prop · G50334 · 1981-12-31 00:00:00 — För fall då staten är eller skall ansessom arbetsgivare (uppdragsgivare) torde i enlighet med vad jag har berört i denallmänna motiveringen i huvudsak samma ordning kunna tillämpas för prövning avutbetalningsfrågor som vid skadereglering enligt kungörelsen (1972:416) omstatsmyndigheternas skadereglering i vissa fall. Bestämmelser härom kanmeddelas som verkslällighelsföreskrifter. Lagenföreslås träda i kraft den . Den avses dock inte gälla i fråga ommål som då är under handläggning. Jaghemställer all lagrådels yttrande inhämtas över förslagen till 1. lag om ändring i , 2. lag om offenUiga funktionärers rältlill gottgörelse för rättegångskostnad i vissa mål m. m. Regeringenbeslutar i enlighet med föredragandens hemställan. 1981/82:34 30 Sammanfattning av tjänsteansvarskommitténs betänkande (DsJu 1980:13) Åtal mot offentliga funktionärer Förnärvarande gäller som huvudregel, all en enskild som utsätts för en brottsliggärning kan åtala brottet även om del faller under allmänt åtal. Åtalsrätteninträder sedan allmän åklagare beslutat att allmänt åtal inte skall äga mm. Påell område gäller dock särskilda begränsningar. Den enskilde har sålunda interätt all åtala vissa högre tjänstemän m.fl. på del statliga området. Ålalsförbudetavser emellertid endast brott i tjänsteutövningen. För brott som ligger utanfördelta område gäller huvudregeln om ålalsrält. Främst har förbudet betydelse närdel gäller brott som beslår i oriklig myndighetsutövning riktal mol denenskilde. Förbudet omfattar emellertid också andra brott som kan begås itjänsteutövningen. Av de allmänna åklagarna är det bara RÅ som har rätt altåtala brott i tjänsteutövningen av dessa högre funktionärer. Utöver ålalsförbudetgäller också begränsningar i rätten för den enskilde att föra talan molfunktionären om ersättning för den skada som han kan ha lidit genom brottet.Sådan skadeståndstalan får den enskilde väcka bara om åtal äger rum eller omhans skadeståndstalan biträdes av RÅ. Däremot har den enskilde normall möjlighetalt av staten kräva ersättning för den skada som funktionären vållat. Ålalsförbudetoch begränsningen i rätten all föra skadeståndstalan har motiverats med delallmänna intresset av all offentlig verksamhet får fortgå utan störningar iform av obefogad talan. mening bör emellertid intresset av skydd mol obefogad talantillgodoses på annat sätt. Kommittén föreslår också, all både ålalsförbudet ochinskränkningen av rätlen all föra skadeståndstalan avskaffas. Har den enskildeutsatts för ett brott i tjänsteutövningen skall han alltså ha rätt all väckabåde ansvars- och skadeståndstalan mol funktionären, oavsett om denne är enhögre eller lägre tjänsteman. För brottmålens del föreslås alt den fömt nämndahuvudregeln skall gälla, nämligen att den enskildes åtalsrätt inträder sedanallmän åklagare funnit att allmänt åtal inte skall äga mm. Undanlagfrån den nya ordningen har i förslaget gjorts bara för två speciella fall. Delena gäller statsråden samt ledamöterna av högsta domstolen ochregeringsrätten. Beträffande dem finns ell ålalsförbud för den enskildeupptaget i regeringsformen. Del har där motiverats av särskilda skäl,beträffande statsråden i första hand av politisk art. Kommittén har inte funnitanledning att föreslå någon ändring på denna punkt, något som bl. a. skullekräva grundlagsändring. Det andra undantaget gäller JO och en mindre gruppfunktionärer inom riksdagsförvallningen. För dem gäller särskilda ålalsregler iriksdagsordningen och följdförfallningar till denna. Del är här i första handfråga om personer som genom val utsett alt delta i den särskilda förvaltningsom utövar. Kommittén har funnit del ur allmänt politisk synvinkel naturiigtatt , såsom nu är fallet, genom sina utskott får la ställning tillfrågan om ansvar för försummelser i denna förvaltning. Det kan Ulläggas, attdet som sagts endast gäller frågan om straffansvar. Redan nu kan talan omskadestånd på grund av brott i tjänsteutövningen ulan