prop · G503220 · 1981-12-31 00:00:00 — omändring i naturvårdslagen (1964:822); Regeringen föreslår alt antaga detförslag som har upptagils i bifogade utdrag av regeringsprotokoll ovannämndadag. I propositionen föreslås vissa ändringar i naturvårdslagensbestämmelser om bl. a. täklverksamhel och vilthägn. För att få till stånd en bättre planering avtäktverksamheten och en god hushållning med gms och annat täktmaterial föreslåsatt en inventering av dessa naturresurser genomförs länsvis. I samma syfteföreslås att sökanden i ärenden om tillstånd lill takter skall kunna åläggasskyldighet att lägga fram utredning som belyser behovet av takten och att densom driver läkt- eller stenkrossrörelse skall kunna åläggas att lämna deuppgifter om verksamheten som behövs för nalurvårdsplaneringen. För alt förbättra tillsynen över täktverksamhetenföreslås atl kommunerna genom ett frivilligt åtagande skall kunna låta någonkommunal nämnd ta över ansvaret för täkltillsynen. Ett allmänt tillståndstvång föreslås bli infört föruppförande av villhägn på områden där allmänheten får färdas fritt. Vidare föreslås atl vissa förelägganden enligtnaturvårdslagen som har meddelats någon i egenskap av ägare skall gälla ävenmot en ny ägare. Lagändringarnaföreslås träda i kraft . Prop.1981/82:220 2 Lag om ändring i naturvårdslagen (1964:822) Härigenom föreskrivs i fråga om naturvårdslagen(1964:822)' dels aU 18, 25, 37, 39 och 42 §§ skall ha nedan angivnalydelse, . dels att i lagen skall införas sexnya paragrafer, 18 a och b §§, 24 a §, 28 § samt 39 a och b §§, samt närmastföre 24 a § en ny rubrik av nedan angivna lydelse, dels aU i 4, 26, 30-34, 36 och 48 §§ ordet "kronan" skallbytas ut mot "staten". Täkl av sten, gms, sand, lera, jord, torv eller andrajordarter för annat ändamål än markinnehavarens husbehov fär ej ske ulanlänsstyrelsens tillstånd. Vad nu sagts avser dock ej läkt i vattenområdevartill tillstånd lämnats enligt vattenlagen (1918:523) eller fordras enligtlagen (1966:314) om kontinentalsockeln. äi'e"r förelägga den som sökertäkllillstånd att,' vid äventyr att ansökmngn.ayiJisas, framlägga täktplan averforderlig omfattning. I samband med tillståndfår meddela sådanaföreskrifter att företagets menliga inverkan på naturmiljön begränsas ellermotverkas. Om ej särskilda skäl föranleda annat, skall tillstånd för singiltighet göras beroende av att säkerhet ställes för sålunda föreskrivnaåtgärder. Visar sig sådan säkerhet otillräcklig, kan föreskrivaatt tillståndet skall gälla endast om ytterligare säkerhet ställes. får förelägga, den som söker täkllillståndatt, "vid äventyr att ansökningen avvisas, lägga fram utredning sombelyser behovet av takten samt en täktplan av erforderiig omfaUning. Tillståndetskall förenas med de villkor som behövs för att begränsa eller motverkaförelagets menliga inverkan på naturmiljön. Om ej särskildaskäl/öra«/erfe/-annat, skall tillstånd för sin giltighet göras beroende av attsäkerhet ställs för sålunda föreskrivna villkor. Visar sig sådan säkerhetotillräcklig,/år föreskriva alt tillståndet skall gälla endast omytterligare säkerhet ställs. Om fullgörandet av föreskriven åtgärd ankommer på annan än markens innehavare,är innehavaren skyldig tåla att åtgärden vidtages. Ha förflutit frän del täkllillstånd vunnit lagakraft, kan upphäva tillståndet helt eller delvis eller förenatillståndet med ändrade föreskrifter. Visar del sig att meddelade föreskrifterej i erforderlig mån begränsa eller motverka företagets menliga inverkan på naturmiljön,kan före utgången av angivna tid förena lill- Har förflutit från det täkllillstånd har vunnitlaga kraft, får upphäva tillståndet helt eller delvis ellerförena tillståndet med ändrade villkor. Visar del sig att föreskrivna villkorinte i den utsträckning som behövs begränsar eller motverkar företagets menligainverkan på naturmiljön, får före utgången av den an- Lagen omtryckt 1974: 102.. 