prop · G503143 · 1981-12-31 00:00:00 — Regeringens proposition 1981/82:143 om åtgärder mot alkohol- och narkotikamissbruket Regeringenföreslår att antaga de förslag som upptagits i bifogade utdrag avregeringsprotokoll ovan nämnda dag. I propositionen läggs fram förslag om ytterligare insatsermot alkohol- och narkofikamissbruket. Förslagen grundar sig bl. a. på den avregeringens samordningsorgan för alkoholfrågor (SAMO) avlämnade rapporten (Ds 81981:25) Om alkoholpolitiken II och en rapport (BRÅ-S 1982:1) Myndigheternasinsatser mot narkotikamissbruk, sammanställd av brottsförebyggande rådetsnarkotikagrupp. I propositionen betonas alt åtgärderna mot missbruketmåste spänna över alla delar av samhällslivet. En bred redovisning ges därförav de insatser som görs inom olika områden. Informations- och opinionsbildande insatser utpekas somangelägna. Förslag lämnas till uppföljning av Aktion motalkoholfaran - Stoppa langningen och Aktion mot droger. Vikten av begränsningar av alkoholens tillgänglighetbetonas. Efter utvärdering av försöket med lördagsstängda systembutikerföreslås nu en permanentning av lördagsstängningen. Det anförs vidare att denfortsatta nyetableringen av systembutiker skall ske med försiktighet.Propositionen innehåller även ett lagförslag som rör återkallelse av tillståndall servera alkoholdrycker, då ekonomisk misskötsamhet föreligger och tillståndshavarendärmed inte kan anses lämplig atl driva rörelse med försäljning avalkoholdrycker. Särskilda medel föreslås för utbildnings- ochutvecklingsinsatser för atl förbättra den vård som ges enligl lagen om vård avmissbrukare i vissa fall. Medel föreslås också för att genomföra konferenserför att utveckla tidiga vårdinsatser. Förslag lämnas om utveckling aveftervårdande insatser. 1 1981/82. Prop.1981/82:143 2 frivilliga organisationernas betydelsefulla insatserbetonas. Förslag lämnas om nya stalsbidragsregler i syfte atl förbättrafamiljevården för missbrukare. Forskningens roll för att få bäitre kunskap omdrogmissbrukets utbredning och om vårdresultat framhävs. Polisens insatser mot den illegala narkotikahandelnföreslås bli förstärkta genom medel för inköp av spaningsulrustning.Ytterligare åklagartjänster för narkofikabrottmål föreslås inrättas. För attförslärka tullens resurser för narkotikabekämpningen föreslås nya tjänster tilltullkriminalsektionerna. Medel föreslås för inköp av ytterligare narkolikahundartill tullen. Särskilda medel föreslås för upprustning av lekniskasambandsmedel och tekniska utrustning i övrigt. Medel kommer atl anvisas för forskning om narkotikastituationeninom kriminalvården. Särskilda medel föreslås för ANT-verksamheten (alkohol,narkotika, tobak) vid länsskolnämnderna. Dokumentationscentralen för alkohol-och narkotikaforskning vid bli permanentad. Medelföreslås lill utveckling av metoder för vägledning och rehabilitering av f. d.missbrukare. De ipropositionen redovisade åtgärderna innebär att ytterligare 7,5 milj. kr.tillförs för åtgärder mot alkohol- och narkotikamissbruket. Därav föreslås 1,5milj. för åtgärder inom område, 1,8 milj. kr. föråtgärder inom område, 1,5 milj. kr. för åtgärder inomutbildningsdepartementets område, 2,5 milj. kr. för åtgärder inomhandelsdepartementets område och . för åtgärder inomarbetsmarknadsdepartementets område. Utöver detta tillförs, genom omdisponeringarav anslag under andra, femte och elfte huvudtitlarna, för polis-och åklagarinsatser475 , för ett utvecklingsanslag inom område 5,2milj. samt för tullens narkotikabekämpning . 1981/82:143 3 Närvarande: Statsministern , ordförande, ochstatsråden , , , , Åsling, Söder, , ,, , , , , Elmstedt, Tilländer, Ahrland,. Föredragande: statsråden , , Tilländer, Molinoch . Proposition omåtgärder mot alkohol- och narkotikamissbruket Statsråden anmäler sina förslag. Anförandena och förslagenredovisas i underprotokollen för resp. departement. Statsrådet hemställer att regeringen i enproposition föreslår att antaga de förslag som hon och övriga statsråd har lagtfram. Regeringen ansluter sig till föredragandenas övervägandenoch beslutar att genom proposition föreslå atl antaga de förslag somföredragandena har lagt fram. Regeringen beslutar att de anföranden och förslag somredovisas i underprotokollen skall bifogas propositionen som bilagorna 1-5. Anmälan till proposition omi åtgärder mot alkohol- ochnarkotikamissbruket såvitt avser ansvarsområde. 