.1981/82:126 6 Förslagetfillstyrks eller lämnas utan erinran av remissinstanserna. Bostadsstyrelsenframhåller emellertid bl. a. att behovet av utrymmen för träningsredskap ochsjukgymnastik i många fall måste fillgodoses genom tillbyggnad av bostaden.Förslaget medför således enligt styrelsen ofta kostnadskrävande åtgärder somställer höga krav på att behovet styrks. Föregen del förordar jag atl förslaget i promemorian genomförs. Med anledning avvad anför vill jag - i likhet med civilutskottet (CU1976/77:18 s. 48) - framhålla att en särskild prövning av behovets tyngd krävsnär det är fråga om mer kostnadskrävande åtgärder. I en sådan prövning börenligt min mening också ingå en bedömning av kostnaderna för andra sätt atttillgodose den handikappades behov. Jag vill redan i detta sammanhang anmälaatt jag (avsnitt 2.4) kommer att föreslå att stödet för omfattandeåtgärder som är standardhöjande skall utformas som ett bidrag i kombination medett bostadslån. Närdet gäller den närmare bestämningen av de åtgärder som skall varastödberättigande vill jag särskilt behandla simbassänger, som kan behövas förfunktionsträning men som inte berättigar till stöd. Enligt departementspromemorianbör stöd i vissa undantagsfall kunna beviljas även för simbassänger. Därvidskall dock åtgärden vara oundgängligen nödvändig med hänsyn till handikappet,och samhällets kostnader skall vara klart lägre än för andra lösningar.Bostadsstyrelsen konstaterar att det här alltid måste bli fråga om inomhusbassänger,som ofta medför kostnadskrävande tillbyggnader, och är myckel tveksam fill huren prövning av behovet och en bedömning av samhällets kostnader för olikaalternativ skall kunna göras. Styrelsen avstyrker därför stödmöjligheten försimbassänger. Föregen del anser jag att stöd bör kunna beviljas för simbassänger, dock endast ide fall då träning i vatten är enda sättet för en handikappad att motverkaallvarliga funkfionsnedsättningar. Behovet skall således vara synnerligenangeläget och bör styrkas genom intyg av läkare. I likhet med vad som föreslåsi promemorian anser jag vidare att det måste krävas att samhällets kostnaderför en sådan lösning skall vara klart lägre än för andra lösningar. Somunderlag för prövningen av ansökningar om stöd i dessa fall bör yttrandeninhämtas från landsfinget och kommunen om kostnaderna för alternafivalösningar. Idepartementspromemorian föreslås stödmöjligheten vidgad även i följande tvåavseenden: 1.Åtgärder som behövs för att underlätta utvecklingen mot ett självständigt livi en egen bostad. Som exempel nämns åtgärder som behöver vidtas för att ADL-träningskall kunna ges utvecklingsstörda barn på ett pedagogiskt riktigt sätt. Med ADL-träningavses utveckling och träning av praktiska färdigheter som behövs för dendagliga livsföringen, t. ex. att lära sig äta själv, att ta på sig sina kläderoch att sköta sin hygien. Vidare nämns att det kan vara fråga om att avskiljaen del av bostaden för en handikappad ung människa som en mjuk övergång fillen egen bostad på annat håll. Prop.1981/82:126 7 2.Anpassning av bostaden för en hobbyverksamhet. Förslaget omfattar handikappadesom av någon anledning inte kan delta i aktiviteter utom bostaden och för vilkabostaden utgör den fysiska ramen för praktiskt taget alla aktiviteter. Remissinstansernafillstyrker förslagen eller lämnar dem utan erinran. Vad gäller förslaget omåtgärder för att underlätta utvecklingen mot ett självständigt liv i en egenbostad fömtsätter att förslaget syftar till att skapa en vissavskildhet inom den befintliga bostaden och att det således inte är fråga omatt genom tillbyggnad iordningställa en komplett bostad för den handikappade.Beträffande förslaget om anpassning för hobbyverksamhet utgår styrelsen ifrånatt förslaget begränsas till anpassningsåtgärder inom befintlig byggnad inkl.eventuella biutrymmen i en särskild byggnad på fastigheten. Föregen del vill jag anföra följande. Det är en självklarhet att också den som harett handikapp, även ett svårt sådant, skall ges möjligheter till ett vuxenliv isjälvständighet. Frigörelsen från föräldrarna är emellertid en svårare processatt gå igenom för en ung människa som är beroende av hjälp för sin dagligalivsföring än för andra ungdomar. Också många vuxna handikappade bor kvar iföräldrahemmet på grund av