prop · G503168 · 1981-12-31 00:00:00 — 48 § Updrag att besluta på socialnämn- Uppdrag att besluta på socialnämn dens vägnar får när det gäller föräld- dens vägnar får när del gäller barn- rabalken avse endast uppgifter som och avse endast upp- anges i följande lagrum gifter som anges i följande lagrum 1 kap. 4 § , 1 kap. 4 § barn- och föräldrabal- 2 kap. , dock inte 2 kap. barn- och , uppgifter enligt 7 § eller beslut all dock inle uppgifter enligt 7 § eller inte påbörja utredning eller att lägga beslut att inte påbörja utredning ned påbörjad utredning enligt 9 §, eller att lägga ned påbörjad utred ning enligt 9 §, 3 kap. , 3 kap. barn- och , 6 kap. 28 och 31 §§ barn- och , 7 kap. 2 och 7 §§ , 7 kap. 2 och 7 §§ barn- och föräl- dock inte om avtalet innefattar åta- drabalken, dock inteom avtalet gande att utge engångsbelopp, samt innefattar åtagande att utge en- Il § . gångsbelopp, samt 11 § barn- och Uppdrag att besluta på socialnämnds vägnarfår inte heller omfatta befogenhet att meddela beslut i fråga som avses i 25,27 eller 28 § denna lag eller all fullgöra vad som ankommer på nämnden enligt 5§ lagen (1947:529) om allmänna barnbidrag eller enhgt 9§ lagen (1964:143) ombidragsförskott. Lydelse enligt prop. 1979/80:1. 1981/82:168 23 4.Förslag till Bilaga 2 Lagom ändring i gifterihålsbalken Härigenomföreskrivs alt 11 kap. 1 § skall,ha nedan angivna lydelse. 1§ Är makarna ense om alt äktenska- Är makarna ense om att äktenska- pet skall upplösas, har de rätt till pel skall upplösas, har de rätttill äktenskapsskillnad. Äktenskaps skillnaden skall föregås av betänke- skillnaden skall föregås av betänke tid om makarna begär det eller om tid om makarna begär det eller om make varaktigt bor tillsammans med make varaktigt bor tillsammans med eget barn som står eget barn som han under den makens vårdnad. har föräldraansvar för. Om betänketid i samband med upplösning av gemensamt föräldraansvarfinns bestämmelse i 6 kap. 32 § barn- och . 1981/82:168 24 Sammanställning av remissyttrandena över utredningens ombarnens rätt delbetänkande (SOU 1979:63) Om föräldraansvar m. m. Efler remiss har yttranden över betänkandet avgetts avGöta hovrätt. , länsrätten iStockholms län, länsrätten i , ,, (), kyrkobokföringsinspektören i Uppsalastifts södra inspektionsområde, i ,barnavårdskonsulenlen i , (), Stockholmsuniversitet, juridiska fakullelsnämnden, , juridiskafakultelsnämnden, statsvetenskapliga institutionen ochfamiljeforskningsgruppen vid sociologiska institutionen, högskolan i ,statens invandrarverk (), familjelagssakkunniga (Ju 1970:52),rättegångsutredningen (Ju 1977:06), sociala centralnämnderna i ,, , , , och kommuner, Stockholmsläns landsting, förvaltningsut-skoltel. Svenska kommunförbundet.Landsorganisationen i (LO), (),Centralorganisationen / SR, (), (), (), () ,(), , , Kommunal-och Landstingsanställda familjerådgivare (),(), föreningen - Barnens Rätt I Samhällel,, föreningen och Rätt (FoR), upplöstaföreningen , , och Skola (RHS)och och Samhälle. Yttranden har dessutom kommit in från länsrätterna iUppsala och , ett antal barnavårdskonsulenler i landet.Svenska , Delegationen för familjerådgivning. Barn- och ungdomspsykiatriskakliniken. , , Svenska föreningen för barnpsykiatriskakuratorer och skolkuratorers förening. I del följande återges yttrandena i oavkortat skick underolika avsnitt. För åskådlighetens skull har dock i vissa fallremissinstansernas rubriker utelämnats och avsnittshänvisningar formulerats omredaktionellt. 