prop · G50319 · 1981-12-31 00:00:00 — En del remissinstanser är kritiska till den föreslagnatidsfristen inom vilken uppföljningsåtgärd skall vidtas, dvs. frånden dag beslutet meddelades. Länsrätten i anför följande ifrågan. Länsrätten inser att tidsgränsen föreslagits för att manskall åstadkomma en snabb handläggning. Man kan emellertid fråga sig vad som händerom LSM inte inom föreskriven tid hinner fatta sitt uppföljningsbeslut. Anledningenhärtill kan vara stor arbetsbörda, fördröjd kommunikation osv. Är i det läget LSMförhindrad att meddela uppföljningsbeslutet i fråga? Jämför man med de liknandetidsgränserna i 72 a och 72 b §§ TL synes så vara fallet. Men om LSM ej fårvidta uppföljningsåtgärden, synes någon uppföljning ej kunna ske eftersomlänsrätten enligt förslaget ej längre har med uppföljningen att göra, låt varaatt LSM:s beslut i uppföljningsfrågan får överklagas enligt förslaget till 31kap. 1 § FTL. Enligt länsrättens mening måste LSM ges möjlighet att isärskilda fall fatta beslut även efter tremånaderstidens utgång. Alternativtmåste part ges möjlighet att föra upp uppföljningsfrågan till länsrätten även ide fall LSM ej hunnit fatta något sådant beslut. Lokala skattetnyndigheten i fögderi anser ocksåatt tidsfristen bör kunna frångås om särskilda skäl föreligger. Myndighetenföreslår vidare att tidsfristen beräknas med utgångspunkt från den dag dålokala skattemyn- 1981/82:19 139 digheten erhöll del av beslutet. Liknande önskemålframförs av de lokala skattemyndigheterna i och Linköpingsfögderier. Lokala skattemyndigheten i fögderi och FSFanser att tiden för följdändringar bör anknytas till vad som gäller för eftertaxering.FSF anser att man bl. a. därigenom minskar riskerna för rättsförlusterbetydligt. Föl ::tt undvika onödiga rättsförluster i de fall lokalskattemyndighet inte ansett sig ha haft skäl att ändra inkomst- ochförmögenhetstaxeringen föreslår länsrätten i attbesvärstiderna för alla besvärsberättigade enligt 102 § TL utsträcks till ettår från . En annan ändring som gäller beräkningen av besvärsdd i 102§ föreslås av länsrätten i . Länsrätten anser att beräkningen börutgå från delgivningsdagen i stället för dagen då dom eller beslut meddelades. tar upp en särskild fråga som gäller möjligheten attändra ny taxering som åsatts vid särskild fastighetstaxering, om detta ärmotiverat när domstol meddelat beslut med anledning av att besvär anförts överden taxering som bestämdes vid den allmänna fastighetstaxeringen. När besvär vid allmän fastighetstaxering har föranlettändrat taxeringsvärde skall enligt förslaget även de vid påföljande särskildafastighetstaxeringar överflyttade taxeringsvärdena ändras. Dessa senaretaxeringsvärden är identiska med det överklagade taxeringsvärdet från denallmänna fastighetstaxeringen. Om ny taxering skett vid särskildfastighetstaxering, påverkas detta värde dock ej av beslutet i besvärsärendetfrån den allmänna fastighetstaxeringen. Endast om förutsättningar för besvär isärskild ordning föreligger, kan en sådan ny taxering komma att ändras. Omexempelvis samma skäl kan anföras mot den nya taxeringen vid särskildfastighetstaxering som de skäl som biträtts vid besvär över taxeringen vidallmän fastighetstaxering, kan detta få till följd att taxeringsvärdet vid denallmänna fastighetstaxeringen måste ändras med jämfört med detöverklagade beslutet för att ändring av den nya taxeringen skall kunna ske. Givetvis kan fastighetsägaren även anföra besvär mot dennya taxeringen vid särskild fastighetstaxering utan hinder av att besväret övertaxeringen vid allmän fastighetstaxering ej är avgjort. Detta förefaller dockonödigt. I stället bör det öppnas en möjlighet att utan restriktioner få nytaxering ändrad vid särskild fastighetstaxering, om det är motiverat med hänsyntill utslag beträffande besvär över taxering vid allmän fastighetstaxering. 