prop · G503168 · 1981-12-31 00:00:00 — Den utredningsverksamhetsom socialnämnden på delta stadium skulle bedriva är inle avsedd alt bliomfattande. Tanken är exempelvis inle att det skall höras lika många personersom vid en sedvanlig vårdnadsulredning. yttrande bör i ställetkunna grundas på kontroll av olika myndighetsregister samt samtal med parternaoch om möjligt även med barnet. på delta sätt yttrar sig tilldomstolen innebär inte all nämnden också måste uttrycka en preliminäruppfattning i tvistefrågan. Tvärtom är det i allmänhet en fördel om nämnden pådetta stadium begränsar sig till att genom upplysningar om sakförhållandenbredda underlaget för Saken ställer sig givetvis annorlunda,om nämnden finner att en viss lösning av vårdnadsfrågan i förhållande tillandra alternativ framstår som klart mindre lämplig eller renlav direkt olämpligfrån barnets synpunkt. Nämnden bör i sådana situationer vara oförhindrad att geuttryck för sin uppfattning till domstolen. Lagtextenbör utformas så att det läggs i domstolens hand att i det enskilda falletbestämma om upplysningar snabbt skall inhämtas från socialnämnden. Det ligger isakens natur att denna möjhghet bör begagnas främst i fall där parterna inle ärense om vem som skall ha vårdnaden till dess att frågan blirslutligt avgjord. 2.8.3 Hörande av barnet självt F. n. finns ingen bestämmelse som direkt reglerar i vadmån barnet kan höras inför domstolen i en tvist mellan föräldrarna om vårdnadeneller umgänget. Att barnet hörs i sådana mål torde vara mycket sällsynt. Detfinns emellertid inte något formellt hinder mot detta (jfr JO 1981/82 s. 25 ff,särskilt s. 33). Utredningen har övervägt möjligheten att införa enlagregel om att barnet skall kallas personligen att höras viddomstolsförhandling i mål om vårdnad eller umgänge. Utredningen har emellertidansett att del skulle vara olämpligt, även för äldre barn, att behöva höras i dessamål och har därför inte föreslagit någon bestämmelse av detta innehåll. Utredningens ståndpunkt har kommenterats endast av ettfåtal remissinstanser. vid landstingframhåller att det generellt synes olämpligt att barn tvingas delta i rättegång(se bil. 3 avsnitt 5.2.25). vid universitetanser å andra sidan att man inte helt bör avvisa tanken att höra barnet infördomstolen. Enligt fakultetsnämnden kan del i varje fall i fråga om äldre barntänkas vara lämphgt alt höra barnet upplysningsvis (se bil. 3 avsnitt 5.2.13). Givetvis bör åtminstone något äldre barn få tillfälle atti en eller annan form uttrycka sin egen åsikt om hur vårdnaden eller umgängetbör anordnas. Om föräldrarna tvistar om detta kommer barnet normalt att hörasunder socialnämndens utredning. Del är givet att ett sådant förfarande iallmänhet är del lämpligaste och skonsammaste för barnet. Även för ett äldrebarn kan det utgöra en allvarhg påfrestning att höras inför domstolen. Enligt min mening kan det emellertid undantagsvis finnassituationer där det ter sig rimligt och lämpligt att barnet hörs infördomstolen. Jag tänker då främst på fall där barnet självt begär alt fåframträda inför domstolen och lägga fram sina synpunkter. Del skulle dåknappast vara rimligt att inle låta barnet komma till tals. Även om barnet inlesjälvt direkt begär att få höras kan del i särskilda fall tänkas ändamålsenligtatt ett sådant förhör äger rum. Barnet kan t. ex. under vårdnadsutredningen hagett uttryck för en bestämd 1981/82:168 57 uppfattning i vårdnadsfrågan utan att för den skull haframställt någon Information om begäran alt få höras inför domstolen. Jag anser därför att del genom en uttrycklig lagregel börslås fast att barnet självt kan höras inför domstolen. En förutsättning måsledock vara att det är uppenbart att barnet inte genom att försältas i en svåreller ohållbar situation kan la skada av det. För bedömningen av denna fråga ärnaturligtvis barnets inställning av stor betydelse. Det kan inte komma i frågaatt barnet skulle medverka i rättegången mot sin vilja. Ett krav är alltsåunder alla förhållanden all barnet går