prop · G503106 · 1981-12-31 00:00:00 — I förteckningen över vissa högretjänster vid universitet och högskolor anges vilka professurer ochuniversitelslektoral (inriktning/benämning) som finns vid oUka lärosäten. Somexempel kan nämnas alt del inom humanistisk fakultet finns drygt 35 skildainriktningar/benämningar för historisk-filosofiska ämnen och förspråkvelenskapliga ämnen drygl 50 olika inriktningar/benämningar. Demalematisk-fysiska ämnena inom matematisk-naturvetenskaplig fakultet omfattaromkring 30 inriktningar/benämningar, de kemiska ämnena 10 och de biologisk-vetenskapligaämnena omkring 50. Inom teknisk fakultet finns det största antaletinriktningar/benämningar, lotall närmare 250 inriktningar/benämningar. Sverigei ett internationellt forskningsperspektiv Forskningeni elt enskilt land förutsätter i mycket slor utsträckning tillgång tillforskningsresultat från andra länder. I den meningen är all forskninginternationell lill sin karaktär. Attfritt sprida information om forskning ingår som en princip i de flesta länderspolitik rörande gmndforskning. Annorlunda förhåller det sig med militärforskning och FoU som utnyttjas i kommersiellt syfte, där informationen spridsrestriktivt eller endasi kan fås mot betalning. Problemet för forskarna äroftast inle brislen på forskningsinformation från andra länder ulansvårighelerna all kunna hitta och välja ul information som är relevant för denegna forskningen i det stora informafionsflöde som finns. Organiseratforskningssamarbete i olika former är att gå ett steg längre i deninlernalionella forskningsprocessen. Det finns en rad motiv för sådantsamarbete. a. kan nämnas att viss forskning kräver så stora resurser allinget enskilt land har råd att ensamt slå för kostnaderna. Prop.1981/82:106 246 denforskning i högenergi- och partikelfysik som bedrivs inom den europeiskaforskningsorganisationen (). Eltannat exempel är rymdforskningen inom del europeiska rymdorganel (). Vidare kan viss typ av forskning kräva särskilda förhållandensom finns endasi i elt eller ett par länder. Den astronomiska forskning omsödra stjärnhimlen som den (EuropeanSouthern Observatory) bedriver i är elt sådant exempel. Länder inom enviss region kan ha förhållanden och problem som lämpar sig väl för gemensammaforskningsinsatser. Det kan t. ex. gälla luftföroreningar, försurningen avsjöar, marinbiologisk forskning, m. m. Exempel härpå kan man bl. a. finna inomramen för COST (European Cooperalion in the field of Science and Technology),tekniskt-vetenskapligt samarbete mellan de europeiska gemenskaperna EG och eltantal icke-medlemsslaler. Blandyllerligare områden för internationellt forskningssamarbete kan nämnas starktspecialiserade, relativt små forskningsområden samt nya områden som ännu inleetablerats inom de enskilda ländernas forskningsorganisationer. Forskning kanockså behövas som underlag för standardisering och harmonisering av normer. Denekonomiska situation som många industriländer befunnit sig i under senare åroch som karaktäriseras av bl. a. låg lillvåxl, hög inflation och arbetslöshet,och en målsättning att minska de offentliga utgifterna har medfört dels allresurstiUdelningar för vissa forskningsändamål ifrågasatts och ibland reelltminskal, dels att benägenheten all engagera sig i internationeUt FoUsamarbete minskat inom vissa länder. Utvecklingsländernakommer ännu att vara beroende av internationellt forskningssamarbeteoch överföring av kunskaper från industriländerna för all bygga upp en egenFoU-polenlial. En sådan potential ses alltmer som en förulsällning för enekonomisk och social utveckling i dessa länder. Industriländernahar anledning att aktivt stödja utvecklingsländernas strävanden, även om dettakan leda till omställningsproblem för dem själva. Lösningen av dessa kräver isin lur en aktiv bevakning av den internationella FoU-ulvecklingen. Del kaninle uteslutas alt utvecklingsländernas erfarenheter kommer all bli av värdeför länder av storlek. Förpraktiskt taget alla länder