sitt hjälpbehov. Ett sätt att underlätta frigörelsenkan vara att avgränsa någon del av bostaden på ett sådant sätt att en visssjälvständighet kan beredas den handikappade. Jag förordar därför att bostadsanpassningsbidragskall kunna lämnas för sådana åtgärder som syftar till att underlätta enhandikappad persons utveckling mot ett självständigt liv. Åtgärder med dettasyfte fillgodoser ett behov som normalt inte är långvarigt eller bestående. Jagförordar därför att endast sådana åtgärder som kan vidtas inom befintligbyggnad bör kunna komma ifråga. En mindre tillbyggnad bör dock undantagsvisanses stödberättigande, om det är motiverat av planlösningsskäl. Självfalletbör ombyggnad av en störte lägenhet till flera mindre inte komma i fråga för stöd. Förslagetom stöd för att anpassa bostaden fill en hobbyverksamhet tar sikte på en liten gmpppersoner som av någon anledning inte kan delta i aktiviteter utanför bostadenoch som därför riskerar att bli mycket isolerade. Behovet av en meningsfullsysselsättning i bostaden är naturligtvis särskilt stort för dessa människor.Det kan vara fråga om vävning, modellsnickeri och liknande verksamheter. Deflesta hobbyverksamheter kräver inte någon särskild anpassning av bostaden. Ensådan kan därför bli aktuell bara i några enstaka fall, t. ex. om ettbefintligt utrymme i huset behöver göras tillgängligt för en rörelsehindrad.Det är knappast troligt att en tillbyggnad kan vara nödvändig annat änundantagsvis. Om en tillbyggnad behöver göras för detta ändamål anser jag dockatt stöd skall kunna beviljas för en sådan. Jag vill även här stryka under vid kostnadskrävande åtgärder bör undersöka om den handikappades behov kantillgodoses på ett billigare sätt. Prop, 1981/82:126 8 såledesatt möjligheten att bevilja stöd för hobbyverksamhet införs i enlighet medförslaget. Jag vill även i delta sammanhang framhålla att jag (avsnitt2.4) kommer att föreslå att stödet för omfattande åtgärder som är allmänt standardhöjandekommer att utformas som ett bidrag i kombination med bostadslån. Enligtkungörelsen om bostadsanpassningsbidrag kan bidrag för standardhöjandeåtgärder beviljas endast om dessa är av väsentlig betydelse för denhandikappade och om de är av mindre omfattning och inte är ett led i en störteupprustning. Som regel torde åtgärderna anses vara av mindre omfattning omkostnaden för dem undersuger . Enligt handikappinstitutet medförbegränsningen av stödmöjligheten till endast åtgärder av mindre omfattning destörsta problemen för handikappade. Man anser att begränsningen drabbar främstäldre och handikappade personer som bor i bostäder med låg standard. I dessabostäder är behovet av anpassning ofta mycket stort, och nästan alla åtgärderinnebär en standardhöjning. Enligt handikappinstitutet avslås bidragsansökanofta av den anledningen. I departementspromemorian konstateras atl samhälletsstöd för uppmstning av bostäder till lägsta godtagbara standard beviljas i formav bostadslån och förbättringslån. Handikappade kan emellertid behöva anpassaen bostad som uppfyller kraven på lägsta godtagbara standard på ett sätt som innebären standardhöjning av störte omfattning. I promemorian föreslås att stödet förindividuell anpassning skall vidgas så atl del omfattar också standardhöjandeåtgärder av större omfattning under förutsättning att bostaden redan uppfyllerkravet på lägsta godtagbara standard. Remissinstansernatillstyrker förslaget eller har ingen erinran mot det. anser dock attfrågan behöver belysas ytterligare. För uppmstningtill lägsta godtagbara standard i bostadssaneringslagens (1973; 531) meninganser jag att endast bostadslån eller förbättringslån bör kunna komma i fråga.För handikappbetingade standardhöjande åtgärder över denna nivå bör stöd förindividuell anpassning kunna beviljas. Handikappade bör så långt det ärmöjligt inte drabbas av kostnader för anpassningsåtgärder i en redan modernbostad. Jag förordar därför att stödet för individuell anpassning får beviljasför standardhöjande åtgärder i bostäder som uppfyller lägsta godtagbarastandard om åtgärden är av väsentlig betydelse för den handikappade och inte ärett led i en större upprustning. Jag återkommer senare (avsnitt 2.4) till dennärmare utformningen av stödet lill standardhöjande åtgärder. Enligtgällande regler kan bidrag beviljas