med på att höras inför domstolen. Andraomständigheter som måste beaktas är barnels ålder och mognad. Någon bestämdnedre åldersgräns bör inte anges i lagtexten. Det får i stället ankomma pådomstolen att i det enskilda fallet la ställning till om del framstår somuppenbart att barnet inte kan ta skada av att höras. Barn som är yngre änomkring torde endast sällan ha nått en sådan mognad att de bör medverka ien rättegång. Domstolen bör på förhand kunna bilda sig en uppfattning pågrundval av vad bl. a. föräldrarna och vårdnadsulredaren yttrar i frågan. Sammanfattningsvis anser jag alt barnet bör kunna hörasinför domstolen, om barnet självt begär det eller särskilda skäl annars talarför detta och det är uppenbart att barnet inte kan ta skada av det. Jag villunderstryka att det inte är meningen att barn mera regelmässigt skall medverkai rättegången. Del normala bör liksom vara all barnet hörs endast avvårdnadsutredaren. När barnet undantagsvis hörs inför domstolen är det vidareav största betydelse hur själva förhöret genomförs. Till den frågan återkommerjag i specialmotiveringen. 2.9 Information om de nya reglerna Som jag har sagt är det angeläget alt informationlämnas om de nya regler om föräldrar och barn som jag har förordat i detföregående. Särskilt viktigt är att familjer informeras om vad gemensam vårdnadinnebär och om vilka rådgivningsorgan som finns att tillgå när problemuppkommer t. ex. vid en separation. En central roll när del gäller spridningenav denna information spelar socialnämnder, familjerådgivningsbyråer, medlareoch familjerättsadvokater. TiU en del bör informationsbehovet kunna täckas genomskriftligt material. Inom förbereds f. n. en kortfattadinformation om de nuvarande reglerna om gemensam vårdnad, vilken beräknas varaklar . Som jag har nämnt i det föregående kan socialstyrelsenvidare sammanställa allmänna råd om samarbetssamtal och vårdnadsulredningar m.m. Också pastorsämbetena och domstolarna bör kunna bidra tillatt sprida information om de nya reglerna. Ett särskilt ansvar för dessainformationsåtgärder vilar på resp. . Prop.1981/82:168 58 2.10 Kostnaderoch resursbehov Ikraftträdande De nya reglerna medför inte i sig några ökade kostnaderför berörda myndigheter. Alt ogifta samboende föräldrar i fortsättningen skallkunna få gemensam vårdnad om sina barn genom anmälan till pastorsämbetetinnebär tvärtom alt domstolarna inte längre behöver behandla ansökningar omgemensam vårdnad i dessa fall. För pastorsämbetena torde handläggningen avdessa skäligen enkla ärenden kunna med de personalresurser som finns.Vidare medför de nya reglerna att domstolarna inle i varje skilsmässomål måslepröva hur vårdnaden skall anordnas i fortsättningen, vUket också kan leda viss kostnadsbesparing. Däremot kan informationsåtgärder medföraen ekonomisk belastning för styrelsen. Själva utarbetandet avinformationsmaterialet är dock en engångsåtgärd som kan rymmas inom ramen förtillgängliga " anslag. Även kostnaderna för alt trycka och distribueradelta material bör kunna inrymmas i befintliga anslag. Också och kostnader förinformation om de nya reglerna kan täckas av tillgängliga medel. För kommunernas del kan de nya reglerna leda till attresurserna inom socialnämnderna behöver omfördelas. Sålunda är del en nyuppgift för nämnderna att avge snabbyttranden till domstol i mål om vårdnadeller umgänge (se avsnitt 2.8.2). De särskilda arbetsinsatser som krävs för altfullgöra denna uppgift innebär dock att nämnderna i motsvarande mån behöverlägga ned mindre arbete på utredningen inför det slutliga avgörandet avvårdnaden eller umgänget. Att domstolarna i fortsättningen bör bereda nämndernatillfälle att yttra sig även när föräldrarna är överens om hur vårdnaden ellerumgänget skall anordnas bör inte heller leda till någon nämnvärd ökadarbetsbelastning för nämnderna. Också i övrigt torde de nya reglerna i fråga omkommunerna vara av det slaget att de kan genomföras ulan att någrapersonalförstärkningar krävs. I dessa frågor har jag samrått med chefen försocialdepartementet och chefen för kommundeparlemenlet. Det är angeläget att de nya lagreglerna träder i kraft såsnart som möjligt. Del bör dock beaktas all reglerna kräver en delförberedelsearbete, framför allt i fråga om informationen om dem. Tid behövsockså för all skall hinna färdigställa de allmänna råd sombehövs. Med hänsyn till dessa omständigheter bör reglerna träda i kraft förstden . 