finns uppenbara fördelar med internationelltFoU-samarbele. Delta gäller också som pga. begränsade ekonomiska ochpersonella resurser saknar möjlighet att bedriva forskning på alla de områdensom år av betydelse för industrin och samhället i stort. Forskningsresultatfrån andra länder utgör en betydande del av den samlade kunskaps volymen ivårt land. Behovelav prioriteringar inom FoU i ell litet land kan leda lill en överdrivenspecialisering i den meningen alt kunskaperna på "icke-priori- Prop.1981/82:106 247 terade"områden försummas. För att kunna nyttiggöra andra länders forskningsresultatför egna behov måste ell land ha en viss bredd på FoU. I egenskap av enavancerad exportberoende induslrinafion måste hålla takt medFoU-utvecklingen i andra industriländer. För delta krävs betydande såvälnationella som internationella FoU-insalser. InlemalionelllFoU-samarbele kan äga mm i olika former och vara mer eller mindre formaliseral.Det kan vara bilateralt, dvs. samarbete mellan två länder eller multilaleraU,dvs. mellan fler länder. Forskningssamarbetet kan äga rum mellan olika organ iländernas FoU-system, l.ex. mellan enskilda forskare, universitet, institut,forskningsråd, seklorsorgan, företag, regeringar etc. Exempel päinlernalionelll FoU-samarbete är utbyte av forskningsinformation, samarbetekring enskilda projekt eller större forskningsprogram, samordning avforskningsinsatser, samarbete ifråga om forskamlbildning, gemensam finansieringav forskning och gemensamma forskningsinstitutioner. Forskarnas verksamhet viduniversitet och högskolor är som tidigare framhållits starkt präglad av det internationellaforskningssamarbetet. Tonvikten ligger på personliga kontakter i form avutlandsstudier, besök som gästforskare vid utländska forskningsinstitutioner,korrespondens, deltagande i internafionella kongresser, konferenser m. m. Forskningsrådens engagemangi inlernalionelll FoU-samarbele är relafivt omfattande. Att främjainternafionellt forskningssamarbete hör enligl inslrukfionen fill såväl FRN:ssom rådens uppgifter. Forskningsråden lar ofta initiafiv fill medverkan iinternationellt FoU-samarbele i olika former och är i vissa fall kontaktorganför deltagande i internationeUt samarbete på grundval avregeringsavlal. Som exempel kan nämnas att NFR är svenskt kontaktorgan förCERN, , det allmänna programmet inom den europeiska konferensen förmolekylärbiologi, CEBM () samt dessprogram för ett europeiskt laboratorium för molekylärbiologi, EMBL (EuropeanMolecular Biology La-boratory). Av NFR:s anslag om 255 milj. kr. för budgetåret1981/82 avsäg 78 milj. kr. bidrag till dessa organisationer. Även sektorsorganenbedriver i vissa fall elt omfattande internafionellt forskningssamarbete. Somexempel kan nämnas STU, BFR och . Den vanligaste formen av internationelltFoU-samarbele inom seklorsorganen lorde vara informationsutbyte.Internafionellt projektsamarbete, i likhet med del som forskningsrådenbedriver, synes vara mer ovanligt. STU har inom sitl program för internafionellkontaktverksamhet två delprogram. Del ena omfattar finansiering av SverigesTeknisk-Vetenskapliga Allachéverksamhel (STATT), stöd till bilateralasamverkansorgan och utredningsverksamhet. Det andra utgörs av projektsamverkani form av 1981/82:106 248 slödlill förberedande kontakter och igångsättning av internafionellt FoU-samarbete.Bärkraftiga internationella FoU-projekl finansieras efter inledningsskedetinom ramen för STU:s övriga programområden. Omfattandeinternationellt FoU-samarbete förekommer även på t. ex. miljövårdsområdet,rymdområdel och energiområdet. Svenskfinansiering av vissa tjänster som forskare eller samordnare inominternationella FoU-organ förekommer. exempel utgör socialdepartementetsfinansiering av en tjänst som forskningsledare vid , Training and Research. Företagensbehov av att ensamma kunna utnyttja FoU-resultal i kommersiellt syfte påverkarsjälvfallet del faktiska informationsflödet i del inlernalionellaFoU-samarbetel. Omfattningen av FoU-samarbetel