prop · G50349 · 1981-12-31 00:00:00 — om ändring i utsökningsbalken; Regeringen föreslår att anta det förslag som hartagits upp i bifogade utdrag av regeringsprotokoll ovannämnda dag. 1 propositionen föreslåsen ändring i utsökningsbalken.Ändringen innebär att den som har mottagit egendom för förvaring i samband med avhysningskall kunna göra sig av med egendomen, om den inte har hämtats senast tremånader efter avhysningen. Egendomen får då säljas eller, om den uppbarligensaknar försäljningsvärde, bortskaffas. a. sättet förförsäljningen och skyldigheten att redovisa eventuellt överskott tillämpasreglerna lag om rätt för hantverkare att sälja gods som ejavhämtats. Lagändringen föreslås träda i kraft med utsökningsbalkeni övrigt, alltså . 1 1981/82. 1981/82:49 2 Lag omändring i utsökningsbalken Härigenom föreskrivs att 16 kap. 6S utsökningsbalken skallha nedan angivna lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 6 S skall vid behov ombesörjatransport av egendom som skall bortföras, hyra utrymme för förvaring avegendomen och vidtaga andra liknande åtgärder som föranleds av avhysningen. Innan åtgärd enligt föista stycket vidtas, skall parternaunderrättas, om det kan ha betydelse för dem. Den som har mottagit egendom för förvaring i fall somavses i första stycket har rätl till skälig ersättning av svaranden förförvaringen. Har egendomen inte hämtats efter avhysningen, får densom har mottagit egendomen sälja den och ta ut sin fordran ur köpeskillingeneller, om egendomen uppenbarligen saknar försäljningsvärde, bortskaffa den.Innan egendomen säljs eller bortskaffas skall svaranden, om han kan näs. anmanasatt hämta egendomen. Anmaningsskyldigheten anses fullgjord genom att anmaningenhar sänts i rekommenderat brev till svarandens kända adress. I övrigi tillämpas3-6 §§ lagen (1950:104) om rält för hantverkare all sälja gods som ej avhäniiats.Vid tillämpningen av dessa bestämmelser skall vad sotn sägs om beställarenavse svaranden och vad sotn sägs om hantverkaren avse den som har mottagitegendomen för förvaring. Denna lag träder i kraft men tillämpasinte i fall då någon före ikraftträdandet har mottagit egendom för förvaring. Närvarande: statsministern , ordförande, ochstatsråden , , , Åsling, Söder, , ,, , . , Elmstedt, Tilländer. Lagrådsremiss om ändring i utsökningsbalken I den antagna utsökningsbalken, som träder i kraftden , har tagits in en bestämmelse (16 kap. 6 §) som innebär attkronofogdemyndigheten vid behov skall hyra utrymme för förvaring av egendom somförs bort i samband med avhysning från fast egendom, bostadslägenhet ellerannat utrymme i byggnad. Vid avhysning från bostadslägenheter torde kommunerna oftahjälpa till med förvaringen. I andra fall får kronofogdemyndigheten försöka finnanågon annan som är villig att ta emot egendomen för magasinering. Detta kandock vara förenat med svårigheter. Ett problem är nämligen att egendomen kanbli stående utan att dess ägare-den avhyste- betalar någon förvaringsavgift.Det kan även förekomma att denne över huvud taget inte visar något intresse avatt få ut egendomen. Den som har tagit emot egendom för förvaring har f. n.rätt att hålla inne egendomen till säkerhet för sin fordran på grund av förvaringen.Detta följer av 12 kap. 8 § handelsbalken. Någon självständig rätt att säljaegendomen då den inte löses ut har förvararen däremot inte. Vägrar ägaren attlösa ut egendomen, måste förvararen därför skaffa sig en exekutionstitel ochanvisa den förvarade egendomen till utmätning. Möjligheternaför kronofogdemyndigheten att få tag pä ett utrymme för förvaring av egendomentorde bli avsevärt större, om förvararen ges rätt att sälja den för att fåtäckning för sina kostnader och att över huvud taget bli av med egendomen omden inte hämtas. Det ligger också i kommunernas intresse att de skall kunnagöra sig av med egendom som de mottagit för 1981/82:49 4 förvaring även om de inte gör anspråk på någon förvaringsavgift. Frågan om en rätt för den som har mottagit egendom förförvaring i samband med