prop · G503138 · 1981-12-31 00:00:00 — Avstängning av hälsoskäl behandlas i avsnitt 5.2.5. Här tar utredningen endast upp frågan om åtgärder pågrund av misskötsamhet. , då den nuvarande mönstringsförordningen träddei kraft, fanns det möjlighet för sjömanshusetsdirektion att stryka en inskriven sjömanur registret om det konstaterades att sjömannenrymt från-ett svenskt handelsfartyg. Sjömannens sjöfartsbokansågs därigenom ogiltig vilket hindrade honom att på nytt mönstrapå ett fartyg. Utan att rymning förelåg gav sjömanshuskungörelsenemellertid inte sjömanshusdirektionen möjlighet att avstängaen på grund av misskötsamhet. Sjömanshusens gallring bland sjöfolket kompletterades dock av den .verksamhet sombedrevs av de fyra undersöknings- och bestraffningsnämnderna (UB-nämn-derna)som var tillsatta av organisationerna påsjöfartens arbetsmarknad. De fyra nämnderna tillkom efter avtal mellan påena sidan och . Svenska maskinbefälsförbundet.Svenska stewards-föreningen resp. på den andra. Nämndernarapporterade till sjömansförmedlingarna de personer som man ansåg borde avstängas från sjömansyrket kortareeller . På så sätt skapades en viss spärr mot att olämpliga personer förmedlades till tjänstgöring ombord. I ett betänkande som sjömanskommitté avgav föreslogs att en.allmän lämplighetsprövning skulle göras för var pch en som sökte sjöfartsbok. En tillsatt utredning vände sig mot en sådan allmän lämplighetsprövning med motiveringen att denskulle strida mot principen om medborgarnas rätt till fritt yrkesval. Man bordeinte hindra en person frånviss yrkesutövning utan erfarenhet av t2 1981/82. 1981/82:138 14 hur han sköter sig iyrket. Utredningen föreslog i stället en skärpningav bestämmelserna om avstängning av misskötsammasjömän. I propositionen nr 124 år1960, som ligger till grund för den nu gällande mönstringsförordningen, utvecklade departementschefen sin syn på behovet av möjlighetenatt avstänga olämpliga sjömän. Departementschefen anförde bl.a.: Bristande duglighet hos den enskilde sjömannen kan medförafara för säkerheten till sjöss och risker för liv och egendom. Ytterst är det härfråga om att tillgodose sjölagens krav påatt fartyg skall vara bemannat på betryggandesätt. I detta sammanhang skall även framhållasbetydelsen för trivseln bland besättningarna påfartygen, att uppenbart olämpligt folk kan effektivt hindrasfrån att vinna anställning till sjöss.Bestämmelserna i den gällande sjö-manshuskungörelsen tillgodoser icke på ett tillfredsställandesätt nu nämnda synpunkter. Efter att ha avfärdatmetoden med allmän lämplighetsprövning på förhand förordade departementschefen i stället avstängningefter visad grov misskötsamhet och anförde: Den enklaste metoden torde vara, att myndighetens beslutom avstängning får formen av ett påmönstringsförbud,som del ges sjömansförmedlingarna och mönstringsförrättarna. In gripande på denna väg kan ske mot såväl svenska som ut ländska sjömän. ----- Detbör understrykas, att påmönstrings förbudet icke är att betrakta såsomen disciplinpåföljd. Den disciplinära bestraffningen regleras i sjömanslagen och något behov av ett kompletterande påföljdsförfarande före ligger ej. Påmönstringsförbudet syftar därför icke nat än att utgöra en socialt betingad spärr mot utövningav sjömansyrket. Med hänsyn härtillbör det icke vara något hinder mot att meddelat förbud tas upp till omprövning när helst den spärrade sjömannen begärdet eller on eljest an ledning förekommer därtill. Föreliggertillräckliga skäl, bör självfallet förbudet kunna hävas utan hänsyntill even tuellt bestämd giltighetstid. Departementschefen förordadeockså att varning skulle kunna meddelasnär påmönstringsförbud ansågsalltför ingripande. De disciplinäraåtgärder departementschefen syftade påoch som med stöd av den då gällande sjömanslagen kunde vidtas mot misskötsamma sjömän var dels disciplinbot eller, vid ringa förseelser, varning, som kunde beslutas av fartygets 1981/82:138 15 disciplinnämnd, delsavsked från tjänsten, vilket besluta des av