prop · G503118 · 1981-12-31 00:00:00 — /SRansluter sig tUl frågan om skallelindring under föratsättning att systemetutformas och tillämpas på ett sådant sätl alt inte svenska tekniker drabbas avdiskriminerande konkurrens. Licensing Executives Sociely anser att fråganmåste snabbehandlas av statsmakterna. LO avvisar för sin del tanken att dets.k. SIPRI-fallet utvidgas eftersom del kan leda tiU sämre behandling av svenskexpertis järrtfört med motsvarande utländsk. RSV anser all del av principiellaskäl är tvivelaktigt att införa skallebefrielse för kostnadsersättningar förvissa slag av anstäUningar. RSV understryker del angelägna i att den störstareslrikfivitel iakttas när det gäller att medge sådan skattebefrielse. Förslagetom SEK-systemet behandlas endasi av elt fåtal instanser. SHIO-Familjeföretagenhar inget alt erinra. RRV tUlstyrker att tillämpningen av SEK-syslemels reglerutökas. LO viU inte motsätta sig förslaget alt SEK-systemet utvidgas tUl allgälla även licensgivning lill utlandet under föratsättning alt denkreditsökande klart kan visa att affären ökar sysselsättningen i Sverige.Svensk Exportkredit () stäUer sig för sin del positiv fill att licensgivningtiU ullandel skall behandlas på samma säll som export av kapitalvaror ochövriga tjänster vid SEK-syslemels fillämpning. Det är dock inte nödvändigt attvidtaga några särskUda åtgärder för att SEK skall kunna finansiera sådanförsäljning eftersom redan nuvarande förordning och internationella åtagandentorde möjliggöra detla. SEK understryker vidare att samma regler bör gälla vidstatsstödd kreditgivning i samband med export av licenser som vid export avkapitalvaror och Prop.1981/82:118 145 tjänster.Slutligen anför SEK att del är olämpligt all tillämpa elt lägre minimibeloppvid licensexport (av vad som tillämpas för slalsstödd export avkapitalvaror och tjänster) då dels SEK:s hanteringskostnader för vaije enskUdkredit inle torde bli lägre för licensexport än för annan export, dels det inteföreligger något skäl att gynna licensexport mer än annan export. Kommitténger inga förslag som berör exportkredilnämndens (EKN) verksamhet. EKN anför attvid export av varor, särskilt från verkstadsindustrin, ingår ofta teknisktkunnande och att EKN:s garanfier utnyttjas i relativt stor omfattning. EKN haräven möjligheter att täcka exportförsäljning av tekniskt kunnande utansammanhang med varaexport. I stor utsträckning sker sådan försäljning påkontantbasis. EKN-garanti kan även medges för sådan försäljning på kredit påupp till . Slutligen anför EKN att under särskilda föratsättingar kan s.k. investeringsgarantier lämnas för att täcka förluster till följd av vissapolitiska händelser i samband med investeringar i . Beroende påomständigheterna i det enskilda fallet kan sådan garanfi även beviljas förinvestering i form av upplåtelse av patenträtligheter eller Uknande. Kartong: S. 159, rad 8 Tillkommer: utöver vad bil.15 1981/82:118 147 Anmälantill proposition om åtgärder för de små och medelstora företagen samt ominnovationspolitikens inriktning såvitt avser arbetsmarknadsdepartementetsverksamhetsområde Desmå och medelstora förelagen, dvs. förelag med mindre än ca 200 anställda,svarar för en betydande del av sysselsättningen som de har slorbetydelse för bl. a. utvecklingen av nya affärsidéer. Inom exempelvistillverkningsindustrin återfinns en tredjedel av de sysselsatta inom dessaföretag. I del översynsarbele avden arbelsrältsliga lagsttflningen som inleddes harbl.a. de mindre och medelstora förelagens problem uppmärksammats. 1981/82:71 med förslag tiU ny ansläUningsskyddslag har t. ex. tagits uppfrågor om provanställning, extraanställning vid arbetsloppar samt samordningenav medbestämmandelagen med anställningsskyddslagens varselregler. Annatulredningsarbele som belyser arbelsrättslagsttflningens fillämpning på demindre arbetsplatserna är den karlläggning av ledighetslagarna frånadministrativa, ekonomiska och rättsliga utgångspunkter som pågår och somkommer att slutföras . 