prop · G503168 · 1981-12-31 00:00:00 — En skyldighet från föräldrarnas sidaatt medverka borde ingå i lagförslaget. Utredningen borde således ha infört mertvingande bestämmelser vad avser föräldrarna i en sådan avgörande fråga förbarnets rätt. De allmänt goda avsikterna i den föreslagna lagstiftningen synesbrista på den här punkten. Det kan inle vara problemlösande att lagstifta omkommunens skyldighet, när man utifrån barnets utgångspunkt inom familjenbefinner sig i kris. Lagstiftningen borde i stället anvisa en skyldighet förföräldrarna alt inställa sig för samarbetssamtal. Kommunen skall därvidsjälvklart vara beredd att medverka till lösningar. Utredningen anser delolämpligt att tvinga föräldrarna till en bearbetning av sina konflikter. Enligtsocialkontorets uppfattning kan dock även en mer eller mindre påtvingad kontaktvändas till någonting positivt som gynnar barnet. Man menar också utifrånhandläggningssynpunkt vid domstolarna att det är viktigt, all de föreslagnasamarbetssamtalen inte får dra ut för mycket. En extra tidsutdräkt kani vissa fall anses motiverad om samtalsledarna finner samtalen gagnlösa så börman enligt utredningen övergå till att göra utredning omföräldraansvaret. I används familjesamlal vid vårdnadskonflikter.Alla remitterade ärenden kan inte erhålla dessa, utan traditionellavårdnadsutredningar om den lämpligaste vårdnadshavaren görs av både externautredare och handläggare på familjerältssektionen. En utvidgning av denna formav Prop.1981/82:168 217 konfiiklbearbelning med samarbetssamtal, kommer att ställastora krav på Bilaga 3 nya resurser för . Vår erfarenhet avfamiljesamlal är genomgående positiv. De fiesla som kommer fram till enöverenskommelse på del här sättet, känner en lättnad och det fortsatta umgängetmed barnet blir bättre. En avvägningsfråga föreligger alllid hur långtkonfliktbearbelningen skall gälla föräldrarnas inbördes problem.Vårdnadsulredningar får dock betraktas som ell misslyckande och någon avparterna upplever ofta den som nedvärderande. Del tidigare interimistiska beslulförfarandet om vårdnad iavvaktan på utredning kvarstår. Rätten för varje medborgare att så snabbt sommöjligt få sin sak prövad om domstol, och domstolens krav på snabbhandläggning, måste ställas i relation lill barnets rätt till god kvalité iunderlaget för domstolens prövning och kompetens av den personal som handläggerfrågan. Utredningen tänker sig, att det gemensamma föräldraansvaret skall beslålill dess alt frågan slutligen är avgjord. Är föräldrarna ense om var barnetskall bo, anser utredningen att man skall godta den lösningen ulan vidareprövning. Är föräldrarna inte ense skall rätten kunna inhämtaupplysningar från socialnämnden. Man ser det som lämpligt att en delegation gesi första hand till någon tjänsteman, som kan ha detta uppdrag. Den härfrågeställningen pä vilket sätt utredningen skall genomföras och de resursersom krävs för dessa skyndsamma miniulredningar är svår all få en klar bild av . Förhoppningsvis skall antalet ärenden kunna hållas ganska lågt omutredningens olika delförslag kan samverka i full skala. Enligt socialkontoretmåsle målsättningen vara, all dessa snabba utredningar inle skall förekomma.En skilsmässa är ofta en lång process, där man i nästan samtliga fall kanutesluta snabba lösningar. Barnet har rätt att ställa krav på de vuxna att manskall komma överens beträffande den så viktiga frågan var barnet skall bo.Socialkontoret stödjer huvudförslagets linje beträffande de interimistiskabesluten men är tveksam till de så snävt tilltagna tidsramarna som utredningenföreslagit. Nej till ökad delegation Utredningen tar upp möjligheten lill delegation försocialnämnden att låta tjänsteman avge yttrande lill domstol i mål beträffandeföräldraansvar eller umgängesräll. Man anser att denna möjlighet bör få ökadanvändning. delar inle utredningens uppfattning till ytterligaretjänsle-mannaddegation i dessa komplicerade ärenden, därförtroendemanna-medverkan får bedömas som värdefullt. Även om