hinder väckas mol dessa riksdagsfunklio-närerutom såvitt gäller JO. Kommittén föreslår inte någon ändring härvidlag. Prop.1981/82:34 31 Kommitténhar inte heller velat göra något ingrepp i det s.k. immuni-lelsskydd som avpolitiska skäl blivit gmndlagsfäsl för riksdagsmännens egen del. Här råder intetaleförbud i vanlig mening för den enskilde. För att fä föra ansvars- ellerskadeståndstalan mol en riksdagsman krävs emellerUd medgivande av varesig det är enskild eller åklagare som vill väcka talan. Som redan nämnts har denuvarande inskränkningarna i talerälten motiverats av behovet av skydd för denoffenUiga verksamheten mol obefogade åtal och krav. Enligt sina direktiv harkommittén haft att överväga andra möjligheter att tillgodose detta skyddsbehov.I direktiven förs tanken fram på regler som gör del möjligt för domstol att påhandlingarna och alltså ulan huvudförhandling avgöra mål där talan är uppenbartogmndad. Enligt kommitténs meningbör del inte införas några rättegångsregler som lar sikte enbart på mål varitalan förs mot offentliga funktionärer och som sätter sådana mål i ensärställning. För dessa mål bör i stället gälla samma regler som för mål iallmänhet. Däremot finns enligt kommittén anledning att överväga en reform somhar som utgångspunkt det behov av förenklad process i fall av obefogad talansom gör sig gällande överhuvudtaget i domstolarna. En sådan allmän regel kandå i förekommande fall vinna tillämpning också i de mål det nu är fråga om.Kommittén föreslår också en ny regel enligt vilken talan kan ogillas påhandlingarna när talan finnes uppenbart ogmndad. Regeln skall kunna tillämpas ialla tvistemål (utom s.k. indisposiliva mål; se närmare under avsnitt 8) liksomi alla brottmål vari enskild för ansvarstalan. Fömlsällningen alt del skallvara fråga om uppenbart ogrundad talan innebär, all det inte får finnas mm förminsta tvekan om all talan är ogrundad. Häri ligger naturligtvis en ytterst kraftigbegränsning av möjligheten all tillämpa regeln. Enligt kommittén kräver dockrättssäkerheten detta. I den mån regeln kan vinna Ullämpning på mål rörandeoffentliga funktionärer får den dock antas i huvudsak Ullgodose del behov avskydd mol obefogad talan som direkUven talar om. Kommitténhar också övervägt frågan om rättegångskostnader i de mål där en enskild föransvars- eller skadeståndstalan mot en offentlig funktionär. Enligt kommitténsmening kan goda skäl anföras för en utvidgad rättshjälp från samhällets sida isådana mål. Behov därav kan sägas föreligga för den målsägande/kärande somväcker sådan talan och för den funkUonär mol vilken talan riktas. Denrättshjälp som kan utgå enligt rättshjälpslagen är beroende av vederbörandesekonomi. Ersättning kan dessutom bara utgå för dennes egna kostnader, ej för demolparlskosl-nader han i händelse han förlorar målet kan förpliktas attersätta. När del gäller målsägaden/käranden är det i första hand hanseventuella ansvar för den offentlige funktionärens rättegångskostnader somtilldrar sig intresse. En utvidgning av rättshjälpen lill alt avse ansvar förmotpartskostnader kräver emellertid att ställning las lill de meragrundläggande principerna bakom kostnadsregler. Det är härfråga om problem som i första hand den sillande rältegångsutredningen har altla ställning lill. Kommittén har därför funnit nödvändigt att avvakta denutredningens arbete innan den tar slutlig ställning till frågan om målsägandens/kärandensansvar för den offentlige funktionärens rättegångskostnader i mål som rör dennestjänsteutövning. Närdet gäller den offentlige funktionärens ansvar för egna kostnader är en reformmera oberoende av de grundläggande principerna som bygger på.Kommittén lägger i betänkandet också fram ett förslag om all staten skall svaraför sådana kostnader när en enskild för 1981/82:34 32 ansvars-eller skadeståndstalan mot en funktionär på grund av dennes tjänsteutövning. Enavgörande synpunkt har härvidlag varit, att det inte är som privatperson utansom representant för del allmänna