1980/81:126 om arbetsmarknadspolitikens framfida inriktningframfördes all regeringen hade för avsikt alt närmare pröva frågan att somalternativ lill andra arbetsmarknadspolitiska åtgärder ge arbetslösa slöd föralt starta egen rörelse. Resultatet av denna översyn redovisas i det följande. Utredningen omarbetsmiljöinvesteringar i mindre och medelstora företag fillsattes efterregeringens bemyndigande . Utredningen har i oktober 1981avlämnat belänkandel (Ds A 1981:12) Om statligt stöd tiUarbetsmiljöinvesteringar. En sammanfattning av betänkandetjämte ensammanställning av remissyttrandena bör fogas lill protokollet i detla ärendesom underbUaga 3:1 resp. underbilaga 3:2. Prop.1981/82:118 148 2 Vissa arbetsmarknadspolitiska åtgärder 1980/81:126 om arbelsmarknadspolifikens framfida inriktninganmälde jag, alt jag hade för avsikt all i samråd med chefen förindustridepartementet närmare undersöka förutsättningen att som ett alternativtUl andra arbetsmarknadspoUliska åtgärder ge arbetslösa slöd för all startaegen rörelse. har denna fråga studerats inomregeringskansliet. Jag avser nu att redovisa resultatet samt ge förslag fillåtgärder för att stärka de arbetslösas möjligheter att starta egen rörelse. Sedanår 1979 erbjuder Trygghetsrådet SAF-PTK privatanslällda tjänstemän olikaformer av hjälp för att starta egen verksamhet. En slor del av stödet utgårunder planeringsfasen då bl. a. bidrar med alt skapa kontakterså att beslutsunderlaget blir så bra som möjligt. En föratsättning för attbidrag skall utgå är att affärsidén bedöms ha utsikter att lyckas. HilfiUs harca 850 personer erhålUl bidrag för all starta egen rörelse. Trygghetsrådetföljer upp varje nytt förelag . Ävenutomlands har, somjag har nämnt (prop. 1980/81:126) särskilda projektsatts igång för att stimulera personer att starta egen verksamhet. I Frankrikehar den försöksverksamhet som påböriades utvecklats och är nupermanent. Verksamheten är inriktad på all skapa s. k. allmännylligasysselsättningstiltfällen inom bl. a. sektorerna lanthushållning, hantverk,energi, kultur och sociala projekt. Denkartläggning som arbetsgrappen har gjort visar att de befintliga stödformerna,i huvudsak inom regionalpolitikens ram och inom utvecklingsfondernasverksamhetsområde, i stort ger personer som avser all starta egen verksamhetmöjlighet liU slöd både i inlroduklionsfasen och vid fortsalt drift. Deregionala utvecklingsfondernas verksamhet innefattar både företagsservice ochkreditverksamhel. Med förelagsservice avses bl.a. företagsanalyser,marknadsföring och aUmän rådgivning. Inom fondernas kreditverksamhel finnsmöjlighet att erhålla lån för utveckling och drift av en verksamhet. Chefen förindustridepartementet kommer all mer ingående beskrivautvecklingsfondernas verksamhet. Detregionalpolifiska stödet beviljas främst inom stödområdena och lämnas i förstahand fill förelag som bedriver industriell eller industri-liknande verksamhet.Regionalpolitiskt slöd kan bl. a. erhållas för investeringar och för all läckakostnader vid en ökning av antalet anstäUda. Glesbygdsstödetär ett komplement tiU lokaUseringsslödel och ulgår tiU förelag och kommuner sombedriver verksamhet i glesbygd. Slödför alt starta verksamhet som egen företagare finns även inomarbetsmarknadspolitiken som en åtgärd för att bereda sysselsättning åthandikappade, medelålders och äldre arbetssökande, som annars inte kan fåarbete på den reguljära arbetsmarknaden. lämnas slöd i form avnäringshjälp genom arbetsmarknadsverket. Jag tar nu upp frågan Prop.1981/82:118 149 omell sådant stöd, som en försöksverksamhel, skaU kunna lämnas tUl arbetssökande,som varit långvarigt arbetslösa och som bedöms ha möjligheter att klara sinförsörining som egna företagare. gällande föreskrtflerom näringshjälp grandar sig bl. a. på beslut (AU 1978/79:20, rskr1978/79:186) med anledning av förslag i prop. 1978/79:73 om åtgärder förarbetshandikappade. Föreskrifterna återfinns i arbelsmarknadskungörelsen(1966:368, omlryckl 1981:543) och i regleringsbrev