1981/82:168 59 I enlighet med del anförda har inom justitiedepartemenlelupprättats förslag till 1. lag om ändringi , 2. lag om ändringi socialtjänstlagen (1980:620), 3. lag om ändringi , 4. lag om ändringi lagen (1947:529) om allmänna barnbidrag, 5. lag om ändringi lagen (1964:143) om bidragsförskott. Lagförslagen under 2, 4 och 5 harupprättats i samråd med chefen för Förslagen bör fogas till protokolleti detta ärende som bilaga 5.' Förslaget till lag om ändring i 4.1Förslaget till lag om ändring i 6 kap.Om vårdnad och umgänge Barn har rätt till omvårdnad, trygghet och en god fostran.Barn skall behandlas med aktning för sin person och egenart och får inteutsättas för kroppslig bestraffning eller annan kränkande behandling. (Jfr 6 kap. 1-4 och 7 §§ i utredningens förslag) Paragrafen, som innehåller bestämmelser om barnsgrundläggande rättigheter, ersätter delvis de nuvarande bestämmelserna i 6 kap.2 § och 3 § andra stycket. Paragrafen inleder de nya reglerna om vårdnad och umgänge.Av 6 kap. 2 § andra stycket framgår att det i första hand är barnetsföräldrar eller en av dem som skall se till att barnet får sina rättigheter tillgodosedda, om inte ansvaret för vårdnaden om barnet har anförtrotts åt en eller två särskilt förordnade förmyndare. I rätten till omvårdnad ingår inle endast rätten förbarnet att få sina materiella behov tillfredsställda. Minst lika viktig är dendel som kan hänföras till barnets psykiska behov. I barnets rätt till trygghetligger bl. a. att få leva i ett stabilt förhållande och att ha någon att lilapå. Till en god vård och fostran hör att barnet får känna att del behövs ochatt barnet för pröva sin förmåga och utveckla sina inneboende resurser för attefter hand frigöra sig från sitt beroende av vårdnadshavarna. I en god fostranligger också att barnet får lära sig all sälta gränser för sitt handlande ochta ansvar. Om barnets rätt att självt få medverka i frågor som rör barnetspersonliga angelägenheter finns särskilda bestämmelser i 6 kap. 11 §. ' 1 bilagan har lagförslagen under 2-5 uteslutits. De ärlikalydande med dem som är fogade till propositionen. Barn skallvidare behandlas med aktning för sin person och egenart. Vårdnadshavarna skallalltså ta hänsyn och visa respekt för de individuella egenskaper och de särdragsom ett barn har. Barn har med stigande ålder rätt till ett allt starkareintegritelsskydd. Barnets rätt till ett privatiiv och skydd mot insyn kan dockav naturliga skäl inte vara absolut. Inskränkningar måste tålas och accepterasför alt vårdnadshavarna skall kunna fullgöra sin tillsynsskyldighet (se 6 kap.2 § andra stycket). Vårdnadshavarna kan t. ex. behöva genomsöka barnels privatatillhörigheter eller t. o. m. öppna brev som har adresserats till barnet, omdet behövs för att skingra eller få bekräftat misstankar om alt barnet deltar inågot som kan vara skadligt för barnet eller på annat sätt är olämpligt. Nära anknytning till bestämmelsen om barns integritet hardel förbud mot kroppslig bestraffning eller annan kränkande behandling som f.n. finns i 6 kap. 3 § andra stycket. Denna bestämmelse har förts över tillförevarande paragraf. Förslagettill lag om ändring i Barn står under vårdnad av båda föräldrarna eller en avdem, om inte rätten har anförtrott vårdnaden åt en eller två särskUt förordnadeförmyndare. Vårdnaden om ett barn består till dess barnet fyller ellerdessförinnan ingår äktenskap. Den som har vårdnaden om en barn har ett ansvar förbarnets personliga förhållanden och skaU se tiU att barnets behov enligt 1 §blir tillgodosedda. Barnets vårdnadshavare svarar även för att barnet får dentiUsyn som