prop · G503113 · 1981-12-31 00:00:00 — Vidare anser jag all när länsstyrelserna utfärdarriktlinjer för stödgivningen, bör i möjUgaste mån hänsyn tas till de regler somgäller för del regionalpolitiska stödet eller stödet tiU jordbruksföretag. Jaganser att i första hand bör dessa stödformer prövas. Slödels storlek bör istörre utsträckning än hittiUs differentieras och stödet bör inte ulan särskildanledning lämnas med högsta möjliga bidragsandel. Liksom bör stödendast lämnas fill förelag som har föratsättningar alt beslå under en längrelid. Stödet skall således grandas på en företagsekonomisk bedömning. Ilänsstyrelsernas riktUnjer för stödgivningen inom länet bör principer ochprioriterings-grunder anges. Som en allmän utgångspunkt bör liksom hiltillsgälla att stödnivån skaU avvägas mol problemens omfattning. Del ankommer påregeringen eller den myndighel som regeringen bestämmer all meddela närmareföreskrifter om detta. Glesbygdsdelegationenpekar på de möjligheter som finns i glesbygden att bereda fler människorarbete. Delegationen framhåller särskilt de resurser som finns i form av odladmark, skog, vatten, olika energikällor, och mineraler m. m. Somjag redanframhållit delar jag delegationens uppfattning att dessa resurser måsteutnyttjas mer än hUtills för alt skapa fler sysselsältningstillfällen.Åtgärderna skall liksom tidigare inriktas på en samhällsutveckling därglesbygd och tätort balanserar och stöder varandra. Jag vUl understryka alljag i Ukhet med glesbygdsdelegationen föresprå-10 1981182. Prop.1981/82:113 146 karen offensiv och ulvecklingsinriktad politik för glesbygden. Målet skall varaall skapa en livskraftig glesbygd med arbetsställen, service och en god miljö:Remissinstanserna har i allmänhet varit positiva lill delegafionens förslaglill inriktning av polifiken för glesbygden. Jagvill i anslutning lill de nu sagda något beröra den totala kostnaden för detstatliga glesbygdsstödet. För innevarande budgetår är anslaget lill lån ochbidrag till glesbygder 100 milj. kr. Det finns i del nuvarande statsfinansiellalägel inle möjlighet till en ökning av statens kostnader på del regionalpolitiskaområdet. Jag vill understryka alt jag ser glesbygdsinsalserna som en myckelviktig del av regionalpolitiken. Det är enligl min mening insatser som börprioriteras högt i det regionalpolitiska arbetet. Jag anser det därför önskvärtatt ökade möjligheter bör ges för länsmyndigheterna att, inom en givenmedelsram, själva prioritera och bedöma stödinsatsernas storlek i förhållandelill problemen och behoven av slöd i enskilda fall. Detla ligger bakom minaförslag i del följande om vissa möjligheter till bl. a. högre stödbelopp än vadsom hillills gällt. Jag vill i del sammanhanget erinra om vad jag nämndeom behovel av en ökad differentiering av stödet i enskilda fall. Jag anseremellertid att dessa höjningar bör motsvaras av inskränkningar i de regler somgäller på andra delar av glesbygdsstödet. Jag har redogjort förvissa preciseringar av inom vilka områden glesbygdsstöd skall kunna utgå ochjag kommer i det följande alt föreslå vissa begränsningar i slödreglerna. Jagövergår nu lill alt redovisa mina förslag till ändringar i utformningen avglesbygdsstödet. Stödettill sysselsättningsfrämjande åtgärder vid företag i glesbygder. Jag föreslårändringar i följande avseenden: - slödunderlagel vidgas lill alt kunna avse viss rörlig utrustning,såsom utrustning för framsläUning av inhemska bränslen. Slöd skall inle kunnages lill investeringar i fordon, - högsta beloppet för avskrivningslån höjs från . lill 200000kr., - högsta beloppet för stöd lill uthyrningsstugor höjs från 20000 kr.lill , - kreditgarantier kan i samband med stöd till investeringar lämnas ävenför lån till rörelsekapital, - stödet skall fortsättningsvis benämnas slöd till investeringar vidförelag i glesbygder. Förslagenöverensstämmer lill stor del med vad glesbygdsdelegationen föreslagit irapporten för glesbygden och som fill största delen fåll ett poskivlbemötande i remissbehandlingen. JagvUl