som funktionären vidtagit den åtgärd som irättegången klandras av den enskilde. Denna synpunkt får särskild tyngd i de falltalan mol funktionären ogillas. På skäl som närmare utvecklas i betänkandetskall dock funktionären inte ha någon rält lill kostnadsersättning när en molhonom förd skadeståndstalan bifalles. Slutligen tar kommittén ibetänkandet ställning också lill en del frågor som i och för sig inteföranleder några författningsförslag. Kommittén behandlar sålunda bl. a. fråganom del "ålalsmonopol" som riksåklagaren har i förhållande till övrigaallmänna åklagare när det gäller brott i tjänsteutövningen av högre offentligafunkUonärer; vidare behandlas en del frågor som rör den närmare innebörden avbegreppet "brott i utövningen av tjänsten eller uppdraget"; vissauttalanden görs också beträffande förhållandet mellan de förut nämndabegränsningarna i talerälten och de inlernaUonella konventioner rörandemänskliga rättigheter som anslutit sig till. Av tjänsteansvarskommittén framlagda lagförslag Lag om ändring i Härigenomföreskrives alt 20 kap. 10 §, 22 kap. 8 §, 31 kap. 11 §,42 kap. 5 och 18 §§, 47kap. 5 och 21 §§ saml 49 kap. 4 § räftegångsbalken skall ha nedan angivnalydelse. 20 kap 10 § Vad i 8 och 9 §§ stadgats om rätt för målsäganden aft väcka åtal eller överlaga eller i högre rält fullfölja väckt åtal gäller icke i fråga om brott som / utövningen av tjänsten begåtts av statsråd, justitieråd eller regeringsråd eller av ombudsman eller ersättare för denne. Vad i 8 och 9 §§ stadgals om rätt för målsäganden allväcka åtal eller övertaga eller i högre rätt fullfölja väckt åtal gäller icke ifråga om brott, som avses i 3 kap. 3 § och 7 kap. 4 § andra stycket. Talan omenskilt anspråk på grund av brott, som avses i 3 kap, 3 § och 7 kap. 4 § andrastycket, må ej väckas av målsäganden, med mindre åtal för brottet äger rum ellertalan biträdes av någon som är behörig att besluta sådant åtal. Talan omenskilt anspråk på grund av brott, som avses i 20 kap. 10 §. må ej väckas av målsäganden,med mindre åtal för brottet äger mm eller talan biträdes av någon som ärbehörig alt besluta sådant åtal. 11 § Omrättegångskostnad i mål, vari allenast målsägande för talan, gälle Ullämpligadelar vad i 18 kap. är stadgat. I fråga omden tilltalades skyldig-hel alt ersätta statsverket kostnad för offentligförsvarare och för annan rättshjälp åt honom själv äge dock 1 § första styckettredje punkten och andra stycket detta kapitel motsvarande Ullämpning. I frågaom den Ulltalades skyldig-hel alt ersätta statsverket kostnad för offentligförsvarare och för annan räftshjälp åt honom själv äge dock I § första styckettredje punkten och andra stycket detta kapitel motsvarande tillämpning. /brottmål som avses i lagen (198:000) om rättegångskostnader i vissa mål rörandeoffentligt anställda arbetstagare m.fl. skall sådan skyldighet ej åläggas dentilltalade. Prop.1981/82:34 34 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse I fråga om skyldighet för målsägande att i mål, vari hanbiträtt allmänt åtal eller eljest fört talan jämte åklagaren eller denne förttalan för målsäganden, ersätta rättegångskostnad och om hans rätt Ullersättning för sådan kostnad gälle, utöver bestämmelserna i 3 och 4 §§, vad i18 kap. 12 § är stadgat. 5 § Avvisas ej ansökan, skall rätten utfärda stämning åsvaranden att svara å käromålei. Stämningen skall jämte stämningsansökan och därvid fogadehandlingar delgivas svaranden. Stämning behöver inte utfärdas i mål vari förlikning omsaken är tilllåten, om kärandens framställning av omständigheterna i målet ejinnefattar laga skäl för käromålet eller kärandens talan stöder sig påomständighet som strider mot vad som är allmänt veterhgt. ej heller när deteljest uppenbart framgår, att käromålet är ogrundat. 