prop · G503216 · 1981-12-31 00:00:00 — Vårdbidraget för svårt handikappadebarn är ett viktigt stöd till familjerna för att de skall kunna ta hand om sinabarn i hemmet. Vårdbidrag kan beviljasföräldrar som i hemmet vårdar ett handikappat eller sjukt barn. Vårdbidragetssyfte är att vara ett ekonomiskt stöd som underlättar for föräldrarna att gebarnen den tillsyn och vård som erfordras för att barnen skall utvecklas påbästa sätt. Vårdbidraget utgår f. n. för ca 13 600 barn eller till drygt enprocent av samtliga barnfamiljer. Helt vårdbidrag motsvarar hel förtidspensionfrån förtidspensioneringen och utgår f. n. med . Halvt bidragutgår med . Prop.1981/82:216 12 Som nämnts inledningsvis är vårdbidraget avsett att utgöraersättning både för det vårdarbete föräldrarna utför och de merkostnader somhandikappet ger upphov till. pekar på att vårdbidraget betraktassom inkomst av tjänst och beskattas i sin helhet. Därmed blir även den del somavser ersättning för merkostnader skattepliktig. Avdrag för särskilda kostnaderföranledda av barnets handikapp kan normalt medges endast med tillämpning avbestämmelserna om extra avdrag för väsentligen nedsatt skatteförmåga. Med delåga inkomstgränser som gäller för dessa avdrag är det endast familjer medmycket små inkomster som kan komma ifråga. Kommittén har sett detta förhållandesom en väsentlig nackdel i vårdbidragets konstruktion. Kommittén presenterar två modeller för vårdbidragetsutveckling för att komma till rätta med nackdelarna i vårdbidragetsnuvarande konstruktion. Enligt båda modellerna skall stödet bestå av dels enskattepliktig vårdersättning och dels en skattefri merkostnadsersättning. Denförsta modellen innebär en uppdelning av vårdbidraget på ett särskiltvårdbidrag för förälderns arbetsinsats och en fristående ersättning förmerkostnader. Denna modell innebär vidare att ersättningen för merkostnaderanknyts till handikappersättningen för vuxna. Förutom de tre ersättningsnivåersom där finns införs dock en lägre nivå motsvarande av basbeloppet. Den andre modellen innebär att vårdbidraget även ifortsättningen utgår som ett sammanhållet bidrag grundat på både arbetsinsatsoch merkostnader. Till de nuvarande ersättningsnivåerna, helt och halvtbidrag, läggs en lägre nivå, ett fjärdedels bidrag. Därmed skulle nya grupperav barn kunna bli berättigade till stöd. Av bidraget avses en viss angiven delkunna utgöra ersättning för merkostnader som förorsakas av barnets handikapp. Kommittén konstaterar att båda modellerna skulle innebärarelativt betydande kostnadsökningar, vilket gör att de f. n. inte kanrealiseras. En inriktning av ett framtida vårdbidrag enligt denförstnämnda modellen med två fristående delar har stöd bland remissinstanserna.Denna principiella inriktning förordas av ,familjeekonomiska kommittén. , , för cystisk fibros. Jag vill här också erinra om att socialpolitiskasamordningsutredningen i sitt betänkande (SOU 1979:94) En allmänsocialförsäkring föreslagit en samordning av vårdbidraget för handikappade barnoch handikappersättningen. En modell för samordningen bör enligt utredningenvara det nuvarande stödet till vuxna handikappade med en del som avser atttäcka kostnaden för den hjälp.som kan behövas från annan person och en del somutgör ersättning för särskilda merutgifter för hjälpmedel etc. Enligt min mening är en ökad saniordning av den allmännaförsäkringens stöd till handikappade angelägen. En naturlig utveckling ärdärvid att 1981/82:216 13 merkostnadsdeleni det sammanhållna vårdbidraget får samma principiella uppbyggnad somhandikappersättningen har . Som kommittén konstaterat finns det inteekonomiska förutsättningar att f. n. genomföra en omläggning av reglerna förvårdbidrag enligt de mera långsiktiga modeller som kommittén presenterat.Kommittén lägger därför fram ett förslag till mera begränsade konkretaändringar av reglerna för vårdbidraget, vilka kan genomföras även på kort sikt.Förslaget innebär att det inom ramen för det nuvarande vårdbidraget anges endel som avser ersättning