mellan förelag är svårt allavgöra. Säväl Volvos som Saabs samarbete med de franska bilföretagen Peugeotoch Renaull resp. italienska Lancia är exempel pä ett långtgåendeinlernalionelll FoU-samarbete. Andra exempel finns inom dataområdet ochteleområdet. Detinternationella FoU-samairbele som forskningsråden och vissa sektorsorgan,l.ex. STU, deltar i kan ofta vara av intresse för förelagen. Delsamma gäller ivissa faU FoU-samarbete inom internationella organisationer, l.ex. () och COST. Sverigedeltar i internationeUt FoU-samarbele inom ramen för en mängd internafionellaorganisationer, vilket sammanfattas i del följande. Delnordiska samarbetet fick fastare former genom det s. k. år1962 och i synnerhet genom revisionen av detta . utgjordedet enbart rådgivande och pariamenlariskt baserade del endapolitiska samarbelsorganel. Vid revisionen av Hel-singfors-avlalel 1971förstärktes samarbetet pä regeringsnivå genom tillkomsten av med hela del nordiska samarbetsfältel som verksamhetsområde.Samma år ingicks det nordiska kulluravlalel, som trädde 1972 och sombl.a. syftar fill att öka den samlade effekten av ländernas insatser inom utbildning,forskning och annan kulturell verksamhet. För alt ge kultursamarbetet enstabil administrativ bas inrättades elt nordiskt kultursekretariat i Köpenhamni , också detta med en egen budget. Under Nordiska Ministerrådethar en särskUd ämbetsmannakommitté det direkta ansvaret för nordiskt kulturelltsamarbete. särskilt rådgivande organ, den rådgivande kommittén för forskning(RKF), har tUl uppgift att följa utvecklingen på forskningsområdet och all vararådgivande och initiafiv!ägande gentemot ministerrådet och ämbetsmannakommitténi frågor som faller under kulluravlalel. Även den nordiska kulturfonden, somupprättades , stöder projekt inom 1981/82:106 249 Fonden ligger utanför det nordiska kulluravlalel men utgör en del avkullurbudgelen och betjänas administrativt av kuUur-sekrelariatel i Köpenhamn.År 1973 inrättades ell minislerrådssekretarial i för de övrigasamarbelsområdena utanför kulturområdet och ministerrådet gavs operationeUamedel genom en budget för verksamheten pä dessa områden. Forskningssamarbetetinom ministerrådets allmänna budget bedrivs inom ramen för dess 14ämbetsmannakommittéer, som i grova drag motsvarar den nationelladepartemenlsuppdelningen, och inom ramen för elt drygl tiotal permanentainstitutioner. Arbetet inom ministerrådet och dess ämbetsmannakommittéer samtsekretariaten sker i kontakt med och dess permanenta utskott. De samnordiskaFoU-insatserna kan schematiskt uppdelas i dels mera grundläggande ochlångsiktigt kunskapsuppbyggande insatser, dels FoU av mera liUåmpad ochseklorsanknuten karaktär. Till den förstnämnda gmppen hör FoU under nordiskakulluravlalel som finansieras inom ramen för kulturbudgeten. I den andragruppen ingår del mera seklorsorien-lerade FoU-samarbetel under ministerrådetsallmänna budget. Den organisatoriska uppdelningen är dock långt ifrån entydig.Men över båda mini-slerrådsbudgelerna upprätthälls FoU-inslilulioner,finansieras högre utbildning, forskningsprojekt och forskarkurser m. m.Tyngdpunkten i finansieringen av del nordiska forskningssamarbetet ligger påden teknisk-industriella sidan. Detär inle möjligt all ge en exakt bild av del nordiska FoU-samarbelets totalaomfattning. För det första fmns ingen fullständig översikt över detföretagsseklorsfmansierade FoU-samarbetet. För det andra är det inte möjligtatt uppskatta storleken av det informeUa samarbetet mellan forskare,forskargrupper och mellan institutioner. är del klart att en slor delav de informella kontakterna finansieras indirekt med offentliga FoU-anslag viauniversiteten ocb forskningsinstitutionernas samt departementens ochämbetsverkens budgetmedel. Inombåda minislerrådsbudgelerna väger del nordiska FoU-samarbetel tungt. Sammanlagtupptar FoU och därmed sammanhängande funktioner av anslagen.Kullurbudgelens FoU-anslag kan för uppskattas till omkring 35milj.dkr., medan allmänna budgetens