1981/82:220 3 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse ståndet med de ytterligare/örein/- givna tiden förenatillståndet med ter som behövas. de ytterligare villkor som behövs. Regeringen eller den myndighet somregeringen bestämmer får meddela föreskrifter om skyldighet för den som drivertäktverksamhet eller stenkrossrörelse att lämna de uppgifter om verksamhetensom behövs som underlag för planering av naturvården. Efter åtagande av en kommun fårlänsstyrelsen överlåta åt den kommunala nämnd som kommunen bestämmer att utövatillsyn över att takter inom kommunen inte utförs i strid mot 18 § och attvillkor som är förenade med tillstånd lill takt inte åsidosätts. Särskilda bestämmelser om vilthägn Vilthägn får inte utan tillstånduppföras på områden där allmänheten får färdas fritt. Frågor om tillstånd prövas avlänsstyrelsen. Vid prövningen skall hänsyn tas till behovet av skydd förfriluftslivet och naturmiljön. Tillstånd skall förenas med de villkor sombehövs till skydd för dessa intressen. Om det genom ett vilthägn uppkommernågon olägenhet som inte förutsågs när tillståndet gavs, får länsstyrelsenbesluta nya eller ändrade villkor för att avhjälpa olägenheten. Kanolägenheten inte avhjälpas och är den betydande, får tillståndet återkallas.Tillståndet får även återkallas om behov av vilthägn, som avses med tillståndet,inte längre föreligger. 25 § Ägare av fastighet och innehava- Ägare avfastighet och innehava re av särskild rätt till fastighet äro reav särskild rätt lill fastighet är berättigade till ersättning av kronan berättigadelill ersättning av staten i Prop.1981/82:220 4 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse i den utsträckning som,anges i 26 den utsträckning som anges i 26, 25 och 30 §§. Alt i vissa fall även bor- och 30 §§. Att i vissa fall även bor genär, som har panträtt i fastighe- genär, som har panträtt i fastighe ten, är berättigad till ersättning ten, är berättigad till ersättning framgår av 34 § andra stycket. Om framgår av 34 § andra stycket. Om inlösen av fastighet stadgas i 27 §. inlösen av fastyghet finns föreskrif ter \H . I fråga om ersättning och inlösenskall expropriationslagen (1972:719) i Ullämpliga delar lända rillefterrättelse i den mån avvikande bestämmelser ej meddelas i denna lag. 4 kap.3 § expropriationslagen skall äga tillämpning i fråga om värdeökning som ägtrum före det talan väcktes vid domstol. I fråga om ersättning med anledningav att avverkning eller återväxtåt-gärd som avses i lagen (1974:434) ombevarande av bokskog förbjudits eller att tillstånd till sådan avverkning elleråtgärd vägrats eller förenats med föreskrifter gäller bestämmelserna i nämndalag. För skada och intrång som tillfogasägare av fastighet och innehavare av särskild rätt till fastighet genomundersökning enligt 42 § första eller andra stycket utgår ersättning. Talan omersättning väcks vid den fastighetsdomstol inom vars område marken eller störredelen därav ligger. 37 § Till böter eller fängelse ihögst dömes den som uppsåtligen eller av oaktsamhet 1. bryter motförbud eller föreskrift som meddelats enligt 5, 8, 10, 11 eller 14 §, 16 §andra stycket eller 19 §, 2. bryter mot 16 §första stycket första punkten eller, om ej gärningen är ringa, mot,16 § förstastycket andra punkten, 3. bryter mot 17 §andra stycket, om ej gärningen är ringa, 4. utföitäkti strid mot 18 § eller 4.utför läkt i strid mot 18 § eller föreskrift som meddelats i samband åsidosätter villkor som är förenatmed tillstånd lill företaget, med tillstånd lill takt. 5. underlåter attfullgöra flrt/nö/- 5. underiåter atl fullgöraiAy//-ningsskyldighet som föreskrivits het som föreskrivits med stöd av med stöd av 20 § första stycket, 18 a § eller 20 § första stycket, 6. brytermot 22 § första eller 6.bryter mot 22 § första eller tredje stycket eller mot föreskrift tredje stycket eller mot föreskriftsom meddelats i samband med som meddelats i samband med medgivande enligttredje stycket, medgivande enligt tredje stycket,eller 1. åsidosätter stadgandet i 23 §, 7. åsidosätter stadgandet i 23 §, om ej gärningen sker på plats, till om ej gärningensker på plats, lill