prop · G503130 · 1981-12-31 00:00:00 — I den mån del inte är möjligt altlösa problemen med husbehovstäkterna inom ramen för hälsovärdsförfatlningarnaligger det enligl min mening närmare till hands att, såsom planverket harföreslagit, lösa problemen inom ramen för den blivande plan- ochbyggnadslagstiftningen. På grund av del anförda anser jag alt undantag frånkravet på tillslåndsplikt enligt den nya lagen bör göras beträffandevattentäkter, såväl yt- som grundvattenläkter, som är avsedda endast för enviss fastighets husbehovsförbrukning. Jag vill i detta sammanhang erinra om att 22 kap. 78 nya vattenlagen innehåller bestämmelser om fördelning mellan flerafasligheler av grundvatten för husbehovsförbrukning. Lantbruksstyrelsen,LRF och andra företrädare för jordbruksintresset anser att reglerna omlillståndsplikt bör mildras beträffande vattentäkter för jordbruksbevattning.Jag kan inle biträda denna ståndpunkt. Vattenuttagen för jordbruksbevattningär av en helt annan omfattning än husbehovstäkterna och uttagen förekommervanligen under sådana lider då skador på motstående inlressen, särskiltfisket, kan uppkomma. Även om någon enstaka jordbrukares vattenuttag, sett försig, kanske inle medför så stora skadeverkningar atl tillståndsplikl kan ansesmotiverad, kan flera jordbrukares uttag ur samma vattentillgång sammantaget fåmycket negativa verkningar. Därför behövs en Kontroll av del allmänna beträffandesådana vattenuttag. Del är angeläget alt alla jordbruKsbevaltnare inombristområden kan ingå i bevattningssamfälligheter, som enligl vad jag harförordat i den allmänna motiveringen (avsnill 2.12) skall kunna bildas enligtden nya lagen. Jag anser på grund av del anförda att vattentäkter förjordbruksbevattning bör följa den av mig tidigare förordade huvudprincipen,enligt vilken endast företag som uppenbarl inte skadar motstående intressenundantas från tillståndsplikt. Prop.1981/82:130 508 Enligt utredningsförslaget skalläven markavvattningsföietagen, bl.a. dikning, omfattas av huvudregeln omtillslåndsplikt. Detta motiveras av behovet att begränsa skador på bl. Elt till följd av markavvattning minskal vatteninnehåll imarken kan enligt utredningen medföra ogynnsamma verkningar l.ex. påskyddsvärda växter eller djur. Utredningen pekar på de under senare årframförda kraven på skydd för vissa våtmarker. Som markavvattning räknas enligl den nya vattenlagen (se Ikap. 3 8 första stycket punkt 4 och 4 8 punkl 4) även delaljdränering av odladmark genom täckdikning. Delta överensstämmer med utredningens förslag. a.lantbruksstyrelsen och LRf-' anser emellertid att täckdikning inle skall behövaprövas. Lantbruksslyrelsen anför all elt genomförande av utredningsförslaget,med hänsyn lill föreslagna bevisbörde- och slraffan-svarsbestämmelser, tordemedföra atl lantbruksnämndernas Qänstemän knappast kan underlåta attge rådet att tillstånd till dikning bör sökas. Förrättningarnas antal kommergenom utredningsförslaget att öka högst väsentligt ulan alt det allmänna harvunnit någol som tillräckligt motsvarar merarbetet. Lantbruksstyrelsen uppgeratt lantbruksnämnderna utan förrättning handlägger omkring I 000 nyatäckdikningsföretag. För egen del vill jag anföraföljande. 