behövs med hänsyn till dess ålder, utveckling och övrigaomständigheter samt skall bevaka att barnet får tUlfredsställande försörjningoch utbildning. Om ansvaret i frågor som gäller barnets ekonomiskaförhållanden finns bestämmelser i 9-16 kap. (Jfr 6 kap. 4 och 5 §§, 6 § tredje stycket samt 8 och 9 §§i utredningens förslag) Paragrafen, som innehåller vissa allmänna bestämmelser omvilka som är barnets vårdnadshavare och om del ansvar som dessa har gentemotbarnet, motsvarar delvis de nuvarande bestämmelserna i 6 kap. 1 och 2 §§ saml 3§ första stycket. Med vårdnad förstås det juridiska ansvaretför barnels person. Normalt svarar det juridiska ansvaret också mot denfaktiska vården om barnet. Om föräldrarna har gemensam vårdnad om barnet menbor isär, kommer dock i allmänhet den dagliga omsorgen och vården om barnet atthuvudsakligen ligga på den ena föräldern. Den faktiska vården om barnet kanockså ha lämnats över till någon annan. Detta kan ha sketl på friviUig väg, dåansvaret för den juridiska vårdnaden om barnet ligger kvar hos den eller deföräldrar som är vårdnadshavare. Barnet kan emellertid också genomsocialnämndens försorg ha placerats i ett annat hem än det egna med slöd avlagen med särskilda bestämmelser om vård av unga (LVU). Även då slår föräldrarnaeller en av dem juridiskt kvar som vårdnadshavare. rättigheteroch skyldigheter kan emellertid genom placeringen av barnet utom hemmet haurholkats och kan ytterligare inskränkas i den mån det behövs för att genomföravården om barnet (se 11 § fjärde stycket LVU). Under särskilda förhållanden kandomstolen besluta all den juridiska vårdnaden om barnet skall flyttas över eller två särskilt förordnade förmyndare. Om detta finns bestämmelser i 6kap. 7 och 8 §§. Attvårdnaden om ett barn berstår till dess barnet fyller eller dessförinnaningår äktenskap överensstämmer med vad som gäller f. n. För ungdomar under 18år gäller alltså olika regler om de gifter sig eller om de endast bortillsammans med en partner utan giftermål. Har någon uppnått den ålder alt enfamiljebildning är aktuell torde dock föräldrarnas vårdnadsansvar i allmänhetvara mycket uttunnat. Utöver bestämmelserna i detta stycke finns vissa föreskrifter om vaden vårdnadshavare skall iaktta i 6 kap. 11,12 och 15 §§. Särskilda bestämmelserfinns vidare i andra kapitel i och i en del andra författningar. Attbarnets vårdnadshavare skall se till att barnet får sina grundläggande behovenligt 1 § tillgodosedda innebär inle att vårdnadshavaren personligen måstetillgodose dessa behov, även om det normalt bör vara så att vårdnadshavarensjälv tar åtminstone någon faktisk del i barnels vård och fostran. Ett stortansvar för att barnet får en god uppväxt vilar också på samhället. En viktigdel utgör här den kommunala barntillsynen, förskolorna, skolorna och defritidsaktiviteter som det allmänna erbjuder barn och ungdomar. Genomsamhällets socialtjänst kan vidare de barn och föräldrar som behöver del fåsärskild hjälp. En betydelsefull roll spelar vidare det ekonomiska slöd i olikaformer som samhällel ger till barn och barnfamiljer, vare sig del är fråga omett direkt stöd -1, ex. barnbidrag - eller ett indirekt stöd i form avexempelvis fri eller subventionerad utbildning, vård eller behandling. Avgrundläggande betydelse för barnels försörjning är det underhållsansvar sombarnets föräldrar har. Underhållsskyldigheten grundas på föräldra-skapel,oavsett vem som är vårdnadshavare. Den som är vårdnadshavare för ett barn utanatt vara dess förälder har ingen underhållsskyldighet för barnet. Avbestämmelsen i andra meningen framgår dock all vårdnadshavaren även i ellsådant fall skall bevaka alt barnet får de bidrag till sin försörjning sombarnet har rätt till, t. ex. underhållsbidrag, bidragsförskott eller barnbidrag. Barnets vårdnadshavare skall vidare bevaka alt barnet fårtillfredsställande utbildning. Bestämmelsen har f. n. motsvarighet i 6 kap. 2§ andra meningen. Till andra stycket har med en redaktionell ändring förtsöver de bestämmelser som