del slutligaställningstagandet sker i domstol - med lekmannainflytande - finns det inletillräckliga skäl i utredningen som stödjer förslaget. Utredningen har ävenövervägt att socialnämnden helt skulle frikopplas från infiytande iytlrandeärenden av den här typen. Vid frågan om upplösning av gemensamt föräldraansvarföreslår utredningen en utvidgning från gällande rätt beträffande belänketidunder 6 Prop.1981/82:168 218 månader för föräldrar med barn . Den skallgälla alla fall av Bilaga 3 gemensamt föräldraansvar oavsett gifta eller inte. stödjer utredningsförslageteftersom del syftar till att fördröja förhastade beslut. 5.2.22 Gollands kommuns sociala centralnämnd Det är tillfredsställande alt utredningen betonar att delskall vara obligatoriskt för kommunerna att erbjuda samarbetssamtal ochframhåller vikten av utbildning och kontinuerlig handledning för samtalsledare.Liksom att man starkt trycker på behovet av utbildning och handledning för depersoner som skall fungera som barnets representant eller ombud. Beträffande interimistisk vårdnad har vi erfarenheten atttingsrättens beslut varit omdömesgilla och utgjort en god grund för denfortsatta handläggningen av ärendet vid socialförvaltningen och i samarbetssamtalen.Vi ansluter oss lill tanken alt huvudregeln bör vara att del gemensammaföräldraansvaret beslår intill dess rätten slutligt avgjort tvisten om föräldraansvaretoch alt sålunda del interimistiska beslutet i första hand får omfatta endast varbarnet skall bo saml eventuell umgängesrätt. Angående domstolens möjlighet attinhämta yttrande frän socialnämnden inför en interimistisk dom ställer vi osstveksamma. Dels finns del risk för en slentrianmässig behandling i brådskanstecken, dels kan samarbetssamtalen försvåras om socialnämndens förhandsbeskedskulle komma att uppfattas negativt av ene parten. Utredningens förslag rörande handläggning av fråga omföräldraansvar eller umgängesrätt när föräldrarna är ense (7.2.1) bedömersociala centralnämnden vara mest realistiskt och där har nuvarande praxisdelvis gått före utredningens förslag. Detsamma gäller konfliktbearbetning i stället förutredning (7.2.3.2.) där kritiken mot den gängse metoden vid vårdnadsutredningarär riktig. Däremot visar erfarenheter från socialkontoretsfamiljerättsavdelning hur viktig konfiiktbearbelningen hos parterna är just föralt göra dem till båttre skilsmässoföräldrar. Kan föräldrarna bli ense vadgäller föräldraansvaret slipper barnen komma in i en oftast svårlojalitetskonfiikl. Slussningen av parterna till ell samarbetssamtal bör ske såtidigt som möjligt, helst innan parterna hunnit gå lill domstol med ärendet.Del är av största vikt för ärendets handläggning om man kan förmå parterna attfrivilligt gå med på samarbetssamtal. Rätten kan dock om särskild anledningfinns förelägga parterna att inställa sig inför medlare, som rätten förordnar.Kan man genom samarbetssamtalen komma fram lill överenskommelser vad gällerföräldraansvar och umgänge blir det ett beslut, som parterna respekterar,vilket inte alltid är fallet när en domstol beslutar mot en parts vilja.Liknande samtal förekommer på familjerådgivningsbyråer, påbarnpsykiatriska kliniker och hos psykologer. Socialbyråerna har normalt intedessa resurser och personalen kommer därför att behöva kompletterandeutbildning som en personalförslärkning blir nödvändig. Behovet avfortlöpande handledning för berörd personal berörs även i utredningsförslaget.Det förtjänar att påpekas, att den sociala personalens vidareutbildning börkomma före lagens ikraftträdande och inte i efterhand. Prop.1981/82:168 219 förenade med utredningsförslaget föreslås i första handstanna hos kommun- Bilaga 3 erna såväl vad gäller ökade personalresurseroch utbildning som föräldrarnas utgifter för resor och förlorad arbetsförtjänsti samband med samarbetssamtalen. Om samarbetssamtal vägras eller befinns vara gagnlösaåterstår endast att göra en utredning om vem som skall erhålla föräldraansvareteller hur umgängesrätten skall