något kommentera mina förslag. Utvidgningenav slödunderlagel lill all gälla rörlig ulrastning ser jag som viktig. Jagdelar delegationens uppfattning alt hhlUlsvarande förbud mot stöd lill rörligulrastning i vissa fall varit en alltför snäv begränsning som Prop.1981/82:113 147 medförtatt angelägna projekt inte kunnat komma lill stånd. Jag har dock ävenförståelse för de farhågor, som några remissinstanser framfört när det gälleratt ge stöd till lätt avyllringsbara maskiner. Trots detta anser jag att det,om särskilda skäl föreligger, bör vara möjligt all ge investeringsstöd för t.ex. torvupplagningsaggregal, flisluggar och annan utrustning för framställningav inhemska bränslen. EnUgt min mening kan de småskaliga metoderna förframsläUning av skogsenergi och torv komma alt betyda mycket försysselsättningen i vissa glesbygder, ofta som elt komplement till andraverksamheter. Denna vidgning av stödberättigad verksamhet får emeUertid inteinnebära att slöd skall kunna ges till investeringar i fordon, t. ex. bilar,traktorer, grävmaskiner och liknande. Höjningenav beloppsgränserna till . innebär för det första atten anpassning fill nuvarande kostnadsnivå och för det andra att del blirmöjligt att i särskilda fall stödja något större projekt. Dådet gäller stöd till fackhandeln finner jag, i likhet med bl. a. konsumentverketalt sådant inle bör ges enligl reglerna för investeringsstöd. Jag återkommersenare tUl delta i avsnittet om stöd till kommersiell service. Medanledning av vad delegationen anfört om behovel av klarare riktlinjer i frågaom kravet att stödberätligade förelag måste ha fömtsätlningar att bestå underen vill jag säga följande. Jag delar i pricip uppfattningen attföretagen skall kunna beslå under en längre lid. Med hänsyn tiU verksamheternasskiftande art är del dock i praktiken svårt att mer precist ange en tidsgräns.En grundförutsättning bör dock vara all stödet är företagsekonomiskt motiveratså att företagets fortbestånd tryggas. Del bör emellertid ankomma på denmyndighel som fattar beslut om stöd att avgöra innebörden i detta krav i detenskilda fallet. Ifråga om kredUgaranfier delar jag delegationens uppfattning all sådana skallkunna ges även för lån till rörelsekapital. Stödtill kommersiell service. Idenna del föreslår jag, efter samråd med chefen för ,ändringar i följande avseenden: - den maximala subvenlionsnivån höjs på så säll all avskrivningslån fårmotsvara högt av den godkända kostnaden för investeringen, - stöd får i undantagsfall ges till fackhandel och endasi om del är avbetydelse för konsumenterna i området, - hemsändningsbidraget får om synnerliga skäl föreUgger lämnas med högst50% av kommunens nettoutgift för hemsändningen, - driftstöd maximeras liU . och får endast utgå om synnerligaskäl föreligger. Frågor om driftstöd skall prövas , - kreditgarantier får lämnas lUl aUa investeringar. Minaförslag bygger i huvudsak på förslag från glesbygdsdelegationen i rapportenPolitik för glesbygden och från konsumenlverkel i rapporten - ettmedel att förbättra varuförsörjningen i glesbygd. Förslagen har i aUmänhet fåttett positivt bemötande i remissbehandUngen. Prop.1981/82:113 148 Minaförslag skiljer sig i några avseenden från rapportförslagen. De grundas på följandeöverväganden. Jag är således exempelvis inle beredd alt tillgodosekonsumentverkets krav på en lolalfinansiering av investeringarna med statligamedel. Däremot delar jag glesbygdsdelegalionens, konsumentverkels ochremissinstansernas synpunkter på behovel av att vidga underiagel förkreditgarantierna, som således bör kunna lämnas även för investeringar ochdärvid helt eller delvis ersätta investeringsstödet. I övrigi bör sammariktlinjer gälla som hillills. Hemsändningsbidragetbör normall utgå med högst , men får, om synnerliga skäl föreligger, uppgåfill högst av kommunens nettoulgift. Jag är således inte beredd alt biträdakonsumentverkets förslag om ell ännu högre bidrag i vissa fall. Det är, somdelegationen påpekat, nödvändigt all stödet