för merkostnader. Denna merkostnadsdel skall vara frifrån inkomstbeskattning. Jaganser att detta förslag, som kostnadsberäknats till 10-12 milj. kr. ,ligger inom ramen för vad som är ekonomiskt möjligt att genomföra redan undernästa budgetår. Jag lägger därför i det följande fram förslag till ändradebidragsregler på grundval av kommittéförslaget. Anhörigvårdskomitténpekar i sitt betänkande på de nackdelar som nuvarande utformning av vårdbidragger upphov till vid beskattningen. Även de delar av vårdbidraget som är enersättning för renodlade merkostnader beskattas. För att lösa detta problemföreslår kommittén att den del av vårdbidraget som utgör ersättning förmerkostnader till följd av barnets handikapp skall göras skattefri inom ramenför ett sammanhållet bidrag. Anhörigvårdskommitténsförslag har fått ett positivt mottagande av remissinstanserna. Praktiskt tagetalla remissinstanser tillstyrker förslaget. Den föreslagna lösningenkan ses som ett steg på vägen mot en särskild merkostnadsersättning enligthandikappersättningens modell. Detta påpekas av några remissinstanser bl. a.Landstingsförbundet och LO. Även jag anser det vara enlämplig lösning att det öppnas en möjlighet att, inom ramen för nuvarandesammanhållna vårdbidrag, göra ersättningen för rena merkostnader skattefri.Liksom anser jag att det är att föredra attkostnadsberäkningarna görs av den myndighet, , som har attbedöma rätten till vårdbidrag och som kan bedöma de faktiska förhållandena ienskilda fall och inte av taxeringsmyndigheten. Även om utredningensförslag i princip tillstyrks av det stora flertalet remissinstanser finns detbland remissvaren vissa invändningar och förslag till andra lösningar när detgäller den praktiska utformningen. tar upp frågan ommerkostnaden skall beräknas individuellt eller om en för alla enhetlig del avvårdbidraget skall anses utgöra ersättning för merkostnader. Förbundet pekar påatt om ett system enligt anhörigvårdskommitténs förslag införs kommer det attmedföra ett betydande merarbete för kassorna, eftersom kravet på specificeringav merkostnaderna blir avsevärt större än enligt nuvarande regler. För egen del anser jag atten skattefri merkostnadsersättning som en del av vårdbidraget måste beräknasindividuellt för att det avsedda syftet med Prop.1981/82:216 14 skattefrihetenskall kunna tillgodoses. En generell skattefri merkostnadsdel lika för allaskulle inte ge någon anpassning av förmånen till familjens kostnader till följdav handikappet. Jag delar här den åsikt som framförs av , atten fömtsättning för skattefriheten är att kostnadsersättningen så nära sommöjligt ansluter tUl den faktiska situationen och de verkliga merutgifterfamiljen kan antas få för vården av det handikappade barnet. Kommitténföreslår att kostnader som uppgår till av basbeloppet bör leda tiUatt en del av vårdbidraget blir skattefri. Storleken av den skattefria delen,merkostnadsersättningen, bör därvid anpassas tiU sökandens kostnader inom vissaintervaller. Kostnadersättningen föreslås utgå med sex olika nivåer sommotsvarar, 10, 20, 30, 40, 50 eller av basbeloppet beroende påmerkostnaderna. För ersättning med dessa belopp skall krävas att kostnader medlägst motsvarande belopp redovisas. Härvid skall beaktas inte enbart kostnadersom sökanden redan har eller har haft utan även kostnader som kan beräknasuppkomma med anledning av barnets handikapp eller sjukdom. Endast merkostnaderbeaktas, dvs. kostnader utöver vad som är normalt för friska barn i motsvarandeålder och omständigheter i övrigt. Somjämförelse kan nämnas att handikappersättningen enligt förslag i åretsbudgetproposition fr. o. m. avses utgå med 32, 48 resp. avbasbeloppet . Anhörigvårdskommitténhar som skäl för att den inte följt handikappersättningens nivåer pekat på attden lägsta nivån () är för hög för att passa för familjer med handikappadebarn. Alltför få familjer skulle få någon skattebefrielse om man valdehandikappersättningens nivåer. De tätare intervallerna har valts för att minskade