1.1 Utveckling av konsumtion och missbruk Alkohol- och narkotikafrågorna har varitföremål för en omfattande debatt. Denna debatt har varit mer engagerad ochsamtidigt mer realistisk än kanske tidigare. Den har också inneburitatt intresset kring missbruksproblemen har breddats och fördjupats. Bakgrundentill debatten har varit den oroande utvecklingen av alkoholkonsumtionen ochalkoholskadorna, liksom av narkotikamissbruket. 1.1.1 Alkoholkonsumtion och skadeverkningar Alkoholkonsumtionen ökade kraftigt ochunder 1970-talels första hälft. Den registrerade konsumtionen av alkoholdryckerökade fram till åi 1976 från knappt till ca 7,7liter alkohol och invånare . Under samma tidökade skadorna av alkoholkonsumtionen mycket påtagligt. Data från kroppssjukvårdenvisar att allt fler människor har fått svåra medicinska alkoholskador. Enligten undersökning i sjukvårdsregion fördubblades exempelvis antaletvårdtillfällen med diagnosen levercirrhos (skrumplever) från mitten av1960-talet . Enligt samma undersökning trefaldigades under dessa årantalet vårdtillfällen med diagnosen pancreatit (inflammation ibukspottkörteln). Dödsorsaksstatistiken visar samma utveckling. Antaletdödsfall orsakade av alkoholpsykos, levercirrhos vid alkoholism och alkoholismökade från drygt 300 till närmare 800. Enbartdödsfallen med alkoholrelaterad levercirrhos ökade enligt dödsor- 1981/82:143 5 saksstatistiken från ca 160 till drygt 400, dvs. Vid sidan av de medicinska skadeverkningarna äralkoholbruket en viktig faktor bakom problem i arbetslivet, olika typer avolyckor, kriminalitet osv. Sedan år1976 har alkoholkonsumtionen minskat. var den registrerade konsumtionen6,alkohol per invånare , dvs. en minskningsedan år 1976 . Förde tre första kvartalen 1981 kunde jämfört med motsvarande tidsperiodår 1980 noteras en volymminskning , räknat i alkoholoch per invånare . Mest markant var minskningen för spritdrycker(14,). Vinförsäljningen minskade ,starkölsförsäljningen och ölförsäljningen . För fjärdekvartalet 1981 finns - lill följd av att uppgifter saknas om ölförsäljningen -inga färdigbearbetade data om den totala försäljningen av alkoholdrycker.Systembolagels försäljning har dock ökat jämfört med fjärde kvartalet 1980.Inköpen av spritdrycker ökade , vininköpen ochstarkölsinköpen med . Trots ökningen ärhelårseffekten för Systembolagets försäljning en klar minskning. Försäljningenav spritdrycker minskade exempelvis med 5,4 milj. liter (9,) från år1980 . Ett av de mest positiva tecknen i de senaste årenskonsumtionsutveckling är de förändringar som har skett i ungdomsgrupperna. Deintervju- och enkätundersökningar som genomförs regelbundet i vissaungdomsgrupper visar att såväl konsumtionsmängden som antalet konsumtionsfillfällenhar minskat. Enligt undersökningar har exempelvis andelen"storkonsumenter" bland pojkar i årskurs 9 minskal från 9 till 4procent . Undersökningar av värnpliktsinskrivna visarsamma trend. har andelen, som anger att de berusar signågon gång , halverats (från 20 lill ). Det finns ännu inga uppgifter samlade omalkoholskadeutvecklingen . Det bör observeras att alkoholbetingadesjukdomar och andra skadeverkningar som regel uppträder först efter en längretids regelbunden konsumtion av förhållandevis stora mängder alkohol. En fortsattminskning av den totala alkoholkonsumtionen innebär med all sannolikhet attockså skadeverkningarna av alkoholkonsumtionen med fiden kommer att minska. Attalkoholmissbruket f.n. är och under överskådlig lid kommer att vara ett av vårastörsta sociala och medicinska problem är dock ställt utom allt tvivel. Narkotikasituationen är mycket allvarlig. Utredningen omnarkotikamissbrukets omfattning () presenterade resultatet av en s.k. case-finding-undersökning om narkotikamissbrukets omfattning Prop.1981/82:143 6 (Ds 8 1980:5). Enligt utredningens bedömning uppgår dettotala antalet personer med tungt narkotikamissbruk lill 10 000-14 000personer. Av dessa var mellan 7 000-10 000 injektionsmissbrukare. 