befälhavaren. Genom mönstringsförordningskapades sedan de möjligheter att meddela påmönstringsförbud eller varning som föreslogs i propositionen. Besluten skulle meddelas avelva partssammansatta s.k. sjömansnämnder. Nämndernavar lokala och knutna till varje sjömanshusdistrikt. I samband med att sjömanshusenavskaffades blev de lokala sjömansnämndernaersatta med den centrala sjöifians-nämnd som är verksam. Undersöknings- och bestraffningsnämnderna, som arbetat parallellt med de lokala sjömansnämnderna,upphörde /70. Undersöknings- och bestraffningsnämnderna ansågsdå inte längre ha någonfunktion att fylla sedan den nya, centrala sjömansnämnden i inrättats. 3.2 Det nuvarande arbetet hos sjömansnämnden Reglerna om påmönstringsförbudoch varning och om sjömansnämndens verksamhet finns i 28 - 33 §§ mönstringsförordningen och innehåller i huvudsak följande. Påmönstringsförbud kan utfärdas fören som på grund av grov misskötsamhet under anställningombord befinnes vara olämplig att utöva sjömansyrket. Påmönstringsförbudet kan antingen utfärdas förviss tid, högst , eller -om särskildaomständigheter föranleder det - tills vidare. Det finns även möjlighet attmeddela ett interimistiskt beslut om påmönstringsförbud.Ett interimistiskt beslut gäller underhögst . Ettmeddelat påmönstringsförbud skall hävas så snart det förekommer skäliganledning till det. En som grovt misskött sig under anställningenombord men ändå inte anses olämplig för sjömansyrket kani stället tilldelas varning (28 §). Påmönstringsförbud och varning beslutas av sjömansnämnden. Sjömannen börges tillfälle att yttra sig. Om han så önskar bör han höraspersonligen inför nämnden (29 och 30 §§). Prop.1981/82:138 16 Beslut som innebäråläggande eller upphävande av påmönstringsförbud skall anmälas till sjömansförmedlingarna och mönstringsförrättarna. Till mönstringsförrättareutomlands skall anmälan dock ske endast i den utsträckning som ärpåkallad. Beslut om påmönstringsförbud träderomedelbart i kraft trots att det enligt 52 §mönstringsförordningen kan överklagasi första hand till och sedan till kammarrätten (32 §)-.- utses av regeringen. Nämndenskall bestå av ordförande och sex ledamöter. Samtliga har suppleanter. Ordförandenoch dennes suppleant bör vara lagfarna. Övriga ledamöterutses efter föirslag från och de ombordanställdasorganisationer (33 §). Regeringen har utfärdaten förordning med instruktion för sjömansnämnden (omtryckt i SFS 1975:1074, ändrad 1977:870 och 1980:816). Handläggningen i sjömansnämnden är inget domstolsförfarande.Sjömannen har ingen motpart. Nämnden kan heller inte höra vittnen. De flesta ärendena väcks genom att en anmälan om misskötsamhetkommer in från en fartygsnämnd. beslut fattas vid sammanträden och grundar sig på den utredning om förseelsen somfartygsnämnden gjort och protokolleratombord, på journalhandlingar och i vissa fallpå sjömannens egna uppgifter. Antalet ärenden hos sjömansnämnden harminskat kraftigt sedan den centrala nämndenbörjade sin verksamhet den 1 juli 1969.Nedanstående tabeller belyser hur antalet ärenden och olika beslut utvecklat sig. 1981/82:138 17 Antal meddelade påmönstringsförbudoch varningar, ärenden som lämnats utan åtgärd eller bordlagts samt omprövningar av påmönstringsförbudoch från remitterade ärenden1969-07-01 Ar Påmönstrings- Varningar Utan åtgärd Omprövningar Summa förbud eller bordl. Art och längd av påmönstringsförbud som sjömansnämnden meddelat åren1975 - 1980 Ar Interim 3 mån. Av Ovanstående siffrorkan man utläsa att påmönstringsförbud vanligen meddelas för av ,eller tills vidare. Somtidigare nämnts skall ett meddelat påmönstringsförbud hävasså snart det förekommer skäliganledning till det. Så sker också ganska ofta. I praktiken krävs dock att sjömannensjälv gör ansökan därom. Hur dessa omprövningarutfaller framgår av nedanstående tabell. Prop.1981/82:138 18 utfallet vid sjömansnämndens omprövningav meddelade påmönstringsförbud åren 1975 - 1980 Ar Förbudet Förbudet Förbudet Summa upphävt ändrat kvarstår omprövningar