tröskeleffekter som uppkommer. Någraremissinstanser har invändningar mot den fingradering som kommittén föreslåroch förordar att nivåindelningen samordnas med den som gäller förhandikappersättningen. Enligtmin mening är det önskvärt att så långt möjligt samordna nivåerna förvårdbidragets merkostnadsdel med handikappersättningens nivåer. Kommitténsmaterial visar dock att det inte är möjligt att helt ansluta tUl nivåerna förhandikappersättningen om skattebefrielsen skall få någon nämnvärd betydelse förvårdbidragsmottagama. Jag vill därför förorda en lösning som innebär fyranivåer för merkostnadsersättningen, varav tre överensstämmer med nivåerna förhandikappersättningen och den fjärde läggs in som en extra lägsta nivå. För attinte de här avsedda merkostnaderna beloppsmässigt skall ligga alltför nära dekostnadsvariationer som förekommer i andra barnfamiljer bör dock den lägstaersättningsnivån inte sättas alltför lågt. För detta talar också att dennamerkostnadsersättning kommer endast dem till del som uppfyller kraven för minsthalvt vårdbidrag. Den som har merkostnader men inte i sådan omfattning attvårdbidrag kan utgå berörs inte av reglerna om merkostnadsersättning. Jagförordar att den extra lägsta 1981/82:216 15 nivånläggs så att det blir jämna intervaller mellan de olika nivåerna. De fyra nivåernaför merkostnadsdelen inom det sammanhållna vårdbidraget bör således enUgt minmening utgöra 15, 32, 48 och av basbeloppet. Ienlighet med kommitténs förslag förordar jag att det vid beräkningen avvårdbidragets merkostnadsersättning, till skillnad mot vad som enligt praxis tillämpasför handikappersättningen, skall krävas att kostnadema skall uppgå tiU lägstdet belopp som resp. nivå innebär. Merkostnadsdelenav vårdbidraget får i stort sett samma karaktär som handikappersättningen ochbör behandlas på likartat sätt vid beskattningen. Detta får betydelse dels ifråga om skatteplikt, dels i fråga om s. k. extra avdrag för sjukdomskostnader. Förslagettill förändring av vårdbidraget ligger väl i linje med dpn inställning somriksdagen har intagit i dessa frågor (senast SkU1981/82:35). Det är därför naturligt att - liksom i fråga om handikappersättningen- endast sådana merkostnader som inte täcks av kostnadsersättningen fårmedräknas vid bedömning av frågan om extra avdrag på grund avsjukdomskostnader. Jaghar i dessa frågor samrått med chefen för budgetdepartementet. Anhörigvårdskommitténföreslår att tidsintervallet för omprövning av vårdbidrag som inte ärtidsbegränsade minskas från nu gällande tre till , om skäl inteföreligger för omprövning med längre mellanmm. Kommitténmotiverar sitt förslag är för barn i de här aktuellaåldrarna då stora förändringar i barnets tillstånd hinner inträffa. Även denmedicinska behandlingen av barnet hinner ofta ändras under en så lång tid.Likaså kan det ske betydelsefulla förändringar vad gäller barnets vistelse i t.ex. förskola. Omprövningen bör därför göras oftare menar kommittén. Förslagettillstyrks eller lämnas utan erinran av flertalet remissinstanser. menar dock att en omprövning ärtillräcklig för de barn som har bestående handikapp. Försäkringskasseförbundetredovisar positiva erfarenheter av tidsbegränsade vårdbidrag, dvs. attvårdbidraget bestäms att gälla längst till ett visst datum och att därefter nyprövning får göras. Förbundet anser att denna möjlighet bör användas i störreutsträckning än vad som sker. Föregen del anser jag det viktigt att vårdbidraget som regel omprövas med relativttäta mellanmm. Ofta förändras barnens situation betydligt inom loppet av ettpar år och det är då motiverat att göra en omprövning av vårdbidraget och desskostnadsersättning. En flexibel och för det enskilda fallet anpassad bedömningav förändringen av barnets situation är angelägen. En ökad användning avtidsbegränsade vårdbidrag kan därvid vara praktisk. I de fall så sker bör ettintervall på högst vara huvudregel. 1981/82:216 16 påpekar kan det dock finnas barn för vilka ett längre tidsintervallkan vara motiverat. 