utövas. Utredningsförfarandet behandlasutförligt (7.2.3.3.) a. betonas vikten av att barnen får framföra sinåsikt i sammanhanget. I skilsmässosituationen mellan föräldrarna kan barnen kommaall ställas i svåra lojalitetskonflikter och det blir därför en mycketgrannlaga uppgift för utredaren att inhämta barnens uppfattningar och önskemål.Bistånd av barnpsykologisk expertis kan i många fall bli nödvändig. Iutredningsförslaget framhålls, att det är önskvärt att såväl samarbetssamtalensom utredningarna om föräldraansvar ulföres av fler än en person. Delta kanäven ha en praktisk fördel genom att samarbetssamtalen eller utredningsarbetetinte behöver helt avstanna om någon av samtalsledarna eller utredarna fårförhinder genom sjukdom e. d. En dubblering av personalen i dessa ärendenmedför dock krav om personalförstärkning, eftersom man inle kan anta allarbetet genomförs på hälften av den tid en enmansutredare behöver. Vinslen medtvä samlalsledare och utredare ligger framförallt på det kvalitativa planet. Ytteriigare utredningsuppgifter kommer på kommunerna om deska lämna domstolarna underlag för interimsbesliu vid oenighet hos föräldrarnaom vem som skall ha föräldraansvaret, särskilt om denna placering på godagrunder kan bedömas bli den slutgiltiga. Delta kommer alt bli en krävandearbetsuppgift bl. a. med tanke på den korta utredningstiden och all yttrandetfår en för alla parter närmast avgörande betydelse. Även om det är viktigt att ett inlerimsbeslut snabbtkommer till stånd måste utredningstiden anses allt för kort.Särskilt som man redan pä detta stadium måste lägga ner stor möda på attförsöka få föräldrarna att enas om placeringen av barnet, så att beslutet blirderas och inte domstolens. delar utredningens uppfattning omatt betänketid införes i alla fall när del gäller upplösning av gemensamtföräldraansvar oavsett om föräldrarna är gifta med varandra eller inte(7.2.3.9). Med hänsyn till de påfrestningar separationen mellan föräldrarnamedför för barnet är det viktigt att förhastade beslut ej sker. Utredningen har pekat på de risker som barn utsattes förvid separation mellan föräldrarna. Flera kommuner har börjat pröva enkonfliktbearbet-ningsmoddl för att om möjligt uppnå samförslåndslösningarmellan föräldrarna lill gagn för barnen. Utredningens förslag upptar en regel om alt socialnämndenskall erbjuda samarbetssamtal, om det i mål om upplösning av gemensamtföräldraansvar föreligger oenighet i fråga om föräldraansvaret ellerumgängesrätlen. Om inte samtalen ger resultat, skall utredning i vanligordning ske. Vi finner denna regel vara av stor betydelse. Den innebär också iviss mån ett fastläggande av den praxis som börjat utvecklas i kommunerna. Det bör uppmärksammas all en sådan arbetsmetod -i varje fall under en övergångslid - kräver utbildning av befintlig personal,ökade tids- Prop.1981/82:168 220 och arbetsinsatser saml fortlöpande handledning av särskild person. Bilaga 3 exempelvis psykolog. Visserligen kan manräkna med att det ger vinster , inle minst för de barn som ärdrabbade i skilsmässokonflikter. Resursförstärkningar i ett inledningsskedesynes dock ofrånkomligt. Delta kan medföra problem främst för de små ochmedelstora kommunerna. Det är därför viktigt att det i informationen - bl. a.genom massmedia -underslrykes alt kommunerna endast har skyldighet all erbjudasamarbetssamtal i samband med upplösning av gemensamt föräldraansvar.Utredningen rekommenderar att kommunerna även i andra fall erbjuder samarbetssamtal.Ur barnens synpunkt vore del i och för sig önskvärt om möjligheterna därtillkunde garanteras. Är resurserna i praktiken otillräckliga hos kommunerna allmöta ell så brett behov, kan uppammande förväntningar hos allmänheten vändas ibesvikelse och skapa en orimlig press pä den personal som ansvarar för dessaarbetsuppgifter. Utredningen har föreslagit obligatorisk betänktetid förföräldrar vid upplösning av gemensamt föräldraansvar, om barnet är . Vi ser positivt på denna regel, då den torde underlättasamarbetssamtal