prop · G503187 · 1981-12-31 00:00:00 — Barn och ungdomar tillbringar visserligen av sin tid iskolan. Troligen påverkas attityder och beteenden i högre grad av massmedier, ihemmen och i kamratkretsen än i skolan. Ändå är skoltiden ett tillfälle isamtliga människors liv då de kan nås av ett budskap på ett sammanhållet sätt.Dagens elever är morgondagens föräldrar. Attföräldrar, lärare och andra som arbetar med barn och ungdomar inte alltidlyckas förmedla positiva värderingar i relationerna och rollfördelningenmellan könen beror bl. a. på att det som gemensamt brukar kallas den Prop.1981/82:187 40 kommersiella ungdomskulturen, förmedlad genom tidningar,filmer, skivor, marknadsföring etc, så ofta ger rakt motsatta budskap. Erotik och sexualitet exploateras ofta i den kommersiellaungdomskulturen. Inte sällan är sexualiteten sammankopplad med våld ochdroger. Värden som jämställdhet, gemenskap, ansvar, hänsyn och omsorg tycksinte vara gångljara som försäljningsargument. En god uppväxtmiljö förutsätter en massiv insats för attbryta detta värderingsmönster och stödja verksamheter som fostrar i annan anda.Folkrörelser och ungdomsorganisationer är naturliga kanaler för informationoch debatt. De ger också demokratisk skolning med allt det innebär avöverföring av gemensamma och positiva värden. Vad gäller skolans roU kan inte nog understrykas dessbetydelse och ansvar då det gäller att ge ungdomarna en sådan uppfattning omsamhälleliga och mänskUga relationer att möjUgheten att köpa sexuell samvaroframstår som utesluten. Brist på framför allt manliga förebilder i vardagslivet ärett allvarligt problem inte bara för barn till ensamstående föräldrar. Allabarn har rätt till kontakt med vuxna av båda könen i vardagslivet. Det ärsärskilt viktigt för att barn skall kunna få en naturlig motvikt mot destereotypa kvinno- och mansfigurer som uppträder på film och i TV. Dessaförvanskade uppfattningar om det egna och det motsatta könet förstärks avporrtidningar och åtskilliga veckotidningar. Barns behov av en trygg och inte bara materiell goduppväxtmiljö är väl kända och har betydelse inte enbart vad gäller risken föreventuell framtida prostitution. Behovet av en fortsatt förändring av könsroUernai riktning mot ökad jämställdhet är också väl känt. Avsaknaden av konkretaförslag för att dessa behov skall kunna tillgodoses är påfallande. Av stor betydelse är att bekämpa koncentrationen avogynnsamma uppväxtbetingelser tiU vissa kommundelar genom bl. a. bostadssocialaåtgärder som ovan nämnts. Inte minst viktigt är att uppmärksamma den uppväxandegenerationen av invandrarbarn som erfarenhetsmässigt lever under särskiltogynnsamma vUlkor ifråga om utbildning, arbetsmöjligheter och föräldrastöd. Det är LO:s uppfattning att åtgärder mot prostitutionen iförsta hand måste häriedas från den uppfattning om orsakerna tillprostitutionen som vi ansluter oss tUl. Det innebär att de viktigasteinsatserna kan göras genom att undanröja grunderna för prostitutionen. Utöverde allmänna social- och fördelningspolitiska åtgärder, som LO förordat i mångasammanhang, måste särskilt det förhärskande könsrollsmönstret angripas. Detbehöver göras redan i förskola, skola och föräldrautbildning och åtgärder föratt förverkliga detta krav har fått ytterUgare motivering genomprostitutionsutredningens rapport. Dessutom krävs naturligtvis attfolkrörelse-Sverige och massmedia tar sitt ansvar för en sådanopinionsbildning. LO har genom sitt jämställdhetsarbete bedriviten sådan opinionsbildning. 