avseende tolftehuvudtitelns anslag C 3. Särskilda åtgärder för arbetsanpassning ochsysselsättning. Näringshjälpkan lämnas vid start av verksamhet som egen företagare eller för all fortsättasådan verksamhet. Näringshjälp i form av bidrag lämnas med högst 15000 kr.Däratöver kan, om del finns särskilda skäl, ränlebelagt lån beviljas vid startav verksamhet med upp fill , såvida inle visst annat statligtkreditslöd kan beviljas. Lånet är ränte- och amorteringsfritl under de treförsta åren och skall därefter återbetalas inom högst fio år. Näringshjälpmed högst , kan också beviljas för fortsalt verksamhet som egenföretagare, om det finns synnerliga skäl och om verksamheten med sådan hjälpkan antagas bli lönsam och ge näringshjälpstagaren godaförsörjningsmöjligheter. Idagkan näringshjälp i form av bidrag således lämnas för start av eget företag liUmedelålders, äldre och handikappade som inte kan få lämpligt arbete på denreguljära arbetsmarknaden. Möjligheten att få kompletterande lån upp tiU 60000kr. finns dock endasi för sökande med handikapp. Delsamma gäller möjlighelemaatt få näringshjälp för fortsatt verksamhet. Omelt förelag för vilket näringshjälp har lämnats avyttras eller upphör ochslödel således inte längre används för del avsedda ändamålet, skaUarbetsmarknadsverket återkräva stödet. Utbetalat bidrag får minskas med högsten tiondel för varje helt år som förflutit sedan hjälpen beviljades. 1 fråga omavskrivning av statens fordringar i samband med återkrav av slöd gällerföreskrifter i avskrivningskungörelsen (1965:921). 1 fråga om lånefordran gälleralt AMS under vissa villkor kan besluta om avskrivning av sådan fordran. Beslut om näringshjälpfattas av länsarbetsnämnden. Som regel yttrar sig resp. läns utvecklingsfondangående ärendenas förelagsekonomiska aspekter. Näringshjälpenhar minskal i omfattning. Under /81 beviljades232 bidrag. Av bidragstagarna erhöll 108 också lån. Jaghar vid flera tillfäUen senast i prop. 1980/81:126 om arbetsmarknadspolitikensframfida inriktning - redovisat mina synpunkter på näringshjälpen. Även ombehovet av näringshjälp som arbetsmarknadspolitisk stödform har minskat, kanden ändå i del enskilda fallet utgöra en god möjlighet att ge en sökandesysselsättning och försörjning. Därtill kommer att stödet har visat sig hasärskild betydelse i glesbygd med få sysselsält-ningslillfallen. Prop.1981/82:118 150 Enliglmin mening bör därför slöd lill start av eget förelag också kunna lämnas lillarbetslösa, som inle kan få arbele på den reguljära arbetsmarknaden. Detta börkunna ske genom att man inom ramen för en försöksverksamhel vidgar målgruppenför näringshjälp. Näringshjälp bör således kunna beviljas handikappade,medelålders och äldre saml långvarigt arbetslösa, som inle kan beredasanställning på den öppna arbetsmarknaden. NäringshjälptiU de längtidsarbetslösa bör utgå i form av bidrag och lån till start avförelag. Däremot är jag inle beredd all föreslå försök med vidgade möjligheterlill slöd för fortsall verksamhet som egen företagare. Sådant stöd bör ocksåfortsättningsvis vara förbehåUen handikappade enligt de regler som gäller. 1978/79:73 om åtgärder för arbetshandikappade framhöU den dåvarandechefen för alt näringshjälp kan vara en bra lösningför invandrare med yrkeserfarenhet som hantverkare eller småföretagare i defall andra arbetsmöjligheter inle finns för dem. Jag delar den uppfattningen.Jag har inhämtat att det finns önskemål i om alt näringshjälpenskall kunna användas för all bl.a. ta lUlvara hanlverkskunnande hosassyrier/syrianer, som inte kan få arbele på den öppna marknaden. Andra gruppersom bedömts kunna få hjälp är arbetslösa ungdomar i glesbygd och arbetslösasamer som är kunniga i tradifionella slöjdarter. Prövningav ansökningar om näringshjälp lill långfidsarbelslösa bör kunna ske på sammasäll och enligl samma regler och rafiner som gäUer för andranäringshjälpsärenden. Jagvill dock understryka nödvändigheten av all de ekonomiska föratsättningarnaför näringshjälpsföretagen