differentieras mellan olikaområden efter problemens storlek. Beträffandedriftstödet visar konsumentverkels rapport att de farhågor för missbruk ochsnedvridning av konkurrensen som fanns när driftstödet infördes år 1978dessbättre var obefogade. De samlade erfarenheterna av driftstödet har varitpositiva. Därför bör möjligheterna all ge tillfälligl driftstöd bibehållas. Ilikhet med konsumenlverkel anser jag all det kan finnas sUuafioner däreffekterna för konsumenternas varuförsörjning blir så drasfiska om en bufikskulle läggas ned, att driften bör vidmakthållas med samhälleligt slöd. Jagavser här butiker med extremt ogynnsamt geografiskt läge med alltför litetunderlag för en lönsam drift och där avståndet för konsumenterna tillnärmaste butik är myckel stort. Driftstödet måste dock tillämpas mycketrestriktivt, och skall alllid ses som en sistahandsätgärd som får las till näralla andra vägar prövats. Liksom bör driftstödet betraktas som ellslöd under en övergångslid och skall prövas . Slödel bör, enligt minmening, inle utgå med högre belopp än . och slödels storlek fårprövas från fall lUI fall under hänsynslagande bl.a. tillbefolkningsunderlaget. Stödtill intensifierade kommunala sysselsättningsinsatser I glesbygder. Jagföreslår ändringar i följande avseenden: - högsta stödbelopp till enskilda arbetsobjekt höjs från . - arbetsobjekt av uppenbart allmännyttig karaktär jämställs med allmännaobjekt, - slöd skall kunna lämnas i stödområdena A och B saml, om särskilda skälföreligger, temporärt i stödområde C, dock i första hand i områden som gränsartill stödområde A eller B. Förslagenöverensstämmer i huvudsak med vad glesbygdsdelegalionen föreslagit i rapportenPolitik för glesbygden. Remissinstanserna har genomgående understmkkIKS-systemets posUiva effekter. 1981/82:113 149 Jagvill om mina förslag anföra följande. Jag anser att arbetsobjekt av uppenbartallmännyttig karaktär, dvs. sådana verksamheter som ofta ägs av kommunen t. ex.idrottsanläggningar eller hembygdsgårdar bör jämställas med allmänna objekt,för vilka något högsta belopp inte finns, även när de ägs av enskUd. I övrigtbör med hänsyn till kostnadsutvecklingen, stödet till enskilda objekt räknasupp till . Stödtill samhällelig service i glesbygd. Jagföreslår alt nuvarande regler bibehålles med vissa marginella förändringar närdel gäUer stödändamål, saml en begränsning av subvenlionsnivån till högst 50%eller, om särskilda skäl föreligger, högst av godkända kostnader jämförtmed högst eller om särskilda skäl föreligger med högre belopp enligl nugällande regler. Jagvill i denna del anföra följande. Delegationen har i rapporten förglesbygden föreslagit en väsenfiig utvidgning av slödändamålen, bl. a.servicefunktioner som taxi och godstransporter, dock att stöd inle skall lämnasför ordinarie eller landstingskommunal verksamhet och endast iundantagsfall ges en varaktig karaktär. Remissinstanserna har främst behandlatförslagen om transportstöd, som därvid fått ell blandat mottagande. Föregen del anser jag inte att någon väsentlig ändring av slödändamålen bör göras.Jag vill erinra om all slödel lill samhällelig service har sill ursprung i denav bedrivna försöksverksamheten som främst inriktade sig på allunderlätta för vissa kommuner i glesbygdsområden att säkerställa en rimlignivå för vård och service för äldre och handikappade samt för barn och ungdom.Del är emellertid myckel svårt att dra en gräns mot vad som är kommuners ochlandstingskommuners ordinarie verksamhet. ärjag dock medveten om attdet innebär både praktiska problem och särskilda kostnader för kommuner ochlandsting att svara för service och vård i utpräglade glesbygdsområden. Det finnsdärför anledning alt bibehålla möjligheten att ge statligt slöd för sådanainsatser. Särskill bör man sträva efter att genom ell sådant stöd samordnaolika verksamheter som lyder under skilda huvudmän för all därigenom uppnå enändamålsenlig drift. I likhet med delegationen anser också jag altglesbygdsstöd inle skall utgå till vad som