prop · G503130 · 1981-12-31 00:00:00 — Med den utformning av fullföljdsreglernasom här föreslås kommer kammarkollegiet att få en absolut nyckelslällning, ochde i kollegiet rådande värderingarna av olika samhällsaspekters större ellermindre vikt får största belydelse för rättsutvecklingen beträffande sådanaansökningar, som prövas av koncessionsnämnd och länsstyrelse. : Av förut angivna skäl (se avsnitt8) bör i 15 kap. 5 8 anges som obligatorisk remissmyndighet iärende om byggande i vaiten för hamn- eller farledsändamål. Enligt lagförslagets 15 kap. 23 8 kantillståndsmyndighel förlänga lillståndstid för vattenförelag. Sjöfartsverkethar intet alt erinra häremot men vill framhålla angelägenheten av att sådanförlängning ej sker slentrianmässigt. Särskilt när det gäller byggande ivatten kan förhållandena ha förändrats så avsevärt atl fråga om förlängning avtillståndslid bör prövas lika ingående som vid ny tillståndsprövning. : Enligl VL-förslagel 15 kap. 13 8 förstastyckel kan koncessionsnämnden föreskriva ändrade eller nya villkor förtillgodoseende av allmänna intressen innan den bestämda tiden för omprövninggått fill ända om väsentliga ändringar skett i vattenförhållandena. allmänna motivering under rubrikenanges vad som skall förslås medväsentliga ändringar i vattenförhållandena. Det framgår således attVL-utredningen enbart synes syfta på sådana ändringar i vattenförhållandena,som uppkommit till följd av mänskliga åtgärder i vattendragel. har emellerfid beträffande vissa regleringarfunnit alt det, särskilt , förekommit vattenföringsförhållandensom inte varit förutsedda vid tidigare domstolsbehandling och som därigenom ihög grad bl. a. påverkal allmänna intressen. Vad som främst åsyftas är de långatorrperioder, som förekommit och som medfört stora problem imånga reglerade vattendrag. För vissa sjöar finns i domar fastställt regler försåväl sänkningsgräns som minimitappning. Vid långvariga torrperioder som l.ex.1975-76 inträffade vid många sjöregleringar att en konfliktsituation uppstodmellan kraven atl ej underskrida sänkningsgränsen och ej tappa mindre än fastställdminimitappning. De för vattenhushållningen av sjöarna föreskrivna reglerna haralltså inte tagit hänsyn lill de uppkomna vattenförhållandena. Stora problemhar härvid uppkommit för bl. a. kommunikation och sanitära förhållanden.Vattenlagen, varken den nu gällande eller den föreslagna ger besked om hurregleringen skall skötas i sådana fall och det finns heller inle regler somförhindrar etl upprepande av situationen. Exempel kan hämtas från ,, m.fl. Prop, 1981/82:130 410 En reglerad sjö kan också drabbas av etl flöde somej förutselts varför på grund av alltför bundna regler för hurvallenhushållningen skall skötas, sjön onödigt överdämmes. Exempel härpå ärRoxen och Glan och många reglerade sjöar med tappningsställare ulan regler omförhandslappning. Med anledning av vad som ovan anförts synes detmotiverat alt omprövning av ett förelag skall kunna ske före den slipuleradeomprövningslidens utgång om framkommer att del hydrologiskaunderlag som legat lill grund för uppställandet av regleringsbestämmelsernavarit väsentligt annoriunda än som senare visat sig. Uttrycket"väsentliga ändringar skett i vattenförhållandena" bör således ävenomfatta sådana ändringar som hänför sig lill ofullkomlighet i det hydrologiskaunderiagel för upprättande av regleringsbestämmelser. Kammarkollegiet: 5 8 Qärde stycket. Kollegiettycker sig av koncessionsnämndens hittillsvarande verksamhet imiljösKyddsärendena ha för-märKl atl nämnden i sin omsorg om Kostnaderna försökanden, strävandena lill en snabb handläggning av ärendena m.m., varitsynneriigen återhållsam när del gällt förordnande av sakkunniga. Det skullevara ytterst olyckligt om denna praxis vann insteg i vattenärendena. F. n. ärdel regel alt fiskerisakkunnig utses enligt 11:45 VL, då detta avfiskerimyn-dighelen begärs. Vidare förordnas regelmässigt när det gäller störreföretag sakkunniga i frågorom erosion, skogsutdrivning, isförhållanden (vintervägar,klimat), landskapsvård m. m. Del får inle bli så atl nuvarande system ersättsenbart med samrådsförfarande. Från utredningssynpunkt är det sålunda en slorskillnad mellan alt bereda viss myndighet, l.ex. , tillfälle atl yttra sigi ärendet och att i stället uppdra åt myndigheten alt efter närmareundersökning uttala sig i viss fråga. I 8 8 andra stycket 12 punkten heter det: "dentid inom vilken verksamhet, varigenom inverkan sker pä vattenförhållandena,skall ha satts igång (igångsättningstid)". I specialmotiveringen s. 340anföres alt arbetstiden bör kompletteras med bestämmelse om den lid inom vilkenanläggningen skall tagas i drift. Detta motiveras med atl vissa vattenföretag,såsom dämningar, blir uppenbara för allmänhelen först när anläggningen tagits idrift. Formuleringen av 12 punkten är emellertid inte adekvat. 1 kraflverks-ochregleringsföretag liksom i mån:ia andra vattenföretag är det nämligen vanligtatl inverkan sker på vaiten Förhållandena . Formuleringen:"den lid inom vilken företag som inverkar på vallenförhållandena, skallha tagils i drift" synes bättre motsvara vad ulredningen avsett. Uttrycket i 8 8 Qärde stycket är oklart. I VL finnes motsvarande ullryck exempelvis i 4:14 med hänsyftning fill den tid varifrån regleringsavgift skall utgå. Därmed avses tiden för företa gets idrifttagande. Samma uttryck förekommer i 11:3 VLF och torde avse , dvs. Beträffande 8 8 Qärde stycket anföres emellertid i moliven (s. 341 n) att fastighetsdomstolen skall ange när fillståndet skall tas i anspråk, "Arbets- och ingångsättningstiden börbörja löpa från denna lidpunKl". Om så är fallet Kan inle "tillståndetsianspräK- lagande" avse företagets idrifttagtinde. klargörande synes erforder ligt. Enligt 15:8 andra stycket 15 VLF skalltillståndsmyndigheten i till ständsbeslut om förelag för vattnets tillgodogörande ange den produk tionsförlust eller den förlusl av vallenmängd, magasinsvolym eller fallhöjd som tillståndshavaren enligt 10: 12 är skyldig att underkasta sig utan ersätt ning. Sistnämnda paragraf saknar hänvisning lill 15:8 andra styckel 15, ehuru sådan från lagleknisk synpunkt får bedömas erforderlig. Prop.1981/82:130 411 Kollegiet får peka på en oklarhet i15: 13 VLF. I första stycket anges alt koncessionsnämnden kan föreskrivaändrade eller nya villkor för tillgodoseende av allmänna intressen när dentidigare bestämda tiden för omprövning gäll till ända eller dessförinnanväsentliga ändringar skett i vattenförhållandena. I tredje styckel föreskrivsatl koncessionsnämnden i sitt beslut angående omprövning skall bestämma den tiddå de ändrade eller nya villkoren skall börja tillämpas samt den tid eftervilkens utgång förnyad omprövning får påkallas. Vid ett första påseendeförefaller bestämmelsen omfatta alla nämnda omprövningsmöjligheter således ävenden vid väsentligt ändrade förhållanden. Enligt utredningen (sid. 190) bör enomprövning pä grund av väsentligt ändrade förhållanden dock inte leda tillnågon ändring av den ordinarie, förutbestämda omprövningsliden. Denna regel börkomma till uttryck i själva lagtexten. Ett tillägg som förtydligar tredjestycket är sålunda erforderligt. Enligt 15: 14 VLF, som motsvarar 2:8 andra slycket VL. fårkoncessionsnämnden meddela ändrade bestämmelser lill skydd för fisket. hör fill de frågor som enligt 15:8 tredje stycket VLF kan hablivil handlagda vid fastighetsdomstolen. Lämplighetsskäl talar för attfastighetsdomstolen i sådana fall också får handlägga frågor angåendeomprövning av de till skydd för fisket meddelade bestämmelserna. : 5 8. Eftersomfiskefrågor oftast kommer att beröras av vatlenföretag borde det direkt avlagtexten framgå, att tillståndsmyndigheten skall samråda medfiskeristyrelsen. I detta sammanhang vill styrelsenframhålla även följande. På sid. 336 i betänkandet sägs att enskilda organisationer och sammanslutningar natur ligtvis bör beredas tillfälle att yttra sig över ansöKningen utan att det anges i själva lagen. För fisKets vidKommande torde här beröras Fiska res , samt . Möjligheten för dessa organisationer att göra sig hörda i lillslåndsfrågan måsle gälla oavsett styrelsens tidigare deklarerade uppfattning, att man inte bör dela upp tillståndsgivningen och skaderegle ringen på skilda organ. De synpunkter dessa intresseorganisationer kan ha i vattenföretagssammanhang måsle utgöra en viktig del vid prövningen enligt utredningens grundläggande vidgade planeringsinriktade synsätt. För att tveksamhet inte ska behöva råda härom bör detta framgå av själva lagtexten.