7 Besvärs- och rättelseförfarandet (10.3) Flera remissinstanser hänvisar även vid behandlingen avdetta avsnitt till behovet av förstärkning av lokal skattemyndighets resursermed anledning av förslaget att förlänga den tidsperiod inom vilken rättelseenligt 20 kap. 23 § FTL jämfört med 28 kap. 10 § FTL får vidtas. Bland dem somsärskilt understryker vikten härav finns länsstyrelserna i ochVästerbottens län samt den lokala skattemyndigheten i fögderi. 1981/82:19 140 I övrigt är det främst besvärstiderna, de extraordinärabesvärsgrunderna samt förslaget att ändra bestämmelsen i 4§ lagen (1947:577) omstatlig förmögenhetsskatt (SFL) beträffande fastighets värdering som berörs avremissinstanserna. När det gäller besvärstiderna menar några remissinstanseratt tidsfristerna för anförande av besvär över fastighetstaxeringsnämnds beslutbör flyttas fram som en följd av att de även anser att det föreslagnatidsschemat för taxeringsarbetet i första instans bör förlängas. Önskemål häromframförs av länsrätten i och i Skaraborgslän. Länsrätten i anser att det är lämpligtatt besvärstiderna för mål om särskild fastighetstaxering överensstämmer medvad som gäller för mål enligt TL. Länsrätten i ochlänsstyrelsen i framför liknande synpunkter. i menar å andra sidan att fastighetsägares besvärstidbör inskränkas till . Myndigheten ifrågasätter vidare om man intebör införa gemensam besvärstid för kommun och taxeringsintendent och därvidbestämma sluttidpunkten till . Vad beträffar grunderna för besvär i särskild ordningmenar länsrätten i att begreppet "väsentligt annorlundataxering" bör specificeras genom att man i lagtexten i procent angervilken storlek som den åsyftade ändringen bör ha. Länsrätten i län ifrågasätter om det inte alltid bör finnas möjlighet tillextraordinär besvärsrätt när domstol har frångått en anvisning. iHallands län anser att man i propositionen klart bör ange att de extraordinärabesvärsreglerna är tillämpliga i de fall ny taxering missats antingen på grundav att taxeringsnämnd inte erhållit uppgift om byggnadslov eller på grund avatt byggnadslov inte utnyttjats det år det erhållits och av misstag anmaningatt avlämna fastighetsdeklaration följande år inte skett. Domförhetsreglerna för länsrätt (avsnitt 10.2.2.1) berörsav länsrätten i . Länsrätten vill utvidga möjligheterna attavgöra fastighetstaxeringsmål som enmansmål till att avse mål som avser annanfastighet och där det tvistiga beloppet inte överstiger . Förslaget om ändring av förmögenhetstaxeringsregelnbeträffande fastigheter i 4 § SFL innebär enligt en del remissinstanserförenklingar i taxeringsarbetet. Detta framhålls av den lokalaskattemyndigheten i Öster-simds fögderi och FSFsom dock tillägger att lagtextenbör förtydligas i frågan hur man skall förfara när en fastighet inte alls varittaxerad året före taxeringsåret. i ifrågasätterändringen och anför därvid att det i vissa fall kan vara fråga om betydandetillgångar som, om förslaget genomförs, inte blir redovisade, medan å andrasidan skulderna i sin helhet skall tas upp. finner detta urfiskal synpunkt otillfredsställande. Prop.1981/82:19 141 i är kritisk till detföreslagna undantaget från den nya bestämmelsen och anför därvid. Reglerna om förmögenhetstaxering föreslås ändrade så atttaxeringsvärdet för fastighet året före taxeringsåret - med ett enda undantag -alltid skall ligga till grund för förmögenhetsberäkningen. Undantaget avser detfall när fastighet på grund av skogsavverkning, täktverksamhet eller till följdav eldsvåda, skogsbrand, vattenflöde eller jämförlig händelse fått taxeringsvärdetreducerat. I sådant fall föreslås taxeringsvärdet som åsatts för taxeringsåreti stället användas. Isamhällsdebatten förs numera allmänt fram krav på förenklingar iskattesystemet. Varje detaljreglering som görs av det slag som här avses står istrid med kravet på förenklingar. En avvägning måste alltid göras mellan denmateriella effekten (s. k. millimeterrättvisa) och av en bestämmelse och desspraktiska konsekvenser (resursbehov m. m.). I detta fall rör den materiellaeffekten bara ett taxeringsår och kan kräva väsentliga resurser. Länsstyrelsenställer sig därför tveksam till föreslagen undantagsbestämmelse. Det kantilläggas att regeln då blir helt jämförbar med den som gäller vidgarantibeskattningen och som kommittén dragit parallell med. 11 1981/82. 