1 fotnoter till avsnitt 1 Allmänna synpunkter har angetts deunderremisser m.m. som legat till grund för yttrandena frånBarnavårdskonsulenlerna i landet (avsnitt 1.8), (avsnitt 1.15), socialacentralnämnderna i (avsnitt 1.18), (avsnitt 1.19), (avsnitt 1.21), (avsnitt 1.22), (avsnitt 1.23) och (avsnitt 1.24) saml , förvaltningsutskottet (avsnitt1.25). Utöver de nämnda yttrandena har också skrivelser kommit ini ärendet från enskilda personer. Barnomsorgsgruppen, Svenska kvinnors , . Kommunistiskungdom och har beretts tillfälle att avge yttrandenmen har avstått från att yttra sig. 1981/82:168 25 1 Allmänna synpunkter Bilaga 3 Det av utredningen framlagda betänkandet är till storadelar all betrakta som ell principbetänkande. De många alternalivförslagenmedför all man inte kan förutse vilken inriktning det kommandelagstiftningsarbetet kommer att få. De av utredningen framlagda lagförslagenhar därför endast granskats översiktligt. Denna granskning har lett till vissapåpekanden beträffande författningstexten, som anges nedan i anslutning till deolika avsnitten. 1 belänkandet har kommittén tagit upp reglerna om vårdnadoch umgängesrätt i fråga om barn saml om överflyttning av barn. Kommittén harhärvid behandlat och sökt lösa problemen med utgångspunkt från barnets bästasom del centrala och avgörande. All frågan om barnels bästa intar enframskjuten plats i dessa sammanhang är naturligt. Det innebär inte heller varesig något nytt eller banbrytande. Den konsekvens med vilken linjen har drivitsger dock ett resultat, som i avsevärd mån avviker från vad som hitintills hartillämpats. Betänkandet utgör ett viktigt och värdefullt inlägg i denfamiljepolitiska debatten på området. Denna tillförs också särskilda nyansergenom alt i så pass stor utsträckning alternativa förslag och säriösningar harredovisats av såväl kommittén som enskilda ledamöter och sakkunniga. Vad som har sagts nu innebär inte all kammarrätten finnersig genomgående kunna ansluta sig till de lösningar som läggs fram av kommittén.1 fiera betydelsefulla frågor är kammarrätten av avvikande mening på sättredovisas i del följande. Allmänt befarar kammarrätten att en del av förslagen, omde genomförs, är ägnade att skapa eller underblåsa konfiikler mellan barnet ochföräldrarna eller endera av dem. Det finns därmed enligt kammarrättens meningrisk för att förslagen inte genomgående verkligen främjar barnets bästa i vidmening. Kammarrätten håller vidare före att en del av de lösningarsom har valts på det processuella planet eller annars när det gäller olikamyndigheters och tjänstemäns medverkan i konfiiktsiluationer, särskiltsammantagna, i praktiken kommer alt visa sig onödigt omständliga ochbyråkratiska samt därmed kostnadskrävande. På några punkter, t. ex. när detgäller samarbelsavlal och andra försök att på frivillig väg lösa konfliktersom har uppkommit, är emellertid kammarrätten positiv och tillstyrker förslagsom har lagts fram. I betänkandet föreslås alt handläggningen av mål omöverflyttning av barn skall föras över från allmän förvaltningsdomstol tillallmän domstol. Som närmare utvecklas senare avstyrker kammarrätten en sådanändring. Kammarrätten vill i anslutning till detta spörsmål anföra. Under det senaste årtiondet har de allmännaförvaltningsdomstolarna byggts upp till en parallell inom sitt område till deallmänna domstolarna. Reformen får nu anses vara helt genomförd. Kammarrätten finner önskvärt all. när nu två fullständigtutbyggda domslolsorganisalioner står till förfogande, antingen i lämpligtsammanhang Prop.1981/82:168 26 en samlad genomgång görs av målområdena i syfte att prövainom vilken av Bilaga 3 organisationerna som de olika målen naturligast hörhemma eller också att detta spörsmål övervägs rättsområde för rättsområde närstörre reformer inom delsamma är aktuella. Det är exempelvis tänkbart attarvsskatlefrå-gorna, åtminstone i andra instans, skulle ligga väl till förförvaltningsdomstolarna. Del är inte heller givet all de familjerätlsligamålen över lag är mest lämpade för allmän domstol. Även med beaktande av att här främst är fråga om ettidébetänkande anser kammarrätten att kostnadseffekterna - både de direkta ochindirekta - hade bort penetreras och redovisas i en helt annan omfattning änsom har sketl i belänkandet (11 kap.). Kammarrätten tror att en hel del avförslagen ställer sig så kostnads- och i övrigt resurskrävande att det kan päell avgörande sätt påverka frågan om vilka lösningar som bör väljas. 