2.4 Vårdbidragtill föräldrar som lever åtskilda Anhörigvårdskommitténföreslår att föräldrar som lever åtskilda men som har gemensam vårdnad om ettbarn och som kan göra sannolikt att de även delar den faktiska vården av barnetmellen sig skall kunna ansöka om delat vårdbidrag. Det innebär att vårdbidragetutgår med hälften till vardera föräldern. Förslagethar fått stöd i remissyttrandena. Inte heller jag har något att erinra motförslaget och föreslår således att en möjlighet att dela vårdbidraget likaöppnas för särlevande föräldrar som har gemensam vårdnad. Enligt min mening bördet därvid räcka med en gemensam ansökan från föräldrarna. 2.5 Vårdbidragnär förälder tillfälligt är förhindrad att vårda barnet Anhörigvårdskommitténföreslår att föräldrar som uppbär vårdbidrag skall kunna behålla detta även omde tillfälligt behöver överlåta den faktiska vården av barnet till någonanhörig. Kommitténpekar på vissa situationer där en förälder som uppbär vårdbidrag för sitthandikappade barn av något skäl är förhindrad att innehaden stadigvarande vården om barnet. Detta kan exempelvis inträffa när barnetskall gå i särskild skola på annan ort än där föräldrahemmet ligger. Vidare kanen förälders studier eller arbete på annan ort medföra att föräldern måste låtanågon anhörig överta den faktiska vården . Kommitténanser att det är angeläget att en förälder som uppbär vårdbidrag skall kunnabehålla detta bidrag även om den faktiska vården , förslagsvishögst , utövas av någon anhörig som föräldern satt i sitt ställe. Därefteravses förlängning kunna ske efter omprövning, om särskilda skäl föreligger. Ensådan bestämmelse skulle underlätta för föräldrar som bl. a. av fömt nämndaskäl måste avstå från vården av sitt barn . Enligt kommittén bör ensärskild prövning göras av i varje enskilt fall. Förslagethar inte mött några invändningar i remissbehandlingen. Föregen del vill jag anföra följande. En grundtanke med vårdbidraget är attföräldrarna själva skall vårda barnet. Det är föräldrarnas arbetsinsatser ochkostnader som bidraget skall ersätta. Enligt min mening är det angeläget attdenna gmndfömtsättning för stödet bibehålls. Det bör å andra sidan inte innebäraatt bidraget alltid dras in då barnet behöver vistasutanför sitt normala hem. Kommittén har pekat på ett antal sådana situationer. Prop.1981/82:216 17 Detkan gälla fall då barnet går i särskild skola på annan ort och möjlighet finnsför eleven att bo hos någon anhörig på skolorten. Vidare kan förälderns sjukdom,studier eUer ett tillfälligt arbete på annan ort innebära att föräldem måstelåta någon anhörig för överta den faktiska vården av det handikappadebarnet. En för tillfället olämplig familjebostad kan också medföra att barnetunder måste bo utanför föräldrahemmet. Remissbehandlingenhar bekräftat det lämpliga i att vårdbidraget kan utgå oförändrat i dessasituationer. Jag ansluter mig till denna åsikt. Jag vill emellertid betona attdetta inte skall ses som något avsteg från kravet att det är föräldrama som harhuvudansvaret för barnets vård. Som villkor för att vårdbidraget skallfortsätta att utgå måste gälla att placeringen utanför hemmet är tillfällig ochatt förhållandena skall återgå till det normala så fort som det är möjligt. Detekonomiska ansvaret för barnet skall ligga kvar på föräldrarna. Kommitténhar angett som en lämplig längsta tid. Mot bakgmnd av vad jag har anförtom kravet på att placeringen skaU vara av tillfällig karaktär och att föräldernäven skall ha huvudansvaret för barnet bör enligt min meningtidsbegränsningen göras snävare. Jag förordar att tidsgränsen för en sådantillfällig placering sätts tiU med möjlighet till förlängning medytterligare högst när särskilda omständigheter föreligger. Enomprövning av denna tidsgräns kan aktualiseras när det finns en tidserfarenhet kring den praktiska tillämpningen av den nya regeln. Ettantal remissinstanser vill gå längre än utredningen och utsträcka rätten attbehålla vårdbidraget till att gälla även om någon som inte är anhörig vårdarbarnet. Ilikhet med kommittén utgår jag från att fillfälliga omplaceringar i första handkommer att innebära att barnet vistas hos någon anhörig. Med de tidsmässigabegränsningar av sådana omplaceringar som jag förordat anser jag det emellertidinte vara nödvändigt att begränsa den tillfäUiga vistelsen enbart tillanhöriga. Det väsentliga är enligt min mening att föräldrama fortfarande harhuvudansvaret för barnet. Detta innebär att vårdbidrag inte kan utgå för barnsom t. ex. bor i elevhem eftersom ansvaret då har övergått tillutbildningshuvudmannen. Vårdbidrag kan inte heller utgå om barnet vistas ifosterhem. 