avhysning att göra sig av med egendomen aktualiseradesav lagberedningen under dess arbete med förslaget till utsökningsbalk. Fråganbehandlades sedan i departementspromemorian (Ds Ju 1981:2) Rätt att sälja kvarlämnatgods. Promemorian innehåller förslag till en lag om rätt att sälja saker sominte har hämtats. Denna lag är avsedd att ersätta lagen (1950:104) om rätt förhantverkare att sälja gods som ej avhämtats (lag). Den föreslagnalagen innehåller även regler om försäljning av saker, bl. a. avhyst egendom,som har lämnats in för förvaring utan att därefter hämtas. Promemorian har remissbehandlats. Under lagstiftningsärendets fortsatta beredning ijustitiedepartementet har frågan om en försäljningsrätt för den som har tagitemot avhyst egendom brutits ut för att tas upp till särskild behandling. Beträffande denna fråga har diskussioner ägt rum medföreträdare för och . Kontakt har äventagits med justitiedepartementen i andra nordiska länder. 2.1 Lagberedningens förslag till regler omförsäljningsrätt för förvarare Behovet av en försäljningsrätt för den som mottar egendomför förvaring i samband med avhysning uppmärksammades av lagberedningen ibetänkandet (SOU 1973:22) Utsökningsrätt XII (s. 445). Enligt beredningenborde man i 12 kap. handelsbalken införa bestämmelser som gav förvarare rättatt sälja egendomen i samma ordning som gäller när en hantverkare har retentionsrätt.Denna tanke fullföljdes i betänkandet (SOU 1974:55) Utsökningsrätt XIII.Beträffande försäljningsförfarandet i fråga om förvarad egendom kunde manenligt beredningen hänvisa till de regler som enligt beredningen borde ställasupp i 10 kap. 2 § handelsbalken för realisation av pant. Vid utformningen av denya bestämmelserna i 10 kap. 2 § handelsbalken ansåg beredningen att man iförsta hand borde hämta ledning års lag. Vid remissbehandlingen av betänkandet Utsökningsrätt XIIIgodtogs lagberedningens förslag om en försäljningsrätt för förvarare som harrätt att hålla kvar förvarad egendom fill säkerhet för fordran för förvaringsavgift. Lagberedningens förslag om nya regler för pantrealisationoch om införandet av en försäljningsrätt för förvarare berördes under detfortsatta arbetet på en ny utsökningsbalk. Det uttalades då att denna frågafick tas upp i samband med den pågående översynen av lag (se prop.1980/81:84 s. 107). 1981/82:49 5 2.2 lag om rätt för hantverkare att sälja godssom ej avhämtats En hantverkare som på beställning har utfört arbete på enlös sak har sedan gammalt rätt att till säkerhet för sin fordran på beställarenhålla kvar saken till dess att han får betalt för sitt arbete (retentionsrätt).Före tillkomsten av lag kunde hantverkaren inte sälja godset och ta utsin fordran ur köpeskillingen. För att kunna avveckla rättsförhållandet med enbetalningsförsumlig kund måste hantverkaren ansöka om betalningsföreläggandeeller eventuellt stämma kunden. Genom lag har den säkerhetsrätt somhantverkaren hade redan tidigare kompletterats med en försäljningsrätt (eller ivissa fall en befogenhet att bortskaffa godset). 1 fråga om förutsättningarna för rätten att sälja ellerbortskaffa godset gäller enligt 1 § det kravet att har förflutitefter det arbetet slutfördes och fordringen förföll till betalning. Vidare krävsenligt 2 § att hantverkaren har riktat en särskild anmaning till beställarenatt lösa godset med angivande av att godset kommer att säljas ellerbortskaffas om inte anmaningen efterkoms. Anmaningen skall göras minst tvåmånader före försäljningen. Den får dock inte göras innan arbetet har slutförtsoch fordringen har förfallit till betalning. Hantverkaren är i och för sig skyldig att styrka att hanhar fullgjort sin anmaningsskyldighet. Lagen innehåller emellertid en särskild hjälpregelom sättet för att överbringa anmaningen (2 § andra stycket). Regeln innebär atthantverkaren skall anses ha fullgjort sin anmaningsskyldighet, om han haravsänt anmaningen i rekommenderat brev till den adress som beställaren haruppgett eller, om hantverkaren vet att beställaren har flyttat och känner tillden nya adressen, till denna adress. Om tvist råder mellan parterna om arbetets utförande,ersättningens belopp eller något annat förhållande, får godset inte säljaseller bortskaffas innan tvisten har avgjorts (3 §). Vad angår sättet för egendomens försäljning gäller enligt4 § såsom huvudregel att försäljningen skall ske på offentlig auktion. 