1 500-2 000injicerade så gott som . Sammanlagt svarade de tre storstadsområdenaför av det uppskattade totala missbruket i landet. Med"tungt" narkotikamissbruk avser allt injektionsmissbruk, oavsettfrekvens, och allt dagligt eller så gott som dagligt missbruk, oavsett intagningssäll. Brottsförebyggande rådets narkotikagrupp gör återkommandebedömningar av hur tillgången till narkotika i landet förändras. Enligtnarkotikagruppen har tillförseln av narkotika ökat något då UNOgenomförde sin undersökning. En mätare av narkotikamarknadens utveckling ärpolisens och tullens beslagsstatislik. redovisade polisen 3 359 beslag,3 569 beslag, 5 772 beslag och 6 992 beslag. Bakom en del av denna ökning ligger troligen del faktumatt polisen intensifierat sina insatser mot galuhandeln. Riksåklagarenscirkulär (RÅC 1:94) om en mer restriktiv tillämpning av reglerna om åtalsunderlåtelsehar lett till en större benägenhet från polisens sida atl ingripa. Det är svårtatt bedöma hur stor del av ökningen som beror på dessa förhållanden och hurstor del som kan bero på att narkotikaförsäljningen - och missbruket - har ökal.När det gäller tullens insatser mot narkotikasmuggling har inga störreförändringar skett i fråga om omfattning och inriktning. Tullens beslagsstatistiktalar dock för en ökad tillgång till narkotika. Beslagen har ökal med 28procent . gjordes 1 170 beslag, 1980 1 508 och1981 1 282 beslag. Antalet beslag är lägre än 1980. Anledningenhärtill är i huvudsak de svårigheter som uppstod i samband med tolkningen avbegreppet kroppsvisitation. Det är främst tillgången på amfetamin och heroin som harökat. Enligt polisens bedömning beror don ökade amfelamintillgången på att deholländska brottssyndikaten reorganiserats samt att det förekommer en störreinhemsk tillverkning . Tre mindre laboratorier i Stockholmsområdetavslöjades . Sammanlagt beslagtog polis och tull i hela landet21,amfetamin . beslagtogs 29,8 kg.Beslagsstatistiken för heroin visar också på en ökning mellan och år1981. Är 1980 beslagtogs heroin och . Oroväckande är att kokain numera förekommer i Sverige.Enligt polisen finns tecken på att kokain även saluförs på gatumarknaden.Det föreligger en påtaglig risk att kokainmissbrukel kan komma att spridasutanför de begränsade grupper lill vilka della missbruk varitkoncentrerat. Polisens och tullens kokainbeslag har sammanlagt ökat från 18till 22 . Mängden kokain som beslagtagits har ökat ftån till . Cannabismissbruket är omfattande. Tillgång på cannabis ärstor i hela Prop.1981/82:143 7 beslagtogs sammanlagt cannabis iSverige. redovisade delbetänkandet (Ds S 1981:11) Ungdom, drogeroch förebyggande arbele. Enligt beräkningar som ulredningen har gjort har ca200 000 ungdomar i åldrarna prövat narkotika.Huvudsakligen har de rökt hasch. Av dessa ungdomar hade ca 30 000 använtnarkotika före utredningens undersökning. Utredningenger också en bild av utvecklingen , så som den speglas iskolöverstyrelsens undersökningar av grundskoleelver, försvarelsforskningsanstalts undersökningar av värnpliktsinskrivna samt några Sifo-undersökningar.UNO tolkar undersökningsresultaten så att narkotikaanvändningen iungdomsgrupperna inte har förvärrats. Snarare tycks i dagfärre yngre tonåringar experimentera med haschrökning och andra droger än vid1970-talets början. Den eventuella narkotikadebu-len bedöms ske något . Samtidigtkonstaterar utredningen att en ny våg av haschrökning förefaller ha börjatomkring . Flera uppgifter, bl. a. en mindre intervjuundersökning somutredningen låtit genomföra ligger till grund för ulredningens antagande.Skolöverstyrelsens och försvarets forskningsanstalts undersökningar stämmeröverens med UNO:s iakttagelse. Båda visar på en viss uppgång mellan åren1979-1980. Preliininära uppgifter för visar en något splittrad bild.Skolöverstyrelsens elevundersökningar tyder på en fortsall ökning av haschmissbruketför elever i 9:e årskursen (från för år för år1981) medan undersökningarna av värnpliktsinskrivna tyder på en förbättring(från år ). 