---- 20 8 som visserligen i första handär ett fördelningsinstrument mellan olika takter, kan bli av värde också förfiskevården. Fiskeriintendenten i Övre norradistriktet: 5 8. I denna paragraf borde klarare uttryckas att fiskerimyndighet allfid skall höras, eftersom man nästan undantagslöst får påverkan på fiske vid vattenföretag. I paragrafen sägs bl. a. att om meddeladeföreskrifter är mindre lämpliga, kan bestämmelserna ändras. Vissa åtgärder kani sig vara lämpliga, men framsteg inom fiskeriforskningen kan medföra alt bättreåtgärder kan föreslås. Även i sådana fall bör omprövning kunna ske. Det ärvärdefullt att omprövning kan ske när som helst. Omprövning enligt dennaparagraf bör kunna överflyttas till fastighetsdomstolen, vilket bör förenklaförfarandet. Eftersom skadeförebyggande åtgärder skall kunna utdömasprovisoriskt (18 kap. 34 8) kommer dessa beslämmelser och bestämmelserna iförevarande paragraf att delvis gå in i varandra, vilket gör atl omprövningenbör kunna ske vid fastighetsdomstol. Fiskeriintendenten i Nedre norradistriktet: Enligt förslagets 15 kap. 5 8 skall lillslåndsmyndigheten samrådamed statliga myndigheter, som har Prop.1981/82:130 412 väsentliga intressen alt bevaka frågan. Det torde ej varamöjligt för någon annan myndighel än fiskerimyndighelen all avgöra närväsendiga fis-keinlressen berörs. Alla prövningsärenden bör däriör tillställasfiskerimyndighelen för yttrande i likhet med vad som göres enligl VL 11: 36. Fiskeriintendenten i Östra distriktet:15 kap. 6 8 molsvarar den nuvarande vattenlagens II kap. 368, sorn emellertid ger klart bättre formellafömlsättningar för atl fiskeintresset skall kunna bevakas i allavatlenbygg-nadsmål. Därest den föreslagna förprövningsordningen kommer all förverkligas,bör den nya vattenlagen innehålla en föreskrift om att tillståndsmyndigheten ialla vattenbyggnadsärenden skall inhämta yttrande. Det börinle ankomma på tillståndsmyndigheten att avgöra om elt ansökl förelag kanberöra fiskeinlresset eller ej. Den bedömningen kan endast göras avfiskeristyrelsen eller fiskeriintendent. i : 2 8. Enligt förslagetskall pröva såväl muddring som uppläggande av muddermassor.Förslaget innebär etl framsteg i jämförelse med nuvarande ordning. Enligt dennaprövas muddringen av vattendomstol medan uppläggningen prövas av länsstyrelsen.Prövning av uppläggning avses ske dels med stöd av vattenlagen, dels enliglmiljöskyddslagen. 1 fråga om utfyllnad av vattenområde skall prövningen ske medstöd av vattenlagen - i övriga fall enligl miljöskyddslagen. Utredningen sägeratt syftet med åtgärden skall vara avgörande och inte frågan omfyllnadsmassorna är förorenade eller inte. Förslaget torde sannolikt i vissa fallleda lill giänsdragningsproblem om syftet med en viss åtgärd. Oavsett detta bördock lagförslaget innebära avsevärda fördelar genom att prövningen sker- hos enmyndighel även om del måste ske med stöd av skilda lagstiftningar. : Angående tillståndsprövning iallmänhet synes bl. a. kunna kon stateras att tillåtlighelsfrågan enligt förslaget kommer att beredas och avgöras i administrativ ordning och atl målsättningen därvid i större ut sträckning än nu blir att finna "rätt" företag bland om möjligt fleraalterna tiv. Det torde då få förulsältas alt sådana judiciella hinder för en allsidig prövning som litis pendens Qfr föreliggande prövning hos regeringen av utbyggnader i ) och annat dylikt, l.ex. att fastställelseyr- kandet om tillåtligheten måste vara förknippat med ell fullgörelseyrkande (fillstånd lill