1undantagsfall får egendomen dock säljas under hand. Om det är uppenbart atthantverkarens fordran jämte de med auktionen förenade kostnaderna ej skullekunna utgå ur köpeskillingen, får sålunda försäljning ske "på annatlämpligt sätt" i stället för på auktion. I de falldå försäljning enligt huvudregeln sker på offentlig auktion, skall hantverkaren- såvitt det kan ske - underrätta beställaren om tid och plats förauktionen. Om hantverkaren känner till att någon annan än beställaren är ägaretill godset, skall han enligt en särskild bestämmelse (5 §) - såvitt det kanske - tillställa ägaren underrättelse dels om den tid efter vilkengodset kan komma att säljas eller bortskaffas, dels om tid och plats förauktion. Ur köpeskillingen har hantverkaren rätt att ta betalt förarbetslön, materialkostnader och kostnader för egendomens förvaring, vård, transport 1981/82:49 6 Vidare får kostnaderna för försäljningen tasut ur behållningen. Eventuellt överskott är hantverkaren enligt 6 § skyldigatt självmant skicka till beställaren eller till annan som har bättre rätt tillbeloppet. Om det är ovisst vem som har rätt till överskottet, liksom omhantverkaren inte kan nå den som har rätt till beloppet, kan han fullgöra sinskyldighet genom att sätta ned beloppet enligt lagen (1927:56) om nedsättningav pengar hos myndighet. 2.3 Förslaget till lag om rätt att sälja saker som intehar hämtats 1 den tidigare nämnda departementspromemorian (Ds Ju 1981 ;2)föreslås att lag skall ersättas med en ny lag om rätt att sälja sakersom inte har hämtats. Ett syfte med den nya lagen (i fortsättningen kalladförsäljningslagen) är att förenkla möjligheterna att sälja en sak som inte harhämtats och att anpassa försäljningsförfarandet till nutida förhållanden. Försäljningslagen föreslås bli tillämplig inte bara, somfallet är med lag, när saker som har lämnats in för reparation intehar hämtats. Den är avsedd att gälla även i fall då någon har lämnat in en sakför förvaring och därefter inte hämtar den. Denna utvidgning av tillämpningsområdethar gjorts med anledning av bl. a. det reformbehov som lagberedningen har fästuppmärksamheten på. Enförutsättning för försäljning enligt försäljningslagen är att den som har tagitemot saken har en fordran för arbete på saken eller för förvaring av den ochatt uppdraget är slutfört samt att fordringen har förfallit till betalning. Iså fall får försäljning ske sedan beställaren har anmanats att betala skuldenoch upplysts om att saken annars kommer att säljas , minst tremånader, från anmaningen. Om det är fräga om gods med särskilt lågt värde fårförsäljning dock ske utan föregående anmaning. Försäljningen fär emellertid dåske först förflutit efter det att uppdraget slutfördes ochfordringen förföll till betalning. Om saken uppenbarligen saknar försäljningsvärde skall denenligt försäljningslagen få bortskaffas i stället för att säljas. Liksomenligt lag är huvudregeln att försäljning skall ske på offentligauktion. Saken skall dock kunna säljas under hand bl. a. om försäljningeninbringar ett pris som motsvarar minst det värde som saken har enligt intyg aven av handelskammare förordnad besiktningsman. Flertaletremissinstanser har i princip tillstyrkt den föreslagna försäljningslagen ävenom de har synpunkter på vissa enskildheter i förslaget. Några tar upp frågorsom har att göra med lagens tillämpning på avhyst egendom som har mottagits förförvaring. vid uppmärksammar situationen attegendomen har inlämnats av kronofogdemyndigheten. 