normall betraktas som ordinariekommunal eller landstingskommunal verksamhet, t. ex. skolor, lekskolor,snöröjning, färdtjänst m. m. Jaganser, som jag tidigare framhållit, all samhäUel skall vara myckel återhållsamtmed varje form av driftstöd. När del gäller taxi finns dessutom möjlighet all,som transporträdet anför, få statligt slöd. Det finns därför ingenanledning att ge glesbygdsstöd tiJJ persontransporter. Samma typ avinvändningar kan dock inle anföras mol all ge slöd till lunga godstransporterfill företag i skärgård. När det gäller slöd till samordnadeuppsamlingstransporter av sådan fisk från fjällsjöar som gles- Prop.1981/82:113 150 bygdsbefolkninglevererar lill centrala uppköpare eller till transporter av jordbraksråvarorliU främst mejerier och slakterier finner jag, efter samråd med chefen förjordbraksdepartemenlet, att detta kan prövas inom ramen för de direktiv (Dir1981:17), som givits i avsikt all se över del stafiiga stödet tiU jordbraket inorra . Jagförordar således, när del gäller stöd lill samhällelig service, altmöjligheterna lill statligt slöd bibehålls, men att bidragen sänks till högst50%. Om särskUda skäl föreligger bör dock bidrag kunna utgå med högst 75%.Vidare bör i vissa fall godstransporter lill och från förelag i glesbygd kunnafå stöd, om del från samhällets sida är angeläget alt verksamheten bedrivs. Jaganser att glesbygdsstöd i dessa sammanhang bör utgå i form av bidrag med högst50% av kommunens nettokostnad för sådana godstransporter. Jagvill föreslå ett nytt slödändamål inom ramen för glesbygdsstödet. I fråga omdet tidigare stödet tiU hemarbete innebar regionalpolitiska beslutatt den del av slöd till hemarbete som inle inordnades i sliflelserna förskyddat arbele (prop. 1977/78:30, AU 1977/78:16, rskr 1977/78:74) skulle ingå idel nya glesbygdsstödet. Detla har i prakfiken i vissa fall inneburitsvårigheter framför alll när del gäller alt lösa vissa anställningsförhållandenför sådan arbetskraft som inle utför hemarbete i egen regi. Exempelvis har inteinvesteringsstöd kunnat ges tiU hemarbete på samma sätt som . Deinvesteringsbehov som finns kommer tUl en del att bättre kunna läckas med deföreslagna möjligheterna till stöd även för icke fasl monterade maskiner.Däremot finns f n. inte någon möjlighet att med glesbygdsstöd ersätta förelagför driflsmerkostnader för t. ex. materiellransporter lill och från hemarbetsplatserna,ökade kostnader för introduktion och arbetsledning m. m. Sådant slöd har desenaste åren kunnat ges genom särskilda medel, som via StiftelsenSamhäUsföre-lags budget ställts till vissa utvecklingsfonders förfogande förall upprätthålla denna verksamhet. Jag vill , efter samråd med chefen förarbetsmarknadsdepartementet, föreslå all denna stödform inordnas i glesbygdsstödet.Avsikten att lämna ell sådant förslag anmäldes för ibudgetpropositionen (prop. 1981/82: 100 bU. Del bör ankomma på regeringenall närmare ange riktlinjer och villkor för denna stödform. 1fråga om användningen av de medel som i avsnitt 8 begärs för bl. a.glesbygdsstöd bör för sådant slöd gälla de ändrade villkor som jag nu harförordat. Beträffandehandläggningsordningen för glesbygdsstödet gäller f n. all lantbruksnämndernafattar beslut i alla ärenden som rör sysselsättningsfrämjande åtgärder vidföretag i glesbygder utom i samt där denregionala utvecklingsfonden prövar aUa ärenden som inte rör jordbruksfastighet.Glesbygdsdelegalionen före- Prop.1981/82:113 151 slåren ändring så alt länsstyrelserna får beslutsrätt i alla ärenden men medmöjlighet att överflytta beslutanderätten till lämpligt länsorgan. Konsumentverketföreslår att det obligatoriska samrådet med verket i frågor som rör driftstödskall upphöra. Några remissinstanserredovisar en avvikande mening när det gäller handläggningsordningen. När delgäller länsstyrelsernas övergripande ansvar för glesbygdspoliliken i länenråder emellertid enighet. Också beträffande uppgift alt angeregionala riktlinjer och göra omrädes-avgränsningar för glesbygdsverksamhelen ilänet