byggnadsåtgärd), icke kommer atl föreligga. Enligl förslaget skall regeringens prövning itillståndsfrågor bibehål las (kap. 15 8 I).Erfarenheterna förvattenkraftens del har varit i huvudsak negativa, framför allt såtillvida att endast ett fåtal ansökningar avgjorts. Del framstår som angelägel atl tillgodogöra erfarenheter av hur föreliggande riktlinjer för fysisk riksplanering och energipolitik kommer att tillämpas vid tillståndsprövning enligt gällande bestämmelser. Först genom vissheten om hur detta samspel på planeringsomiådet skall resultera blir det möjligt all avgöra väsentliga frågor om såväl företagare som mot stående intressenters ställning inom vattenlagssystemel. Av punkt 3 i första stycket framgår all itillståndsbeslut skall anges del område, som får tagas i anspråk för förelagel.Del kan emellertid gälla även annat än område, t. ex. dammbyggnad eller annananläggning. Av sista meningen i lagrummets andra styckel börframgå alt hänsyn skall lagas till tidigare förpliktelser till förmån för ävenandra omprövningsintressen än det aktuella. Se vidare vad som anförts underavsnitt 5.4. 1981/82:130 413 : 1 8. Dikning somendast berör egen mark torde liksom knappast bli föremål för prövning.Detsamma gäller företag med flera deltagare, där överenskommelse omdelaktigheten träffas. Med hänsyn till att sålunda prövningsförfarandel enligt16 kap. VLF icke torde komma att utnytQas vid många, kanske de flestamarkavvattningsföretag kan det vara motiverat att i denna paragraf antyda, altmarKavvattningsföretag lika väl kan komma till stånd utan som med prövningenligt 16 kap. Detta kan lämpligen ske på del sättet atlförrättningsförfarandet föreskrivs som prövningsform för det fall alt tillståndenligl vallenlagen söks lill markavvattningsföretaget. Såvitt hovrätten kan finna innebär ett tillgodoseendeav allmänna intressen genom omprövning sä gott som undanlagslöst höjning av vatten stånd, inskränkning av invallningar eller andra åtgärder som medför en minskning av den nytta som avsågs med det ursprungliga företaget. En omprövning som medför dessa konsekvenser kan ej hänföras lill markav vattningsföretag enligt den definition som ges i I kap. I 8 8 p VLF och följaktligen bör omprövningen ej heller handläggas vid förrättning. Skall omprövning av markavvattningsföretag handläggas vid förrättning, måste omprövningen begränsas till att avse sädana förändringar som inle minskar företagets nytta. Omprövning i övrigt är till sin natur att jämställa med sådan omprövning som regleras i 15 kap. 13-17 88 VLF. En uttrycklig bestämmelse om vemsom äger påkalla omprövning fordras. Sådan rätl bör tillkomma, förutomkammarkollegiet, varje sakägare samt markavvattningsföretaget som sådanl. 3 och 4 88. Dessabestämmelser fyller knappast någon uppgift, då förrätl ningsmannen får fömtsättas genom egna utredningar införskaffa för för rättningen nödvändiga fakta. Ansökan till skall sålunda en dast utgöra underlag för förordnandet av förrältningsmän och för hand läggning av denna fråga fordras endast uppgift om företagels karaktär, belägenhet och ungefärliga omfattning. ' 8 8.Kostnadsregeln i andra slycket kan lämpligen överföras till 25 8. "Tekniska arbeten ochvärderingar" är ett missvisande uttryck och bör ersättas med"utredningar". Bestämmelsen om vem som skallanses som en fastighets ägare bör överföras till 24 kap. Del förefaller inkonsekvenlatl enligt 15 8 fordra delgivning av kallelse till andraförrättningssammanträdet men ej enligt 11 8 kräva delgivning av kallelse lillförsta förrättningssammanträdel. VL;s system ulan delgivning har emellertidsåvitt hovrätten har sig bekant fungerat tillfredsställande. Det kan därförförQäna övervägas om delgivning över huvud laget erfordras. Möjlighet bör underalla förhållanden införas att i enkla fall underlåta kungörelse. En motsvarighet till 10 kap. 75 8 2 st VL torde fordras. Om en icke kallad sakägaremot förrättningsmannens antagande uteblir, lorde delta böra föranleda alt nyttsammanträde hålles. Delta bör regleras i