prop · G503168 · 1981-12-31 00:00:00 — En sådan rätt kan innebära alt hans eller hennes intresse av attsöka kontakt med någon utomstående person för att bearbeta problemet ökar.Detta talar för att umgängesrätten bör utformas enligt utredningens allernativförslag,som ger uttryck för en ömsesidig rätt för föräldrar och barn lill umgänge medvarandra, även då föräldrarna bor åtskilda. Erfarenheten har dock visat attmånga föräldrar missbrukar sin umgängesräll till skada för barnet. Styrelsenansluter sig därför lill utredningens huvudförslag och förutsätter att barnetsumgängesräll visas sådan respekt, all barnet också får träffa föräldrarna närdet är till barnets bästa. Utredningen föreslår vidare, att lagstadgad umgängesrällför barnet även införs med dels annan person än förälder, som tidigare haftföräldraansvaret dels - om den ene föräldern är avliden - med den avlidnessläktingar och andra barnet närstående personer. Styrelsen ansluter sig lillutredningens förslag i denna del men vill dessutom understryka viklen av, attbarnet även ges rätt till umgänge med tidigare fosterföräldrar. Nuvarande bestämmelser om umgängesrätt ger uttryck för enstark föräldrarätt. TCO delar utredningens förslag om alt bestämmelsen omformasså all det är barnet som har rätt till umgänge med båda sina föräldrar.Förslaget innebär att varje bedömning om och i vilken utsträckningumgängesrätten ska utövas ska ske utifrån vad som är förenligt med barnetsbästa. TCO stöder vidare förslaget om att lagstadgad umgängesrätt för barnetinförs med annan person än förälder, som tidigare haft föräldraansvaret. När föräldrarna bor i skilda kommuner är samråd och ellgott samarbete kommunerna emellan väsentligt. TCO vill också understryka viktenav att alla utredningar om föräldraansvar etc. verkligen arbetar skyndsamt. 4.27 Centralorganisationen /SR Nuvarande bestämmelser angående umgängesräll ger uttryckför en stark föräldrarätt. Del är föräldrarna som har rätt till umgänge med barnet. Det är enligt /SR positivt att detta synsätt ändras till att gälla all det ärbarnet som har rätt till umgänge med båda sina föräldrar. Även lill tidigare fosterföräldrar, släktingar etc. Bedömning måste alltid ske utifrån vad som är förenligt med barnets bästa. MKF delar i huvudsak utredningens åtsikter och stöderförslagen. Det är naluriiglvis så alt föräldrarna har behov av all träffa ochumgås med sina barn också efler en praktisk separation från dem. Det måsteemellertid klart framgå att del är barns rätt lill umgänge med sina föräldrareller andra vuxna med vilka barnet har nära och levande kontakt som skall varagrunden och utgångspunkten för all lagstiftning kring umgängesrätlen. Prop.1981/82:168 170 MKF anser alt i 6 kap. 21 § BFB bör införas ell stycke somger barnet rätt Bilaga 3 all umgås med personer som det har nära anknytningtill eller som del är fäst vid. Detta bör inte vara förknippat med nuvarandeeller tidigare föräldraansvar. a. bör barnets rätt lill umgänge med t. ex.släktingar till biologisk förälder som aldrig haft föräldraansvar säkerställas,oavsett denna förälder lever eller är död. Gemensamt föräldraansvar efler skilsmässa innebär inte attbarnen måste bo växelvis hos sina föräldrar, men all barnen måste ha rätt lillumgänge med båda föräldrarna. Barnens bästa bör här som alltid vararättesnöret. Utredningens förslag anser CKF vara en bra utgångspunkt.En kontaktperson som för barnels lalan, enligt förslaget, bör kunna vara tillhjälp i detta avseende. Alternativförslagel alt umgängesrätlen skall kunna omfattaäven andra än de föräldraansvariga är intressant. Den som får föräldraansvaret har, eventuellt i samråd medsociala myndigheter, ansvar för att barnen kan umgås och hålla kontakt medpersoner som de har känslomässig anknytning lill t. ex. mor- och farföräldraroch tidigare vårdnadshavare. Varje bedömning om och i vilken utsträckning umgängesrällskall utövas bör ske utifrån vad som är bäst för barnet. Barnet bör ha rättlill umgänge med bägge sina föräldrar. Vidare instämmer