och ge parterna tid alt tänka igenom situationen. Den föreslagna betänketiden vid förändring avföräldraansvaret torde vara till fördel för barnet. och domstols befattning med mål omföräldraansvar och umgängesrätt är ett område som ligger utanför hälso- ochsjukvårdsnämndens kompetensområde. Förvaltningen anser dock att utredningensförslag om skyldighet för kommunen att erbjuda föräldrar hjälp att bearbetasina konflikter och själva ta ansvar för beslut som gagnar samtliga inblandadeborde skapa förutsättningar för frivilliga överenskommelser och därmed öppnareoch bättre relationer mellan de berörda. Regelrätt domslolsförfarande ellerbeslut i socialnämnd borde inte tillgripas annat än i undantagsfall och då enlösning inte kan nås på annat sätt, eftersom en part alltid blir en förlorandepart. Samarbetssamtal och tillsättande av kontaktpersoner. Barn behöver i många situationer stöd och hjälp av enperson som kan koncentrera sig uteslutande på barnets intresse. En lämpligordning för all ge barnet stöd och hjälp från utomstående är enligt kommitténall bygga ut den av socialutredningen föreslagna kontaktmannafunktionen. Imotsats till vad som föreslås att gälla för kontaktperson enligtsocialtjänstlagen, föreslås i detta förslag att kontaktperson skall kunnaförordnas för barn även i de fall förälder motsätter sig detta.Kontaktpersonens uppgift skall vara att hjälpa och stödja barnet irisksituationer samt i förekommande fall vara förmedlande länk mellan barn ochbarnombud. Förvaltningen tillstyrker kommitténs förslag om kontaktmän. Prop.1981/82:168 221 anser förvaltningen det angelägel allföräldrar bereds Bilaga 3 möjlighet få hjälp med bl. a. konfliklbearbetningi samband med skilsmässa vare sig det gäller frågor om föräldraansvar, barnetsboende eller andra konfliktskapande problem. Förvaltningen finner det angeläget understryka viklen avutbildning och handledning för både samtalsledare och kontaktpersoner. Utövergoda kunskaper om barn och dess olika behov bör såväl kontaktpersoner somsamtalsledare ha kunskaper om både barns och vuxnas reaktioner i krissituation.Det är även angelägel att bland dessa finns personer med kunskap omhandikappade barns och dess familjers speciella problem, som kan bli särskiltaccentuerade i en krissituation av detta slag. Kunskaper och erfarenheterrörande konfliklbearbetning finns bl. a. inom landslingens och kommunernasfamiljerådgivning samt inom den psykiska barna- och ungdomsvården (PBU). Detkan därför vara lämpligt att personal från nämnda verksamhetsområden anlitassom handledare, men även, där så är möjligt, som samlalsledare. I fråga om ändring av föräldraansvaret föreslårutredningen i § 12 och 13 att barn sedan talan väckts har rätt att delta irättegången. I betänkandet slås fast att barnet ej bör "pressas" tillatt ha en åsikt i frågan om föräldraansvaret eller umgängesrätten. Generellt synes det olämpligt att barn tvingas delta irättegång. Barnels talan skall enligt förslaget föras av barnombud. Det bördock påpekas att de val som barnet gör i en speciell situation inte alllid ochpå lång sikt är lill barnels bästa. Förvaltningen anser att om en utredningmåsle ske på rätlens initiativ bör barnpsykiatrisk expertis alllid kopplas inså snart kontaktperson förordnats. Styrelsen ser däremot positivt på förslaget att kommunernai en framtid bör kunna erbjuda tvistande föräldrar samarbetssamtal undersakkunnig ledning. Styrelsen ser del som angelägel alt stimulera en sådanutveckling men finner att kommunerna saknar de resurser som ettobligatorium skulle kräva. Vad beträffar samtalsledarnas antal och kompelens bördenna fråga kunna avgöras av kommunen. Del bör enligt styrelsens uppfattninginte vara uteslutet att anlita även annan personal än den av utredningenföreslagna. Här bör familjerådgivningen kunna komma in. Viktigast blirsjälvfallet den personliga lämpligheten för uppgiften och den utbildningvederbörande har skaffat sig därför. Styrelsen ställer sig tveksam lill de vattentäta skott somantyds