1981/82:187 41 RFSUinstämmer helt i de tankegångar som framförs under detta avsnitt. Det äroerhört viktigt att redan hos barn skapa goda förutsättningar för att senareuppnå jämställdhet mellan kvinnor och män. Vianser dock att utredaren framställer en alltför glättad bild genom att inte drafram dagens verklighet. Vi befinner oss nu i en kritisk brytningstid. Enekonomisk kris hotar det påbörjade jämställdhetsarbetet och det är storrisk att detta stagnerar. Permitteringar och arbetslöshet drabbar i första handkvinnor och ungdomar. Det rapporteras från många håll att sysslolösa tonårsflickori desperat behov av att skaffa sig någon identitet föder barn trots att de oftasaknar såväl sociala som mognadsmässiga förutsättningar. Arbetslösheten medförockså att det är svårt att hitta sysselsättningar åt de redan prostitueradekvinnorna. Ungdomsarbetslöshet i ett samhälle där konsumtion av materiella tingvärderas högt medför en stor risk. Unga flickor - framför allt de som kommerfrån bristfälliga hemmiljöer - kan lockas till prostitution, tillfälligt ellerkontinuerligt. RiksförbundetHem och Skola: RHSvill vidare understryka vikten av att föräldrarna i enlighet med läroplan förgrundskolan (Lgr 80) deltar i skolans arbete med såväl etiska frågor somlivsåskådningsfrågor. En förutsättning för framgång är öppenhet, där olikaerfarenheter och attityder ställs mot varandra och största möjliga samsynmellan hemmet och skolan eftersträvas. Undervisningenbör i så stor utsträckning som möjligt ske i mindre grupper. Det vore ocksåönskvärt att kunna hänvisa eleverna till studiecirkelgrupper/samtalsgrupper isex- och samlevnadsfrågor. I kap. 10.6 föreslår man att sådana här grupperanordnas genom ungdomsmottagningarna. Då dessa redan nu är hårt ansträngdaanser vi att även andra instanser såsom fackföreningar, fritidsgårdar,ungdomsorganisationer m. m. bör ges tillfälle samt medel att organiseragrupper. I distrikt i har man ettprojekt understött av som består av samtalsgrupper i sex- ochsamlevnadsfrågor. Vi ser alltså detta som ett viktigt komplement till skolanssamlevnadsundervisning eftersom man i en liten' grupp vågar öppna sig mer. Sex-och samlevnadsundervisningen i skolorna måste ges en viktigare ställning änidag. redovisning av hur lite deras undervisningsmaterial används avlärarna är oroväckande. SSU delar även här de synpunkter som för fram isitt remissvar. Vi ansluter oss också till deras uppfattning att daghemspersonaloch lärare måste bli mer uppmärksamma på barnens hemförhållanden. Man vet attmånga prostituerade haft en trasslig barndom och ofta utsatts för sexuellaövergrepp i hemmet. Närhelst sådant upptäcks måste snabba ingripanden ske. Vikan inte tillåta att barn skadas för livet. Dennyligen införda föräldrautbildningen bör få ökade resurser och även behandlakönsrollsfrågorna. Småbarnsfäder bör uppmuntras att ta förkortad 1981/82:187 42 Det bör klart framhållas, att fadern har likastor betydelse som modern för att barnets personlighet skall utvecklasharmoniskt, att båda föräldrarnas engagemang är nödvändigt för barnet. TV kananvändas för att närmare klargöra våra attityder i könsrollsfrågor. VPK:s kvinnopolitiska utskott: Betänkandet betonar skolans ansvar vad gällersamlevnadsundervisning. Vi är överens om att denna undervisning är nödvändigoch att den bör förstärkas. Men det räcker inte. Ett brett upplysningsarbete kring sexualfrågornabör bedrivas i samhäUet. Det gäller både att verka för en jämlik sexualsyn ochatt sprida information om prostitutionsverkligheten och söka motverka den. Härhar såväl och , landsting och kommuner somRFSU viktiga uppgifter. Ett flertal remissinstanser framhåller att det är särskiltangeläget att minska ungdomsarbetslösheten för att därigenom motverkaprostitutionen. Utredningen gör inte någon närmare analys av arbetslöshetoch dess betydelse för uppkomst av sociala problem, utslagning, samband medprostitution etc. Modern arbetslöshetsforskning visar att arbetslöshet för denarbetslöse ofta innebär upplevelse att den egna identiteten försvagas. Dearbetslösa får också fler psyko-sociala symtom och deras tillit till omvärldenminskar. Fritidssysslor, hobbyverksamhet och medlemsskap i familj med befästaroller utsätts för svåra påfrestningar. Även förhållandet mellan makarnaförsämras ofta och leder i många fall till separationer med allvarligakonsekvenser inte minst för barnen. har det blivitallt svårare att få arbete. Många förlorar ocksä sina arbeten genomrationaliseringar och företagsnedläggelser. Arbetslöshet