förbundet i förslagetalt barnet skall ha lagstadgad rätt till umgänge med släktingar och andrabarnet närstående, exempelvis tidigare fosterföräldrar, även om föräldrarnalever. Här menar vi att oavsett förändringar i vem/vilka som harföräldraansvaret så måsle barnet ges rätt lill att upprätthåUa umgänget medpersoner som de tidigare haft ett stadigvarande umgänge med t. ex. föräldrar,släktingar och vissa fosterföräldrar. Genom alt lagfästa sådana riktlinjer gesbarnet större möjligheter all behålla ett sådant umgänge oavsett föräldernsinställning. Umgängesrätlen ska givetvis omformas så alt det är barnetsom har rätt lill umgänge med sina föräldrar. Barnets bästa ska ju stå icentrum och vi kan tänka oss många fall där barnels bästa slår i bjärt kontrastmot en rättighet för förälder alt träffa barnet. Barnet bör också haumgängesrätt med släktingar och andra närstående utan all rättighetenförknippas med ena förälderns frånfälle. Prop.1981/82:168 171 4.33 Sverigesadvokatsamfund Bilaga 3 Samfundet anser inle alt man bör på sått utredningenföreslår se umgänget mellan föräldrar och barn uteslutande som en barnets rått. Erfarenheten visar all barn efler skilsmässor oftapåverkas av vårdnadshavaren till en negativ inställning till den andreföräldern. Den förälder, som är utesluten frän vårdnaden behöver i en sådansituation få känna, alt lagen i varje fall ger honom eller henne rätt att umgåsmed sitt barn. Enligt samfundets uppfattning har utredningen i sinsträvan att tillgodose barnels rätt i vissa avseenden tagit allt för litethänsyn lill föräldrarna, vilket i sin tur kan negativt påverka barnet. Samfundet tillstyrker alt umgängesrätten utsträcks lillperson som haft föräldraansvar samt - om en förälder är död - till far- ellermorföräldrar. En lagfäst umgängesräll måste dock avse en begränsad krets. Lagförslaget inleds med bestämmelser som angerföräldraansvarets innebörd. En viktig del av föräldraansvaret är barnels rättlill umgänge med bägge föräldrarna. Detta bör komma till uttryck i de inledandeparagraferna. Det är av största vikt för barnet att det bibehåller godarelationer till bägge sina föräldrar och att det därför bör ha tillfälle altregelbundet träffa den förälder som det inle bor hos. Enligt utredningenshuvudförslag skall bestämmelsen om umgängesräll formuleras så att del gerbarnet rätt till umgänge med bägge föräldrarna. Alternativt föreslås enutformning innebärande en ömsesidig rätt för föräldrar och barn till umgängemed varandra. Det är givelvis önskvärt att bestämmelsen utformas så att den påallt sätt underlättar del umgänge som eftersträvas. Det synes förbundet som omallernativförslagel bäst tillgodoser samtliga berörda personers intressen ochdärmed skapar större förutsättningar för ett fungerande umgänge. Förbundettillstyrker därför detta förslag. Utredningen föreslår vidare all en lagstadgad umgängesrättför barnet införs dels med annan person än förälder som haft föräldraansvaret,dels -om den ena föräldern avlidit - med den avlidnes släktingar och andrabarnet närstående, exempelvis sammanboende med den avlidne. Alternativtföreslås att rätten till umgänge med sist angivna personer skall gälla närföräldrarna lever. Även om domareförbundet har full förståelse för de motiv somligger bakom förslaget ställer förbundet sig dock tveksamt till detta, enär detlätt kan leda lill nya konflikter som kan medföra skada för barnet. Skullenågot av förslagen leda till lagstiftning synes huvudförslaget vara minst ägnatall skapa koriflikter. 4.35 Föreningen och landstingsanställda familjerådgivare () Beträffande utngängesrätten stöder vi del alternativaförslaget som ger föräldraroeh barn öwei/rf/g rätt till umgänge med varandra,även om de inte bor tillsammans. Detta bör gälla för alla föräldrar med ochutan formellt föräldraansvar saml för alla barn. Som familjerådgivare har vimångårig erfarenhet av motvilliga vårdnadshavare som på olika sätt omöjliggjortumgänge med andre föräldern. Vi vill betona föräldrars skyldighet lill en Prop.1981/82:168 172 positiv påverkan för att få ett fungerande umgänge tillstånd. En förälder som Bilaga 3 uppenbart motsätter sig den andreförälderns kontakt med barnet menar vi inte handlar med utgångspunkt frånbarnets bästa och kan därför ifrågasättas som lämplig föräldraansvarig. Förslaget om barnels rätt lill kontakt med tidigareföräldraansvarig eller avliden förälders släkting eller närstående tycker vi ärriktigt då del för barnet är viktigt att goda känslomässiga relationer ejonödigtvis bryles. 