1981/82:19 142 Sammanställningav remissyttranden över betänkandet Besvärsregler vid allmänfastighetstaxering, följdändringar m. m. (Ds B 1980:8) Efterremiss har yttranden över betänkandet avgetts av justitiekanslern (),, kammarkollegiet, , kammarrätterna i ochSundsvall, hyresnämnden och arrendenämnden i , länsrätterna iStockholms, , , , och ,, samt , (),(), (), statens planverk(planverket), statens lantmäteriverk (LMV), (), länsstyrelserna i , , ,, , , och , , samtNorrbottens län, länsstyrelsernas organisationsnämnd (), arrendelagskommittén,stämpelskatteutredningen. Föreningen revisorer (), . (), (),(), (),(), (), (),. (), (), (), (), , (), (), , (), , och (). Härutöverhar yttrande inkommit från . har lämnat in ett gemensamt utarbetat svar.Elverksföreningen åberopar som sitt yttrande det av gemensamma svaret. LRF har som sitt yttrande ingett ettinom Lantbrukarnas skattedelegation upprättat utlåtande. delar de synpunkter som har framförts inämnda yttrande. hänvisar till de synpunkter som framförs iLantbrukarnas riksförbunds yttrande samt avger eget svar. har avgett ett gemensamt remissvar. Iföljande sammanställning redovisas endast yttranden över de delar avbetänkandet som behandlar besvär i särskild ordning. 1981/82:19 143 som anges efter olika rubriker syftar på motsvarandeavsnitt i betänkandet. Besvär i särskild ordning (3.2.3) Allmäitt Förslagen har i allmänhet fått ett positivt mottagande avremissinstanserna. Flera remissinstanser har synpunkter på förslagen, framförallt i fråga om utvidgning av tillämpningsområdet enligt 23 kap. 2 § 6 FTL. Kammarrätten i behandlar frågan om de föreslagnatilläggen av orden "eller del av fastighet" i 23 kap. 2 § 1 och 4.Kammarrätten anser att dessa tillägg inte kan godtas utan vidare. a. kan"del av fastighet" avse en så liten areal eller en så obetydligbyggnad att taxeringen påverkas endast i mindre grad. Här bör liksom i fråga omändringsförslaget under punkt 4 behovet av särskilda rättelsemöjlighetertillgodoses genom övriga punkter. Länsstyrelsernai och behandlar den föreslagna ändringen avbestämmelsen om besvär i särskild ordning vid dubbeltaxering. iGävleborgs län påpekar att andra fall av dubbeltaxering av fastighet än vadkommittén angett kan ske och föreslår vissa ändringar. i tar upp besvärsmöjligheternaom egendom som avses i 7 kap. 16 § FTL felaktigt åsatts taxeringsvärde. I fråga om förslagen att utvidga besvärsrätten i särskildordning när domstol frångår anvisning eller när brister i taxeringsunderlagetföreligger har remissinstanserna framfört flera synpunkter. Fleraremissinstanser ställer sig positiva till utvidgningen. Detta gäller bl. a.domstolsverket, kammarrätten i , länsrätterna i och Jönköpingslän, länsstyrelserna i och län samt . Några remissinstanser är negativa till förslaget. a. Lantbrukarnas skattedelegation och . Flera remissinstanser har ansett att eller ifrågasatt ominte utvidgning av tillämpningsområdet bör komma till uttryck i lagtexten. a. , , kammarrätterna i ochSundsvall, länsrätterna i , , och ,länsstyrelserna i och samt . Någraremissinstanser anser att eller ifrågasätter om inte ett särskilt eftertaxeringsinstitutbör införas vid fastighetstaxering. Hit hör bl. a. kammarrätten i Sundsvallsamt länsrätterna i och . finner att den föreslagna utvidgningen ioch för sig torde 1981/82:19 144 kunna inrymmas i nuvarande lydelse av 167 § 2 mom. 6) TL.Verket vill dock framhålla det angelägna i att en sådan utvidgning kommer tilluttryck i ett tillägg till lagrummet. Härigenom skulle tolkningen avförevarande bestämmelse underlättas högst betydligt. , som i sak inte har något att erinra motförslaget, anger att i formellt avseende kan anmärkas att motivuttalanden inteär bindande för de tillämpande myndigheterna. För att man skall uppnå att denåsyftade