drabbar i hög gradkvinnorna och ungdomarna. Ett viktigt led för att förebygga prostitution tror vi äratt satsa på unga kvinnors yrkesutbildning. Vi vill speciellt peka på att itider då arbetslösheten bland unga kvinnor är så markant stor och visartendenser att öka, måste satsningar på utbildning av unga kvinnor intensifierasoch arbetsmarknadsåtgärder vidtas. Arbetslöshet är en inkörsport tillprostitution. anser att de skäl som talar moten kriminalisering har en sådan styrka att de inte kan förbigås. En rad remissinstanser tillstyrkerprostitutionsutredningens förslag. De remissinstanser som anser attprostitutionen inte skaU kriminaliseras pekar främst på svårigheter attavgränsa den straffbelagda handlingen och konstaterar att sociala åtgärder börsättas in för att motverka prostitutionen. 1981/82:187 43 Enkriminalisering av företeelsen skulle vidare sannolikt leda till att verksamheten till viss del omstruktureras. Det skulle, såsom påpekats i betänkandet, leda till att prostitutionen blev än mindre öppen och synlig. Själva företeelsen är till sin karaktär undflyende och svårfångad och frestelsen skulle, enligt vad styrelsen håller före, bli stor att ytterUgareöka polisinsatserna för att komma åt de kriminaliserade. Man riskerar härvid att få en "prostitutionsbekämpningsspiral", där kostnadssidan knappaststår i rimlig proportion till vad man skulle uppnå. Endast en mindre del av den totala prostitutionen skulle kunna upptäckas - i första hand gatuprostitutio nen. Deltagarna i mer diskreta prostitutionsformer skulle i långt större utsträckning klara sig. En kriminalisering skulle därvid ge upphov till enslags klasslagstiftning. Motbakgrund av vad sålunda anförts känner sig styrelsen övertygad om att prostitutionensom företeelse inte bör straffbeläggas och tillstyrker därför förslaget i dennadel. Jagvill instämma i de överväganden och synpunkter som anförts av utredaren rörandefrågan om en kriminaUsering av prostitutionen. Från åklagarsynpunkt bör härsärskilt pekas på de svårigheter som är förenade med bevisföringen. Man har attutgå från att de inblandade parterna i normalfallet har intet eller ringaintresse av att medverka vid en brottsutredning och att gränsdragningen vidbestämmandet av om fråga är om prostitution eller icke främst mot bakgrundhärav bUr ytterst besvärlig. Föremål för lagföring skuUe rimligen endast bli defall, där slumpen eller ett planerat tillslag mot känd adress skulle direktavslöja brott. Mycket snart skulle dessutom med säkerhet prostitutionenanordnas så att upptäcktsrisken i praktiken helt eleminerades. Att i dettasammanhang begagna sig av provokation som brottsbekämpande medel bör ej komma ifråga. Hovrättendelar uppfattningen att en kriminalisering av prostitutionen inte bör övervägas . Av den kartläggning som utredningen har gjort framgår att prostitutionen har minskat i omfattning och att denna tendens synes fortsätta. I detta läge bör utvecklingen avvaktas och följas. Vidare bör försök göras att ytterligare minska prostitutionen genom sociala åtgärder och informationsinsatser av exempelvis de slag som föreslås i betänkandet. Förden händelse prostitutionen tenderar att åter öka bör därför eventuella lagstiftningsåtgärdernärmast inriktas på gatuprostitutionen. Många av de skäl som gör att enkriminalisering framstår som tveksam gör sig nämligen inte, i vart fall intemed samma styrka, gällande när det gäller en kriminalisering av denna form avprostitution. Rikspolisstyrelsendelar utredningens uppfattning att kriminalisering av prostitution i sig inteär en lämplig form för att hålla sådan verksamhet under samhällets kontroll. Ilikhet med utredningen finner styrelsen vidare att intensiva sociala insatser isamarbete med polisen är bättre ägnade att Prop.1981/82:187 44 komma till rätta med den mest stötandeprostitutionsformen, nämligen gatuprostitutionen. Emellertid måste sådanainsatser ske kontinuerligt. Annars förlorar de snabbt sin verkan. Bland övriga remissinstanser som tillstyrker