2.6Flera handikappade barn i samma familj Rättentill vårdbidrag för handikappade barn bedöms f. n. i princip, med hänsyn tillsituationen för varje enskilt barn. Anhörigvårdskommitténföreslår att familjens totala situation skall beaktas vid bedömningen av rättentill vårdbidrag när flera bam i familjen är handikappade. Därigenom kanfamiljer med flera handikappade eller sjuka barn, som vart och ett saknar rätttill vårdbidrag, tillerkännas vårdbidrag. 2 1981/82. Prop.1981/82:216 18 Kommitténpåpekar att familjer med flera handikappade eller sjuka barn, där varje barnför sig inte motiverar att vårdbidrag beviljas, på många sätt kan ha en svåraresituation än familjer med endast ett handikappat barn för vilket vårdbidragutgår. Kommittén anser därför att det bör vara familjens totala situation somskall beaktas. Denna totala bedömning bör göras oavsett om ansökan omvårdbidrag görs för flera barn eller om vårdbidrag redan utgår för etteller flera barn, när ny ansökan inlämnas. Förslagethar mött enbart instämmanden vid remissbehandlingen. Ocksåjag instämmer i kommitténs synsätt att hela familjens situation bör beaktas vidbedömningen av vårdbidrag när det finns flera handikappade barn i familjen. Påsenare tid synes också rättspraxis ha utvecklats så att en viss sammanvägningsker när det gäller familjer med flera handikappade barn som vart och ett ärberättigat till vårdbidrag i en familj. Effekten av den sammanvägningen harblivit en viss reducering av det totala vårdbidraget till familjen. Detta kanexempelvis innebära att endast halvt vårdbidrag beviljas för det andrahandikappade barnet i en familj. Motivet för detta har varit att en anpassningav familjens livsmönster skett redan på gmnd av det första handikappade barnet. Anhörigvårdskommitténsförslag innebär att en sammanvägning av hela familjens situation skall ske ävenom inget av flera handikappade barn var för sig berättigar till vårdbidrag, mendär vårdbidrag kan vara berättigat vid en bedömning av familjens totalasituation. För egen del anser jag detangeläget att det för en familj med flera handikappade barn som vart och ettför sig inte berättigar fill vårdbidrag tas hänsyn till vad dessa barns handikappinnebär totalt för familjens situation. Den rättspraxis som utvecklat sig närdet gäller att bevilja flera vårdbidrag i en familj bör således kompletterasmed en motsvarande helhetsbedömning när det gäller flera barn med merabegränsade handikapp. För att klarlägga detta bör införas en lagregel med dennainnebörd. Vårdbidragutgår inte för barn som vårdas på insfitution. Vistas ett sådant barn iföräldrahemmet minst per kvartal kan emellerfid vårdbidrag utgå med entretfiondel av månadsbeloppet för (ferievårdbidrag). Sådantferievårdbidrag utgår däremot inte då barn som exempelvis genom kommunens ellerlandstingets försorg stadigvarande vårdas i annat enskilt hem än det egnatillfälligt vistas hemma hos föräldrarna. Anhörigvårdskommitténföreslår att ferievårdbidrag skall kunna utgå även för dessa bam som vistas iannat enskilt hem. Kommittén framhåller att utvecklingen inom handikappomsorgeninneburit att kommuner och landsfing i allt större utsträckning väljer attplacera barn och ungdom i annat enskilt hem än det egna i stället för påinstitution. Prop.1981/82:216 19 enligtkommitténs mening utgå Ukaväl för dem som bor i annat enskilt hem än föräldrahemmetsom för dem som bor på institution. Förslagethar