1 anslutning till ettuttalande av lagberedningen sägs i promemorian (s. 84) att inlämnandet sker förägarens räkning och att det är denne som skall anses 1981/82:49 7 Denna konstruktion finner fakultetsnämndentvivelaktig. Nämnden anser att förslaget bör förtydligas med tanke på dessafall så att risken för rättsförluster för ägarna såvitt möjligt undanröjs. , som i sin tur har inhämtat yttrandenfrån ett antal kronofogdemyndigheter, tillstyrker i och för sig att dennuvarande rätten att sälja gods som inte har hämtats utvidgas till att gällaockså gods som har lämnats för förvaring. Lagen bör emellertid enligt verketsmening ge magasinsinnehavare som har tagit emot avhyst gods möjlighet att påett enklare sätt än vad som föreslagits kunna få betalning ur godset eller görasig av med det. Annars finns det enligt verket en risk för attmagasinsinnehavare inte ingår avtal om förvaring av avhyst gods.Kronofogdemyndigheten kan också tvingas att betala stora förskott som inte kantas ut i utsökningsmålet. Såvitt gäller avhyst egendom bör därför enligt riksskatteverketförutsättningarna för försäljning anges annorlunda än enligt förslaget. Anmanings-ochunderrättelseskyldighet bör gälla endast om ägarens adress är känd. Tiden förförsäljning av egendom med lågt värde bör vidare förkortas . framhåller att kommunerna i viss utsträckning tar hand om bohag vid avhysningar och att sådanförvaring ofta sker utan avgift. Ett av de största problemen har därvid visatsig vara att en del av det omhändertagna godset aldrig hämtas av ägaren. löser den föreslagna försäljningslagen den frågan "på etttämligen tillfredsställande sätt". Grundförutsättningen för försäljning -att betalning skall utgå och tid för uppdraget och betalningstid vara bestämd -vållar dock problem. Vidare framhåller förbundet att anmaningsskyldigheten blirtämligen meningslös eftersom den kända adressen normalt endast är den frånvilken ägaren har blivit avhyst. De angivna problemen kan enligt förbundetlösas på olika sätt. En lösning kan vara att i försäljningslagen särregleraomhändertagandet av avhyst gods. En annan lösning kan vara att förfarandetregleras i utsökningsbalken. 3.1 Reformbehov och lagteknisk lösning För att reglerna om avhysning i utsökningsbalken skallkunna fungera tillfredsställande i de fall svaranden - den avhyste - inte kaneller vill ta hand om sina tillhörigheter själv måste kronofogdemyndigheten hamöjlighet att magasinera egendomen för svarandens räkning. 1 fall då kommuneninte åtar sig magasineringen får kronofogdemyndigheten försöka finna någonannan som kan ta emot egendomen för förvaring. Detta kan dock vara svårt, omden som skall ta emot egendomen riskerar att inte få betalt för förvaringeneller att inte bli av med egendomen om den inte hämtas. har en förvarare retentionsrättför sin fordran, dvs. en rätt att hålla kvar egendomen 1981/82:49 8 fill dess att fordringen betalas. Däremot har han intenågon självständig försäljningsrätt. I departementspromemorian (Ds Ju 1981:2) Rätt att sälja kvarlämnatgods föreslås som tidigare nämnts att lag om rätt för hantverkare attsälja gods som ej avhämtats skall ersättas av en ny lag om rätt att sälja sakersom inte har hämtats. Enligt den föreslagna försäljningslagen fär även den somhar mottagit en annans sak för förvaring rätt att sälja saken. Också den somfrån kronofogdemyndigheten har tagit emot avhyst egendom för förvaring skallenligt promemorian (s. 84) kunna göra sig av med egendomen med stöd av denföreslagna lagen. Som framgått av föregående avsnitt har promemorieförslagetunder remissbehandlingen fått ett i huvudsak gynnsamt mottagande. 