Förutvarande 28 § upphävd genom 1974: 1025. vilken allmänheten icke äger tillträde eller har insyn,eller gärningen är ringa. Utbyte av brott som avses i 4 skallförklaras förverkat, om det ej är uppenbart obilligt. vilken allmänheten icke äger tillträde eller har insyn,eller gärningen är ringa, eller 8. uppför vilthägn i strid mot 24 a§ eller åsidosätter villkor som är förenat med tillstånd till vilthägn. Utbyte av brott som avses iförs-tastycket 4 skall förklaras förverkat, om del ej är uppenbart obilligt. Har någon begått gärning som avses i 37 §, 1, 2, 4 eller 6 får vid vite förelägga honom att vidtaga rättelse. Vidare får tingsrätten meddela handräckning för sådant ändamål. Ansökan om handräckning får göras av allmän åklagare, , eller den kommunala myndighet som handhar naturvårdsfrågor. Beträffande sådan handräckning finns bestämmelser i 17 § handräckningslagen (1981:847). Har någon överträtt beslut ellerföreskrift som avses i 37 § första stycket 1, 2, 4, 6 eller 8 får länsstyrelsenförelägga honom atl åstadkomma rättelse. Har ifråga om en viss fastighet ellerbyggnad, anordning eller anläggning på annans mark ägaren till egendomen begåttöverträdelsen och övergår egendomen till ny ägare, får denna föreläggas attvidta rättelse, om det inte är oskäligt. Är fråga om överträdelse av besluteller föreskrift över vars efterlevnad nämnd med stöd av överlåtelseenligt 18 b § utövar tillsyn, tillkommer det i stället nämnden att meddelasådant föreläggande. I beslut om föreläggande får vite sättas ut. Vidare fårtingsrätten meddela handräckning för att åstadkomma rättelse. Ansökan omhandräckning får göras av allmän åklagare, ,, den kommunala nämnd som handhar naturvårdsfrågor eller, ifalldär nämnd har att meddela föreläggande, av den nämnden. Beträffandesådan handräckning finns bestämmelser i 17 § handräckningslagen (1981:847). Vid meddelande av föreläggandeenligt 17 § första stycket, 20 §, 21 § eller 22 § andra stycket fårlänsstyrelsen utsätta vite. Efterkoms ej sådant föreläggande, skall på anmodanav kronofogdemyndigheten föranstalta om att åtgärden vidtages. får utsätta vite vid meddelande avföreläggande enligt 17 § tredje stycket. får utsätta vitevid meddelande av föreläggande enligt 24 §. Efterkommes ej föreläggandet, ägervederbörande nämnd låta vidtaga åtgärden på den försumliges bekostnad. ' Senaste lydelse 1981:859. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Har ett föreläggande som avses i 39§ första eller andra stycket meddelats någon i egenskap av ägare till vissfastighet och Övergår fastigheten till ny ägare, gäller föreläggandet istället mot denne. Utsatt vite gäller dock inte mot den nye ägaren, menvederbörande myndighet får sätta ut vite för denne. Första stycket skall också tillämpasnär föreläggande har medde-. lats någon i egenskap av tomträtts-havare ellerägare av byggnad, anläggning eller anordning på mark som tillhör annan. Föreläggande som avses i 39 a §skall genast antecknas i fastighetsboken eller tomträttsboken. Detsammagäller beslut om återkallel-se av antecknat föreläggande. Har antecknat föreläggande upphävtsgenom lagakraftvunnet beslut, efterkommits eller förfallit, skall det antecknasi fastighetsboken. Erfordras förberedande under- Krävs förberedande undersök- sökning på marken innan beslut ning på marken innan beslutmed- meddelas i naturvårdsärende, må delas i e» nalurvårdsärende,/år så- sådan undersökning verkställas ge- dan undersökning verkställas ge nom försorg. Har regeringen eller den myndighetsom regeringen bestämmer i naturvårdssyfte beslutat om en inventering av vissanaturresurser, har den som fått i uppdrag att utföra arbetet rått att fåtillträde till marken och att där göra undersökningar. Undersökningar enligt första ellerandra stycket skall utföras så, att minsta skada och intrång vållas. I samband med beslut om tillståndtill bebyggelse, läkt eller annat arbetsföretag äger föreskrivaatt företagel skall bekosta sär- 1981/82:220 7 skildundersökning av det berörda området eller på annat sätt gotlgöra intrånget inaturvårdsintressel. Dennalag träder i kraft . Bestämmelsernai 39 § första stycket andra meningen skalUnte tillämpas när överträdelsen ägtmm före ikraftträdandet. Bestämmelserna i 39 a och 39 b §§ gäller endast ifråga om förelägganden som meddelats efter ikraftträdandet. 