18 § Under förberedelsen må meddelas iredskodom så ock, omsaken är sådan, alt förlikning däremot är tillåten, dom i anledning av talan omanspråk, som medgivils eller eflergivils. Förlikning må ock stadfästas avrätlen. Under förberedelsen må även, om förlikning om saken ärtillåten, dom meddelas varigenom käromålet ogillas när kärandens framställningav omständigheterna i målet ej innefattar laga skäl för käromålet eller hanstalan stöder sig på omständighet som strider mot vad som är allmänt veterligt,så även när det eljest uppenbart framgår, att käromålet är ogrundat. 47 kap. 5 § Avvisas ej ansökan, skall rätten utfärdastämning å den tilltalade alt svara å åtalet. Stämningen skall jämte stämningsansökan och därvid fogadehandlingar delgivas den tilltalade. Stämning behöver inte utfärdas, om målsägandensframställning av omständigheterna i målet ej innefattar laga skäl för åtalet eller Prop.1981/82:34 35 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse målsägandens talan stöder sig på omständighet som stridermot vad som är allmänt veterligt, ej heller när det eljest uppenbart framgår,att åtalet är ogrundat. Utfärdas inte stämning skall den tilltalade i stället delgesåtalet sådant det upptagits i stämningsansökan med besked att målet kan kommaatt avgöras utan huvudförhandling. 21 § Under förberedelsen må beslut meddelas i fråga ommåls avvisande. Under förberedelsen må även dom meddelas varigenom åtaletogillas när målsägandens framställning av omständigheterna i målet ejinnefattar laga skäl för åtalet eller målsägandens talan stöder sig påomständighet som strider mot vad som är allmänt veterligt, så även när deteljest uppenbart framgår, att åtalet är ogrundat. 49 kap. 4 § Talan mol undertätls beslut under rättegångenskall föras särskilt, om rätten 1. avvisat ombud,biträde eller försvarare; 2. ogillat tredjemans yrkande all få som iniervenienl dellaga i rättegången; 3. förelagt parteller annan alt förete skriftligt bevis eller att tillhandahålla föremål försyn eller besiktning eller ock enligt 3 kap. 3 § 5 tryckfrihetsförordningeneller 9 § första stycket 5 radioansvarighelslagen (1966:756) funnit det vara avsynnerlig vikt alt där avsedd uppgift lämnas vid vittnesförhör eller förhörmed part under sanningsförsäkran; 4. utlåtit sigangående ådömande av förelagt vite eller häkte eller om ansvar för förseelse irättegången eller angående skyldighet för någon, som ej är part eller intervenienl,att gottgöra i rättegången vållad kostnad; 5. utlåtit sigangående ersättning eller förskott av allmänna medel lill målsägande ellerangående ersättning eller förskott till biträde, försvarare, vittne, sakkunnigeller annan, som ej är part eller intervenienl; 6. utlåtit sig itvistemål angående kvarstad, skingringsförbud eller annan handräckning eller ibrottmål angående häktning eller åtgärd, som avses i 25-28 kap.; 7. avslagit begäranom biträde eller försvarare eller till sådant uppdrag förordnal annan än partföreslagit; 8. utlåUt sig iannat fall än som 8. utlåUt sig i annat fall än som avses i 5 eller 7 i frågasom gäller avses i 5 eller 7 i fråga som gäller allmän rättshjälp; eller allmän rättshjälp; 9. avslagit begäran om rättshjälp åt misstänkt i brottmåleller om ersättning eller förskott lill part, som åtnjuter sådan förmån. Särskild talan skall föras genom besvär. Är fråga ombeslut, som avses i I, 2, 3, 7, 8 eller 9, åligge den som vill föra talan all,om beslutet meddelats vid sammanträde för förhandling, genast och eljest inomen vecka från den dag, då han erhöll del därav, anmäla missnöje; försummas del,äge han ej vidare rätt till talan. Rätlen pröve genast, om anmälan rätteligengjorts. Denna lag träder i kraft den 9. avslagit begäran om rättshjälp ål misstänkt i brottmål eller om er sättning eller förskoll till part, som åtnjuter sådan förmån; eller 10. utlåtit sig ifråga som avses i lagen (198:000) om rättegångskost nader i vissa mål rörande offentligt anställda arbetstagare m.fl. Särskild talan skall föras genom besvär. Är fråga ombeslut, som avses i 1, 2, 3, 7, 8, 9 eller 10, åligge den som vill föra talanatt, om beslutet meddelats vid sammanträde för förhandling, genast och eljestinom från den dag, då han erhöll del därav, anmäla missnöje; försummasdel, äge han ej vidare rätt till talan. Rätten pröve genast, om anmälanrätteligen gjorts. 