prövas noggrant. För stödtagarna är del självfaUelviktigt att de företagsekonomiska förutsättningarna för rörelsen är goda bl. a.mol bakgrand av att den som beviljats näringshjälp är berättigadfill arbetslöshetsersättning. Motbakgrund all alt näringshjälpen är föremål för översyn av utredningen (A1981:02) om arbetsmarknadsverkets ansvarsområde och organisation bedömer jagall försöksverksamheten med vidgad näringshjälp bör ges en begränsadomfattning. Jag föreslår därför att försök med utvidgad näringshjälp genomförsi minst tre och högst fem län. Det får ankomma på AMS alt besluta om vilka länsom skall omfattas av försöket. Näringshjälp enligt denna försöksverksamhel fårbeviljas för högst 50 personer. Jagförordar sålunda att medel beräknas för 50 personer med en genom-sniUligbidragsandel på . och en genomsnilfiig lånedel på . Del innebärell lolaU årligt medelsbehov av ytterligare 2,25 milj. kr. I denna beräkning avmedel som skall tiltföras del aktuella anslaget bör också kostnader för hjälpfrån utvecklingsfond eller annat expertorgan med de förelagsekonomiskabedömningarna kunna inrymmas. Delbör ankomma på regeringen all utfärda de närmare föreskrifter som behövs. 1981/82:118 151 Jagutgår från att utredningen om arbetsmarknadsverkets ansvarsområde ochorganisation kommer att beakta erfarenheterna av försöket med vidgadnäringshjälp, då den överväger näringshjälpens framlida huvudmannaskap. En grandläggandeföratsättning för all kunna starta och driva egen verksamhet är att kunskaperom olika områden inom förelagande finns eller kan inhämtas. Särskildautbildningar inom området "Att starta eget" har vuxit upp framförallt inom de regionala utvecklingsfondernas verksamhetsområde. Dessa kurser ärvanligtvis myckel korta och därmed naturligen något begränsade. Några utvecklingsfonderhar uppmärksammat det stora intresse som kvinnor visat i samband med "Altstarta egel"-kampanjer och har utformat kurser som enbart riktar sig tillkvinnor, vilket väckt stort gensvar. Jag tror all kvinnor har ett störremotstånd än män alt övervinna när del gäller att starta företag, eftersomförelagsvärlden är så påtagligt mansdominerad. Jag finner därför de initiativsom lagils för all stimulera kvinnor all försöka bli egenförelagare myckel lovvärda.Jag föratsätter att de positiva erfarenheter som hilfiUs vunnits kommer allutnyttjas pä bred front i fler län. Enligtarbelskraftsundersökningarna finns ca 3 000 utländska medborgare som är egnaföretagare i . Bland de invandrare som är svenska medborgare lorde ävenfinnas ett mycket stort anlal företagare. Bestämmelserna rörande i Sverigebosatta ufiändska medborgares möjligheter att utöva näringsverksamhet harliberaliserats under 1970-lalel, och närings-tUlslånd krävs numera ej av nordiskamedborgare eller utomnordiska medborgare som har permanent uppehållstiUslånd.Bland särskill de sydeuropeiska invandrarna i finns ett betydandeintresse för småföretagande, och frågan om samarbete med inriktning påinvandrare i småförelagarfrågor har diskuterats i förhandlingar med bl. Invandrare ulgör en intressant målgrupp i del avseendet bl. a.därför alt de också kan öppna vägen för ekonomiskt samarbete mellan svenskaföretag och förelag i ursprangsländerna. Moldenna bakgrand anser jag att del inom ramen för utvecklingsfondernas "Allslarta-egel"-kampanjer är angeläget all underlätta för fler invandrareatt bygga upp företagsamhet i sill nya hemland. Närdet gäller utbildning i samband med näringshjälp har erfarenheterna visat attpersoner som söker näringshjälp ofta har otillräcklig utbildning för att kunnadriva egen rörelse. Därför erbjuds samfiiga en grundkurs i "Att startaeget" samt kompletterande påpbyggnadskurs. Denna utbildning administrerasav de regionala utvecklingsfondema. Inomden kommunala och statliga vuxenutbildningen på gymnasienivå finns elt anlalkurser som passar för blivande småföretagare. Några sådana kurser finns f.n.inte inom arbetsmarknadsutbildningens ram. har dock allfid möjlighetall köpa utbildning