anslag avsedda för FoU kan beräknas lill50-55 milj. dkr. Nordforsk som är en samarbetsorganisation mellan de nordiskateknisk-vetenskapliga forskningsråden, vetenskapsakademierna och motsvarandeorgan har för beräknats kanalisera omkring 50 milj. skr. till detnordiska teknisk-vetenskapliga samarbetet. Härtill kommer ytteriigare ellsammanlagt anslag av storleksordningen 10 milj. dkr. via övriga forskningsrådoch ministerier. De totala offentliga anslagen liU nordiskt FoU-samarbele kansåledes för är 1982 uppskattas lill 150 -160 milj. dkr., vilket utgör drygl av den sammanlagda offentliga FoU-insalsen i de nordiska länderna. Fråganom ell ökat nordiskt forskningssamarbete logs upp av de nordis- 1981/82:106 250 kastatsministrarna vid ell möte . Statsministrarnas överläggningarutmynnade i en uppmaning lill alt ta initiativ tiU ellökat nordiskt forskningssamarbete beträffande säväl grundforskning somtillämpad forskning. Härvid angav statsministrarna som en målsättning för ellökat forskningssamarbete en mera effektiv resursanvändning än motsvarandenationella forskningsinsatser. Med anledning av uttalandet lillsaltes ensärskild ämbetsmannagrupp för alt utarbeta förslag fill åtgärder. Utredningenshuvudreipport (NU 1981:1) framlades i febmari 1981. Rapporten har varit föremålför en omfattande remissbehandling i de nordiska länderna. har överlämnat ett pä utredningen baserat förslag rörande ökatnordiskt forskningssamarbete fill . Förslaget innebär att mangenom bl. a. inrättandet av elt nordiskt forskningspoliliskl råd skapar ellinstmmenl som främst skall utnyttjas för att främja en ökad samordning på ettnordiskt plan av de nafionella resurserna för forskning och forskamlbildning.Sedan avgivit yttrande över förslaget vid sin 30:e sessionväntas ministerrådet ta slufiig ställning i frågan. FoU-samarbeteinom andra internationella organ Delinternationella forskningssamarbete som deltar i utanför sker ibåde regionala och globala organ samt i mellanstatliga och icke-statligaorganisationer. Blandde europeiska organisationer med FoU-samarbete på sitt program är särskiU CERNoch viktiga ur svensk synpunkt. är sedan fillkomsten av år1954 medlem i organisationen, som utgör europeiskt cenlmm för fredliggrundforskning inom partikel- och högenergifysik. Regeringen har (prop.1981/82:25) beslutat om svenskt deltagande i del planerade s.k. LEP-projektetvid , en slor lagringsring för kollisioner av elektroner och positroner somför del kommer alt bestämma huvudinriktningen avelementarpartikelforskningen under återstoden av 1900-talel. Sverigesbidragsandel är 1980 utgör 4,av organisationens totala budget vilketmotsvarar omkring 65 milj.kr. NFR utgör svenskt kontaktorgan vid . Sverigedeltar i ESA:s obligatoriska grundprogram och vetenskapliga program samldessutom i det frivilliga tillämpningsprogrammet. Bidragsandelen som beräknasmed utgångspunkt i medlemsländernas bmllona-tionalprodukl motsvarar förSveriges del 4,eller för samtliga program drygt 52 milj. kr. under är 1981.DFR utgör kontaktorgan med . FoU-samarbetesom ett led i del kulturella samarbetet inom har 1981/82:106 251 diskuteratsinom ramen för den Europeiska säkerhetskonferensen (ESK). slutdokument föreslogs bl. a. ett vetenskapligt fommför all främja och utveckla samarbetet bl. a. på FoU-omrädel. Detta fomm höUsär 1980. En av de frågor som också aktualiserats inom arbetet med deneuropeiska säkerhelskonferensen är behovel av särskilda bilateralaöverenskommelser och samarbelsavtal inom FoU-omrädet. Särskilt de östeuropeiskastaterna och många vårdesätter denna samarbetsform. EG har etablerat ellsamarbete avseende vetenskaplig och leknisk forskning med stater utanförgemenskaperna inom ramen för del s. k. COST-samarbetet. Bland de deltagandestaterna år . har anslufit sig till de flesta COST-projektenbl.a. dem som rör material för gasturbiner, slambehandlingsleknik,dalanälulveckling, telekommunikationer och medeUånga väderprognoser. Samarbetetbaserar sig på elt beslut vid ett