lagtexten. "Förrätlningsmannen"bör här som annorstädes betecknas "förrättningsmannen och godemännen". Enligt uttalande av ulredningenkan deltagarna, om de är ense, underlåta att utföra förelaget inom föreskriventid. Innebörden av detta uttalande synes vara att en deltagare med hur litenandel som helst och 1981/82:130 414 utanställning av sökande kan genomdriva företagets utförande mot övriga deltagaresvilja. Delta innebär en radikal förändring av vad som anses gälla, nämligenatt det ligger i sökandens fria skön att avgöra om företaget skall komma lillutförande eller ej. Den nuvarande ordningen medför emellertid vissa olägenheteroch del kan finnas skäl att ändra den utan att för den skull gå så långt somutredningen. Hovrätten föreslår en uttrycklig bestämmelse om all i första handsökanden skall få avgöra om företaget skall utföras. Vill sökanden ej ulföraföretagel bör övriga deltagare kunna genomdriva förelagels utförande efter ellmajoritetsbeslut enligt LFS. En närmare reglering torde erfordras lillsamordning av förrätlningsmannens och godemännens saml koncessionsnämndenseller prövning i en konkurrenssituation. - Bestämmelserna itredje slycket kan överföras till tillämpningsföreskrifterna. Hovrätten hänvisar till vad som anförts vid 6kap. 7 8 rörande innebörden av prövning av överenskommelse enligt VL. Även idetta fall torde vara behövligt atl närmare reglera efter vilka principerprövningen skall ske. Kostnadsbestämmelserna i 22 kap. I 8 2 och 3st bör överföras till denna paragraf. - Hovrätten förutsätter atl flera sökandesolidariskt skall svara för motstående sakägares kostnader vid förrättning. Enuttrycklig bestämmelse i ämnet bör upptagas i lagtexten. Hovrätten hänvisar i fråga om uttrycket"nödvändig" kostnad lill vad hovrätten anfört vid 22 kap. I 8. Enligt andra styckel kan iförelagsbeslutel föreskrivas alt ompröv ning får äga rum efter viss angiven lid. Motiven för stadgandet synes närmast tyda på att en officialprövning åsyftas. Hovrätten ställer sig tvek sam till om bestämmelsen fyller någon uppgift och om inte de fall som åsyftas kan inordnas i ett enhetligt syslem enligt ett omarbetat första stycke. Tveksamhet kan uppstå om ansvaret förförrällningskostnaderna vid en omprövningsförrätlning. En reglering härav börgöras. - Det kan vidare inle uteslutas alt dessa kostnader i vissa fall bliromfattande. Om omprövningsförrättningen inte leder till någol resultatframstår de även som onödiga. För att redan på etl tidigt stadium kunnasortera ut omprövningsansökningar som rimligen inte kan leda till något, börman öppna möjlighet för förrättningsmannen att efter en ö\'erslagsmässigbedömning avge etl avslagsbeslut. Ansökan lill om förlängningav arbetstiden bör kunna göras av såväl företagets styrelse som enskilda deltagare. Eftersom antalet bestämmelser om handläggningenminskals som utrymmet för skälighetsbedömningar ökats kommer störrekrav att ställas på förrätlningsmannens kunskaper och skicklighet. Hovrättendelar utredningens förhoppning (s. 177) att det även kommer attfinnas en välutbildad förrätlningsn-rannakår. Behovel härav blir än merapåtagligt om hovrättens förslag att även bevattningsföretag och företag,gemensamma för markavvattning och avloppsutsläpp, skall handläggas vidförrättning. Behovet av det nuvarande underställningsinslitutet hänger sammanmed frågan om förrättningsmännens kompetens. : 1 8. Enligt ulredningens förslagskall markavvattningsföretag endast kunna prövas vid förrättning. Då fråga ärom fördelning av koslnaderna för ell markavvattningsföretag är det också denbästa prövningsformen. Emellertid kan det mycket väl tänkas all olika åtgärderför markavvattning bör vidtas ulan att dellagningsskyldighet av annan Prop,1981/82:130 415 påkallas.Detta kan särskilt vara fallet med sådana företag som i förslaget kallasårensning eller översvämningsskydd. Om åtgärden genomförs i elt störrevattendrag Qfr Hällaprojektel i ) är det länkbart att det utförsav stat eller kommun, möjligen gemensamt med kraftindustrin. I sådana