är remissinstanserna genomgående positiva. Beträffande beslutsrätten harnågra remissinstanser nämligen lantbruksstyrelsen. kommun och LRF,förordat att lantbmksnämnderna även fortsättningsvis bör besluta om ärenden somrör jordbraks- eller trädgårdsnäringen. Detankommer på regeringen all besluta om administrationen av slödel. Jag vill ändåredovisa vad jag i annat sammanhang avser föreslå regeringen beträffandehandläggningsordningen. Jaganser sålunda att liksom skall ha samordningsansvaretför glesbygdsstödet för all detta skall kunna inordnas som ett medel i denregionalpolifiska verksamheten och kunna samordnas med de medel som i övrigtanvisas för regionalpolitiska insatser. Riksrevisionsverkel har påtalatbehovel av en bättre samordning mellan olika stödinsatser, vilket skulle kunnauppnås exempelvis genom all länsstyrelserna i större utsträckning än hitfillsutfärdar riktlinjer och i samband därmed även anger de differentieringarbeträffande stödinsatsernas storlek etc., som bör göras i enUghet med vad jagfidigare anfört. Jag finner delegationens förslag till handläggningsordninglämpligt och anser således all länsstyrelserna skall ha rätt alt fatta beslut ialla glesbygdsärenden. Detta motiveras beträffande stödet till investeringarvid företag i glesbygd av att sådant stöd ofta avserkombinalionssysselsättningar. Flera remissinstanser, däribland samtliga hördalänsstyrelser och regionala utvecklingsfonder samt flertalet kommuner harbetonat vikten av all länsstyrelserna utnyttjar de övriga länsmyndigheternaskompelens och erfarenhet i den konkreta handläggningen. Jag delar dennauppfattning. Enligt min mening bör detta, framförallt i de län därglesbygdsstödet har en större omfattning, kunna innebära att lUlresp. länsorgan, främst lantbruksnämnd och utvecklingsfond fördelar enbeslutsram tillsammans med de riktlinjer som bör gälla för stödgivningen och isamband därmed också kommer överens om vem som skall falla beslut i berördaärendegrupper. Därvid bör beaktas att ryckighet i planering och handläggningundviks. I de län där man endast har ett fätal ärenden är det sannoliktolämpUgl all gör en uppdelning av glesbygdsstödet i mindredelramar. I dessa län kan det vara lämpligare alt ärendevis övervägabeslutanderätten alll eftersom behov uppkommer. bör enligt minmening alllid svara för beredningen av de ärenden som berör jord- ochskogsbruk. 1981/82:113 152 verketsförslag om ändrad handläggningsordning beträffande driftstöd till kommersieUservice finner jag välmotiverat. Med denna ordning anser jag alt en flexibeloch snabb ärendehantering bör kunna uppnås. Avslutningsvisvill jag understryka all samråd bör ske mellan länsstyrelse ellerlänsmyndighet som har att falla beslut och lantbruksslyrelsen resp. konsumentverketi pricipiellt vikliga ärenden. Närdel gäller besvär över beslut i glesbygdsslödsärenden, bör den normalabesvärsgången gälla. I detla sammanhang vill jag understryka alt iden mån utvecklingsfonderna beslutar om glesbygdsstöd bör samma möjligheterlill besvär finnas som vid beslut som fallas av statlig myndighet. Det ankommerpå regeringen all lämna föreskrifter om delta. Slutligenvill jag instämma i vad RRV, glesbygdsdelegationen, m. fl. harpåpekat när det gäller uppföljning och utvärdering av glesbygdsstödet. Delnuvarande glesbygdsstödet har endasi prövats under en relativt kort lid. Det ärsåledes för tidigt att utvärdera de långsikliga effekterna. Så gott somsamtliga remissinstanser har dock framhållit alt erfarenheterna hitfills är allstödet är utomordentligt värdefullt för utvecklingen i glesbygdsområden. Delär dock av stor vikt all underlag för en utvärdering samlas in löpande och atteffekterna värderas i ell riksperspektiv. Sådana utvärderingar har beträffandestödet lill den kommersiella servicen gjorts av konsumenlverkel. När det gällerstöd lill förelag i glesbygd har lanlbmksstyrelsen också gjort vissautvärderingar. Del är nödvändigt att beslutande myndigheter på elt effektivaresätt än vad som i regel är fallet, kontinueriigl