för allergisanering, dvs. att byta ut elleravlägsna sådant som innehåller allergiframkallande ämnen. I departementspromemorianredovisas dels svårigheter att bedöma vilka åtgärder som bör vidtas medbostaden p. g. a. allergin, dels alt även åtgärder beträffande bostadensinredning kan behöva vidtas, t. ex. utbyte av gardiner och möbler. Förslag försfram om hur behovet av åtgärder bör styrkas. Jag vill för sammanhangets skullanmäla att , 1981/82:126 9 enligtvad jag har erfarit, kommer att meddela föreskrifter om detta. Samråd kommerdärvid att ske med . Kretsen av stödberättigadepersoner utgörs enligt 1 § kungörelsen om bostadsanpassningsbidrag av ägare avbostadshus och dem som innehar en lägenhet med bostadsrätt eller hyresrätt.Syftet med bestämmelsen är att stödet skall förbehållas sådana personer som haren tryggad rätt att bo kvar i lägenheten och därigenom få nytta av anpassningen.I promemorian föreslås att stöd skall kunna beviljas till en hyresgäst som hyren lägenhet i andra hand under fömtsättning att rätten att utnyttja lägenhetenär säkrad. Det ankommer på regeringen att besluta i denna fråga. Jag vill försammanhangets skull meddela följande. Förslaget har lämnats utanerinran av flertalet remissinstanser. och fasfighetsägareförbundavstyrker dock förslaget. Styrelsen motiverar sitt avstyrkande med att andrahandshyresgästersom regel inte har ett fullgott besittningsskydd, och fastighetsägareförbundet framhålleratt andrahandskontrakt främst är avsedda för kortare boende-tider. anseratt frågan om möjligheten att bevilja stöd fill en andra-handshyresgäst intebör behandlas förtån beslut med anledning av hyres-rättsutredningens arbeteföreligger. För egen del anser jag i likhet med att ett kravbör upprätthållas på att upplåtelsen av lägenheten till den handikappade måstevara säkrad för så att han eller hon kan dra nytta av de anpassningsätgärdersom görs med stadigt stöd. Det kan dock förekomma att detta krav är uppfylltäven vid en andra-handsupplåtelse. Jag tänker bl. a. på de fall, då kommunenstår som första-handshyresgäst eller innehar en lägenhet med bostadsrätt. Dettorde finnas också andra'fall. Jag anser därför att en möjlighet bör öppnas atlmedge stöd för individuell anpassning av bostäder i dessa fall. Jag kommerdärför att i annat sammanhang föreslå regeringen att en bestämmelse härom införsi den författning som reglerar statens stöd för individuell anpassning avbostäder för handikappade. Enligt4 § kungörelsen om bostadsanpassningsbidrag kan bidrag beviljas med belopp sommotsvarar skälig kostnad för åtgärderna, dock högst med . Om det finnssärskilda skäl för det, kan bidrag beviljas med högre belopp. kartläggning råder det osäkerhet hos vissa kommuner ochlänsbostadsnämnder om hur 20000-kronorsgränsen skall tillämpas. När bostadsanpassningsbidragetinfördes uttalade föredragande statsrådet att den då föreslagna 15 000-kronorsgränsenskulle kunna överskridas om den medicinska och sociala prövningen visade atlåtgärderna var nödvändiga med hänsyn till handikappet. Frågan behandlades avcivilutskottet med anledning av att ett slopande av gränsenhade 1981/82:126 10 föreslagitsi en motion (1976/77; 921). Utskottet anförde (CU 1976/77; 18 s. 48) då attbeloppsgränsen får anses vara att uppfatta som ett krav på en särskild prövningav behovets tyngd vid mer kostnadskrävande åtgärder. En sådan prövning ärenligt utskottet betingad inte endast av rent ekonomiska skäl utan också avatt dessa ansökningar kan kräva särskilda insatser från bl. a.förmedlingsorganets sida när det gäller att skapa den bästa möjliga lösningen idet enskilda fallet. Fleraremissinstanser, däribland DHR och HCK, föreslår att 20000-kronorsgränsen skallslopas. DHR och HCK motiverar sitt förslag med att den enskildes behov skallvara avgörande. föreslår atl författningstextenomformuleras sä att det klart framgår hur gränsen skall tolkas.Bostadsstyrelsen föreslår att gränsen skall höjas till . med hänsyn fillkostnadsutvecklingen. Föregen del vill jag anföra följande. Den enskildes behov skall naturligtvis varaavgörande för vilka åtgärder som skall berättiga till stöd. Detta framgår ocksåklart av tidigare uttalanden av statsmakterna. 20000-kro-norsgränsen utgörsåledes inte något tak för hur stort bidrag som f. n. kan medges i det enskildafallet.