4.36 Barn- och ungdomspsykiatriska kliniken. Om man skall ta hänsyn till barnets känslomässigabindningar bör rätten tiU umgänge med alla som barnet tidigare haft anknytningtill vara en självklarhet och bör slås fast som en grundläggande princip,alltså även rätt all umgås med personer som inle haft föräldraansvar men sombarnet haft nära anknytning lill. 1 de fall där umgängesrätten leder tilltvist, frågar man sig dock om utredningens förslag gagnar barnet. Varje form avtvång i delta sammanhang måsle leda till spänningar och olust för alla parter,inle minst barnet, vid umgängesrältens utövande. Konfliklbearbetning torde varaenda möjligheten för en positiv lösning av dessa tvister. Misslyckas delta,borde rätten i de fall begäran om umgänge ej gagnar barnet ej tillåtaumgängesrätt med hänvisning lill all barnet kan antas fara psykiskt illa omumgänget kommer till stånd. Om svårigheterna beror på tredskandeföräldraansvarig borde rättens möjlighet att la upp frågan om överflyttning avföräldraansvar vara ett bättre "hot" än vitesföreläggande. Mycket positivt all barnens rätt till umgänge med bådaföräldrarna betonas. När det gäller rätt till umgänge med andra anser vi delmera tveksamt vilken verkan lagstiftning kan ha. Barnen måsle själva varasåpass gamla att de kan tillvarata sin rätt eljest blir den inle tillgodoseddom inte den föräldraansvarige medverkar. Rätt lill umgänge med annan person som innehaftföräldraansvar innebär långt ifrån alla fosterföräldrar utan snarare en minoritet.Socialnämnden bör i samtliga dessa fall kunna medverka till att barnen fårhälsa på hos f. d. fosterföräldrar på frivillig väg. Om det är nödvändigt medheltäckande lagstiftning är alternativförslagel som gäller rätten lill umgängemed alla personer barnet har nära anknytning till bättre, även om del verkarbyråkratiskt att behöva lagstifta om det. Det är positivt att inga fler än föräldrar, barn ochsocialnämnd kan föra lalan i umgängesrällsfrågor. Vi tror all det kan varanödvändigt att rättsligt bestämma umgänget, men med stigande ålder bör umgängetmed den förälder som barnet ej bor tillsammans med ske på ell sätt som kännsnaturligt för barn och förälder. Är förälder död har barnet rått lill umgänge med denavlidnes släktingar och andra som har nära anknytning till barnet. Vi stöder istället det alternativa förslaget att barnetskall ha rätt till Prop.1981/82:168 173 umgänge med släktingar och andra barnet närstående,exempelvis tidigare Bilaga 3 fosterföräldrar, även om båda föräldrarnalever. Vi stöttar utredningens förslag alt bestämmelserna omumgängesräll omformas så att del är barnet som har rätt till umgänge med bådasina föräldrar. FR anser att borttagandet av de biologiska föräldrarnaslagliga umgängesräll är riklig. Vi tror däremot inle all man skall överflyttadenna lagliga rätt till barnen. Umgänge bygger på ett ömsesidigt, känslomässigtbehov som inte kan frammanas medelst lagstiftning. Är del däremot utredarnasmening att tillförsäkra barnet umgängesräll då tredje person motsätter sigdetta kan vi instämma i behovet av rättsskydd. 4.40 Föreningen - Barnens Rätt I Samhället Författningsförslag och motivering BFB 6 KAPITLET 20 § Motivering: Med kännedom om alt situationer kan uppslå då barnet intepsykiskt orkar med umgängesräll med förälder, anser vi del i överensstämmelsemed betänkandets anda att barnet även i denna fråga får möjlighet all väckatalan. Barnet skall räknas som självständig part även betr. samarbetssamtalenom del är behövligt. 