prostitutionsutredningensförslag att inte kriminalisera prostitutionen kan nämnas BRÅ, jämstålldhetsombudsmannen,länsstyrelserna i , , och ,socialnämnderna i och , kommun, LO, , , FöreningenSveriges socialchefer, , ,och kvinnopolitiska utskott. Stockholmskommunstyrelse anser att i stället för en kriminalisering av verksamheten börprostitutionen fortlöpande utsättas för störningar. En rad remissinstanser anser emellertid att den som köpersexuella tjänster bör straffas. Det framhålls att ett skäl för attstraffbelägga kunden är att det framför allt skulle få en förebyggande effekt.Ett annat skäl som anförs för att kriminalisera enbart kundens handling är attde prostituerade behöver inte straff utan stöd och hjälp för att upphöra medprostitutionen. Det viktigaste skälet för en lagstiftning är emellertiddess normbildande verkan. bör kommande generationers män lära sig attdet inte är förenligt med grundläggande samhällsvärderingar att köpa sigtillgång till en annan människas kropp. Lagstiftningens syfte måste vara attförbättra jämställdheten mellan könen och hindra otillbörligt utnyttjande avsocialt utslagna kvinnor. Den bör kunna bli ett viktigt komplement till socialajämställdhetsreformer, ekonomiska åtgärder för att förbättra villkoren för desämst lottade i allmänhet och kvinnorna i synnerhet. Vi tror att den övervägande delen av den svenskabefolkningen är emot könshandel. Det kan därför inte vara rimligt att ha kvaren lagstiftning, som principiellt sett accepterar den. Lagstiftningen böröverensstämma med samhällets rättsuppfattning. Det har ibland hävdats, att det inte går att kriminaliseraendast en part i transaktioner Uknande könshandel. Köparen bör göras straffrättsligt ansvarig, medan säljarenmister eventuella vinster. delar utredarens uppfattning om attprostitution är oförenligt med principerna om alla människors jämställdhet ochfrihet. Utredningen drar emellertid inte konsekvenserna av sinaprincipiella uttalanden. Lagstiftningen måste spegla de etiska regler ochnormer som samhället anger. Genom lagstiftning anger samhället debeteenderegler som samhället godkänner. Utredaren hävdar på flera ställen i utredningen attprostitutionen skulle försvinna om det inte fanns en efterfrågan. I konsekvensmed detta uppstår sociala problem för att det finns kunder. Kriminaliseringenav köparen skulle enligt vår mening vara ett medel att minska prostitutionen.Genom att Prop.1981/82:187 45 kriminalisera de män som utnyttjar flickorna deklarerarsamhället också att det inte accepterar detta sätt att tillfredsställa sexuellabehov. Liknandesynpunkter framförs av bl. a. CUF, , , Kommunistisk Ungdom, AUa kvinnors hus, ,Kvinnohusgruppen i , , socialdemokratiska förening. Från någrahåll framförs att både köpare och säljare av prostitution bör kriminaliseras. Flera remissinstanser erinrar om att 1977 årssexualbrottskommitté enligt sina direktiv har att se över och lämna förslagtill förändringar av 6 kap. som handlar om sedlighetsbrotten.Detta påpekande framhålls av bl. a. , 1977 årssexualbrottskommitté, i , jämställdhetskommitténoch . I avvaktan påsexualbrottskommitténs förslag begränsar därför en del av remissinstansernasina synpunkter på prostitutionsutredningens förslag. I 6:2 stadgas straff för bl. a. den som"övar könsligt umgänge med någon under otillbörligt utnyttjande av attdenne befinner sig i vanmakt eller annat hjälplöst tillstånd ". Prostitutionsutredningenanser att det skulle vara av värde om domstolarna fick fler fall tillbedömning för att fä klarlagt vad som är att hänföra till "vanmakt"med avseende på narkotikapåverkan. Om domstolarna inte skulle vilja föra inotillbörligt utnyttjande av narkotikapåverkade prostituerade under nuvarandebrottsbeskrivning bör enligt prostitutionsutredningens förslagtillämpningsområdet för stadgandet vidgas genom att "narkotikapåverkattillstånd" tillförs brottsbeskrivningen. Prostitutionsutredningensförslag tillstyrks av bl. a. , , , ,länsstyrelserna i och , kommun. Styrelsen instämmer i utredarens förslag