1.2 Ätgärder inom alkoholområdet Med anledning av proposition 1976/77:108 (SkU 40, UbU 24, rskr231) tog ställning till ett samlat alkoholpolitiskt program.Riksdagen uttalade sig för etl långsiktigt arbete som syftar till att begränsaden totala, alltför höga alkoholkonsumtionen och för att komma tillrätta medalkoholmissbruket. beslut innebär en restriktiv alkoholpolitik. Deviktigaste medlen för alt upprätthålla denna är prissättningen,försäljningsmonopolet och åldersgränserna för,rätt till inköp avalkoholdrycker. Trotsalkoholpolitikens restriktiva inriktning finns anledning att kontinuerligt seöver insatserna för att minska alkoholproblemen. Som ett led i detta arbetetillsattes i enlighet med uttalande (SoU 1979/80:31, rskr184) ett samordningsorgan för alkoholfrågor (SAMO) med uppgift att lägga framförslag till ytterligare åtgärder. I en första rapport (Ds S 1980:10) lämnade SAMOvittomfattande förslag om insatser för att påverka attityder och värderingarkring bruk av alkohol och andra droger, insatser för Prop.1981/82:143 8 atl begränsa alkoholens tillgänglighet och minskaalkoholskadorna samt insatser för att förbättra vården för alkoholmissbrukare.Förslagen beaktades i förra årets budgetproposition samt i propositionen (prop.1980/ 81:179) om vissa åtgärder inom alkoholpolitiken. Regeringens och riksdagensbehandling av förslagen, liksom situationen inom de områden som förslagenberör, tas upp mer ingående i det följande. SAMO har fortsalt sitt arbete. 1 december1981 lämnade SAMO sin slutrapport (Ds S 1981:25) med förslag till ytterligareåtgärder på det alkoholpolitiska området. Vissa av dessa förslag har tagils uppav regeringen i årets budgetproposition (prop. 1981/82:100, bilaga 8). SAMO:söverväganden och förslag behandlas ingående i föreliggande proposition. Ensammanfattning av SAMO:s rapport bör fogas till protokollet som underbilaga1:1. 7.2.2 Information och opinionsbildning Information och opinionsbildning inom drogområdet är ettviktigt inslag i den svenska alkohol- och narkotikapolitiken. Arbetet med dessafrågor har bedrivits i olika former och med varierande inriktning.Föreningslivet svarar här för en mycket viktig insats, bl. a. med medel somfördelas av staten. Så disponerar t. ex. nämnd föralkoholfrågor och tillsammans drygt 13 milj. kr. /82 för informationsinsatser och andra aktiviteter. Insatsernariktas främst till ungdomsgrupper. Andraviktiga opinionsbildande insatser görs av , (), (),brottsförebyggande rådet (BRÅ), Systembolaget och trafiksäkerhetsverket. Fleralandsting och kommuner arbetar också intensivt med alt förebygga alkohol- ochdrogproblem genom information och opinionsbildande insatser. Även vissa delarav radions och televisionens programverksamhet har stor betydelse när detgäller attityderna lill alkohol och andra droger. SAMO föreslog i sin första rapport (Ds S 1980:10) en radinsatser för att informera om alkoholen och dess skadeverkningar. a. skolan, militärtjänstgöringen sarnl mödra- och barnhälsovården.Därutöver föreslogs en fortsättning av den av bedrivna "Aktionmot alkoholfaran" för att bredda och fördjupa informationsarbetet idrogfrågor. Samtliga förslag togs upp av regeringen budgetpropositionoch har därefter godkänts av . 