f. n. finns i 6 kap. 3 § första stycket omvårdnadshavarens tillsynsskyldighet. Om innebörden av detta ansvar kan hänvisastill utredningens betänkande s. 64 samt NJA 1976 s. 458 och 1977 s. 186. Förslagettill lag om ändring i Här har tagits in en erinran om att de frågor som gäller Förslagettill lag ansvaret för barnets ekonomiska förhållanden regleras särskilt genom omändring i för bestämmelserna om förmynderskap. Barnetslår från födelsen under vårdnad av båda föräldrarna, om dessa är gifta medvarandra, och i annat fall av modern ensam. Ingår föräldrarna senare äktenskapmed varandra, står barnet från den tidpunkten under vårdnad av dem båda, ominte rätten har anförtrott vårdnaden åt en eller två särskihförordnade förmyndare. Om det dömts till äktenskapsskillnad mellan föräldrarna står barnetäven därefter under båda föräldrarnas vårdnad, om inte den gemensamma vårdnadenupplöses enligt 5, 7 eller 8 §. (Jfr6 kap. 9 och 10 §§ i utredningens förslag) Paragrafeninnehåller bestämmelser om vem eller vilka som direkt på grand av lag ärvårdnadshavare för ett barn. Reglerna motsvarar delvis de nuvarandebestämmelserna i 6 kap. 1 och 6 §§. Vissa undanlag från bestämmelserna iförevarande paragraf regleras i 6 kap. 4-10 §§. Huvudregeln i första meningen motsvarar vad som gäller f. n. enligt 6kap. 6 § första meningen. Också bestämmelsen i andra meningen om att barnetsföräldrar automatiskt blir vårdnadshavare för barnet, om de gifter sig förstefter barnets födelse, motsvarar vad som gäller f. n. enligt 6 kap. 6 § andrameningen. Bestämmelsen innebär bl. a. att, om vårdnaden om ett barn i sambandmed en skilsmässa har anförtrotts åt en av föräldrarna och dessa däreftergifter sig på nytt med varandra, båda föräldrarna då åter blir vårdnadshavareför barnet utan att de behöver särskilt ansöka om delta hos domstol. Haren eller två särskilt förordnade förmyndare anförtrotts vårdnaden om barnetmedan föräldrarna inte var gifta med varandra, står förmyndaren ellerförmyndarna kvar som vårdnadshavare även sedan föräldrarna har ingått nyttäktenskap. En nyhet är all föräldrarnas gemensamma vårdnad om ett barn i principfortsätter även om föräldrarna skiljer sig. Den gemensamma vårdnaden skall dockupplösas i detta fall, om föräldrarna själva eller en av dem begär det eller omdomstolen i äktenskapsskillnadsmålel självmant eller efter ansökan av socialnämndenbeslutar om det. Förall domstolen i ett äktenskapsskillnadsmål skall kunna få underlag för sinbedömning av om den gemensamma vårdnaden bör fortsätta kan det vara lämpligtatt domstolen underrättar socialnämnden om att en skilsmässa är aktuell och altingen av föräldrarna har begärt all ensam få utöva vårdnaden. Om nämnden harsådana upplysningar om föräldrarna att fortsatt gemensam vårdnadkan antas vara uppenbart olämplig för barnet, kan domstolen få veta delta genomnämnden (jfr speciaimotiveringen till 6 kap. 4 § första stycket). Nämnden kanockså föra talan vid domstolen enligt 6 kap. 7 § fjärde stycket om att en avföräldrarna eller båda skall fråntas vårdnaden om barnet i fall dåförutsättningarna för detta är uppfyllda enligt den paragrafen. Förslagettill lag om ändring i Står barnet under vårdnad av endast en av föräldrarna ochvill föräldrarna gemensamt utöva vårdnaden, skall rätten på talan av dem bådaförordna i enlighet med deras begäran, om inte gemensam vårdnad är uppenbartoförenlig med barnets bästa. Har förordnande om vårdnaden inte meddelats tidigare, kanföräldrarna efter anmälan av dem båda till pastorsämbetet få gemensam vårdnadgenom registrering, under förutsättning att föräldrarna och barnet är svenskamedborgare och kyrkobokförda på samma fastighet. (Jfr 6 kap. 10 § andra stycket och 13 § andra stycket och18 § i utredningens förslag) Paragrafen innehåller bestämmelser om möjligheten förogifta eller frånskilda föräldrar all få gemensam vårdnad om sina barn. Förstastycket har motsvarighet i den nuvarande bestämmelsen i 6 kap. 8 § andrameningen, medan andra stycket är en nyhet. Bestämmelsen tar i