i vad avser etteffektivare utnyttjande av 6 kap. 2 §. Paragrafen bör i större utsträckningtillämpas för att lagfora och döma den som i sexuella syften utnyttjar narkotikapåverkadeprostituerade. De flesta människor har mycket svårt att avgöra om någon ärnarkotikamissbrukare i synnerhet om missbrukaren använder centralstimu- Prop.1981/82:187 46 Styrelsen delar därför utredarens uppfattning att det rättsliga skyddetför en narkotikamissbrukande prostituerad bör byggas ut. Styrelsen vill av denanledningen förorda utredarens förslag att, genom tillägg i brottsbeskrivningen,i andra paragrafen utvidga tUlämpningsområdet till att uttryckligen avsenarkotikamissbrukande prostituerade och deras köpare. Av hänsyn till de olikanarkotikapreparatens effekter förordar styrelsen emellertid det objektiva rekvisitet"uppenbarligt narkotikapåverkad". Det subjektiva rekvisitet börutvidgas till att omfatta även den högre grad av oaktsamhet som avses med"skälig anledning antaga". LOoch tillstyrker förslaget men anseratt även begreppet "alkoholpåverkat tillstånd" bör tillföras brottsbeskrivningen. ÄvenRÅ anser att en avgränsning som innebär att personer som är påverkade avalkohol och andra medel som inte har klassats som narkotika ställs utanför detstraffbara området och det skydd som bestämmelsen är avsedd att ge framstår sommindre tilltalande. RÅ, som avstyrker det förordade tillägget, anför: Närdet gäller den föreslagna kriminaliseringen av den som köper sexuella tjänster av någon som är narkotikapåverkad är jag ense med utredaren om att det ter sig särskilt stötande att utnyttja någon under sådana förhåUanden. Redan nu gällande lydelse av 6 kap. 2 § torde dock i vissa speciella fall kunna tillämpas i situationer, där personen i fråga är narkotikapåverkad. Givetvis måste det vara fråga om en mycket stark påverkan för att man skaU kunna tala om "vanmakt". Vidare måste i praktiken krävas att det klart och tydligt framgår att fråga är om just narkotikapåverkan; annars torde inte rekvisitets förhandenvaro och den misstänktes uppsåt kunna styrkas. Även om det av utredaren förordade tillägget tUl 6 kap. 2 § görs, torde för andra situationer än sådana som sagts bevissvårigheterna i allmänhet bli så avsevärda att tillägget kommer att bli tämligen betydelselöst. Ettutnyttjande av en situation där den utnyttjade är påverkad är givetvis likaförkastligt vare sig påverkan beror på narkotika eller på annat medel som harmotsvarande effekt. Jag vill därför, i likhet med underremissinstanserna,avstyrka det av utredaren förordade tUlägget till straffbestämmelsen i 6 kap. 2§ . Hovrättenanser det emellertid knappast troligt att domstolarna annat än i exceptionellafall kan anse det utrett att den prostituerade befunnit sig i sådan vanmakt eUersådant hjälplöst tillstånd att utnyttjandet av hennes sexuella tjänster skaUkunna anses täckt av bestämmelsen sådan den är formulerad. Enligthovrättens mening är det överhuvudtaget knappast realistiskt att tro att man kannå några nämnvärda resultat när det gäller att bekämpa prostitutionen genom attanvända bestämmelsen om frihetskränkande otukt. Detta gäller även ombestämmelsens tillämpningsområde utvidgas på de sätt som utredningsmannendiskuterar. Bestämmelsen torde för sin praktiska tillämpning förutsätta attkvinnan, när hon kommit ur sitt vanmäktiga eller hjälplösa tillstånd, anser sigha blivit utsatt för ett övergrepp och reagerar Prop.1981/82:187 47 motdetta genom att anmäla brottet till åtal. Detta passar inte in på de prostitueradessituation. I frånvaron av en brottsanmälan från kvinnans sida tordebevissvårigheterna regelmässigt bU oöverstigUga. Hovrättenavstyrker därför de förslag till eventuell utvidgning av bestämmelsen om frihetskränkandeotukt som diskuteras i betänkandet. Detkan också ifrågasättas om inte kvinnan kan frestas tiU utpressning mot tidigarekunder genom att falskeligen påskina att hon utnyttjats sexuellt i narkotikapåverkattillstånd. Omden föreslagna kriminaliseringen skall få avsedd långsiktig effekt