1981/82:143 9 SAMO har i sina rapporter betonat vikten av en bredaktivitet kring alkohol- och drogfrågorna i skolorna. Statsrådet att närmare ta upp denna fråga. har bedrivit aktionerinom drogområdet. /81 genomfördes "Aktion mot alkoholfaran -Stoppa langningen". Som en direkt fortsättning på denna genomförs nu"Aktion mot droger". Aktionen genomförsunder ledning. En rad olika myndigheter ochorganisationer, som berörs av alkohol- och narkolikafrågorna, samarbetar iaktionen. Aktionen syftar till att fördjupa och breddainformationsarbetet, inte minst i skolan. Viktiga målgrupper är ungdomar ochföräldrar. Målet för aktionen mot droger är bl.a. atl höja debulåldern den totala alkoholkonsumfionen, att kraftigtmotarbeta alla andra droger och att fortsätta opinionsbildningen mot langning.En huvudprincip i aktionens arbete är att stimulera lokala aktiviteter ochsamarbete mellan lokala förvaltningar och föreningar. SAMO har i sin slutrapport bl. a. anfört att omförändringar i attityderna till droger skall bli beständiga måste de beröraungdomarna själva. Även vuxna måste engageras i denna viktiga fråga. Det lokalaarbelet måste bedrivas på många håll; i skolan, på fritidsgårdarna och ihemmen. "Aktion mot droger" har ett väl upparbetat kontaktnät medföreträdare för skola, fritid, socialvård, hälso- och sjukvård, polis, ANT- ochsocialkonsulenter, föreningar/prganisationer, föräldrar och inte minstungdomarna själva. Enligl SAMO:s mening är det viktigt all dessa kontakterfortsätter också när aktionen är avslutad och alt fortsatta aktiviteterstimuleras. Behovet av visst centralt stöd kommer därför att finnas kvar. SAMOföreslår alt utöver övriga medel 1 milj. kr. tilldelas /83 för alt initiera och samordna sådana aktioner inomdrogområdet som bedömer vara lämpliga. Enligt SAMO:s mening ärdet viktigt att i detta arbete beaktar det behov som finns avinformation om alkoholens och andra drogers medicinska och andraskadeverkningar. Översyn av de statliga informationsinsatserna () har i en revisionsrapport (Dnr1981:196) granskat de statliga insatserna för aikoholinformation. Revisionenhar avsett det statliga systemet för samordning av, bidragsgivning till ochproduktion av alkoholinformation. Enligt RRV:s bedömning visar revisionen alldel inte finns något organ som har en samlad kunskap om vilketinformationsmaterial 1981/82:143 10 som finns atl tillgå. Någon samordning avinformationsinsatserna eller samlad utvärdering av dessa insatser har integenomförts. RRV anser att betydande effektivitetsvinster bör kunna uppnås genomen förbättrad samordning och genom vissa organisatoriska förändringar. SAMO delar de principiella uppfattningar som RRVredovisar. Det finns enligt SAMO:s mening behov av att se över ansvaret förbåde informationen och medelsfördelningen. SAMO föreslår atl frågan om denorganisatoriska lösningen av droginformationen tas upp till ytterligareberedning inom sedan RRV:s revisionsrapport har remissbehandlats. Bestämmelserna om alkoholhanteringen är i huvudsak samladei fyra lagar: lagen (1977:293) om handel med drycker, lagen (1977:292) omtillverkning av drycker, lagen (1961:181) om försäljning av teknisk sprit och alkoholhaltigapreparat samt lagen (1977:306) om dryckesskatt. Till bestämmelserna hör ocksålagen (1978:763) om vissa bestämmelser om marknadsföring av alkoholdrycker,vilken trädde i kraft . Dessa lagar reglerar alkoholhanteringen såväl på utbuds-som efterfrågesidan. Genom att en stor del av hanteringen av framför allt de alkoholstar-karedryckerna handhas av monopolbolag har det privata vinstintresset kopplats bortfrån hanteringen. Undantag från denna princip gäller exempelvis tillverkning avvin, starköl och öl, detaljhandel med öl samt servering av alkoholdrycker.Denna hantering styrs dock från samhällets sida med tillstånds- ochtillsynsverksamhet. Samhället har också angett riktlinjer för etablering avsystembutiker. Andra viktiga begränsningar i bl. a. tillgängligheten äråldersgränserna för inköp, öppethållandetiderna, begränsningarna för rätten attmarknadsföra alkoholdrycker och beslämmelserna om alkoholhalten i de olika dryckestyperna.En av de viktigaste begränsningarna gäller priset på alkoholdrycker som genombeskattningen hålls på en förhållandevis hög nivå. SAMO har i sina båda rapporter behandlal en rad frågor somgäller det