minislermöle och sker utan all haformaliserals i en internationell organisation. Olika förslag liUforskningsprojekt diskuteras i en ämbetsmannakommitté bestående avrepresentanter för dellagande regeringar. När väl ett beslut fattats om ettprojekt får delta en självständig StäUning. I ell fall medellångaväderprognoser - har t. o. m. en ny inlernalionell organisation bildals fördess genomförande. Forskningssamarbete inomEG som sådant bedrivs inom ramen för alla tre gemenskapsfördragen (EEC, Kol-och slålunionen och Euralom). Även om inte är medlem i någon avgemenskaperna deltar svenska myndigheter i samarbetet inom Euralom liksom i endel av Kol- och stålunionens forskningsverksamhet. , från början ett renteuropeiskt organ, är ett organ för ekonomisk samverkan och utvecklingmellan de 24 väsfiiga industriländerna. FoU-frågor, främst av policykaraklär,behandlas inom bl.a. av kommittén för vetenskap och teknologi (bl.a.frågor rörande information och datateknik, FoU-slalislik, teknologiöverföringsaml FoU-policy i medlemsstaterna), induslrikommiltén (produktionsteknik ochnya produkter) och energi- och oljekommilléerna. deUar intensivt iOECD-samarbelel. Ett betydande forsknings-och utvecklingsarbete, omfattande bl. a. gemensamt finansierade projekt ochförsöksanläggningar, bedrivs också inom ramen för det internationella energiorganet,lEA, som inrättades som ett själsländigl organ inom ram . Enredovisning rörande medverkan i lEA-samarbete har lämnats bl. a. iprop. 1980/81:90 (bU. 1 s. 511). En årsrapport (Annual Report on EnergyResearch, Development and Demonstration Activifies of the lEA 1980/81, ,1981) över FoU-samarbelet inom lEA har publicerats. Europarådetär i första hand ett samarbetsorgan för samordning av lagstiftningen på främstde rättsliga och kulturella områdena. Organisationen arbetar med ett flertalspecialkommitléer, bl. a. för mänskliga rätlighe- 1981/82:106 252 ter och kulturellt samarbete, och har i vissa fall gjortinsatser också inom FoU-omrädel. FoU-frågor handläggs inom ett stort antal organ inomFN-familjen. deUar aklivi inom många av dessa och har även arbetat fören bättre samordning och effektivitet i verksamheten. Inom FN har del ekonomiskaoch sociala rådet (ECOSOC) arbetat med FoU-samordningsfrågor. Sedan år 1980arbetar den av FN inrättade mellanstatliga kommittén för vetenskap och teknikför utveckUng (IGC). Initiativet till IGC togs vid omforskning och teknologi för utveckling i är 1979. Bland FN-organ medforskning på sitl program kan nämnas ECE (en FN:s regionala ekonomiskakommission för som har motsvarigheter i andra världsdelar), UNIDO,UNDP, och . Vidare ingår FoU-frågor bland uppgifterna för eltflertal av som FAO, WHO, , UPU, ITU, WMO, IMCO och lAEA. Hit hörockså som är den FN-organisafion som har den bredaste verksamheten inomvetenskap och teknik. finansieras liksom övriga fackorgan inom FN genomdirekta bidrag från medlemsstaterna saml frivUliga biståndsmedel. Blanduppgifterna kan nämnas: bistånd och rådgivning till formulerande av nationellaFoU-planer samt erfarenhetsutbyte om FoU-politik, etablerande av statistiskastandards inom vetenskap och teknik, främjande och spridning av kunskap (bl.a.genom standardisering av teknisk-vetenskaplig dokumentation) och främjande avinlernalionell forskningssamverkan. har bl.a. stött elt anlalinternationella forskningsinstitut (l.ex. iTrieste) och samordnar stora inlernalionella forskningsprogram inom ekologi,hydrologi, geologi och havsforskning (inom den mellanstatliga oceanografiskakommissionen lOC). är f n. föremål för en utvärdering när det gällerverksamheten på det forskningspolifiska området. Inom ramen för FN-samarbetel upprättades år 1974FN-universitetet. har sill högkvarter i , som ocksä gäll ispetsen när del gäller att ställa medel lill förfogande. Universitetetfinansieras inte genom medlemsavgifter utan genom avkastningen från en fonduppbyggd genom frivUliga bidrag och genom särskilda projektmedel frånintresserade stater och organisationer. FN-universUelel