1981/82:220 8 Närvarande: statsministern , ordförande, ochstatsråden , , , Åsling, Söder, , ,, , , , , Elmstedl, Ahrland, Lagrådsremiss med förslag till ändring i naturvårdslagen(1964:822) Med stöd av regeringensbemyndigande tillkallade dåvarande chefen förjordbruksdepartementet sakkunniga' för alt göra en översyn av naturvårdslagen(NVL). De sakkunniga, som antog namnet naturvårdskommittén, avlämnade i mars1979 slutbelänkandel (SOU 1979:14) Naturvård och täktverksamhet. I betänkandetläggs förslag fram som i huvudsak rör täktverksamhet. a. föreslås ändringari om tillstånd till och tillsyn över täktverksamhet. Till protokollet i detta ärende börfogas dels naturvårdskommitténs sammanfattning av betänkandet som bilaga 1 ochdels de lagförslag som läggs fram i betänkandet som bilaga 2. Beträffandenuvarande förhållanden samt kommitténs närmare överväganden hänvisas i övrigttill betänkandet. Efter remiss har yttranden överbetänkandet avgetts av hovrätten över och , kammarrätten iGöteborg, , statens vägverk, statens väg- och trafikinstitut,statens geotekniska institut, , statskontoret,, , ,lanlbruksstyrelsen, , , koncessionsnämndenför miljöskydd, , statens planverk,statens lantmäteriverk, statens industriverk, geologiskaundersökning, , samtliga länsstyrelser utomlänsstyrelsen i , länsstyrelsernas organi-satiohsnämnd, domänverket, mineralpolitiska utredningen, stämpel- ' Riksdagsledamöterna , ordförande, , , , och numera utredningssekreteraren . Sedan avsagt sig silluppdrag tillkallades som sakkunnig i hans ställe redaktören . 1981/82:220 9 skatteutredningen,kommunerna , , , , , , , ,och , Centralorganisationen /SR, iSverige, , Lanlbmkarnas riksförbund.Delegationen för företagens uppgiflslämnande, ,, , svenskanaturskyddsföreningen, , ochVattenvärnet. Remissinstanserna har i flera fall bifogat yttrandefrån underställda myndigheter eller organisationer. En sammanställning avremissyttrandena bör fogas rill protokollet i detta ärende som bilaga 3. överlämnade statens naturvårdsverktill regeringen en skrivelse med förslag till ändringar i naturvårdslagensbestämmelser öm vilthägn. skrivelse bör fogas tillprotokollet i detta ärende som bilaga 4. Efter remiss har yttranden över skrivelsen avgettsav hovrätten över och , lantbmksstyrelsen, ,statens planverk, länsstyrelserna i , , ,, , , , , , Göteborgsoch , , , , , ochNorrbottens län, länsstyrelsernas organisalionsnämnd, domänverket,, , statens veterinärmedicinskaanstalt. Jägarnas Riksförbund-LandsbygdensJägare, . , ,, svenska samer-nas riksförbund samt . En sammanställning av remissyttrandena övernaturvårdsverkels förslag i fråga om vilthägn bör fogas lill protokollet idetta ärende som bilaga 5. Jag kommer i det följande att först behandlanaturvårdskommilténs och därefter naturvårdsverkels förslag till ändringar inaturvårdslagen. Vid behandlingen av naturvårdskommilténs betänkande tar jagemellertid inte upp förslaget i de delar det berör täktsamverkan ochexpropriation. Inom ramen för det arbete som pågår om en. ny bygg- ochplanlagsliftning övervägs f. n. en ny lag om samverkan för bebyggande m. m. avmark. Jag anser atl resultatet av detta lagstiftningsarbete bör avvaktas innanslutlig ställning las till kommitténs förslag i dessa delar. I naturvårdslagen slås fast, alt naturen utgör ennationell tillgång som skall skyddas och vårdas och att var och en är skyldigatt visa hänsyn och 1981/82:220 10 varsamheti sitt umgänge med naturen. Skyddet för naturmiljön är emellertid inteabsolut. Naturresurserna måste i viss utsträckning få tas i anspråk för ändamålsom från allmän eller enskild synpunkt är nyttiga och nödvändiga. Detföreskrivs därför i naturvårdslagen att det vid prövningen av frågor rörandenaturvård skall tas tillbörlig