20 § Författningsförslag: Barnet har rätt till umgänge med bägge föräldrarna.Motsätter sig föräldraansvarig att umgångesräu utövas eller råder oenighet omumgängesrättens utövande skall socialnämnden erbjuda parterna tillfälle tillsamarbetssamtal. Kan parterna inte enas om umgängesrätten med hjälp avsamarbetssamtal beslutar rätten i frågan på talan av föräldraansvarig, förälderutan del i föräldraansvar, barnet, barnombudsmannen eller socialnämnden. 21 § Motivering: Denna paragraf är alltför snäv. Den situationen kan mycketväl vara för handen att ett barn under längre lid vistats exempelvis hos ensläkting och fått starka känslomässiga band till denne utan att denne haft delformella föräldraansvaret. Om föräldern sedan av någon anledning motsätter sigen fortsalt kontakt mellan barnet och den som stått del nära bör rätlen kunnabesluta om sådan umgängesrätt, såvida det inle strider mot barnels bästa. Attförälder är i livet eller ej är inle av betydelse för övriga känslomässigabindningar, där barns behov av kontinuitet alllid är ell primärt behov. Prop.1981/82:168 174 21 § Författningsförslag: Bilaga 3 Barnet har rätt till umgänge med annan person änföräldraansvarig, som är eller har varU en känslomässigt betydelsefuU personför barnet. Kan föräldraansvarig(a) inte enas med annan berörd person omumgängesrättens utövande enligt denna paragraf, skaU samarbetssamtal erbjudaseller rätlen besluta i enlighet med 20 §. 30 § Författningsförslag: Föreligger oenighet beträffande föräldraansvar ellerumgängesräll eller andra särskilda skäl skall barnels mening i frågan inhämtaspå ett för barnet lämpligt sätt och med stöd av därför utsedd lämplig person.Barnets önskemål skall prioriteras otn de inte uppenbart strider mot barnetsbästa. Nuvarande bestämmelser om umgängesräll ger uttryck för enstark föräldrarätt. Även här vill man ge barnet vidgade möjligheter att hävdasin rätt. Föräldrars rätt att efler en skilsmässa kräva umgänge med barnetförbyts till en rätt för barnet att få umgås med båda sina föräldrar, även omföräldrarna inle bor tillsammans. Det är viktigt för barnet all ha godarelationer lill båda sina föräldrar, och det hör till undantagsfallen, allbarnet vill avstå från umgänge med endera av sina föräldrar. Men sådana fallfinns givelvis, då det inte kan anses förenligt med barnets bästa all uppehållakontakten med en förälder. Det är viktigt att man vid beslut om umgängesrätten larhänsyn lill barnels ålder och mognad och också till den bindning barnet hartill den förälder, som umgänget avser. Vad barnet själv vill är naturligtvisviktigt att ta reda på men här kommer - liksom tidigare - den förälder som harbarnet boende hos sig alt ha ett avgörande inflytande. Alt se lill barnelsbästa kan helt komma i bakgrunden, när föräldrar inte lyckas lösa sinagemensamma konflikter. Alternativförslaget, som bygger pä såväl barns somföräldrars ömsesidiga rätt till umgänge, ökar möjligheterna för en normaliseringav umgängesrätten, varför vi vill förorda en sådan lösning. Ett annat för barnet viktigt förslag är att umgängesrättenäven skall kunna omfatta andra personer än föräldrar. barn som varitplacerat hos fosterföräldrar och med dem byggt upp ell vänskapsförhållande,skall kunna få rätt att även i fortsättningen träffa sina fosterföräldrar. Ävensläktingar lill föräldrar, som inte längre bor tillsammans med barnet, kankomma ifråga. Vi ser positivt på en sådan utveckling. 4.42 Föreningen och Rätt (FoR) Detaljerade bestämmelser i form av lagtext och allmännariktlinjer för umgänge mellan barn och föräldrar/släktingar behövs självfalletendast om kontrahenterna är oense. Tyvärr måste konstaleras allumgängesstridigheterna under senare är ökat. En tänkbar förklaring lill dettaär att båda föräldrarna numera mer aktivt tar del i barns fostran och vård. Vid en brytning/separation vill självfallet då även denförälder som inte har vårdnaden bibehålla sin kontakt med barnen inle minstberoende på den allt Prop.1981/82:168 175 mer ökande insikten om att 'barn har behov av samhörighetmed