1 fortsättningen har kammarrätten utformat sitt yttrande ianslutning till de särskilda avsnitten i betänkandet. Härvid berörs i allmänhetinle förslag mot vilka kammarrätten ej har funnit anledning till invändning. Med stor tillfredsställelse har tingsrätten tagit del avbetänkandet. Utredningen har överskådligt och klart i stora drag redovisatforskningsresultat och erfarenheter, debatter och uppfattningar som under desenaste decennierna förekommit inom det viktiga område, som rör barns behov ochintressen, relationerna mellan föräldrar och barn samt barns rättsligaställning. På ett förtjänstfullt sätt har mot denna bakgrund framförts förslagtill lagstiftning som bättre än den nuvarande skall tillgodose barnets rätt ochstå i bättre samklang med de förhållanden och attityder, som föreligger isamhället. Tingsrätten finner del tillfredsställande, att utredningenstarkt betonat bagge föräldrarnas ansvar för barnen och nödvändigheten av allförhållandel föräldrar-barn präglas av hänsynstagande till och respekt förbägge sidors åsikter och uppfattningar. Det torde stå utom tvivel att många barn far illa i dagenssamhälle. För många av dem är situationen allvarlig. Detta torde dock inle beropå utformning. Tingsrätten menar för sin del att vad dessa barnbehöver är förändringar i de vuxnas attityder och personliga engagemang ochsannolikt hjälp i åtskilliga andra former men knappast ändringar i en hittillsi stort sett väl fungerande lagstiftning. Detta utesluter givetvis inte allreformer i detta hänseende kan vara befogade. De förändringar som föreslås ibetänkandet förefaller dock enligt tingsrättens uppfattning med vissa undantagvara av tvivelaktigt värde. Det samlade intrycket av förslaget är att detskulle leda till ett med kraftigt ökade kostnader utbyggt syslem av byråkratiutan någon motsvarande ökning av det personliga engagemanget för barn i utsattställning. Förslaget synes också präglat av en alltför stark 1981/82:168 27 misstro mot föräldrarnas möjligheter att fostra och sörjaför sina barn och i BUaga 3 motsvarande mån en övervärdering av samhälletsmöjligheter att framgångsrikt ingripa i olika hänseenden. Enligt tingsrättens mening överskattar förslaget ocksåvärdet av terminologiska nyheter. Det verkar t. ex. i högsta grad osannoliktatt någon märkbar förändring av föräldrarnas attityder till sina barn skullekunna åstadkommas genom alt namn ändras till "barn- ochföräldrabalken"'. Dylika försök alt med språkets hjälp omformaverkligheten brukar sällan vara framgångsrika. Enligt tingsrättens uppfattningfinns del inte heller i övrigt något behov av den föreslagna förändringen. Utredningen om barns rätt har haft i uppdrag all undersökai vilka fall och på vilka sätt barns ställning bör förstärkas. En rad förslaghar lagts fram i denna riktning som rör reglerna om vårdnad, umgängesräll ochöverflyttning av barn. I den nuvarande lagstiftningen framstår barnet mer som ettobjekt än som en självständig person. Med större kunskap om barn börjar man nuinse barns rätt alt få sina behov tillgodosedda. 1 betänkandet har utredningentagit fram och belyst barns behov i förhållande till föräldrarna. Socialstyrelsenanser det tillfredsställande att utredningen utgått från barnet som delcentrala i lagstiftningen. Respekt för barnet som individ och strävan att gebarnet ett med åldern ökat ansvar har kommit till uttryck i utredningensförslag, vilket finner positivt. Med tillfredsställelse konstaterar att denföreslagna lagstiftningen i betydligt större utsträckning än den nuvarande larsikte på barnets bästa i civilrältsliga sammanhang. 