från l.ex. den kommunala vuxenutbildningen om ell behov avutbildning finns för arbets- 1981/82:118 152 lösasom skaU bli egna företagare. har därvid att göra debedömningar som skall ligga till grand för en sådan åtgärd. Jaghar uppmärksammats på svårigheten för anställda i de små och medelstoraföretagen att finna lämpliga fort- och vidareutbildningar. Den yrkesutbUdningsom samhället erbjuder i gymnasieskolan och kommunala vuxenutbildningen anses imånga fall anpassad fill de större företagens behov av arbetskraft. De störteförelagen har också bättre egna resurser för introduktion och vidareutbildning.De mindre företagens möjligheter att bekosta personalens utbildning äravhängiga av bl.a. lönsamhet och möjligheten att kunna avvara personal elleranställa ersättare. Samtidigtulgör såväl tekniskt som ekonomiskt och administrativt kunnande ennödvändighet för det mindre företaget. Möjligheter för ett företag attkonkurrera beror lill slor del på den kompetens som arbetskraften besUter.Behov av utbildning kan uppstå mycket snabbi l.ex. i samband med förändringar iproduktionen. Del är således angelägel alt anställda i små och medelstoraföretag får förbättrade möjligheter till utbildning. Därigenom stärks bådederas egen ställning på arbetsmarknaden och företagens möjlighet att fortleva. Enligtmin mening kan en stor del av de yrkesutbildningar för arbetslösa, som redanidag finns inom arbetsmarknadsutbildningen, utgöra en god grand för den somefter genomgången utbildning avser all som hantverkare starta eget förelageller arbeta i hantverksmässig eUer småindustrien verksamhet. Ävenbristyrkesulbildningen kan, eftersom den slår öppen även för personer som inteär arbetslösa, täcka en viss del av utbildningsbehovet hos anställda inomsmåföretagen. Detta gäUer l.ex. för dem som har grundläggande yrkeskunskapermen behöver yllerligare specialkunskaper för all tiltfredsstäUande klara sinaarbetsuppgtfter. Jagvill här framhålla de möjligheter tiU bidrag för arbetsmarknadsutbildning iföretag som står till buds. Inle minst torde jämslälldhelsbidraget och bidragtUl utbildning i samband med ersättare eller den kombination av dessa bådabidragsformer, som jag förordat i budgetproposition (1981/ 82:100 bil. 15),kunna underlätta introduktion av nyanställda. Idetta sammanhang viU jag också erinra om att kommittén (A 1980:08) för översynav arbetsmarknadsutbildning och förelagsulbildning (KAFU) har i uppdrag altutvärdera och pröva de olika formema av arbetsmarknadsutbildning i företag.Kommittén skall därvid beakta den kartläggning av företagens personalutbildningsom finns redovisad i det av utredningen om förelagsulbildning (UFU) framlagdabetänkandet (SOU 1977:92) Utbildning i företag, kommuner och landsfing. UFUhade i uppdrag att belysa personalutbildningen ur tre aspekter: dearbetsmarknadspolitiska strävandena all åstadkomma en jämn och tryggsysselsättning, den enskilde arbetstagarens behov av utbUdning för all stärkasin ställning på arbetsmarknaden samt företagens behov av personal medyrkeskunskaper. Prop.1981/82:118 153 somen huvuduppgift alt pröva om åtgärder behövs från samhällets sida att främja ensådan inriktning. Kommittén skaU i detta sammanhang även pröva frågan om särskildautbildningsfonder inom förelag i syfte att utnyttja konjunkturnedgångar förutbildning av personal som alternativ till permitlering eller uppsägning.Kommittén kan förväntas avlämna slutbetänkande . 