båda Bilaga 3 föräldrarna även om dessa är i konflikt med varandra".Detta senare har särskilt påpekats av utredningen i kap 4 Några synpunkter påbarns behov. I all nyare litteratur på området poängleras viklen av barnetskontakt med båda föräldrarna och de långsiktigt mycket allvarligakonsekvenserna för barnen om de berövas kontakten med den andra föräldern,speciellt om del rör sig om förälder av motsatt kön. Lagstiftaren har vid upprepade tillfällen(se bilaga till inledningsavsnitlel) med kraftfull skärpa vänt sig motumgängesvägrande föräldrar och konstaterat att det är uppenbart att samhället -självfallet i barnens intresse även om detta endast har underförslåtts - intekan tolerera umgängessabotage. Mot denna bakgrund är det minst sagt förvånande altutredningen på sina fem sidor om umgänge inte tagit upp problematiken kringumgängesvägrande förälder. Det kan definitivt inte bero på att samtligaledamöter/ sakkunniga saknar personlig erfarenhet av umgängestredskandeförälder. Det är av utomordentlig vikt för den framlidarättstillämpningen att de långsiktiga, allvarliga konsekvenserna för barnen vidumgängesvägran betonas i de fortsatta förarbetena till en ny eller ändradlagstiftning. Lagstiftaren har tidigare bl. a. påpekat all närvårdnadshavare saboterar umgängesrätt syns det välgrundat att omprövavårdnadsfrågan. Trols all det nu gått första påpekandet gjordeshar - enligt vad FoR känner till - ännu inte i något mål vårdnaden överförtsfrån en förälder lill den andra på grund av umgängessabolage. Med den kunskapvi har genom barnpsykiatrisk forskning om de för barnen allvarligaföljderna av umgängesvägran anser FoR tiden nu mogen all införa inte bara enallmän rekommendation, som lagstiftarens tidigare uttalanden kan anses vara, uta n en entydig lagbestämmelse all "Om vårdnadshavare med åsidosättande av barnels behovkonsekvent vidtager åtgärder i syfte att försvåra eller omintetgöra umgängemellan umgängesberättigade skall rätten förordna att vårdnaden överförs tillden andra föräldern eller lill annan person, om detta inte uppenbart stridermot andra av barnets grundläggande behov. Fråga om alt överföra vårdnaden enligt första stycketprövas på talan av förälder, barnet eller socialnämnd." Alt den lämpligaste vårdnadshavaren är den förälder somkan samarbeta och handskas med umgängesrätten är ingenting nytt även om delinte starkt framhållits förrän . Det har t. ex. framförts ipsykologerna examensarbete "Bedömning av barn ochföräldrar vid vårdnads- och umgängeslvister" (Ped insl SU 1975) s. 62sista meningen och s. 66 st 3. I "redovisar" 1979:8 "Mamma,pappa eller båda?'" finns liknande påpekanden bl. a. på s. 19 st. 3, s. 8, s. 30 st. 3 och 5, s. 33 st. 3, s. 41 st. 5, s. 42 st. 1. Med detta som bakgrund - båda källorna finns ibetänkandets litteratur-hänvisning- är det mer än anmärkningsvärt altutredningen nöjer sig med ell myckel allmänt konstaterande "Del ärbetydelsefullt att föräldrarna kan samarbeta om umgängesrätten". Utredningen har däremot tagit upp den typ avumgängesvägran som förekommer när en förälder som inle har vårdnaden är ovilligatt umgås med barnet. Delta är ett synnerligen svårlöst problem, som rentpraktiskt inte går att lösa lagstiftningsvägen. FoR ansluter sig lillutredningens förslag att Prop.1981/82:168 176 lämplig person förordnas av göra vadsom är möjligt Bilaga 3 för att få till stånd ett positivt umgänge. FoR skulleönskat att utredningen gått ett steg längre och i vart fall diskuterateventuell möjlighet att till domstol stämma den tredskande föräldern. Inte föralt genom vite eller böter tvinga föräldern till umgänge men för att framtvingaett samtal om betydelsen av alt barnet har umgänge med båda föräldrarna. FoRtror inte att man med en dylik åtgärd åstadkommer ett positivtumgänge, men anser alt åtgärden skulle kunna innebära en allvarlig tankeställareför den umgängesovillige och kanske medföra en attitydförändring. Det förekommer också ganska ofta att en umgängesberältigadendast vill ha sporadiskt och