är all betraktasom elt nätverk av forskningsinstitutioner i flera länder kring vissagemensamma program. Samarbete inom icke-statliga organisationer De utomnordiska organisationer som nämnts harsamtliga varit multilaterala, mellanstatliga organisationer på regeringsnivå.Bland icke-statliga organisationer bör nämnas ICSU (ofScientific Unions) som är en sammanslutning av vetenskapliga unioner i vilka isin Prop.1981/82:106 253 turdeltar vetenskapliga akademier och forskningsråd och som har ekonomiskt slödfrån , saml (). Medlemsorganisationer iESF är forskningsråd och vetenskapliga akademier från 18 västeuropeiskaländer. ESFskall enligt sina stadgar främja samarbete inom grundforskningen på såväl delhumanistiska, juridiska, samhällsvetenskapliga, ekonomiska, naturvetenskapliga,medicinska som det tekniska forskningsområdet och därvid främja rörlighetenbland forskarna och del fria flödet av information och idéer. ESF har ocksålill uppgift att underlätta samordning av medlemsländernasgmndforskningsaktiviteter. Del internationellainslilulel för fillämpad systemanalys (HASA) i utgör en uniksammanslutning för öst-västligt forskningssamarbete där systemanalytiskametoder appliceras på övergripande problem, framför alll inomnalurresursområdet. SärskUda kommittéer eller vetenskapsakademier i resp.medlemsländer utgör grundarna. Svenska IlASA-kommiltén under FRN är svensktkontaktorgan. Enform av bilateralt icke-statligt FoU-samarbete är de akfiviteler som bedrivs avbilaterala forskningsföreningar som svensk-franska forskningsföreningen,svensk-tyska forskningskommitlén och svensk-japanska utveckling. Deras verksamhet finansieras i regel med bidrag frånintressenter som IVA, STU och NFR. Däremot ulgår inte något slöd direkt överstatsbudgeten. Sverigehar bilaterala avtal om FoU-samarbete med så gott som samfiiga länder iÖsteuropa. Avtalen administreras av s. k. blandade kommissioner i vilka bl.a.STU deltar. Separata avtal finns mellan KVA och IVA och deras motsvarigheter.Dessa avtal avser huvudsakligen forskamlbyle. Inomramen för det svenska u-landsbislåndet ansvarar Styrelsen för u-landsforskning(SAREC) för bistånd inom forskningsområdel. Ett huvudmål är all stärkau-ländernas egen forskningskapacUet. SAREC har innevarande budgetär ell anslagom 138 milj. kr. Delta används för slöd fiU: - svensk u-landsforskning. SARECbedriver ingen egen forskning. 1981/82:106 254 SAREC har avtal med tretton ; , , , , , , , , ,Sri Länka, , och . Syftet är att slöjda uppbyggnaden aven nationell forskningskapacitet inom prioriterade områden. Samarbete sker medell stort antal svenska institutioner och svenska forskare inom områden sommedicin, hälsovård, jordbmk, energi, teknik och informationsförsörjning.Samarbetet koordineras på u-landssidan som regel via del nationellaforskningsrådet. Många har en mycket liten forskningskapacitet ochdärför mycket att vinna på samarbete med andra länder. SAREC stöder organisationersom initierar och koordinerar samarbete meUan . Således stöds regionalasamarbetsorganisalioner inom säväl samhäUsvetenskapliga som naturvetenskapligaområden. Ca hälften av SAREC :s budget går till internationellaforskningsprogram. Här kan nämnas WHO:s program för reproduktionsforskning,tropiska sjukdomar och primärhälsovård; den konsultativa gruppen förjord-bmksforskning (CGIAR), lLO:s världssysselsällningsprogram, FN:s institutför social forskning (UNRISD), internationella , ,Internationella centret för teoretisk fysik, ICTP. SAREC fördelar ca 10 milj.kr. till forskning vidsvenska vetenskapliga institufioner. Ca 100 projekt beviljas ärligen efteransökan om anslag. Slöd kan utgå oavsett disciplin under förutsättning attforskningen är u-landsrelevanl. Utformningen av forskningspolitiken i andra länder Forskningspolifikens utformning i olika länder beror bl.a.av politiska, ekonomiska, sociala och kulturella faktorer. Detta innebär attforskningspolifiken i ell land kan skilja sig avsevärt fränforskningspolitiken i ell annat.