1.7 Länsrätterna i och Länsrätten anser inte att utredningens förslag annat än idetaljer utgör någonting principiellt nytt. De regler i t. ex. föräldrabalkenoch bamavårdslagen, som gäller, tillgodoser i allt väsentligt barnens rätt.Det är emellertid sannolikt alt lagreglerna inte alltid tillämpas på det sättsom «. lagstiftaren tänkt sig. Skälen till detta kan vara många. En bidragandeorsak kan vara bristen på resurser inom t. ex. sociala centralnämnderna. Enviktig orsak är också den bristande hänsyn till barnets bästa som föräldrarofta visar, när de befinner sig i konfliktsituation. En grundläggande förutsättning för att barnets rätt skallkunna tillvaratas måste ändå vara de vuxnas attityder till barnen ochförståelsen för deras behov. Många av de problem som utredningen berör, hörenligt vår meningsamman med den brist på kunskap om barnet och barnets behov,som många vuxna har. Möjligheterna att genom nya lagregler förändra detta börinte överdrivas. Däremot kan en förbättrad information och rådgivning om redannu gällande regler vara mycket betydelsefull, liksom ett bättre utnyttjande avde barnavårdande resurser som ryms hos social- och barnavårdskonsulenterna pålänsstyrelsen. Prop.1981/82:168 28 Det är självklart att det också inom det barnavärdandeområdet finns Bilaga 3 behov av ökade resurser. Med den knapphet påresurser, som finns, bör i stället eventuella förbättringar genomföras inomden nuvarande organisationen. Med hänsyn till vad sålunda anförts finner länsrätternaatt utredningens förslag i de delar som berörts endast i några enskildadetaljer bör föranleda förändring i gällande lagstiftning. 1.8 Barnavårdskonsulenterna i landet Landets barnavårdskonsulenter har samrått och enats omföljande yttrande. Huvudprinciperna i betänkandet hälsas medtillfredsställelse. "Barn har rätt till . . ." är enkelt och klartframhävt i § 1. Förändringen av namnet "" till"Barn- och " markerar entydigt att barnels ställninghar lyfts fram i lagstiftningen. Förslaget, att barn skall ha partslällningoavsett ålder i mål och ärenden enligt kap. 6 BFB är en viktig och glädjandereform. Barnens rätt all erkännas som självständiga individer har äntligenvunnit insteg i lagstiftningen. Betänkandet innehåller mycket som förbättrar ochförstärker barnens rättsliga ställning. Barnens position flyttas fram på ettsätt som vi tidigare aldrig sett diskuteras eller bli förankrat ilagstiftningen, men som många av oss känt behov av och längtat efter. Gällanderätt behandlar inte barnen som de självständiga individer vi med dagens synsättser dem. Del kan inte ifrågasättas alt FB är i behov av ändring på fleraviktiga punkter. Utredningen är av skiftande kvalité. 1 del stora helaresonerar utredningen klokt och nyanserat om barns behov och rättigheter ochkring det psykologiska samspelet mellan barn och föräldrar. Man slår fast altbarn är självständiga individer med egna behov och försöker all anpassalagreglerna efter några av barnens grundläggande behov. Flera av utredningenslagförslag syns också välbetänkta. Utredningens svagheter ligger främst i inte helt lyckats anpassa olika psykologiska resonemang till den praktiskaoch juridiska verkligheten. Betänkandet berör inle direkt SÖ:s ansvarsområde. Indirektär emellertid de frågor som behandlas i betänkandet av stor betydelse förverksamheten i skolan, eftersom de rör relationerna mellan föräldrar och barnoch därmed förutsättningar för all barnen skall kunna få en trygg tillvaro.Först när barn fått sina primära behov av trygghet och omvårdnad tillgodosedda,kan de ta emot kunskaper och fungera i gemenskap med andra människor. Detta ärutgångspunkten för de synpunkter SÖ anför i det följande. 1981/82:168 29 1.11 , juridiska fakultetsnämnden Bilaga 3 Utredningens uppgift har enligt direktiven varit'"all undersöka i vilka fall och på vilka sätt barns intressen och behovbör tillgodoses bättre än f. n. genom föreskrifter som - huvudsakligen inomramen för lagstiftningen i övrigt - särskilt tar sikte på barnens rätt".Särskild uppmärksamhet borde därvid främst ägnas reglerna om vårdnad ochumgängesrätt samt överflyttning av barn. I övrigt har utredningsuppgifternainle närmare preciserats i direktiven; i det väsentliga har det i ställetöverlåtits åt kommittén att "själv kartlägga problemområdet och ange ivilka ämnen lagändringar bör komma ifråga". I en första etapp bordekommittén enligt direktiven "inrikta sitt arbete på att meradiskussionsvis presentera olika uppslag och förslag till