1 samband med t. ex. uppodling av skyddsvärda våtmarker vidvattendrag eller sjöar kan även täckdikningsföretag tänkas komma i konfliktmed naturvårdsintressena. Den ökade avrinningen genom täckdikning kan också hanegativa verKningar pä fisKet. På grund av läcKdiKning Kan del vidare inträffaalt närbelägna brunnar sinar. I de flesta fall utförs läcKdiKningen i sambandmed att annan marK-avvatlning utförs och då Kommer även täckdikningsåtgärdernaatl tillslåndsprövas . I vissa fall kan dock täckdikning länkas kommatill utförande utan något sådant samband. I sädana fall kan det enligl minmening behövas en prövning av täckdikningen. Som jag har redovisat i denallmänna mofiveringen (avsnitt 2.11) utför på regeringensuppdrag en inventering av landets våtmarker. Resultatet av denna inventeringbör kunna tjäna som ell viktigt underlag för förelagarens och lantbruksnämndensbedömning av om tillstånd skall behöva sökas lill etl täckdikningsföretageller inte. Denna inventering Kan docK Knappast bli heltäcKande. Ovisshet kan ien del fall råda om skyddsvärdet av våtmarkerna. Jag håller medlantbruksstyrelsen om att den föreslagna allmänna tillståndspliktsregeln är försträng i täckdikningsfallen. Jag kan dock inte biträda förslaget att heltundanta täckdikning från tillslåndsplikt. För all inte i onödan belastaföretagarna, förrätlningsorganisationen och andra berörda.myndigheter ochenskilda anser jag det rimligt alt kravet på tillslåndsplikt mildras på detsättet att tillstånd till delaljdränering genom täckdikning skall inhämtas, omdet föreligger sannolika skäl atl förelaget skadar allmänna eller enskildaintressen. 1981/82:130 509 Den nu förordade regeln får betydelse när detgäller fördelningen av bevisbördan, t. ex. när det gäller skadeståndsansvaretför olåga utförande av etl vattenföretag. Medan huvudregeln om tillståndspliktlägger bevisbördan på företagaren, som alltså måste visa atl del var uppenbartatt förelaget inte skulle medföra någon skada, kommer bevisbördan i nu angivnafall att i stället åvila den som påstår att tillstånd måste sökas. Denne måslealltså visa, att omständigheterna vid förelagets utförande var sådana altförelagaren borde ha insett atl tillstånd måste inhämtas. Även om bevisbördansålunda inte åvilar företagaren, kan omständigheterna naturligtvis ha varitsådana all skador uppenbarligen skulle ha blivit följden av förelaget. Isådana fall kan företagaren självfallet inte undgå ansvar. Utöver vad jag nu har förordat i fråga om undanlagfrån eller mildring av tillständspliklen bör i överensstämmelse med gällanderätt undanlag från tillslåndspliklen göras för vissa rensningar m.m. Brådskandeändrings-och reparationsarbeten bör få utföras utan alt förhandslillståndinhämlas (se 3 och 4 88 i förevarande kapitel). Den vattenrältsliga tillståndsprövningen ersätterinte prövningen enligl någon annan lagstiftning, om inte detta uttryckligenanges i denna (se t. ex. 16, 18 och 20 8§ naturvårdslagen som har behandlatsvid 3 kap. 3 8). Utredningen anser atl den vattenrätlsligaprövningen bör kunna ersätta byggnadslovsprövningen enligtbyggnadslagstiftningen. och kommunförbundet är kritiska motutredningens ståndpunkt och framhåller alt även andra omständigheter än enkontroll av företagets planöverensstämmelse och tekniska utformning ingår ibygglovprövningen, l.ex. det estetiska utförandel samt arbetarskyddssynpunkler. Enligt min mening bör det slutliga avgörandet avdenna fråga anstå i avbidan på alt ställning tas till PBL-ulredningens förslaglill ny plan- och bygglag (se SOU 1979:66 s. 423). Tills vidare bör kravet påbyggnadslov gälla även för byggnader och andra anläggningar som ingår i företagsom