förutsätterden betydande insatser från polisens sida. Rättsmedvetandet får ej urholkas.Det är mening att polisens resurser bör sättas in i ett störresammanhang i narkotikabekämpningen och inte fokuseras till dessa förbindelser. Länsstyrelsenavstyrker således en ändring i enligt föreslagen lydelse. Prostitutionsutredningenframhåller att om man viU utvidga straffmöjUg-heterna kan man överväga attinföra straff för den som köper sig tillfällig könsförbindelse av någon som hanvet är narkotikaberoende utan hänsyn till om vederbörande vidprostitutionstillfället var narkotikapåverkad. FöreningenSveriges socialchefer anför att det finns stamkunder som utnyttjarprostituerade vars narkotikaberoende är fullt synbart. Föreningen tillstyrkerförslaget då det framstår som särskilt hänsynslöst att använda sig av dessakvinnor. i och socialnämnden i tillstyrkerförslaget. a. , , länsstyrelserna i ochStockholms län samt domkapitel som har yttrat sig i denna frågaavstyrker förslaget. EnUgthovrättens mening finns det inte heller tillräckUga skäl att överväga en särskildstraffbestämmelse som tar sikte på det fall att någon köper sig en tiUfälUgkönsförbindelse av den som han vet eller har skälig anledning misstänka ärnarkotikaberoende. Mot ett sådant förslag talar främst de förut nämndasvårigheterna att bevisa och därmed att beivra ett sådant brott. Det saknasvidare från saklig synpunkt avgörande skäl att skilja på det fallet att denprostituerade är narkotikaberoende och de fall där den prostituerade eljestbefinner sig i en utsatt situation till följd av alkoholberoende, relation hallick el. Imotsats till utredningen anser emellertid att straff inte bör införasför den som utnyttjar narkotikaberoende prostituerad. EnUgt länsstyrelsensbedömning kan även här sådana invändningar göras som när det gäller enkriminalisering av prostitutionen i sin helhet. Då den lagstiftning som i inte tillämpas i den utsträckning som vore möjligt, bl. Prop.1981/82:187 48 grund av bristande polisresurser, finner länsstyrelsenockså det mindre ändamålsenligt att tillskapa nya lagar vars efterlevnad manskulle ha stora svårigheter att kontrollera. Tillgängliga resurser bör istället sättas in för att tiUämpa den lagstiftning som finns. föreslår en ny regel ibrottsbalken om medverkansansvar för en hyresvärd som får veta att en lägenhetutnyttjas i koppleriverksamhet men som inte använder sig av möjligheten attsäga upp hyresavtalet. Förslaget har fått ett positivt mottagande. Bland deremissinstanser som stöder förslaget kan nämnas: , , hovräu,BRÅ, jämställdhetsombudsmannen, länsstyrelserna i , ochKopparbergs län, jämställdhetskommittén, kommun, socialnämnden i ,Föreningen , ,. , VPK:s kvinnopolitiska utskott,domkapitlen i och , AUa kvinnors hus. Yrkeskvinnors riksförbundoch Föreningen kvinnokultur. och Stockholmscenterkvinnor anstår med bedömning av förslaget till detta i fullständig formkommer års sexualbrottskommitté, Enligt mening är det i hög grad önskvärtatt motverka prostitutionen genom att hindra personer, som hyr ut lägenheter åtprostituerade. Otvivelaktigt bidrar de starkt till att prostitutionen kanutvecklas och de kan uppenbarligen göra stora vinster på prostitutionen.Styrelsen vill därför tillstyrka förslaget samt förordar att bestämmelsenutformas efter mönster av medverkande ansvar för dobbleri. Jag tillstyrker på av utredaren anförda skäl att ansvarinförs för medverkan till koppleri i fall då hyresvärd underlåter att, efterdet han fått kännedom om att av honom uthyrd lokal eller lägenhet utnyttjas ikoppleriverksamhet, utnyttja sin rätt att säga upp hyresavtalet. En sådan regelskulle överensstämma med vad som införts beträffande dobbleri (lag1980:892) och kan anses fullt ut lika påkallad. Huruvida den som hyr utlägenhet avsedd att användas för prostitution och därvid endast tar ut ordinärhyra gör sig skyldig till koppleri, om övriga förutsättningar för sådant brottär för handen, är en öppen fråga såtillvida att detta spörsmål inte prövats avhögsta domstolen.