följer utvecklingen i deförelag som erhållit slöd. 1 detta arbete anser jag alt länsstyrelsernaspriskontrollanter och hemkonsulenter har en viktig funktion alt fylla när delgäller slödel till den kommersiella servicen, liksom lantbruksnämndernaslokalrådgivare eller motsvarande när del gäller slödel lill de areellanäringarna. Genom en aktiv uppföljningsverksamhel på regional nivå skapasförutsättningar all i lid avhjälpa eventuella problem som kan uppslå i del enskildaförelaget. Inominduslrideparlemenlel pågår ett arbele som syftar lill all få fram enklaratiner för den fortlöpande uppföljningen och utvärderingen av glesbygdsstödetoch jag avser att senare för regeringen redovisa ett förslag till eneffektivare uppföljning och utvärdering av glesbygdsstödet. Jagvill även här, efter samråd med chefen för , la upp fråganom vUlkoren för mindre tidningsåterförsäljare i glesbygd. har,efter uppdrag från regeringen, i en tidigare rapport den 30 november 1978lämnat förslag i denna del. I den nu framlagda rapporten - ett medelall förbättra varuförsöriningen i glesbygd framhåller verket att delta förslagbör genomföras. (AU 1978/79:23, rskr 1978/79:435) har med anledningav motioner i ämnel uttalat all frågan om lidningsslöd bör övervägasytterligare och all regeringen bör återkomma med förslag till sedanberedningen slutförts. Konsumentverketsförslag berör lösnummerdistribuiionen av tidningar 1981/82:113 153 Denna distribufion sker huvudsakligen av Pressens Sam-distributionAB (Presam). Resterande del distribueras av tidningarna själva. Presamdistribuerar till ca 17 000 återförsäljare, varav drygl 14 900 är s.k.A-återförsäljare och knappt 2 100 s. k. B-återförsäljare (1981). Indelningenberor på storleken av tidningsförsäljningen. Villkoren för dessa skiljer sigåt. a. måste B-ålerförsäljare i motsats lill A-återförsäljare erlägga en s.k. dislribulionsavgift på f. n. Distribulionsav-giflen ärindexreglerad genom bindning lill vägda genomsnittliga lösnummerpriser per årför tidningar och tidskrifter som säljs genom Presams återförsäljare. Konsumentverketsförslag innebär all distributionsavgiften slopas för B-ålerförsäljare inomkategorin livsmedelshandel belägen utanför kommunernas centralorter. Detta ärenligt verket den lämpligaste åtgärden för all underlätta förförsäljningsställen i glesbygd att tillhandahålla tidningar och tidskrifter.Bufikens underlag förstärks genom att den på delta säll breddar sitt sortiment.Förslaget omfattar ca I 000 butiker och skulle med nu gällande avgift kosta 1,4milj. Konsumenlverkel har beräknat att antalet återförsäljare skulle ökamed 250 om avgifien försvinner. Den sammanlagda kostnaden skulle bli 1,75milj. kr./år. Vidremissbehandlingen av förslaget har huvuddelen av remissinstanserna liUslyrklförslaget, men del har även framförts flera tungt vägande invändningar mot ettgenomförande. Föregen del vill jag anföra följande. genomförande av förslaget skuUe minskakostnaderna för varje B-ålerförsäljare med endast ca /år och tordedärför få begränsad effekt på dessa företags verksamhels-föratsätlningar. Ensubvention skulle också bli generell och därmed även utgå när stöd inle behövs.Denna ordning skulle därmed avvika från de principer om individuell prövningsom gäller för det övriga glesbygdsslö-del. Så som förslaget är konstrueratskulle del även leda lill problem vid den geografiska och branschmässigagränsdragningen mellan butiker som skulle slippa avgiften och de som allljämlskulle erlägga den. Härtill bör läggas all handläggningen av dessa frågorskulle kräva betydande administrativa insatser. Mot denna bakgmnd bör enligtmin mening något särskilt slöd lill lidningsdislribulionen i glesbygd inleinrättas. 1981/82:113 154 4 Särskilda sysselsättningsfrämjande åtgärder i Jaghar fidigare redogjort för de regionalpolitiska problemens art och omfattning iskilda delar av landet och därvid pekat på all dessa problem framträder medsärskild styrka i . Inget annat län har en så ogynnsamsysselsätlningssiluation som .