har prövats enligl den nya vattenlagen. I detta sammanhang vill jag också understryka atlden vattenrätlsliga tillståndsprövningen inte bör kunna ersättas av entillståndsprövning enligt någon annan lag. Jag kan alltså inte biträda förslagsom har framförts vid remissbehandlingen om att en prövning enliglanläggningslagen eller ledningsrättslagen skulle kunna ersätta denvattenrätlsliga prövningen eller medföra att den särskilda bevisregeln i 6 8 iförevarande kapitel inle tillämpades. På motsvarande sätt gäller alt en anmälanenligt 23 8 naturvårdsförordningen (1976:484) om en våtmarksdikning förvirkesproduktion inte ersätter den vattenrätlsliga prövning av förelagel somkan erfordras. 1§ Ett vattenföretag får inte påbörjas utan tillstånd enligt denna lag.Tillstånd behövs dock inte, om det endasl är fråga om vattentäkt för att förseen viss fastighet med vatten för husbehovsförbrukning. Inte heller behövstillstånd, om annal följer av 24 88. Prop, 1981/82:130 510 När ett vattenföretag inte fät påbörjas utantillstånd får inte heller arbeten av större omfattning piibörjas i anslutningtill företaget innan sådanl tillstånd har meddelats. Den som vill utföra ett vattenföretag har rätt attbegära prövning även om tillstånd inte krävs. I 14 kap. 5 8finns bestämmelserom skyldighet attbegära prövning innan en anläggning för bortledande avgrundvatten får tas ur bmk. Första stycket innehåller den grundläggande regelnom att tillstånd i princip krävs för alla valtenförelag utomhusbehovsvattentäkter. Medan utredningsförslaget (se 12 kap. 2 8) använderuttrycket "hushållsförbrukning" används här liksom i 2 kap. 47 S 1mom. Iredje stycket VL "husbehovsförbrukning". Därmed avsesanvändning av för hushållsändamål, bad, tvätt och rengöring i hyreshus,villor och lantgårdar, vidare för vattning av kreatur, mjölkbehandling ellerannal vanligt lantbruksändamål, för bevattning av trädgård, som huvudsakligenär avsedd för eget behov, och för mindre hantverk (se SOU 1937: 35 s. 67). Diträknas däremot inle vattnets användning för en industri, handelsträdgård ellertvättinrättning och inle heller för jordbruksbevattning. Som framgår av 1 kap. 3 8 första stycket punkten Iavses med vatlenföretag även utrivning av en anläggning i vatten (se även 9kap. 11 8 samt 14 kap.). Det är utrivningens inverkan pä vallenförhållandenasom är avgörande för prövningsplikten vid err tillämpning av 2 8 förstastycket Qfr 2 kap. 34 8 första styckel VL). Förevarande kapitel innehåller inte någonmotsvarighet lill undantaget i 2 kap. 20 8 1 mom. andra stycket andra meningenom fiskebyggnader. Enligt vad utredningen har inhämtat förekommer del intenågra fiskebyggnader i allmänt vatten. Inte heller för fiskebyggnader ienskilt vaiten behövs det enligt min mening någol särskilt undantag. Andra stycket motsvarar 2 kap. 20 8 2 mom. VL och12 kap. 6 S i utredningens förslag. Avsikten med bestämmelsen är att hindra attföretagaren föregriper den vattenrättsliga prövningen genom att utföra arbetenpå land. Tredje stycket motsvarar 12 kap. 5 8 i utredningensförslag samt 2 kap. 20 8 1 mom. Qärde stycket och 47 8 1 mom. Qärde styckel, 5kap. 7 8 tredje slycket, 6 kap. 20 8 första styckel och 7 kap. 36 § fjärdeslycket VL. Fjärde stycket innehåller en erinran om desärskilda bestämmelserna i 14 kap. 5 8 om skyldighet alt begäravattendomstolens prövning innan en anläggning för bortledande av gmndvatten fårtas ur bruk. Bestämmelser om straff och handräckning när någon brytermot första eller andra stycket finns i 21 kap. Särskildaövergångsbestämmelser finns i 9 8 i promulgationslagen. 