1 fråga omlagens tillämpning på fall då avhyst egendom har mottagits för förvaring harförslaget dock mött kritik. Till en del går kritiken ut på att förutsättningarnaför försäljningsrätten bör vara något annorlunda i dessa fall än i övriga fallsom regleras i den föreslagna försäljningslagen. För min del anser jag att denna kritik har fog för sig.Det bör vidare beaktas att det är angeläget att frågan om en försäljningsrättför den som mottagit avhyst egendom för förvaring är löst däden antagna utsökningsbalken träder i kraft, alltså den 1 januari 1982.Den föreslagna försäljningslagen har emellertid sådant samband med det pågåendearbetet på en ny konsumenttjänstlag (se SOU 1979:36), framför allt i fråga omde grundläggande förutsättningarna för en retentionsrätt, att den inte börgenomföras förrän detta arbete har avslutats. Detta kan beräknas ske tidigastunder . Med hänsyn till dessa omständigheter förordar jag attfrågan om en försäljningsrätt för den som har mottagit avhyst egendom förförvaring regleras i särskild ordning, så att de bestämmelser som behövs kanträda i kraft med utsökningsbalken. Den lämpligaste lagtekniskalösningen är enligt min mening att det i utsökningsbalken förs in en nybestämmelse i vilken förvararens försäljningsrätt regleras. 1 dennabestämmelse, som kan tas in som ett nytt tredje stycke till 16 kap. 6§, böranges de särskilda förutsättningar som bör gälla för rätten att sälja avhystegendom som mottagits för förvaring. I den män de regler som f. n. finns i 1950års lag passar för detta fall, bör hänvisning dock göras till dessa regler. 1samband med översynen av lag får övervägas hur en anpassning i ställetbör göras till den nya lagstiftning som denna översyn kan resultera i. 3.2 Förutsättningarna för rätten att sälja egendomen En förutsättning för försäljningsrätten enligt såväl 1950 ärslag som den föreslagna försäljningslagen är att den som har mottagit godset haren fordran på beställaren som är förenad med en retenfionsrätt. Enligt den förordade bestämmelsen i utsökningsbalken börvar och en som 1981/82:49 9 har mottagit egendom för förvaring i samband med avhysningtillerkännas rätt att sälja egendomen, om den inte hämtas. Det kan till attbörja med vara fräga om en näringsidkare som i sin yrkesmässiga verksamhet taremot egendom för förvaring mot vederlag, t. ex. innehavaren av en expressfirmaeller ett möbelmagasin. Det bör dock inte vara något krav att förvaringen skersom ett led i yrkesmässig förvaringsverksamhet eller ens att den sker motvederlag. Även den som vederlagsfritt upplåter utrymme för förvaring av avhystegendom, däribland kommuner, bör kunna göra sig av med egendomen om den intehämtas. Och i fall då den som har ansökt om avhysning tillhandahåller utrymmeför placering av egendomen bör han kunna göra sig av med egendomen i enlighetmed den nya bestämmelsen. En fastighetsägare som vill få en hyresgäst avhystfrån en bostadslägenhet kan t. ex. tänkas vilja medverka till verkställighetengenom. att ställa ett källarutrymme till förfogande, om han bara har garantierför att han kan bli av med saker som inte hämtas. Förvararen bör dock ha rättatt ta ut en skälig ersättning av den avhyste för förvaringen och därmedförenade kostnader. En föreskrift om detta bör tas in i lagtexten. hyr utrymme för förvaring av den avhystes egendom ellerpå annat sätt sörjer för att den tas om hand, sker det väsentligen för attskydda denne mot förlust. kan kronofogdemyndigheten kanske handla påden avhystes uppdrag. Försäljningsrätten bör dock göras oberoende av om dennekan anses som beställare eller ej. Man bör alltså undvika den konstruktion somi förslaget till försäljningslag har mött viss remisskritik. Försäljningsrättenbör inträda, om ägaren (den avhyste) inte efter avhysningen harhämtat egendomen. Givetvis blir en försäljning dock inte aktuell, om ägarenföre utgången av kommer överens med förvararen om att egendomen skallförvaras av denne ytterligare . Innan förvararen går med på detta, tordehan som regel kräva betalning för förfluten tid och kanske också ersättning iförskott för den fortsatta förvaringen. Om ägaren inte gör rätt för sig enligtdet nya avtalet, har förvararen inte f. n. någon försäljningsrätt. Om förslagettill försäljningslag genomförs får emellerfid, som redan sagts, även den sommottagit en sak för förvaring utan samband med avhysning rätt att göra sig avmed saken om den inte hämtas. Såvälenligt lag som enligt den föreslagna försäljningslagen har det ställtsupp som en förutsättning för rätten till försäljning att den som är beställareeller motsvarande skall ha anmanats att