hänsyn till övriga allmänna och enskildaintressen som berörs av frågan. Vid riilämpningen av naturvårdslagen skallsåledes en avvägning göras mellan å ena sidan naturvårdsintresset och å andrasidan de allmänna eller enskilda intressen som gör anspråk på att i olikaformer få utnyttja naturresurser. Det är enligt min mening nödvändigt att vi genombättre och mer långsiktig planering i större utsträckning än f. n. sökerförebygga naturvårds- och miljöproblem genom att åstadkomma en bättrehushållning med naturresurserna. En ökad hänsyn till hushållningsaspekterna ärenligt min mening myckel angelägen när det gäller utvinningen av bl. a. grusoch annat täktmaterial. Sådana material är en nödvändig råvara för näringslivetoch samhället. ger täktverksamheten ofta upphov till mer eller mindreomfattande skador på naturmiljön. Förbmkningen av sand och grus i var längerelativt måttlig. Efter steg förbrukningen av gms kraftigt isamband med att anläggnings- och byggnadsverksamheten ökade. Förbrukningen fördubbladesfrån ca 10 milj. m senare del till ca 20 milj. m' år 1953.Även därefter har förbmkningen ökat ytterligare. beräknades denuttagna volymen till ca 80 milj. m', varav utgjordes avbergkrossmaterial. har emellertid grusförbmkning-enminskat bl. a. på gmnd av att byggnads- och anläggningsverksamheten haravtagit. Av den totala förbrukningen av grus och bergkrossmaterial i landetberäknas ungefär hälften gä till vägar, en Qärdedel till mark-, grund-ochplaneringsarbeten och resten till betongframställning och övriga ändamål. Det är enligt min uppfattning nödvändigt attfillämpa ett ekologiskt synsätt på miljö- och naturvårdsområdet. Den fortsattasamhällsutbyggna-den kommer alt ställa ökade krav på förmågan att medutgångspunkt i ett sådant synsätt hushålla med begränsade naturresurser ochhävda naturvårdens intressen mot anspråk på exploatering av fyndigheler avgrus och andra täktmaterial. Anledning härtill är främst atlnaturgrussituationen kring många tätorter är så besvärlig att det kan befarasatt allt allvarligare konflikter kommer att uppstå mellan å enasidan hushållnings-och bevarandeintressena och å andra sidan de intressen somkräver exploatering. Mot denna bakgmnd bör samhällets möjligheter förbättras atthushålla med fyndigheterna genom främsi en bättre planering av täktverksamheten.Antalet takter som skall vara öppna bör vara så litet som möjligt. Detakter som öppnas bör lokaliseras lill områden där olägenheterna med hänsyntill naturvården, kulturminnesvården och andra bevarandeintressen blir så småsom möjligt. 1981/82:220 11 somsker är det ofta inte möjligt att beakta behovet av hushållning med deaktuella naturresurserna i den utsträckning som är önskvärd. Detta beror bl. a.på att länsstyrelserna inte har ett tillfredsställande kunskapsunderlag omlänets fyndigheter av täktmaterial. Inte heller finns alltid tillräckligakunskaper om de naturvårds- och andra samhällsintressen som kan vara knutnatill fyndigheterna, om tillgången på möjliga ersäUningsma-terial eller ommarknadens efterfrågan på täktmaterial. a. nu angivna utgångspunkter har nalurvårdskommitlén redovisat en radförslag som syftar rill att möjliggöra en bättre hushållning med gms och andratäktmaterial. Kommittén föreslår således bl. a. all ett program för regionalainventeringar av ifrågavarande naturresurser skall genomföras och attläktföretagen skall vara skyldiga att lämna uppgifter om produktionen itakterna. För atl det skall bli möjligt atl ta större hänsyn till principen omresurshushållning innan invenleringspro-grammet har genomförts föreslårkommittén vidare alt får befogenhet alt kräva en utredning sombelyser behovet av takten i fråga. När det gäller tillsynen över takter konstaterarnalurvårdskommitlén att den löpande tillsynen f. n. inte fungerartillfredsställande. Kommittén föreslår därför att kommunerna tar ett större ansvarför tillsynen. Kommittén framhåller även atl det inte bara ärgenom en bättre hushållning med fyndigheter som naturmiljön kan skyddas. Ocksåen ökad