oförändrat 116 83 51 26 36 35 beslut kan överklagasmen det sker i ganska liten omfattning. Sjöfartsverketremitterar oftast de överklagade ärendena tillbaka till innan man fattar beslut. Antal ärenden från sjömansnämnden som överklagatstill och kammarrätten åren 1973 -1980 Ar då sjöfarts- Antal besvär Antal besvär Antal besvär verket fattade angående på- angående var- tillkammar beslut mönstrings- ning rätten (i Gbg) forbud 1975 10 (+ 1 1 ' Summa 67 (68) 2 5 Av 67 beslut angående påmönstringsförbudinnebar 35 beslut ändring av sjömansnämndensbeslut. sluten angående varningändrades inte. Av kammarrättens 5 beslut innebar 1 beslut (1973) ändring av sjöfartsverketsbeslut. Ändringsfrekvensen får inte ses som någotbetyg på sjömansnämndens eller verksamhet. Ändringarna har i många fall berott på att nya omständigheter framkommit. Mönstringsförordningen ger sjömannenmöjlighet att bli personligen hörd införsjömansnämnden. För att komplettera bilden av förfarandet i nämndenanges här nedan i vilken omfattning sjömännen är personligen närvarandevid nämndens sammanträden. Nämndenhåller omkring 20 sammanträden . 1975 1976 1977 1978 1979 1980 130 100 74 38 47 36 68 55 47 26 27 21 I sjömansnämndens verksamhet har vissa huvudlinjer i fråga om påmönstringsförbudvid olika förseelser kommit att till-lämpas. Nedanståendeexempel belyser sjömansnämndens praxis. Driftningoch rymning 1:a ggn 3 mån. 2:a ggn 6 mån. 3:e ggnoch flera 9 mån. Försummelse vid vakt och utkik Fylleri (ej säkerhetsrisk) Fylleri tillsammans med misstanke om alkoholproblem Svåra slagsmål, knivskärningm.m. t.v. (med uppmaning om personlig inställelse vid nytt sammanträde) Den som harlångvarig och väl vitsordad tjänstgöring bakom sig kan i stället förpåmönstringsförbud slippa undan med varning. beslut meddelas muntligen vid sammanträdet till sjömannenom han är personligen närvarande. Alla beslut sänds dessutom till den berörde med brev. Efter varje sammanträde sänds också en rapport om meddelade eller ändrade påmönstringsförbudtill DAFA som på datateknxsk väg framställeren lista över besluten (ändringslista). I början av varje kvartal görDAFA dessutom en lista över samtliga gällande, ej gamla, av sjömansnämnden utfärdade påmönstringsförbud.Listan innehåller också uppgifter om dem som av läkare förklaratsolämpliga att utöva sjömansyrket.Listorna sänds till och till samtliga mönstringsförrättare och sjömansförmedlingar inom riket. Dessutom skickas de tillbeskickningar och konsulat utom riket enligt en adresslista som UD tillhandahåller. Genom sjömansnämndens försorgskickas listorna också till mottagare som bedöms ha legitimt behov av uppgifter om påmönstringsförbud, exempelvis större rederier. Listorna har sekretesskydd. Beslut om varning delges sjömannen och registreras endast på nämndens kansli. 1981/82:138 21 Förutom att förbereda de ärendensom skall behandlas i nämnden tar man på kansliet emot telefonsamtal och personliga besök. Enligt gjorda anteckningar hade nämnden 38 inkomna telefonsamtal (mönstringsförrättares och rederiers samtal ej medräknade). Samtalen kom huvudsakligen från sjömän som hade ärendenaktuella hos nämnden eller hade påmönstringsförbud. gjordes sex personliga besök av sjömän på nämndens kansli. Enligt 231 § andrastycket sjölagen har sjömansnämnden till uppgiftatt pröva tvister om särskild gottgörelseur bärgarlön till sjömansom vid bärgningen gjort synnerligen förtjänst;fullinsats eller utsatt sig för synnerlig fara. Den centrala sjömansnämnden hardock inte ännu prövat något sådant ärende. Nämnden lyder under och har sina kanslilokaler i centrum avGöteborg. Sammanträdena har tidigare hållits i en sessionssal som sjukvårdsförvaltningen i Göteborgskommun kostnadsfritt ställt till förfogande. sammanträder sjömansnämnden pånämndens kansli. Nämndens ordförande - en f.d. chefsrådman - liksom de sex övriga ledamöterna och suppleanterna har förordnanden som löperett år i taget. De arvoderas enligt särskilt regeringsbeslut. Vid kansliet finns fyra fast anställda tjänstemän med tjänstgöring och lönenligt nedan. Vid vakanser anställs ingavikarier. Byråinspektör heltid Fe 11 Assistent heltid Fe 7 Kansliskrivare halvtid Fe 2 Kontorist halvtid Tg 11 Dessutom finns en arvodesanställd lokalvårdare.Uppgifterna avser förhållandena . Prop.1981/82:138 22 statens kostnader försjömansnämnden har de senaste budgetårenuppgått till följande belopp: Kostnaderna /81 fördelade sig påföljande sätt. Löner och arvoden inkl. /82 har anslagits . I petita /83 har kostnaderna för sjömansnämnden beräknatstill . 