lösa ut den inlämnade saken. I dessafall skall anmaningsskyldigheten dock anses fullgjord genom att anmaningen harsänts i rekommenderat brev under den adress som beställaren uppgett eller somannars är känd för den som mottagit saken. Som har påpekats underremissbehandlingen av förslaget till försäljningslag blir anmaningsskyldighetentämligen meningslös vid förvaring i samband med avhysning. eftersom någon annanadress normalt inte är känd än den 1981/82:49 10 från vilken ägaren har blivit avhyst. Eftersom han inte längrekan nås under denna adress är det inte lämpligt att ställa upp ett ovillkorligtkrav på att ägaren skall ha anmanats att hämta godset innan försäljning fårske. Om förvararen känner till var ägaren kan nås, bör man dock kräva att hanskall ha anmanat ägaren att hämta egendomen. Denna anmaningsskyldighet böranses fullgjord genom att anmaningen har sänts i rekommenderat brev tillägarens kända adress. 1 den mån förvararen har försummat att iaktta normalomsorg i detta hanseende, bör ägaren ha rätt till ersättning för förlust somhan lider på grund av att egendomen har sålts utan att han harfått redapå att försäljning skulle äga rum. Enligt lag gäller att försäljning inte får skeförrän har förflutit efter det att arbetet slutfördes ochfordringen förföll till betalning. Vidare skall den nämnda anmaningen ha gjortsminst före försäljningen. 1 förslaget till försäljningslag finns intenågon motsvarighet till sexmånadersfristen. men det krävs att anmaningen skallha gjorts före försäljningen. Liksom enligt lag får anmaningenenligt förslaget inte göras innan arbetet har slutförts och fordringen harförfallit till betalning. Som jag sagt bör den som har mottagit avhystegendom för förvaring kunna göra sig av med egendomen även om han inte harnågon fordran på grund av förvaringen. 1 enlighet med vad jag sade bör maninte heller uppställa något absolut krav på att anmaning skall ha gjorts föreförsäljningen. Den tid som skall avvaktas före försäljningen bör därför angespå ett annat sätt i den nu aktuella bestämmelsen än lag och iförslaget till försäljningslag. En naturlig utgångspunkt för tidsfristen ärenligt min mening tiden för avhysningen. Jag har stannat för att försäljningbör får ske. om inte egendomen har hämtats senast efter avhysningen. Under de förutsättningar som jag nu har förordat börförvararen ha rätt att sälja egendomen. Han bör också ha rätt att ta ut sinfordran ur köpeskillingen. Det kan i vissa fall förekomma att den egendom sommottagits för förvaring inte skulle inbringa något vid en försäljning. 1överensstämmelse med vad som gäller enligt lag och f. ö. också enligtden föreslagna försäljningslagen förordar jag att egendomen skall fåbortskaffas i stället för att säljas, om den uppenbarligen saknarförsäljningsvärde. 3.3 Sättet för försäljningen m. m. Vad angår sättet för egendomens försäljning gäller enligt4 S första stycket lag som huvudregel att försäljningen skall ske påoffentlig auktion. 1 undantagsfall får dock egendomen säljas under hand. Om detär uppenbart att hantverkarens fordran jämte de med auktionen förenadekostnaderna inte skulle kunna utgå ur köpeskillingen, får sålunda försäljningske "på 1981/82:49 11 annat lämpligt sätt" i stället för på auktion. 1 falldå försäljning skall ske på offentlig auktion, skall hantverkaren enligt 4 §andra stycket - såvitt det kan ske- underrätta beställaren om tid ochplats för auktionen. Vad som sålunda sägs lag bör enligt min meningtillämpas även på försäljning av avhyst egendom. Vad som sägs om beställarenbör då avse den avhyste och vad som sägs om hantverkaren bör avse den som harmottagit den avhysta egendomen för förvaring. Omhantverkaren känner till att någon annan än beställaren är ägare till godset,skall han enligt 5 S lag-såvitt det kan ske-i god tid tillställa ägarenunderrättelse dels om den tid efter vilken godset kan komma att säljas ellerbortskaffas, dels om tid och plats för auktion. En regel med huvudsakligensamma innehåll finns i den föreslagna försäljningslagen.