1981/82:130 511 2 8Tillstånd lill elt vattenföretag krävs inte, om det är uppenbart att varken allmänna eller enskilda intressen skadas genom förelagets inverkan på vattenförhållandena. I fråga om delaljdränering genom täckdikning krävs tillstånd endasl om det föreligger sannolika skäl all allmänna eller enskilda intressen skadas genom företaget. I fråga om markavvattning krävs även tillstånd omdet för företaget behövs särskild tvångsrätl enligt 8 Kap. I eller 2 8 eller omtvå eller flera skall delta i förelaget och någon överenskommelse inte harträffats om delaktigheten. Första stycket första meningen motsvarar 12 kap. 18 första styckel första meningen i utredningens förslag. Med inverkan påvattenförhållandena avses i första hand en ändring av vattnets djup eller lägemen även inverkan på ell vattenområdes användning för båttrafik ellerflottning, t. ex. i en allmän farled eller flottled Qfr 2 kap. 11 8 VL). Imotsats till utredningen anser jag att begreppet bör omfatta även inverkan påvattnets kvalitet exempelvis genom grumlingar i samband med muddringsarbeten.Del bör också framhållas alt begreppet omfattar inverkan på våtmarker genom enminskning av markens vatteninnehåll som åstadkoms l.ex. Dammbyggnader torde regelmässigt vara underkastadetillståndsplikt, eftersom verkningarna är av den arten att skador på motståendeintressen, t. ex. fisket, så gott som aldrig kan uteslutas. Jag anser delemellertid inte vara nödvändigt atl som föreslår införa ensärskild beslämmelse om atl tillstånd alltid krävs för dammbyggnader. I första stycket andra meningen stadgas, i enlighetmed vad jag har anfört under kapitelrubriken, en mildare tillståndspliktbeträffande täckdikning. Som jag har anfört under kapitelrubriken föreliggeren skillnad mellan tillslåndspliklen enligt första resp. andra meningen i frågaom bevisbördans fördelning. Bevisbördan enligt första meningen åvilarförelagaren, medan denna enligt andra meningen åvilar den som påslår alttillstånd borde ha sökts. Andra stycket motsvarar 7 kap. 36 8 VL och 12 kap.I 8 första stycket andra meningen i utredningens förslag.Markavvattningsföretag medför i många fall inte några skador pä motståendeallmänna eller enskilda intressen genom inverkan på vattenförhållandena. Ävenom en sådan skada inte uppkommer, skall elt markavvattningsföretag prövas, omdelaktighelsfrå-gorna inle är lösta pä frivillig väg. Till skillnad motutredningsförslaget men i överensstämmelse med VL skall tillstånd lillmarkavvattning också inhämtas då särskilda tvångsrätler behövs, l.ex. då dikemåste las upp på annans mark eller då vatten måste ledas till någon annansdlKe, och någon frivillig överensKommelse inte har träffats rörande sädanafrågor. 3 §Tillstånd behövs inte för att utföra rensningar för att bibehålla vatt nets djup eller läge eller för att återställa elt vattendrag som har Prop,1981/82:130 512 viKil från sitt förra läge eller som på något annal sätthar förändrat sill lopp. Om arbetena berör fastigheter somtillhör någon annan, skall ägarna av dessa alllid underrättas innan arbetenapåbörjas, Om något fiskeintresse kan skadas,skall anmälan om de planerade åtgärderna göras lill fiskenämnden innan arbetenapåbörjas. får ge råd om hur och när arbetena bör utföras. Paragrafen motsvarar 12 kap. I 8andra