2 Förslag till Lag om ändring mindre värden lagen (1974:8) om rättegången i tvistemål om Härigenom föreskrivs all 4§ lagen (1974:8) om rättegångeni tvistemål om mindre värden skall ha nedan angivna lydelse. I stället för bestämmelserna om förberedelse i 42 kap. 622§§ och om huvudförhandling i 43 kap., 50 kap. 15-18§§ och 21-22 §§ saml 55 kap. 12 och 15 §§ samma balk, gäller denna lags bestämmelser om sammanträde och skriftlig handläggning. I övrigt tillämpas i den mån dess bestämmelser ej strider mol denna lag. Därvid jämslälles sammanträde enligt denna lag med huvudförhandling. I stället för bestämmelserna om förberedelse i 42 kap. 6-17§§.18§ första stycket och 1922§§ , om huvudförhandling i 43kap., 50 kap. 15-18§§ och 21-22 §§ saml 55 kap. 12 och 15 §§ samma balk,gäller denna lags bestämmelser om sammanträde och skriftlig handläggning. Iövrigt tillämpas i den mån dess bestämmelser ej strider moldenna lag. Därvid jämslälles sammanträde enligt denna lag med huvudförhandlingoch måls beredande med förberedelse. Beträffande rättegången i mål som enligt lagen (1974:371)om rättegången i arbetstvisler skall fullföljas lill arbetsdomstolen i ställetför lill hovrätt 1981/82:34 37 tillämpasförsta stycket endast om del icke strider mot vad som enligt särskildföreskrift i den lagen skall gälla om rättegången i arbetsdomstolen som fullföljdsinstans. Dennalag träder i kraft den 198 Lagom rättegångskostnader i vissa mål rörande offentligt anställda 1 § Denna lag gäller 1. arbetstagare hos staten, 2. arbetstagare hos kommun,landstingskommun, kommunalförbund, församling, kyrklig samfällighel, skogsvårdsslyrelseeller allmän försäkringskassa och 3. arbetstagare hos någon annanallmän inrättning, om anställningen är statligt reglerad. 2 § Vad som sägs i lagen om arbetstagare tillämpas också på 1. ledamöter av styrelse, verk,nämnd, kommitté eller någon annan myndighet vilken hör lill allmän inrättningsom sägs i 1 §, 2. dem som utövar ett uppdrag somär reglerat i författning, 3. krigsmän och andra som fullgör lagstadgadtjänsteplikt och 4. dem som utövar myndighet utanall ha sådant uppdrag som sägs i 1 -3 eller sådan anställning som avses i 1 §. 3 § Med staligl regleradeanställningar avses i 1 § 3 anställningar, där enligt en lag eller ell särskiltbeslut av avlöningsförmånerna fastställs under medverkan avregeringen eller en myndighet som regeringen bestämmer. 4 § I mål vari en målsägandeväckt talan mot den som är eller varit arbetstagare om ansvar på grund av brottsom arbetstagaren begått i utövningen av tjänsten skall staten betalaarbetstagarens kostnader i anledning av rättegången. Hararbetstagaren alt i anledning av rättegången inställa sig personligen införrätlen och har han för inställelsen sådan anställning som sägs i1 §, skall inställelsen anses som en åtgärd i tjänsten. Vad nu sagts ägermotsvarande tillämpning på arbetstagare som för inställelsen harsådan ställning som avses i 2 §. 5 §Vad i 4 § sägs tillämpas också i mål vari annan än arbetsgivaren för talan mol den som är eller varit arbetstagare om ersättning för skada som arbetstagaren vållat i tjänsteutövningen, i den mån talan lämnas ulan bifall. 6 §Sedan talan väckts skall rätlen, om arbetstagaren begär del, meddela beslut i frågan om målet är sådant som avses i denna lag. Sådant beslut skall meddelas så snart det kan ske. Prop.1981/82:34 38 7 § Arbetstagare som vill erhålla ersättning förrättegångskostnad enligt vad som sägs i 4 eller 5§, skall framställa sinaanspråk vid rätlen innan handläggningen där avslutats. Gör han ej del är hans rältlill ersättning i den instansen förfallen. 8 § Då rätlen avgör målet skallrätten, med iakttagande av bestämmelserna i 18 kap. 8 § första stycketrättegångsbalken, meddela beslut om den ersättning som staten skall utge. Rättenkan förordna om förskott på ersättning. 