högst oreglerat umgänge, medan vårdnadshavarenbåde med tanke på barnet och sig önskar ett mer lidsplaneral. Med nuvarandelagstiftning går detta inte att lösa på annat sätt än att vårdnadshavarentemporärt vägrar allt umgänge och att den andre som motåtgärd påkallar rättensprövning. Lagtekniskt borde det vara möjligt lösa denna problemalikgenom att även låta vårdnadshavaren kunna väcka lalan om alt umgänget skallregleras genom dom. Den nuvarande lagstiftningen ger förälder som är skildfrån vårdnaden rätt lill umgänge med barnen. FoR har - medutgångspunkt från barnels behov - hävdat principen om en ömsesidig rätt tillumgänge för både barn och förälder. Utredningens majoritet (?) syns på någotgrumliga grunder vilja ta bort förälderns rätt under framhävande av att"barnet bör sålunda ha en i princip ovillkorlig rätt men däremot inte somf. n. en motsvarande skyldighet att umgås med förälder som del normall inlevistas hos". Att på sätt som utredningen härmed gör understödjaumgängesvägrande föräldrar kan samhället inle tolerera (jämför lagstiftarensuttalanden). Utredningsmajoriletens uppfattning - eller i bästa fall"olyckliga skrivning" - pekar på att man trols hänvisning på s. 103,men då i annat sammanhang, till den danska barnpsykialer "Barn och skilsmässa" antingen inle förstått eller totalt negligerat,vad denna erfarna barnpsykialer summerar av journalmalerialel på 500 barnfördelade på 322 familjer i samband med vårdnads-och umgängeslvister. FoR rekommenderar en snabbläsning av s. 27 st. 1, s. 1 och 3, s. 46 sista meningen, s. 166 st. 1 och sista meningen. Tre av utredningens parlamentariska ledamöter (s, fp, vpk)tycks ha motsatt sig majoritetens inbjudan till umgängesvägran och ansett attden föreslagna BFB 6:20 skall inledas med orden "Barn och föräldrar harömsesidig rätt till umgänge med varandra". Med tanke på de attityder somtyvärr finns hos många ensamma vårdnadshavare är detta den enda formulering somtillgodoser barnets behov. Utredningen har enhälligt föreslagit all barnet fårlagstadgad umgängesräll med tidigare föräldraansvarig. FoR tillstyrker detta. Utredningen har också diskuterat umgängesrätt medsläktingar m. fi. Tyvärr har man även här splittrat sig i ett huvudförslag ochett alternativförslag baserat på om någon av de biologiska föräldrarna avliditeller om båda lever. Återigen kan inte FoR förslå motiven till majoritetensinskränkning. Frågan om barnets lagfästa umgängesrätt med släktingar,styv- eller fosterföräldrar eller eventuellt andra närslående kan definitivtinte få bli avhängig av alt en av de båda biologiska föräldrarna m å s t e haavlidit. Som exempel på majoritetens "dåligt genomtänkta" och"närmast förvirrande" Prop.1981/82:168 177 (citat från socialkonsulent i Socionomen nr3/80) förslag i denna Bilaga 3 fråga vill FoR peka på den tyvärr inte ovanligasituationen att endast den ene föräldern är vårdnadshavare och att den andra,trots att den lever, är ointresserad av umgänge med sitt barn. Skulle barnet däinte ha rätt till umgänge med den senare förälderns släktingar, andraanförvanter eller t. ex. tidigare fosterföräldrar? Antingen är huvudförslaget "dåligt genomtänkt"eller - vad värre är - ett uttryck för majoritetens uppfattning att en ensamvårdnadshavare oavsett egna olösta separalionskonfiikter skall ha en lagfästrätt all utan tanke på de långsiktigt allvarliga konsekvenserna för barnet fåsälla sig över ett av barnels grundläggande behov, dvs. kontakten och känslanav samhörighet även med andra än vårdnadshavaren. FoR hoppas - med tanke påkommitténs eventuellt framtida utredningsarbete - alt huvudförslaget är"dåligt genomtänkt". FoR anser all barnets lagfästa umgängesräll även skallomfatta släktingar och andra närstående. Med tanke på de för barnet olyckligaattityder, som ibland finns hos vårdnadshavare - såväl "ensamma" som"dubbla" - bör lagtexten i den föreslagna BFB 6:21 vara: "Barnet har rätt lill umgänge med fidigareföräldraansvarig, släktingar och andra personer som har nära anknytning tillbarnet.