mellan samtalsledare och vårdnadsutredare i händelse av altsamarbetssamtalen inle leder fram till någon gemensam uppgörelse. Föräldrarnakan inte i detta sammanhang tillförsäkras någon absolut integritet, omförhålladen av betydelse för barnets utveckling yppas under samtalen.Samtalsledaren kan således inte underlåta att meddela sina iakttagelser ochintryck om han eller hon under samtalens gång kommer i kontakt med förhållandensom innebär allvarlig fara för barnets fysiska eller psykiska utveckling. Prop,1981/82:168 222 emellertid, all kommunen i möjligaste mån skiljer utsamarbetssamtalen från Bilaga 3 en påföljande vårdnadsutredning för attbästa möjliga resultat skall kunna uppnås. 5.2.27 Landsorganisationeni (LO) Se avsnitt 8.24. 5.2.28 () Se avsnitt 3.4.21. 5.2.29 CentralorganisationenSACO/SR Att kommunerna åläggs skyldighet alt erbjuda föräldrar s.k. samarbetssamtal får anses som positivt. Föräldrar behöver ofta hjälp allbearbeta sina konflikter då det gäller tvister om t. ex. upplösning avgemensamt föräldraansvar, umgängesrätt etc. En förutsättning för detta är dock all samarbelssamlalenleds av kunniga personer. Utredningen förordar också att samlalsledarna skallha socionom-eller psykologulbildning med erfarenhet av relationsbehandling avvuxna i konfiiktsiluationer eller annan jämförbar utbildning. /SR instämmerhelt i dessa synpunkter. Om en sådan nyordning genomföres torde en stor procentav de föräldrar och barn som fixeras i olösta konflikter i samband medskilsmässa på ett konstruktivt sätt kunna få hjälp med sina svårigheter ochåtminstone komma närmare del mål som utredningen ställer, att barnen fårbehålla en positiv kontakt med två föräldrar som på ell moget och ansvarsfulltsätt samarbetar för deras bästa. Utredningen resonerar om för- och nackdelar med att habarnen med i samarbelssamlalen och menar att det ibland kan vara bättre attbegära hjälp av barnpsykologisk expertis. Del gäller också vid själva utredningenom föräldraansvaret när föräldrarna inle kommer överens, att barnpsykologiskexpertis eller "kontaktperson'" för barnet bör anlitas. Enligt /SR:s mening är utredningen på denna punkt intehelt konsekvent vad gäller att föreslå det bästa för barnet. Den citerar å enasidan forskare som betonar all det viktigaste vid vårdnadskonfliklen är attbearbeta föräldrarnas inställning och alt denna är avgörande för hur denfortsatta samvaron mellan föräldrar och barn kommer att gestalta sig. Samtidigthänvisar utredningen t. ex. till en undersökning av skilsmässobarn som visaralt "för dessa barn innebar skilsmässan mellan föräldrarna ett stortingrepp i barnens liv och alt barnen tog skada av skilsmässan frånpappan". Under sådana omständigheter torde del vara viktigt attäven tillgodose barnens behov av bearbetning av konflikterna. I stället för allbarnpsykologisk expertis kan tillkallas, bör sådan engageras. Det måste ocksåstarkt betonas att om barn skall vara med i samarbetssamtalen måste åtminstonenågon av samlalsledarna vara skolad att hjälpa barn i krissituationer. Personersom år utbildade att bearbeta vuxenkonflikter har sällan kunskaper ocherfarenheter av hur man kommunicerar med barn om deras svårigheter. 'Någon kurs om barn och barns behov" täcker på intet sätt detkunskapsbehov som här är nödvändigt. Barn är handikappade i vuxensamtal inle Prop.1981/82:168 223 minst genom sitt annorlunda, ofta symboliska, sätt allberätta om och BUaga 3 bearbeta sina tankar och känslor. I avsnittet öm hörandet av barnet hos vem av föräldrarnadet vill vara, är utredningen helt medveten om denna problemalik och betonarbehovet av barnpsykiatrisk eller barnpsykologisk hjälp. /SR instämmer ocksåi utredningens hållning all viljeyttringar från barnet får vägas in i enhelhetsbedömning. Tillgången pa specialutbildad personal, särskilt vad gällerden specifika barnkunskapen, är givelvis ett problem, men i små kommuner därman inte har tillgång lill egen personal, bör man kunna utnyttja den expertissom finns exempelvis inom