användning av ersättningsmaterial för naturgrus innebär attnaturmiljön skyddas genom att anspråken på nya takter minskar. Kommittén hardärför undersökt möjligheterna att utnyttja annat material t.ex. restprodukterfrån gruv- och stålindustrin. Flertalet remissinstanser delar kommitténsuppfattning atl del är nödvändigt att bedöma täktverksamhet med utgångspunktfrån ett ekologiskt synsätt samt att del är hänsynen till naturmiljön somfrämst begränsar täktmöjlighelerna och medför krav på hushållning genom bättreplanering av täktverksamheten. I de följande avsnitten behandlar jag kommitténsolika förslag till åtgärder för att åstadkomma en bättre hushållning med olikaslag av täktmaterial. I avsnitt 2.1.6. behandlas en fråga som har en merallmän räckvidd, nämligen frågan om möjligheterna atl stärka samhälletsmöjligheter atl kräva rättelse av den som bryter mot naturvårdslagensbestämmelser. 2.1.2.Regionala inventeringar för täkthushållning Enligt naturvårdslagen får läkt av sten, grus,sand, lera, jord, torv eller andra jordarter inte ske utan länsstyrelsensrillstånd. Tillståndsplikt gäller inte takt för markinnehavarens husbehov ochinte heller läkt i vallenområde, vartill tillstånd lämnats enligt vattenlagen(1918:523) eller fordras enligt lagen (1966:314) om kontinentalsockeln. I naturvårdslagen anges inte direkt efter vilkagrunder en ansökan om täkllillstånd skall prövas eller hur olika intressenskall vägas mot varandra. 1981/82:220 12 Avlagen framgår emellertid alt stor hänsyn skall tas lill den tilltänkta taktensinverkan på naturmiljön. Bestämmelserna skall användas lill atl skyddanaturmiljön i dess helhet, inbegripet landformer, vegetation och alltså ävent.ex. kultur- och odlingslandskapet. Hänsyn skall också tas till naturmiljönsbetydelse för friluftslivet. Tillbörlig hänsyn skall å andra sidan las lillövriga allmänna och enskilda intressen som berörs av frågan om täkUillständ.Nyttan av verksamheten och behovet av materialet kan alltså beaktas.Länsstyrelsen får alltså ta med i avvägningen hur stort samhällsintresset är avatt naturtillgången exploateras. Det innebär bl. a. att om täkllillstånd, somtäcker det beräknade behovet för flera är framåt, redan har lämnats inom någonregion kan ytterligare tillstånd vägras. Vid täktprövningen bör också beaktashur stort behovet är av all ta täktmaterial av viss kvalitet i anspråk. Äventillgången på ersättningsmaterial bör beaktas. Av ett regeringsbeslut om läkt(, dnr 499/76) framgår all en grustäkt vägrats på ell område avvetenskapligt värde efter vägen med hänsyn till tillgången påersättningsmaterial. Gmset skulle användas för att bygga nämnda väg. Med hänsyntill att det i fanns tillgång till ersättningsmaterial i form avgruvavfall och trots att kostnader för detta blev högre vägrades täkllillstånd. Samridigl bör betonas att en alltför storrestriktivitet vid tillståndsprövningen kan medföra en ökad förbrukning avenergi för längre transporter och knapphet på täktmaterial som i sin tur kanorsaka prisstegringar. Bedömningen av frågan om ett täkttillstånd måstegivetvis ske individuellt med hänsyn till de omständigheter som föreligger idet enskilda fallet. Dessa omständigheter kan vara av skiftande slag och demotstående intressenas betydelse varierar. I princip bör emellertid gälla altju starkare naturvårdsintresse som knyts till ett område, desto starkare måsteintresset av en exploatering vara för all täkllillstånd skall lämnas. anför att del i verkligheten ärsvårt för all göra de intresseavvägningar som krävs, eftersombeslutsunderlaget ofta är ofullständigt. Delta beror på att länsstyrelsernaoftast inte har tillfredsställande kunskapsunderlag om länets fyndigheter avolika slag av material, de naturvårds- och andra samhällsintressen som kan varaknutna rill fyndigheterna, tillgången på möjliga ersättningsmaterial och marknadensefterfrågan på täktmaterial. Bristerna i nu angivna avseenden medför enligtkommittén påtagliga nackdelar från nalurvårdssynpunkl. Dels kommer alltförmånga takter alt vara öppna .