stycket och 3 S i utredningens förslag samt delvis 2 kap. 36 och 37 88, 5kap. 9 8,6 kap. 26 8 och 7 kap. 48 8 VL. 1 fråga omförsta stycket kanhänvisas till vad som anförs vid behandlingen av 2 kap, 8 8 och 8 kap. 3 8. framhåller i sittremissyttrande alt det vid t-ex. markavvaltningsföretagen med nutidabrukningsmetoder av ekonomiska skäl inte förekommer någon kontinuerlig rensningi nära anslutning lill uppgrundningen. I stället är intervallen mellanrensningarna regelmässigt omkring . Jag delar hovrättens uppfattning alltillslåndsplikl inte bör föreligga även om så har förflutit. Tillståndbör däremot krävas om rensningarna utförs efter så att ett nyttnaturtillstånd kan anses vara, etablerat. Andra stycket saknar molsvarighet iutredningens förslag men motsvarar gällande rätt (se också 8 kap. 3 8 andrastycket nya vattenlagen). Tredje stycket har en vissmotsvarighet i 6 kap. 26 8 VL. Del fiskeinlresse som avses är både allmänl ochenskilt, såväl yrkes- som fritidsfiske. Enligt utredningsförslaget skallanmälan ske till länels fiskeriQänsteman, dvs. vederbörande fiskerikonsulent.Den statliga fiskeriadministralionen har emellertid ändrats Qfr instruktionen,1967: 286, för och statens lokala fiskeriadministration efterändringar i SFS 1977:464). 1 enlighet därmed föreskrivs i förevarande styckealt anmälan skall göras till fiskenämnden i länet. kan givetvisvid behov samråda med vederbörande fiskeriintendent, l.ex. när arbetena berörflera nämnders verksamhetsområde, råd Kan exempelvis gåut på att man undviker att utföra arbetena under fiskens lektid eller attförstöra fiskens lekboltnar. En underlätenhet att följa fiskenämndens råd ärinte straffbar men kan ha betydelse vid bedömningen av frågan om skadestånd. Underlåtenhet att göra anmälan lillfiskenämnden är straffsanklionerad enhgt 21 kap. I 8 andr-a stycket. Utredningen har vjd behandlingen avförevarande beslämmelse uttalat att den inte omfattar sådana rensningar somingår som elt led i underhållet av ett tidigare medgivet vattenföretag. bör behövliga föreskrifter om sådana åtgärder ha meddelats itillståndsbeslutet. Som har påpekats av förekommer del emellertidf.n. endast undantagsvis alt formerna och tidpunkten för kommandeunderhållsarbeten anges i det ursprungliga tillståndsbeslutet. 1981/82:130 513 ligenatt vara desamma vid tillämpningen av den nya lagen. Enligt min mening måste iallmänhet den av fiskevårdsskäl motiverade anmälningsskyldigheten fullgörasäven när det gäller normala underhållsåtgärder i vatten beträffande tidigaremedgivna vallenföretag, om inte något annat framgår av tillståndsbeslutet. Förevarande paragraf handlar om åtgärder som ärundantagna från den i I 8 föreskrivna tillståndsplikten. Om tillstånd söks, ärdet självklart att anmälan inte behöver göras till fiskenämnden. 4§ Om det till följd av en skada eller för att förebygga en skada är nödvändigtalt tillslåndspliktiga ändrings- eller lagningsarbelen utförs utan dröjsmål,får arbetena utföras utan föregående tillstånd. Ansökan om godkännande avarbetena skall dock göras möjligt. Paragrafenmotsvarar 2 kap. 20 8 I mom. Iredje stycket VL och 12 kap. 4 8 i utredningens förslag. Somframgår av I kap. 3 8 första stycket punkten I utgör ändrings- ochreparationsarbeten vallenföretag. Paragrafen innebär i nu angivna fall allprövningspliklen kan iakttas i efterhand, om arbetena i och för sig skulle varatillslåndspliktiga. 