lösningar, gärna iform av alternativ", varefter framlagda synpunkter och förslag borderemissbehandlas. Enligt direktiven skulle en sådan arbetsmetod göra "detmöjligt för kommittén att tillgodogöra sig erfarenheter och synpunkter frånbetydligt fler instanser än som rimligtvis kan delta i självautredningsarbetet. kan förfarandet stimulera den allmänna debatten ide viktiga frågor som det här rör sig om". Utredningen om barnens rätt har i sitt andra delbetänkandeföljt den ulredningsmodell, som föreslagils i direktiven. Rent principiellt är fakultetsnämnden positiv till att mani vissa fall använder en ulredningsmodell, som innebär att utredningen fårtillfälle att tillgodogöra sig synpunkter från olika remissinstanser innanslutligt förslag framlägges. Emellertid kan en sådan utredningsmodell leda tillatt en del av utredningsarbetet övervältras på redan arbetstyngdaremissinstanser. Det vore därför enligt fakultelsnämndens mening värt attundersöka om man inte skulle kunna på ell mera rationellt sätt uppnå deleftersträvande målet, dvs. att utredningen får tillfälle att ventilera sinaförslag innan den fattar slutlig ståndpunkt. En metod skulle kunna innebära attutredningen på ett tidigt stadium av sitt arbete skisserade sina förslag ochall det sedan anordnades "hearings" med företrädare för olikainstanser. Genom en sådan arbetsmetod skulle bl. a. mindre fruktbara förslagkunna avföras från vidare diskussion på ett tidigt stadium och utredningenerhålla bättre möjligheter att själv ingående penetrera sådana förslag, somvunnit mera allmän anslutning. Utredningen har helt i enlighet med direktiven använttekniken att i flera frågor presentera både huvud- och allernativförslag. Detuppges alt samma vikt skall tillmätas alternalivförslagen som huvudförslagen. 1princip har samtliga ledamöter ställt sig bakom båda typerna av förslag. (Sedock s. 182). Dessutom har del gängse systemet med reservationer och särskildayttranden från namngivna ledamöter brukats. finner tillvägagångssättet, i vart fallsådant del utförts i delta belänkande, mindre lyckat. Vissa alternativförslagär djärvare, andra försiktigare än respektive huvudförslag (ex. automatisktgemensamt föräldraansvar s. 14 och barnels taleräll s. 19). I vissa frågorligger huvud- och allernativförslag myckel nära varandra (ex. ömsesidigumgängesräll s. 15). De sakliga skillnaderna mellan allernativförslag ochreservationer respektive särskilda yttranden är i flera fall subtila (ex.barnets talerätt s. 19 och s. 187). I stort sett utgör innehållet i de medolika tekniska termer rubricerade förslagen variabler på vissa grundläggandetankegångar snarare än uttryck för skilda och inbördes kontroversiella idéer. Förutom att framställningssättet gör betänkandetsvåröverskådligt ger del 1981/82:168 30 ett bedrägligt sken av fullständig malerialredovisning.Isjälva verket har man Bilaga 3 varit restriktiv vid redovisning av materialsom inte stämmer med de egna tankegångarna. Som exempel kan nämnas den kortahänvisningen till den viktiga och omfattande debatt om de biologiskaföräldrarnas särställning i vårdnadsmål som fördes i slutet av 50- och börjanav 60-lalel och ingående behandlats av JO bl. a. genom remissförfarande. (JO:sämbetsberättelse 1962 s. 28 ff). Själva grundidén i betänkandet all behandla barnet somsjälvständig individ kan reservalionslöst stödjas. Frågan gäller emellertid hurdetta skall ske i förhållande till vårdnadshavare, i första hand föräldrarna.Relationen mellan föräldrar och barn har en påtaglig dagsaklualitel för mångamänniskor och ett ställningslagande till balansen av inbördes rättigheter ochskyldigheter grundas ofta pä kulturella och religiösa åskådningar. Det finns endjupdimension i de problem som betänkandet angår som är myckel påtaglig.Fakultetsnämnden vill framhålla alt denna djupdimension ställer stora krav pälagstiftning inom området. Dessa krav är särskilt svåra alt uppfylla vidutarbetande av processuella regler och flertalet av de regler utredningenföreslår ändrade