fall ärdet olämpligt att frågan prövas vid förrättning ulan prövningen bör ske päsamma sätt som för andra vattenföretag. Däremot bör förrätlningsformenbibehållas för mindre markavvattningsföretag, l.ex. dikning, även om fördelningav deltagningskostnaderna inte behöver göras. De krav som enligt förslaget ställs påansökningen överensstämmer visserligen med nuvarande regler i 7 kap. 33 8 VLmen är ändå onödigt detaljerade. Sedan en förrättningsman förordnals ankommerdet på honom alt utreda vilka fastigheter som bör vara med i del begärdaföretaget och hur detta skall utföras. Ansökningen kan därför begränsas tillatt innehålla uppgifter om sökanden och honom tillhöriga fastigheter samt omsyftet med företaget. I praktiken har det också gått till sä medan VL gällt. II 8.Enligt paragrafen är kungörelse obligatorisk och den skall även beträffandemindre företag införas i ortstidning. Som vallendomstolen anfört vid 15 kap. 58 VL-förslaget medför kungörandelagen (1977:654) att kostnaderna förkungörelser kan bli ganska stora. Enligt 12 kap. I 8 VL-förslagel fordrasalllid förrättning om företaget omfattar flera fastigheter och överenskommelseom delaktighet ej träffats. Förrättningen kan därför antas komma att i vissafall bli av mycket liten omfattning. När det gäller dikningsföretag, särskiltföretag som omfattar endast etl fåtal fastigheter, bör möjlighet finnas attkalla berörda fastighetsägare genom kallelse i t. ex. rekommenderat brev istället för att utfärda kungörelse. Skyldighet alt tillställa kammarkollegietoch andra statliga myndigheter kallelse eller kungörelse bör ej föreligga isådana fall då allmänna intressen eller eljest intressen som bevakas av statligmyndighet uppenbarligen ej berörs. Med hänsyn lill att förrältningsmän, särskilt förmindre företag av typ skogsdikning, inle med säkerhet kommer atl ha någonförrättningsvana, bör i paragrafen viss minsta lid före första sammanträdeföreskrivas för utfärdande av kungörelse eller kallelse. Avfattningen av paragrafens andra stycke gerläsaren närmasi den uppfattningen atl nytt sammanträde behövs om stridigaintressen finns mellan sakägarna. Andra stycket är emellertid onödigt och kanmed fördel utgå. Det ligger i sakens natur att onödiga sammanträden inte skallhållas och delta framgår dessutom av inledningen till 15 8, som innebär attnytt sammanträde skall hållas endast om det är behövligt. Vä.xjö tingsrätt: Bestämmelserna om prövning avmarkavvattningsföretag förefaller knappast innebära någon förenkling avsyneförrättningsför-farandel. Enligt förslagets 6 kap. 1 8 andra stycket kanväghållare åläggas dellaga i markavvattningsförelag. Väghållare bör då ocksåäga rätl att ansöka om sådan förrättning Qfr utredningen s. 267). Förundvikande av tveksamhet därom bör delta uttryckligen anges 12 8. Det föreslås alt länsstyrelse skall kunnaförlänga byggnadstiden. Detta bör ske av domstol. : har förståelse förutredningens åsikt atl det i vissa fall kan anses befogal att väghållaren skallingå i en markavvatlningssamfällighet. För atl fä klarare fastslaget att ocksåväghållare, under vissa speciella omständigheter, har rätt att begära atl fådeltaga i en markavvatlningssamfällighet, ifrågasattes om inte det tilläggettill kap. 16 8 2 kunde Prop.1981/82:130 416 göras all exempelvis i texten införs "Med ägare lillfastighet jämslälles väghållare". Lantbruksstyrelsen: Lantbruksstyrelsen tillstyrker attfrågor om markavvattning prövas vid förrättning. De föreslagna reglerna harstora likheter med nu gällande. De allra flesta dikningsföretag tillkommer, somnämnts, ulan samband med förrättning. En av orsakerna torde vara den tids- ochkostnadskrävande process som syneförrältningen alllid innebär. Med framgånggörs nu frivilliga överenskommelser även i förelag av slor lek-nisk och ekonomiskomfattning. Eln förrättning innebär dock alt företagets rättigheter fårkaraktär av officialservilut, vilket är en fördel. Man bör därvid söka enförrältningsform som är enkel och som inle hindrar utförandet av välmotiveradeföretag.