5 8 Om ett vatlenförelag harulförts utan tillstånd enligl denna eller äldre lag, får företagaren begäraprövning av företagels laglighet. En ansöKan om tillstånd att ändra envatlenanläggning som har utförts utan tillstånd får prövas endast om prövningav anläggningens laglighet begärs . Andra slycket gäller även i fråga om ansökningarenligt 8 kap. 2 8 all använda någon annans anläggning. Den som gör en sådanansökan får även begära prövning av anläggningens laglighet. Paragrafen innehåller bestämmelser omlagligförklaring av vattenföretag som har utförts ulan tillstånd. Första stycket motsvarar 12 kap. 7 8 förstameningen i ulredningens förslag samt 2 kap. 25 och 53 88, 5 kap. 7 8 andrastycket och 6 kap. 20 8 andra styckel VL. Möjligheten till lagligförklaring gäller ävenmarkavvattningsföretag 7 kap. 36 8 femte styckel VL). Frågan om lagligheten av äldre anläggningar bedömsenligt äldre bestämmelser (se 17 8 i promulgationslagen). Andra stycket motsvarar 13 kap. 3 8 första slycketi ulredningens förslag och 11 kap. 30 8 VL. Syftet med bestämmelsen är främstatt förhindra all del tillkommer avgöranden som strider mot varandra.Stadgandet är tillämpligt oavsett om tillslåndsplikt enligl äldre lag harförelegat eller inle. Bedömningen av anläggningens laglighet skall ske ienlighet med de regler som gällde vid anläggningens tillkomst Qfr 17 8 ipromulgationslagen). Tredje slycket motsvarar 12 kap. 7 8 andra meningenoch 13 kap. 3 8 andra styckel i utredningens förslag. Motsvarighet saknas i VL.Enligt gällande rätt är det endast ägaren som kan begära en lagligförklaring(se 33 1981182. Prop,1981/82:130 514 NJA 1959 s. I) mengenom de nya bestämmelserna får även användaren göra en sådan begäran.Bestämmelserna avser även det fallel att anläggningen inte behöver ändras.Äveri i sådana fall är det nämligen angeläget alt undvika motstridigaavgöranden. Prövning av en anläggningslaglighet kan göras inle bara av domstol ulan även som utredningen harföreslagit vid förrättning. En förrättningsman skall alltså kunna prövalaglighelen av anläggningar som ingår i ell markavvatlningsföretag. Dettainnebär en ändring i förhällande till gällande rätt Qfr 10 kap. 15 och 81 88VL). Jag anser del av processekonomiska skäl vara lämpligl med en sådanordning. Rätlssäkerhetskraven blir enligt min mening i erforderlig månuppfyllda genom att förrättningsmannens beslut i frågan kan överklagas tillvattendomstolen. 6 8 Om ett vattenföretag efter del denna lag har trätt ikraft har utförts utan tillstånd enligl lagen, är förelagaren bevisningsskyldigi fråga om de förhållanden som rådde i vattnet innan förelaget utfördes. Paragrafen motsvarar 12 kap. 8 8 iutredningens förslag samt 2 kap. 26 och 54 88, 5 kap. 8 8, 6 kap. 20 8 iredjestycket och 7 kap. 47 8 VL. I 10 8 promulgationslagen finns en molsvarandebestämmelse för äldre förelag. Förevarande bestämmelse gäller omtillstånd inte har inhämtats, oavsett om tillståndsplikl förelåg eller inle.Den som exempelvis med slöd av 3 8 ulför rensningar utan tillstånd blir alltsåbevisningsskyldig Qfr 2 kap. 36 8 första styckel sista meningen VL). Tillskillnad mot gällande rätt omfattar bestämmelsen även dikningsföretag. Som framhåller i sittremissyttrande tillämpas en motsvarande bevisregel också när ett tillstånd harfåll tas i anspråk innan ersättningsfrågorna har prövats. Denna praxis behöverenligt min mening inte stöd av någon särskild lagregel Qfr prop. 1952; 52 s.53). Särskilda bestämmelser om