första hand sikte påogifta föräldrar som inte bor tillsammans. Också föräldrar som i samband med enäktenskapsskillnad har fått den gemensamma vårdnaden upplöst eller som iövrigt har fått vårdnadsfrågan prövad tidigare av domstol måste emellertid,liksom föräldrar som är utländska medborgare, vända sig till do"mstol föratt få gemensam vårdnad. I dessa fall kan alltså gemensam vårdnad inteåstadkommas genom en enkel anmälan till pastorsämbetet enligt andra stycket. Av 6 kap. 18 § andra stycket framgår att domstolen innanvårdnadsfrågan avgörs skall höra socialnämnden eller, om del är tillräckligt,bereda nämnden tillfälle alt yttra sig över föräldrarnas ansökan. Om nämndeninle har några uppgifter om föräldrarna eller barnet som bör föranleda ennärmare granskning av överenskommelsen, torde den i allmänhet kunna godtas. Delankommer på nämnden själv att ta ställning till om någon särskild kontaktbehöver tas med föräldrarna eller barnet. kan det vara lämpligt allnämnden kontaktar föräldrarna för att förvissa sig om att de är införstådda medvad en gemensam vårdnad innebär och kräver. fall då det kan finnas skäl altnämnden tar kontakt med föräldrarna är om det av handlingarna framgår alt dessabor långt från varandra och barnet ännu inle har hunnit komma upp i tonåren.Det finns i dessa fall en särskild risk för all barnet vid gemensam vårdnad kanutsättas för tröttande resor eller återkommande miljöbyten i en omfattning somkan skada barnet. Domstolenkan vägra gemensam vårdnad, om det kan antas att någon av föräldrarna ellerbåda har så allvarliga brister i förmågan att sörja för barnets person att haneller hon inle bör anförtros vårdnaden enligt 6 kap. 7 §. En förutsättning för gemensam vårdnad efter anmälan tillpastorsämbetet är att förordnande om vårdnaden inte har meddelats iSverige eller i ett annat land vars vårdnadsavgöranden erkänns här (jfr 8 och22 §§ förordningen 1931:420 om vissa internationella rättsförhållanden rörandeäktenskap, adoption och förmyndarskap och lagen 1936:79 om erkännande och verkställighetav dom som meddelats i ). Ytterligare en förutsättning för gemensamvårdnad efler anmälan till pastorsämbetet är att både föräldrarna och barnet ärsvenska medborgare. Det utgör dock inget hinder om någon av dem dessutom harmedborgarskap i något annat land. För altgemensam vårdnad skall kunna registreras efter anmälan till pastorsämbetetkrävs vidare att faderskapet för barnet är fastställt i behörig ordning genomett svenskt faderskapserkännande eller en svensk dom, oavsett vilket lands lagsom har lagts till grund för prövningen, eller genom ett utiändsklfaderskapsavgörande som erkänns i . Förslagettill lag om ändring i Står barnet under vårdnad av båda föräldrarna och villnågon av dem att vårdnaden inte längre skall vara gemensam, skall rätten påtalan av en av dem eller båda anförtro vårdnaden om barnet åt den avföräldrarna som är lämpligast som vårdnadshavare. Rätten kan också i mål omäktenskapsskillnad utan yrkande förordna om vårdnaden enligt vad som harsagts, om gemensam vårdnad är uppenbart oförenlig med barnets bästa. (Jfr 6 kap. 12 och 18 §§ i utredningens förslag) Paragrafen, som innehåller bestämmelser om domstolensprövning när föräldrarna eller en av dem begär upplösning av gemensam vårdnad,ersätter de nuvarande bestämmelserna i 6 kap. 7 §. Liksom enligt gällande rätt är domstolen skyldig attupplösa en gemensam vårdnad, om föräldrarna eller någon av dem begär det. Iparagrafen regleras endast det fallet all någon av föräldrarna skall anförtrosvårdnaden. Om överflyttning av vårdnaden till särskilt förordnad förmyndarefinns bestämmelser i 6 kap. 7 och 8 §§. En vanlig situation då det kan bli aktuellt att begäraupplösning av en gemensam vårdnad är då föräldrarna eller en av dem i anslutningtill en skilsmässa eller annan separafion finner alt de inte kan fortsätta attgemensamt ha vårdnaden om barnet. Även i andra fall kan det inträffa altföräldrar som har gemensam vårdnad finner alt denna vårdnadsform inle längre ärlämplig.