3.3 Överväganden om sjömansnämnden, påmönstringsförbudetoch varningen verksamhet var tidigare av stor omfattning. Av olika skäl har verksamheten numera minskat starkt. Redarnasoch de ombordanställdas organisationer har i en gemensamskrivelse till hemställt att reglerna om påmönstringsförbud och varning ses över. Organisationerna erinrade i skrivelsen om att påmönstringsförbudet var avsett att utgöra en socialt betingad spärr mot utövningav sjömansyrket men fann det uppenbartatt påmönstringsförbud av berörda sjömän kunde uppfattas som disciplinär bestraffning. Organisationerna anförde vidare bl.a.: Den arbetsrättsligalagstiftningen har förändrats och vuxit ut. Genom bl.a. lagen om anställningsskydd, lagen om vissa anställningsfrämjandeåtgärder och lagen om medbestämmandei arbetslivet har förhållandena mellan arbetsgivare och arbetstagare givits en ändrad inriktning. Likaså har tillkomsten av sjömanslag medmöjligheten att skilja frånbefattning ombord utan att sägaupp honom från anställningen haft betydelse för dessa förhållanden. Prop.1981/82:138 23 Genom de ändrade förhållandena harmöjligheterna att behandla fall av misskötsamhet under anställning ombord påfartyg ökats. Tyngdpunkten har lagts på förhandlingarmellan rederiet och de anställdas företrädare lokaltoch centralt. Det är vår uppfattning att detta i flera hänseendenfår anses ha medfört vidgade förutsättningar föratt objektivt bedöma och komma till rätta med fall av misskötsamhet i yrket. Under senare århar också förhållandena i samband med rekryteringtill yrket förbättrats. Detta har kunnat ske bl.a. tack vare att en fastare anställningsform, rederianställning, och bättreavlösningssystem har införts. Det är vår uppfattning att nu påtalade förändringar harvarit utslagsgivande för den tendens till minskning av sjömansnämndensverksamhet som bifogade tablåer klartvisar. Minskningen är särskilt kraftig då självfallet arbetsmarknadsförhållandenaockså har spelat en roll. somett anställningsreglerande institut har således klart förlorati värde. Organisationerna pekade vidare på de principiella skillnader som finns vidbehandlingen av sjöpersonal och landan-ställda arbetstagare. Gällande ordning kan - ansågman - i vissa fall resultera i att fackliga överenskommelserrörande fall av misskötsamhet åsidosätts av myndigheterna genom ett beslut i sjömansnämnden.Organisationerna efterlyste en så långtgåendeanpassning som möjligt till de landanställda arbetstagarnas förhållanden. Utredningen instämmeri vad organisationerna framförde. Påmönstringsförbudet äravsett som en spärr men kan uppfattas som enbestraffning. Genom 1970-talets arbetsrättsligalagstiftning har ett nytt, författningsregleratsystem för kontakter mellan arbetsgivare ocharbetstagare skapats. Detta har förbättrat möjligheternatill överenskommelser i flertalet frågor som sjömansnämnden har att behandla. Genom möjligheten förbefälhavaren att skilja en frånhans befattning ombord har en snabb och effektiv metod att reagera på misskötsamhetskapats. Fartygsnärandernas tillkomst fåri dessa sairananhang också tillmätas betydelse. Mera därom i kapitel 4. Den minskande verksamheten hos sjömansnämnden berornaturligtvis även på arbetsmark- 1 Tablåerna är här utelämnade. Se i ställettabellen över bl.a. antalet ärenden i avsnitt 3.2. 