BUP-organisalionen eller barnpsykologer anställdainom barnomsorgen eller barnhälsovården. Väsentligt är under allaomständigheter all man i samtal med bearbetning av konflikter har tillgång tillsakkunnig handledning, vilket också utredningen framhåller. MKF delar utredningens uppfattning om de risker barnutsätts för vid skilsmässa mellan föräldrarna. Förbundet ställer sig också ihuvudsak positivt till de förslag som framlagts i syfte att i möjligaste månstödja och hjälpa både barn och föräldrar genom den livskris, som en skilsmässainnebär. Föräldrarna måste få hjälp att lösa sina problem vidskilsmässa via t. ex. samtalsgrupper. Eventuellt bör dessa samtal kunna ske ifamiljerådgivningens regi. Familjerådgivningen bör få större spridning ochskall finnas i alla kommuner. I detta arbete är del viktigt all experter medlivserfarenhet anslälles. speciellt problem utgör invandrarna och de bör fåall den hjälp vårt samhälle kan erbjuda så att de inle blir diskriminerade pågrund av språk eller kulturbarriärer. Detta bör bl. a. kunna ske genomtvåspråkig personal. CKF anser alt socialnämnderna kan ge domstolarnavärdefulla synpunkter i bedömningen av olika ärenden och dessa skall beaktas.Det bör emellertid räcka med att ge nämnden rätt att yttra sig vid behov. yttra sig i alla fall skulle öka arbetsbelastningen i nämndenvilket vi inte anser rimligt. I de fall föräldrar tvistar om vem som skall haföräldraansvaret vill vi understryka angelägenheten av all dessa ärenden avgörsså snabbi som möjligt. Ur både föräldrarnas och barnens synpunkt är tiden framtill slutligt avgörande myckel pressande. Snabbi besked om barnets bostadbedömer vi också som angeläget. 1 den svåra situation som barnet befinner sig ibör man så långt möjligt undvika miljöbyte. Utredningen redovisar den kritik som förekommit motvårdnadsutredningar och man kommer med en rad konkreta förslag på hur dessaskall kunna förbättras. Det finns emellertid missförhållanden som utredningen baravalt att återge. Det talas, säkert helt riktigt, om att vårdnadsutredningar ärsubjektiva och präglade av de värderingar som den enskilde utredaren har. Prop.1981/82:168 224 Del visar sig också att modern i långt högre grad, tregånger så ofta som Bilaga 3 fadern, får vårdnaden om det/de gemensammabarnen. Svårigheten för papporna all få vårdnaden gäller särskilt de yngstabarnen. Med tanke på de traditionella könsrollerna är dessauppgifter föga förvånande. I många fall är det säkert av ren slentrian sommodern får vårdnaden eftersom hon förutsätts vara en bättre ansvarslagare förbarnen. Del är dock märkligt att utredningen inte ger några förslag på hurfaderns rättigheter bättre skall kunna tillvaratas vid vårdnadslvisler. anser att "barnelsbästa" även fortsättningsvis skall vara avgörande för vilken avföräldrarna som skall få vårdnaden (föräldraansvaret) av barnet. Det är ensjälvklar princip. Men barnels bästa kan i många fall innebära att just fadernbör vara den som får vårdnaden. I en undersökning som redovisas i utredningen(sid. 94) har man t. ex. kommit fram lill att pojkar och flickor i en vissålder särskilt riskerar att la skada av att skiljas från fadern. FPK villdärför betona vikten av alt pappans rättigheter verkligen tillgodoses. Se även avsnitt 5.1.23. Vårdnadslvisler lär tyvärr även i framliden blioundvikliga. Del har visat sig att mödrarna väsentligt oftare än fäderna fårvårdnaden om barnen. De traditionella könsrollsattityderna har säkert storinverkan på domslolsulsla-gen i den bemärkelsen att mödrarna enligt gamlainvanda mönster anses som en bättre förälder. Utredarnas subjektiva bedömningarspelar även in. Detta är helt oacceptabelt. "Barnels bästa" är imånga fall förenligt med all just fadern får vårdnaden, vilket utredningenvisar genom att återge undersökningsresultat. Det finns därför anledning altse över hur pappans ställning i denna typ av tvister ska kunna stärkas. Samfundet avstyrker förslaget att upplösning av en inlefungerande gemensam vårdnad skall föregås av betänketid.