inte mött några invändningar från remissinstanserna. Inteheller jag har några invändningar mot förslaget utan förordar att föräldrar gesrätt till ferievårdbidrag när barn, som genom det allmännas försorg normaltvårdas i annat enskilt hem, tillfälligt vistas i föräldrahemmet. Kommitténpekar vidare på att ferievårdbidrag enligt gällande bestämmelser kan utgå förvarje dag som barnet vistas i hemmet om antalet sådana dagar uppgår till minsttio per kvartal. Om hemmavistelsen infaller över ett kvartalsskifte kan dennaregel innebära att ferievårdbidraget inte alls utgår eller utgår enbart för dedagar som ligger på ena sidan kvartalsskiftet. Detta blir fallet om inte någonytterligare vistelse i hemmet infaller och vistelsetiden ihemmet därför inte når . Kommitténföreslår att ferievårdbidrag skall utgå för hela den sammanhängande ledighetsom sträcker sig över ett kvartalsskifte, om det sammanlagda antalet dagaruppgår till minst fio. Förslagettillstyrks av så gott som alla remissinstanser. vill gåännu längre och föreslår att vårdbidrag skall få utgå för som dethandikappade barnet vistas utanför institufionen. Ävenjag anser att de nuvarande reglema för ferievårdbidrag bör justeras när detgäller sammanhängande vistelser i föräldrahemmet över ett kvartalsskifte. Dettabör göras genom att nuvarande regler kompletteras med en bestämmelse om attferievårdbidrag skall utgå för vid en sammanhängande vistelse i detegna hemmet under minst oavsett hur antalet dagar fördelar sig överett kvartalsskifte. De nu föreslagna ändringarna skaU tillämpas även påhandikappersättning. 2.8Vårdbidrag och särskild föräldrapenning för barn som skall adopteras Jagvill i detta sammanhang ta upp en fråga som aktualiserats i skrivelse frånförbundet . I skrivelsen redovisas de problem som kan uppståbeträffande vårdbidrag och särskild föräldrapenning när bam vistas somfosterbarn i enskilt hem i awaktan på adoption. Vårdbidragenutgår som tidigare nämnts till förälder för vård av handikappat bam. Ävensärskild föräldrapenning utges till förälder, härvid krävs dock även attföräldern skall vara rättslig vårdnadshavare för att få uppbära denna form avföräldrapenning. Som förälder räknas fömtom biologisk förälder bl. a. adopfivförälder(4 kap. 8 §). FörbundetAdoptionscenlmm har pekat på att vårdbidrag och särskild föräldrapenning intekan utgå till den som tar emot utländskt bam i adoptionssyfte innan det finnsett gällande beslut varigenom adoptionen genomförs. Detta har fått till följdatt flera familjer har nekats särskild 1981/82:216 20 föräldrapenningför fiden innan adoptionen fullföljts enligt svensk lag. Föräldrarna tvingas dåatt uppskjuta uttaget av den särskilda föräldrapenningen. Adoptionscenlmmhar föreslagit att problemet löses genom en ändring i så attbarn, som kommer till i adoptionssyfte och som saknar rättslig vårdnadshavarei som kan vara mottagare av sociala förmåner, har rätt till dessaförmåner och att de då utgår till de blivande adoptivföräldrarna. De barn som det här ärfråga om kommer till från sina hemländer i syfte att bli adopterade aven svensk familj. Det står alltså redan från början klart att de normalt efteren begränsad tid kommer att rättsligt anses som barn fill svenska föräldrar.Riksdagen har i motsvarande fråga fidigare antagit ett av mig framlagt förslagom ändring i bestämmelserna om allmänna bambidrag (prop. 1980/81:188, SoU 44, rskr409). Därigenom har barnets blivande adopfivföräldrar, som i ett övergångsskedeär att anse som dess fosterföräldrar, likställts med andra föräldrar så attbarnbidrag kan utbetalas även . Ett villkor är att deblivande adopfivföräldrarna skall ha fått socialnämndens tillstånd att ta emotbarnet för vård och fostran i hemmet (25 § andra stycket socialtjänstlagen). Mot denna bakgrundförordar jag att blivande adoptivföräldrar på motsvarande sätt skall fåmöjlighet att i awaktan på adopfionsbeslutet uppbära vårdbidrag och särskildföräldrapenning. Jag förordar att en regel härom införs i 20 kap. 2 § lagen omallmän försäkring.