är processuella. är kritisk mot del sätt på vilketutredningen tycks ha gått till väga i detta avseende. Det förefaller som om deprocesstekniska reglerna, exempelvis de beträffande taleräll och umgängesräll.har blivit applicerade i efterhand. Men om inte de processuella reglerna ärinordnade så att de ideologiska övervägandena slår igenom i rättegång och vidverkställighet stannar förslaget vid retorik. Utredningen synes icke ha varit medveten om denprogressiva utveckling av riktlinjer av relevans för utredningens ämne som ägtoch äger rum genom Europeiska domstolen för mänskliga rättigheter i Strasbourgliksom genom den därtill anknutna Europeiska Kommissionens verksamhet. Delcentrala stadgandet är här Art 8 i den Europeiska konventionen (SÖF 1952:35etc.) vars stadgande om rätt till skydd för familjeliv tolkas genomStrasbourgorganen så alt numera en tjugofemårig praxis föreligger av omedelbarbetydelse för de till anslutna staternas rätt. Utredningenborde beaktat denna praxis vid utformningen av sitt förslag. Betänkandet innehåller ell stort antal förslag som intehar berörts i detta yttrande. utgår emellertid från att ellförnyat omfattande utredningsarbete måste ske innan ell slutligt förslag omändring av 6 kap. FB kan presenteras. Innan så sker bör närmare analyser görasbl. a. av barnets situation då föräldrarna har gemensam vårdnad och inle bortillsammans samt av behovet av integritetsskydd för barnet. En djuparepenetrering av området skulle kanske ge till resultat ett förslag om samordningav bestämmanderätten över barnet i personligt och ekonomiskt avseende. Ulredningsförslagen utgår från en förtjänstfull analys,grundad på moderna barnpsykologiska rön. av barns grundläggande behov och avföräldraansvarels lämpliga utformning i allmänhet. Mot bakgrunden häravframläggs förslag beträffande större eller mindre förändringar av flertalet avföräldrabalkens regler om vårdnad. 1981/82:168 31 utredningens grundläggande värderingar om lämpligheten avatt i ökad grad Bilaga 3 beakta barns behov. Denna grundläggande inställningger emellertid inte utan vidare svar på alla de frågor, som utredningendiskuterar. Olika delfrågor kan aktualisera särskilda, rätlspoliliska ochrättslekniska hänsynstaganden, vilka gör att det kan råda delade meningar omåtskilliga av utredningens förslag, även om det finns anledning alt ha enpositiv grundinställning till betänkandet i dess helhet. Utredningen har ocksåpå ell uppslagsrikt sätt fört fram olika, nya lösningar, delvis i form avalternativa förslag. Alla frågor, som diskuteras, torde emellertid inte hasamma sociala betydelse. Den socialt betydelsefullaste förändringen gällermöjligen förslaget om införande av samrådssamtal, när föräldrar är oense omfördelningen av vårdnaden. Möjligheterna att i övrigt påverka föräldrarsattityder genom utformningen av själva lagreglerna, är antagligen begränsade.För uppnående av de mål som utredningen eftersträvar, är det därför önskvärtatt en allmän förståelse för barns situation skapas genom föräldrautbildningoch på andra sätt. vill allmänt också framhålla, attförslaget till lagtext är svåröverskådligt och ganska invecklat somen del enskilda lagrum skulle kunna utformas klarare. Konkreta påpekanden avdetta slag kommer att göras i det följande. 1.13 , familjeforskningsgruppen vidsociologiska insti tutionen Utredningen för fram barnets bästa som det grundläggandemotivet vid en reviderad lagstiftning om relationen mellan barn, dess föräldraroch vårdnadshavare. Familjeforskningsgruppen ser ingen anledning att för sindel ha avvikande uppfattning om de slutsatser utredningen kommer fram tillannat än beträffande vissa detaljer. Även detaljer kan dock vara synnerligenbetydelsefulla. Med den uppläggning betänkandet fått - med en radalternativa förslag -kan det i vissa delar vara svårt att avgöra efter vilkalinjer utredningsmajoriteten önskar få till stånd en förändring av aktuellarättsregler och detta leder till att remissyttrandet bitvis kan förefalla välutförligt.