alkoholpoliliska reslriktionssysternet. I den första rapportendiskuterades bl. a. prispolitiken, etablering av systembutiker och deras öppelhållandeti-der.Härvid betonade SAMO att totalkonsumtionen inte kan begränsas enbart genomåtgärder mot den registrerade konsumtionen, dvs. den alkohol som säljs idetaljhandeln och genom servering. Kraftfulla åtgärder måste enligt SAMO:smening också vidtas mot den oregislrerade konsumtionen t. ex. konsumtionen avhembränd sprit och av s. k. luristsprit. SAMO:s förslag i denna frågabehandlades i propositionen (prop. 1980/81:179) om vissa åtgärder inomalkoholpolitiken. Genom beslut (SkU 1980/81:54. rskr 330) medanledning av den sistnämnda propositionen höjdes straffmaximum för olovligtillverkning och överlåtelse av alkoholdrycker m. m. För att motverkaöverlåtelse av alkoholdrycker till ungdomar infördes 1981/82:143 11 en särskild regel om förbud mol gåva och lån avalkoholdrycker lill minderåriga. Som ettled i sitt arbete har SAMO låtit göra en genomgång av det nuvarandekunskapsläget när det gäller effekterna av olika alkoholpoliliskarestriktioner. Denna studie presenteras i rapporten (Ds S 1981:23) Alkoholpolitiskarestriktioner. I rapporten finns också ett referat från ett forskarseminariumdär studien diskuterades. Rapporten behandlar i första hand restriktionernaprispolitik, inköpsregislrering samt ransonering och lar upp deras teoretiskaoch praktiska förutsättningar. SAMO har också låfit utreda de tekniska förutsättningarnaför atl införa registrering och ransonering av alkoholinköp. Utredningenpresenteras i rapporten (Ds S 1981:22) Tekniska förutsättningar för ransoneringoch registrering vid inköp av alkoholdryck. I sin första rapport tog SAMO upp frågan om förbud motalkoholförtäring på allmän plats. Denna fråga har senare behandlats av ordningsstadgeutred-ningeni rapporten (Ds Kn 1981:26) Alkoholförtäring på allmän plats m. m. Utredningenanser inte att ett generellt förbud mol alkoholförtäring bör införas.Kommunernas möjlighet att i lokal ordningsstadga förbjuda alkoholförtäring påallmän plats bör dock enligl utredningen bibehållas. För att öka effekten avpolisens ingripande mot alkoholförtäring på allmän plats föreslås att polisenskall kunna ta alkohol i beslag för att senare kunna förverka den. Priserna på alkoholdrycker har av alkoholpolitiska skälsedan lång tid tillbaka satts relafivt högt. En av de styrande principernabakom prispolitiken har varit att genom skattehöjningar se fill attalkoholpriserna inte höjs i långsammare takt än priserna på andrakonsumtionsvaror. 1 praktiken har emellertid upprepade, temporäraeftersläpningar av alkoholpriserna inträffat. Detta sammanhänger med att denallmänna prisnivån har höjts mer eller mindre kontinuerligt, medanskattehöjningarna på alkoholdrycker skett med betydande tidsmellanrum. En andragrundläggande princip för skattepolitiken på alkoholområdet har sedan lång tidvarit prisdifferentieringen till förmån för de alkoholsvagare dryckerna.Skattesystemet på dryckesområdel är också utformat så atl det ger en iförhållande till alkoholstyrkan progressiv beskattning. Detaljhandelsprisernapå alkoholdrycker bestäms dels av varuvärdet, dvs. i huvudsak produktions- ochdistributionskostnaderna, dels av indirekta skatter. Skatten utgår i form avskatt enligt lagen (1977:306) om dryckesskatt samt mervärdeskatt. Beskattningen- speciellt dryckesskatten - har en avgörande betydelse för prisnivån. Vid den senaste skattehöjningen () tillämpadesen ny princip i förhållande till tidigare. Utöver en anpassning till denallmänna prisnivån 1981/82:143 12 gjordes ett generellt påslag. För att förhindra attskattehöjningarnas alkoholpolitiska effekt urholkas av inflationen anser SAMOatt det kan bli nödvändigt att framtida prishöjningar genomförs enligt sammamodell. Av samma skäl bör höjningarna enligl SAMO:s mening ske med så tätamellanrum alt realpriset på alkoholdrycker inte tillåts sjunka under denallmänna prisnivån mellan skattejusteringarna.