utvidgningen av besvärsrätten med säkerhet beaktas av myndigheternatorde det, enligt hovrätten, således fordras att ändringen kommer till uttrycki lagtexten. Kammarrätten i framför liknande synpunkter ifråga om lagreglering. Länsrätten i anger att när det gäller vanligtaxering har praxis intagit den ståndpunkten att extraordinär besvärsrätt inteföreligger vid ändrad rättstillämpning. Fastmera ankommer det på den enskildeatt genom besvär bevaka sin rätt. Motsvarande gäller vid fastighetstaxering ochbör gälla även i sådana fall då en domstol frångår en anvisning enligtlänsrätten. Enligt i torde den föreslagnamöjligheten att anföra besvär om skattedomstol frångått anvisning, som omfattarflera fastigheter, redan existera i praxis. Enligt länsrätten i kan det fall attdomstol avviker från en anvisning anses ligga inom den tillämpning av punkten 6då särskilt lokationen "särskilda skäl" som föreligger i dag.Länsrätten rekommenderar att möjligheten att i efterhand ändra en beslutadfastighetstaxering på grund av brister i underlaget utformas som ett friståendeinstitut i likhet med reglerna om eftertaxering vid inkomsttaxering. Länsrätten i anser att ändringen avprocentsatsen för när väsentligt annorlunda taxering skall föreligga borde hakommit till uttryck i lagtexten. i län, som ställer sig särskiltpositiv till förslaget till viss utvidgning av tillämpningsområdet för besvär isärskild ordning, delar kommitténs uppfattning att denna utvidgning inte krävernågon ändrad lydelse av lagreglerna. utgår därvid ifrån att äveni propositionen anges att de föreslagna nya besvärsgrunderna skall inrymmas ide oförändrade lagreglerna. Länsrätten i anför: Det är mycket vanligt att samtliga ägare av fastigheter ien gruppbebyggelse överklagar fastighetstaxeringsnämndens beslut och de måsteenligt gällande ordning förfara så för att inte göra en rättsförlust om ennedsättning av taxeringsnivån finns motiverad. Länsrätten skulle besparas enoändlig mängd mål om fastighetsägare i en gruppbebyggelse i stället kunde göraså att bara en av dem överklagade och hans mål fick tjäna som pilotmål. Vannhan bifall i länsrätten, kammarrätten eller regeringsrätten, skulle sedanövriga i 1981/82:19 145 gruppen få anföra följdbesvär hos länsrätten för att fåmotsvarande nedsättning. Länsrätten föreslår därför att i 23 kap. 2 § som enpunkt 8 tilläggs "om fastighet tillhör en gruppbebyggelse ochtaxeringsvärdet på annan fastighet i samma gruppbebyggelse satts ned efterbesvär av dess ägare". i ifrågasätter om inteändringar av byggnadsvärdena i grupphusbebyggelser med otvivelaktigt identisktlika byggnader alltid skall få ske även om ändringen skulle understiga . Länsstyrelseni , som föreslår att beloppsförutsättningen för "väsentligtannorlunda taxering" tas in i lagtexten, anser att 10 %-regeln börkompletteras med en beloppsmässig spärregel, förslagsvis . Enligtlänsstyrelsen i kan det vara rimligt att en som det sedermeravisat sig felaktig anvisning tillämpats, som lett till att väsentligtannorlunda taxering bort bli följden, av rättviseskäl även skall få åberopasför rättelse i särskild ordning. Med det omfattande beslutsunderlag som i dagtas fram vid provvärdering o. dyl. innan dessa anvisningar utfärdas, torde detdock bli ytterst sällsynt att anvisningar frångås. Vissa tillämpningsproblemkommer sannolikt att uppkomma i en del av dessa fall och stora krav måsteställas på att skattedomstolen verkligen klargör att anvisningen frångåtts och vadden korrigerade anvisningen skall anses omfatta för fastigheter, område osv. Länsstyrelsengodtar den andra rättelsemöjligheten som sådan, liksom att en beloppsspärr börgälla. Beloppsspärrens storlek kan självfallet diskuteras. anserdärvid att tioprocentsspärren bör kombineras med ett lägsta värde för ändringom "" för att undanta bagatellartade fall frånprövning. Genom att knyta grunden för rättelsemöjligheten till en felaktigeller ofullständig uppgift i deklarationsmaterialet med bortseende från vem somorsakat felet och