1981/82:138 24 nåds- och rekryteringsförhållandena. Desenaste årens utveckling inomhandelsflottan har också lett till minskad personalomsättning och därmeden mera stabil yrkeskår. Man kan alltsåanta att sjömansnämndens verksamhet minskar dels pågrund av att det nu faktiskt begås färre förseelser ombordän tidigare och dels för att befälhavareoch rederier nu har andra vägar att gå när det gäller att komma till rätta med den misskötsamhet som ändå förekommer ombord. Till bilden hör dessutom att en förseelse som i sjömansnämnden föranleder endast ett kort påmönstringsförbud mångagånger inte accepteras som sakliggrund för uppsägning. Redaren riskerar i sådana fall med en anmälan att få ha en kvar i anställningenutan att kunna använda honom ombord. Vid mindreallvarliga förseelser kan redaren därför vara obenägen att likta en anmälan gå till sjömansnämnden. beslut om påmönstringsförbud,som ju är avsett att utgöra "en socialt betingad spärr mot utövningav sjömansyrket", verkar efterlevas.Rederierna studerar och respekterar som regel avstängningsiistorna. Ändå händer det emellanåt att avstängdasjömän återfinns ombord på fartyg. Detta betyder i en del fall att rederiernasoch mönstrings-förrattarnas kontroller varit bristfälliga men det kan också ha andra förklaringar. avstängningsbeslut innebär endast förbud att mönstra på- inte förbud att fortsätta en redan påbörjad tjänstgöring. Ett påmönstringsförbudpå kan därför bli verkningslöstom den berörde sjömannen påbörjat en längretjänstgöringsperiod när nämnden fattar sitt beslut. Påmönstringsförbudutgör heller inte hinder mot att taanställning på ett icke mönstringspliktigtfartyg. Som avstängningsinstru-ment är påmönstringsförbudetsåledes inte helt effektivt. För en avstängd sjömankan det naturligtvis innebära ekonomisk förlust att inte fåtjänstgöra ombord men de ekonomiska verkningarna behöver inte alltid bli kännbara. En kortare avstängning kan"avtjänas" under vederlagsledighet 1981/82:138 25 och semester i land. En avstängd har också vissa möjligheteratt få ekonomisk ersättning frånsin arbetslöshetskassa. Det ligger inget fel idetta eftersom påmönstringsförbudet endast skall vara en spärr mot tjänstgöring' och inte en bestraffning. Allmänt gäller nog ändå att sjömannen ser det som en belastning att t.o.m. varaformellt hindrad från att utöva det yrke han kanske har lång utbildning för.Antalet sjömän som ansöker om att förbudet skall omprövasär ju också förhållandevis stort. I vissa fall ärpåmönstringsförbud alltför ingripande som det är olämpligt attsjömansnämnden helt avstår från någon åtgärd. För sådana situationer har nämnden fåttmöjligheten att meddela varning. Om påmönstringsförbudet avskaffas faller en stor del av skälet till att varningen finns. I de fall där det kan framståsom befogat att en misskötsam får enreprimand bör man kunna nöja sig med erinran från fartygsnämnden enligt 25 § sjömanslagen ellerfrån befälhavaren. Minskningen av antalet ärendenhos sjömansnämnden har gått så långt att man på nämndenskansli anser sig ha brist påarbetsuppgifter. Ärendenas brådskande natur medför dock att sammanträden ändå måste hållas - ochbekostas - . Det förekommeratt man på sammanträdena endast har tre - fyra ärenden påföredragningslistan. Orsaken till minskningenhar behandlats ovan. När dessutom nämndens beslut om påmönstringsförbud inte alltid fungerar och möjligheten till varning kan ersättas av andra former för erinringar är det rimligt att ifrågasätta nämndens framtid. Genom att slopa sjömansnämnden skulle avsevärda administrativa och ekonomiska fördelar kunna nås. skulle en icke önskvärd särbehandling av sjöfolkupphöra. Nämndens verksamhet kan dock fortfarande vara av värde för sjösäkerhetenoch trivseln ombord. Nämnden bör därför inte avskaffas om det i nämnvärd gradskulle medföra att dessa intressen blir sämre tillgodosedda. 