9 §Bestämmelse i lag om ansvar för rättegångskostnader skall tillämpas också i mål som avses i denna lag. Har arbetslagaren vunnit målet får dock förordnas, att vardera parten skall bära sin rättegångskostnad, om motpar ten hade skälig anledning att få saken prövad. Meddelas beslut enligt 8§första stycket skall motpart eller annan, som enligt lag är skyldig all ersättaarbetslagaren för rättegångskostnader, åläggas att i stället utge ersättningenjämte ränta enligt 18 kap. 8§ tredje stycket till staten. 10 § Fullföljes mål från lägrerätt skall skyldighet för staten all ersätta arbetstagarens kostnader i denlägre rätten liksom skyldighet för motpart eller annan all utge sådanersättning lill staten bestämmas av den högre rätten med hänsyn lillrättegången därstädes, även om yrkande därom inte framställts. 11 § I fråga om talan mot rättensbeslut enligt denna lag tillämpas vad som i allmänhet gäller om talan molbeslut av rätten. Talan får ej föras motbeslut varigenom rätlen förklarat att mål är sådant som avses i denna lag ellerbifallit begäran om förskott. Talan mot beslut som avsesi 8 § första stycket och 9 § andra stycket får föras, fömtom av enskild part,av eller annan myndighet som regeringen bestämmer. Dennalag träder i kraft den 198 Prop.1981/82:34 39 Sammanställning av remissyttrandena över tjänsteansvarskommitténsdelbetänkande (Ds Ju 1980:13) Åtal mot offentliga funktionärer Efterremiss har yttranden över delbelänkandel avgetls av jusUtiekanslern (),riksåklagaren (), , , hovrätten för ,kammarrätten i , Ungsrätl, , överbefälhavaren,postverket, , (), riksrevisionsverkel, statensarbetsgivarverk, statens ansvarsnämnd, statens arbetsmarknadsnämnd,, juridiska fakultelsnämn-den vid i ,i , i , räftegångsulredningen(Ju 1977:06), mililäransvars-kommiltén (Ju 1977:09), ombudsmän (),, landstingsförbundet, advokatsamfund.Tjänstemännens centralorganisation (), Centralorganisationen /SR (/SR), . Dessutom har en skrivelse kommit in från Medborgartällsrörelsen,MRR. Samtligaremissinstanser har tillstyrkt förslaget all de särskilda förbuden förmålsägande all föra ansvars- och skadeståndstalan skall begränsas. Enligt SJbör dock genomförandet av förslaget anslå lill dess del kunnat övervägas iljuset av vad kommittén senare kan komma att föreslå rörande utvidgning ochprecisering av det straffrättsliga ansvaret. avvikande uppfattningar har i denna del från några håll framförts bl.a. när del gäller del s. k. fomm privilegiatum för vissa tjänstemän,omfattningen av de kvarvarande begränsningsreglerna saml den exklusiva rältall väcka åtal mol offentliga funktionärer som enligt kommitté-förslagetalltjämt skall tillkomma RÅ. Flerainstanser har uttryckligen uttalat att ändringen måste kompletteras med andrabestämmelser lill skydd mol obefogade åtal och ogmndade anspråk om skadestånd. Deföreslagna bestämmelserna om förenklad rättegångsordning och om rättegångskostnaderhar fåll ett mera blandat mottagande. Från flera håll har satts i fråga om ettså pass omfattande ingrepp i bör göras innanrättegångsutredningen har lämnat sina förslag. Kommitténhar tagit som utgångspunkt för sina förslag all målsäganden även ifortsättningen kommer alt ha subsidiär åtalsräll inom hela del område därallmän åklagare äger föra talan. 1981/82:34 40 JKhänvisar lill all dåvarande JK tidigare gett uttryck för ståndpunkten allvägande skäl för målsägandens subsidiära ålalsrält inte längre föreligger. F. ö.har inte någon remissinstans kommenterat kommitténs uttalanden i denna del. 2.3Åtalsrätt mot högre tjänstemän i allmänhet åberopade skälen lill stöd för förslaget all slopa bestämmelserna,nämligen kontrollfunktionen, allmänna rättsuppfattningen och rättvisesynpunkterberörs särskilt av JK. När det gäller kontrollfunktionen är det enligt JKganska uppenbart all den subsidiära ålalsrälten inte har någon verklig sådanfunktion. JK är inte alls övertygad om att slödel för målsägandens ålalsrält iden allmänna rättsuppfattningen gör sig gällande med styrka. Rätlviseaspeklenhar enligt JK visst fog för sig.