anledningen till det bristfälliga materialet torde regeln blirelativt enkel att tillämpa. tillstyrker därför förslaget rentprincipiellt. Länsrätteni ifrågasätter om inte möjligheten till extraordinärbesvärsrätt ur rättvisesynpunkt alltid bör finnas om domstol har frångått enanvisning. Lantbrukarnas skattedelegation anför: Kommittén föreslår vidare att möjligheten till besvär isärskild ordning utvidgas. Enligt kommitténs uppfattning bör extraordinärbesvärsrätt föreligga så snart ett oriktigt taxeringsunderlag konstateras.Någon formell lagändring anses dock inte behövlig. För att den utökaderättelsemöjligheten skall ge åsyftat resultat föreslår kommittén att fastighetstaxeringarnaeftergranskas i större omfattning än vad som skett. Delegationenanser även detta förslag betänkligt. Kommittén gör enligt delegationensuppfattning en alltför stor sak av fastighetstaxeringen. Fastighetstaxeringenhar inte lika stor betydelse som inkomsttaxeringen och man bör inte drivarättelsemöjligheterna så långt som kommittén föreslår. Man bör koncentrera sigpå de mera väsentliga fallen. 1981/82:19 146 delegationen det viktigt att lagakraftsaspekten beaktas såatt man normalt kan utgå från att taxeringarna står sig när den ordinariebesvärstiden löpt ut. Detta väger enligt delegationens uppfattning tyngre ändet kommittén anför på s. 167, nämligen att det från ordningssynpunkt är ettväsentligt intresse att alla förändringar i fråga omfastighetstaxeringsförhållanden registreras. SAF m. fl. godtar förslagen med vissa undantag. Det är t.ex. inte utan vidare givet att även kommun och taxeringsintendent i detallmännas intresse bör äga denna extraordinära besvärsrätt. Taxeringsintendentbör enligt SAF m. fl. endast ha rätt att anföra besvär till fastighetsägarensförmån och någon extraordinär besvärsrätt för kommunen bör inte införas. 5B£Fifrågasätter den av kommittén använda metoden för attutvidga den extraordinära besvärsrätten-. Enligt SBEF:s mening bör, omutvidgningen skall ske, detta komma till uttryck i lagtexten. SBEF motsättersig vidare att bestämmelserna om extraordinär besvärsrätt skall få den räckviddsom föreslås. Liknande synpunkter framförs av . , somtillstyrker möjlighet till besvär i det fall domstol frångår en anvisning, anförbeträffande extraordinär besvärsrätt på grund av brister i taxeringsunderlagetatt behovet att i efterhand kunna rätta till en felaktig taxering delvis kanelimineras, om ytterligare resurser satsas på granskningen i första instans.Detta kan bl. a. ske genom att man i likhet med vad som gäller vidinkomsttaxeringen, låter tjänstemän granska deklarationerna. RRV är tveksamt till möjligheterna att genom ökad eftergranskningfå effekt av de förbättrade rättelsemöjligheterna. Bristande personalresursertorde i förening med nödvändigheten att prioritera andra angelägnakontrollåtgärder, enligt RRV, lägga hinder i vägen härför. Även i erinrar om att det f.n. inte finns personella resurser för någon omfattande eftergranskning avfastighetstaxeringen. Även i län framhåller att det motbakgrund av rådande arbetssituation vid flertalet skatteavdelningar och vid delokala skattemyndigheterna inte kan påräknas någon systematisk och mer betydandeeftergranskning av fastighetsdeklarationer såvida inte ytterligare personellaresurser ställs till förfogande. Några remissinstanser tar upp några frågor om vem somskall vara besvärsberättigad. Sveahovrätt anser att bestämmelsen i 24 kap. 1 § om vilka som är besvärsberättigadeinte överensstämmer med motsvarande bestämmelse i 21 kap. 1 §. Bestämmelsernabör bringas att överensstämma med varandra. Med hänsyn bl. a. till hänvisningeni 23 kap. 2 § bör. enligt hovrätten, en fullständig reglering ske i 21 kap. 1 §. Lantbrukarnas skattedelegation anför: Föreslagen lagtext kan vid jämförelse mellanFastighetstaxeringslagen (FTL) 21 kap. 1 §, 22 kap. 1 §, 23 kap. 1 och 2 §§samt 24 kap. 1 § uppfattas 1981/82:19 147 Förslagsvis skulle 24 kap. 1 § kunna erhålla följande ändradeinledning: "Besvärsrätt