1981/82:138 26 De förseelser som föranleder påmönstringsförbudär av många olika slag. I regel har dock sjömannens handlande inneburit att han somarbetstagare har begått en förseelse mot anställningsavtalet.Vid sidan av denna förseelse kan i det enskilda falletockså ligga att förfarandet äveninneburit en risk för sjösäkerheten. Dessa båda komponenter -tjänsteavtalet och sjösäkerheten - behöverinte ha berörts i lika stor utsträckning . Fastän gränsdragningsproblemen är stora villutredningen ändå dela in de aktuella fallen av misskötsamhet i två huvudgrupper, brott mot tjänsteavtalet och brott mot sjösäkerheten. Vad gäller brotten mot tjänsteavtalet finns andra regler att följa än som varfallet när bestämmelserna om sjömansnämndens verksamhet tillkom. Genom 1970-talets arbetsrättsliga lagstiftning har ett nät av obligatoriska kontakter mellan arbetsmarknadensparter skapats och en praxis har vuxit fram. Ett visst ofrivilligt motsatsförhållande kanuppstå mellan sjömansnämndensverksamhet och det arbete organisationerna utför. Utredningen anser att uppföljningenav den misskötsamhet ombord som är att hänföra till brott mot tjänsteavtalet nu helt bör överlämnas tillarbetsmarknadens parter. För den andra typen av förseelser - brotten mot sjösäkerheten -blir ställningstagandet svårare. Härföreligger på ett annat sättett offentligt intresse av att komma till rättamed problemen. Utredningen har övervägt om man med fartygsnämndernas medverkan kunde sortera ut säkerhetsfallen bland förseelsernaoch sedan låta någon nämnd eller myndighet pröva om avstängningskall beslutas. Frågan om anställningens beståndskulle sedan överlämnas till organisationerna. Det som då skulle ligga närmast till hands vore att ha sjömansnämnden kvar,kanske i en något enklare form, eller hellre att överlämna beslutsrätten till sjöfartsverketenligt den för verket gällande arbetsordningen. Enligt en undersökning som gjorts i anslutning till utredningensarbete har man kommit fram till att bland sjömansnämndens 120 fall skulle omkring 30 fall vara sådana som borde hänföras till säkerhetsfallen. 1981/82:138 27 Många av de brister som finns isystemet med påmönstringsförbud skulle dock finnas kvar om manbibehåller en officiell avstängning av sjömän. Inte minst skulle svårigheterna att verksamt sprida information ombesluten kvarstå. Utredningen finner det därför lämpligt att i ställetpröva om även handläggningenav säkerhetsfallen kan ske utanmyndigheternas medverkan. Enligt 1973 årssjömanslag har befälhavaren möjlighetatt snabbt inskrida mot den som är en fara för sjösäkerheten genom att skilja honom från befattningen. Utredningen anser att detta är en tillräckligtverksam åtgärd i säkerhetsfallen när det gälleratt komma till rätta med akuta problem ombord. Dettainnebär emellertid - som utredningen senareåterkommer till - att det ställs stora krav påfartygsnämndens förmåga attutreda fall av förseelser och på befälhavarnaserfarenhet och omdöme. Sedan någon av säkerhetsskälskilts från sin befattning är emellertid problemen inte ur världen. Sjömannenhar i regel anställningen kvar. Enligt 7 § lagen om anställningsskyddskall en uppsägning från arbetsgivarens sida vara sakligt grundad. Sakliggrund för uppsägning föreliggerinte om det skäligen kan krävas att arbetsgivaren bereder arbetstagaren annatarbete hos sig. I övrigt saknar lagen om anställningsskydd närmareprecisering av begreppet saklig grund. Detta beror på att situationerna inom arbetslivet växlar i stor usträckningbl.a. på grund av förhållandena ibranschen, på arbetsplatsen och beroende på vilket slag av anställning det är fråga om. Hänsyn måste alltid tas till omständigheterna i det särskilda fallet. Om möjligheten till avstängning genom sjömansnämnden försvinnerkommer större krav att ställas även på tillämpningen avlagen om anställningsskydd. Därvid börman enligt utredningens uppfattning beakta de speciella förhållanden sområder vid fartygsarbete. Tjänstgöringen är offentligrättsligtreglerad på ett sätt som inte ärvanligt i land. Behörighetskrav gäller förde flesta befattningar ombord. 1981/82:138 28 Skulle en omplacering behöva göras kan det vara svårt att hitta en befattning som är lämplig och ivilken sjömannen inte utgör en säkerhetsrisk.När det gäller fartygstjänstgöring måstesamtidigt stor hänsyn tas till de övrigas trivsel ombord.