3 Stöd till arbetsmiljöinvesteringar Jagövergår nu till att behandla frågan om arbelsmiljöinvesteringar i små ochmedelstora förelag. Principen att kostnaderna för arbetsmiljön skall bäras avproduktionen är etablerad i . Om denna princip råder enighetsåväl i som mellan arbetsmarknadens parter. Vid några fillfällen hardock staten av särskUda skäl frångått denna princip. Så skedde exempelvis närlagen om avsättning till arbelsmiljöfond antogs av . Syftet med lagenvar dels alt höja arbetsmiljöslandar-den i företagen, dels att eUminera deproblem med övervinster som ansågs föreligga . Lagen innebar att företagmed en vinst överstigande . skuUe avsätta av vinsten påräntelösl konto - ett för vatje företag - på . De insalta medlen ficksedan användas av förelaget för arbelsmiljöinvesteringar . Fondernainnebar att arbelsmiljöinvesteringar subventionerades i så måtto att vinstmedelavsatta till arbetsmiljöfond, om det utnyttjades för arbelsmiljöinvesteringar,undandrogs beskattning. Lagens konstruktion kom främst att beröra störte ochvinslrika företag och därmed gynna anställda i sådana förelag. på arbelsmiljökonlon i . Skattereduktionensom blev följden av arbelsmiljöfonderna har uppskattats tiU ca . Bl.a. som komplement tiU arbetsmUjöfonderna skapades elt lånesystem förarbelsmiljöinvesteringar i de mindre och medelstora företagen, de s. k.AG-länen. Staten trädde in som borgensman vid långivningen och tecknade genomföretagareföreningarna, senare de regionala utvecklingsfonderna, garantier förföretagen gentemot bankerna. Lånen var lill en böljan maximerade liU 100000 kr.per företag. Fr. o. m. 1978 höjdes maximibeloppet tiU 125000 kr.Subventionsmomentet i detta system innebar att staten betalade räntorpå lånen, som löpte på högst u år. Lånen var också amorteringsfria de tvåförsta åren. Förelag som avsatt mer än . lillarbelsmiljöfond fick inte utnyttja AG-lånen. Om förelag avsatt mindre än dessabelopp kunde det beviljas AG-lån med belopp motsvarande skiUnaden mellanavsatta fondmedel och . Kostnadema för AG-lånenfinansierades genom att en särskild arbetarskyddsavgifi på 0,03 procentenhetertogs ut . Genom AG-lånen kom nästan 300 milj. kr. 1981/82:118 154 attinvesteras i arbelsmUjöförbällringar under liden den 1 september 1975-den 31december 1978. Totalt utnyttjades låneformen av 4900 företag med ca 70000anställda. gemensamt låne vUlkor för arbelsmiljöfonderna och AG-lånen varall investeringen skulle ha godkänts av företrädare för de anstäUda,exempelvis genom skyddsombud eller företrädare i skyddskommittén m.fl. Innansystemet med AG-lån upphörde uppdrog regeringen åt statens industriverk (SIND)att utvärdera låneformens effekter. Syftet med utvärderingen var all geregeringen underlag för ell ställningstagande om låneformens fortsattaexistens. Av industriverkets utvärdering framgick bl.a. att hätften avföretagen ansett sig kunna klara sina arbelsmiljöinvesteringar även utan hjälpav lånen. Den främsta effekten av stödformen syntes enligl SIND ha varit attinvesteringarna fidigarelagls. Eftersom slimulansinsla-gen i arbelsmiljögarantUånenvar tämligen begränsade ansåg SIND all låneformen knappast lockat tillinvesteringar som inle hade även andra motiv och som därmed ändå skulle kommalill stånd fört eller . framhöll slutligen altarbelsmiljöinvesteringar borde kunna finansieras inom ramen för systemet medindustrigarantilån och rörelselån från utvecklingsfonderna. LO framhöll sedanman tagit del av rapporten alt arbelsmiljögarantUånen borde upphöra och allandra fill produktionen kopplade kreditmöjligheter i slällel borde prövas föratt tillgodose kravet på en god arbetsmiljö. SHIO-familjeföretagen och ettstort antal utvecklingsfonder förordade däremot att systemet skulle finnaskvar oförändrat. Bl.a. med hänsyn tUl de delade meningar som fanns om låneformens fortsattaexistens anmälde regeringen (prop. 1978/79:65) alt den inte hade för avsikt attföreslå någon förlängning av lånesystemel . I stället borde enutredning tillsättas med uppgift att bl.a. se över de små ocb medelstora förelagensmöjligheter att klara sina arbelsmiljöinvesteringar inom ramen för befintligakreditmöjligheter. Dåvarandechefen för tillkallade en särskUdutredare med detta uppdrag. Utredaren har biträtts av sakkunniga och experterfrån bl. a. arbetsmarknadens parter, SHIO och utvecklingsfonder. I uppdragetingick bl. a. att söka klarlägga arbetsmiljö-situationen i mindre ochmedelstora förelag saml all undersöka vilka föratsättningar dessa genereUt harall klara sina arbelsmiljöinvesteringar inom ramen för befintligakreditmöjligheter.