som enligt förutsättningarna i 21-23 kap. gäller för ägare avfastighet" (tillkommer den som garantibelopp). Därigenom skulle bl. a.undanröjas tänkbar tveksamhet vid ägarskiften, exempelvis ny ägares talerättenligt 23 kap. 1 § vid för sen underrättelse till föregående ägare. Prop.1981/82:19 148 Närvarande: justitierådet , regeringsrådet ,justitierådet . Enligt lagrådet tillhandakommet utdragav protokoll vid regeringssammanträde har regeringen påhemställan av statsrådet och chefen för budgetdepartementet beslutat inhämtalagrådets yttrande över förslag till 1. lag om ändringi fastighetstaxeringslagen (1979:1152) 2. lag om ändringi taxeringslagen (1956:623) Förslagen har inför lagrådet föredragits avkammarrättsassessorerna och . Föredragningen inför lagrådet har pågått vid en tidpunktdå lagförslagen ännu inte erhållit slutlig utformning och åtskilliga inomlagrådet framförda jämkningsförslag av väsentligen lagteknisk ellerredaktionell natur har beaktats i de förslag som genom remissen överlämnatstill lagrådet. Förslagen föranleder följande yttrande av lagrådet: Förslaget till lag om ändring i fastighetstaxeringslagen 16 kap. 1 och 6 §§ Lagrådet föreslår av redaktionella skäl, attbestämmelserna i 16 kap. 1 S första stycket och 6 § andra stycket flyttas till1 kap. 7 § och där omarbetas till ett andra stycke. Om lagrådets förslagbeaktas, bör i 1 kap. 7 § första stycket förslaget orden "föreskrifterna i16 kap." bytas ut mot "föreskrifterna om särskildfastighetstaxering". Vidare erfordras en följdändring i 2 § taxeringslagen. 28 kap. 7 § Paragrafen innehåller bestämmelser om underrättelse tillfastighetsägare rörande vissa beslut av särskild fastighetstaxeringsnämnd. Debeslut om taxering som nämnden meddelar enligt 28 kap. 2 § skall enligt 5 §samma kapitel prövas om, när fastighetsägaren kommit mederinringar eller när skäl annars föreligger. Har en omprövning skett, åliggerdet enligt 28 kap. 7 § första stycket alltid den lokala skattemyndigheten attunderrätta fastighetsägaren om nämndens beslut. Eftersom föreskriften ärgenerell förefaller det vara överflödigt att, som måste bli fallet omparagrafens sista 1981/82:19 149 stycke antas i föreslagen lydelse, ge en regel omytterligare fall när ägaren skall underrättas om ett omprövningsbeslut. I frågaom allmän fastighetstaxering har 20 kap. 18 § sista stycket en som detförefaller på samma sätt överflödig bestämmelse. Dess tidigare motsvarighet itaxeringslagen, 154 § 1 mom andra stycket, hade uppenbarligen innebörden, attden ägare som av någon anledning inte fått del av det preliminärataxeringsbeslutet kunde påfordra underrättelse om slutligt beslut angåendetaxeringen också för det fall omprövning inte hade skett (jfr 150 § 1 mom och154 § 1 mom första stycket taxeringslagen i lydelse före ikraftträdandet avfastighetstaxeringslagen samt prop 1973:162 s 344 f). Såvitt lagrådet harkunnat finna var någon saklig förändring på denna punkt inte avsedd med denändrade lydelse motsvarande bestämmelse fick i fastighetstaxeringslagen. Lagrådet föreslår med hänsyn till det anförda, att 28 kap.7 § sista stycket får följande lydelse och att motsvarande ändring görs i 20kap. 18 §( sista stycket fastighetstaxeringslagen. "Underrättelse om beslut av nämnden skall, oavsett ombeslutet innebär ändriiig av beslut enligt 2 §, alltid sändas till ägare, somföre utgången av juli månad under taxeringsåret inte har erhållit underrättelseenligt 4 § och som anmält, att han önskarunderrättelse om innehållet i beslut om fastighetstaxering." Förslaget till lag om ändring i taxeringslagen I paragrafen föreslås införande av en ny bestämmelse omatt ändring i inkomst- och förmögenhetstaxering skall ske automatiskt, närändringen föranleds av att en förvaltningsdomstol beslutat om ändrattaxeringsvärde i fråga om fastighet för vilken intäkten beräknas efter särskildgrund (schablonberäkning). Beslut om sådan ändring skall fattas av den lokalaskattemyndigheten eller, om särskilda skäl talar för det, av länsrätten.