markavvattning Kapitlet, som molsvarar 6 kap. iulredningens förslag, har behandla' s i den allmänna motiveringen (avsnitt2.11). Kapitlet innehåller med särskilda underrubriker allmänna bestämmelser(1-4 88), beslämmelser om markavvattning och avledande av avloppsvatten (5-888) samt bestämmelser om markavvattning och vägföretag m. m. (9-13 88). Molsvarighet till de av utredningenföreslagna bestämmelserna om verkan av ändrade förhållanden m.m. (6 kap. 4-788 i utredningens förslag) har tagils in bland omprövningsbeslämmelserna i 15kap. Förevarande kapitel motsvarar 7kap. VL saml i vad avser avledande av avloppsvatten 8 kap. 20-24 88 VL.Utredningens förslag innehåller inte någon motsvarighet lill bestämmelserna omavledande av avloppsvatten. I I kap. 4 8 finns en definition av begreppetmarkavvattning och i 2 kap. 6 8 en bestämmelse om all del inle behövs någon vattenrättför att utföra 1981/82:130 515 markavvattningsförelag.Bestämmelserna i 3 kap. 9 8 avser särskilt samfälligheter men hela kapitletgäller även för markavvattningsförelag. Frågan om skyldighet att inhämtatillstånd till markavvattning regleras i 4 kap. 1 och 2 88. Tvångsrätl förmarkavvattning kan erhållas med slöd av 8 kap. 1 8. 12 kap. innehållerbestämmelser om förrättning för handläggning av frågor om markavvattning ochvissa omprövningsbestämmelser m.m. finns som redan har nämnts i 15 kap. Som jag redan har angivit i den allmännamotiveringen (avsnitt 2.11)och i inledningen till avsnitt 4.1 äravsikten all lagen om förvaltning av samfälligheter skall göras tillämplig päsamfälligheter enligt den nya vattenlagen. Särskilda bestämmelser som motsvararde associalionsrättsliga bestämmelserna i 7 kap. 61 -65 88 VL behövs därförinte i den nya vallenlagen. 18På begäran av den som ansöker om tillstånd till markavvattning skall, om det ärlämpligt, markavvattningen anordnas så att den blir till nytta även för annansfastighet. Om ägaren till en fastighet som kan få nytta av markavvattningenbegär det och det är lämpligt, skall markavvattningen anordnas så att den blirlill nytta även för hans faslighet. Ägare av fastigheter för vilkamarkavvattningen medför nytta skall delta i förelaget. Skyldig-hel atl delta iannan markavvattning än dikning föreligger dock endast om det begärs av ägarelill fasligheler som får mer än hälften av den beräknade nyttan av företagel. Första styckel gäller även väghållare som inle ärfastighetsägare, om vägen medför en avsevärd inverkan pämarkavvattningsföretaget. Paragrafen, som molsvarar 6 kap. I 8 i ulredningensförslag, har behandlats i den allmänna motiveringen (avsnitt 2.11). Första stycket i förevarande paragraf motsvarar 7kap. 44 och 51 88 VL. 1 enlighet med ett förslag av harförevarande bestämmelser ändrats i förhållande till utredningsförslaget så alldet tydligt framgår atl en utvidgning av företaget till att omfatta också andrafastigheter än sökandens liksom enligt gällande rätt kräver yrkanden därom avsökanden eller annan som kan få nytta av företaget. När förrätlningsmannen skall ta ställning till huretl företag lämpligen bör anordnas, skall han utgå från vad som har begärts avsökandena oeh dem som har förenat sig med sökandena. Om alla är ense om vilkasom skall delta och ingen annan begär alt förelaget skall utvidgas till hansfaslighet, bör det få ulföras i enlighet med ansökningen. Detta förutsättergivetvis att de allmänna tillådighetsreglerna i 3 kap. inte utgör något hinder.