prop · G503165 · 1981-12-31 00:00:00 — NOhyser alltså starka betänkligheter mot detta undantag i all synnerhet somundantaget avses omfatta inte endast de legala ensamrätterna ulan äventekniska förebilder, yrkeshemligheter och know-how. Gränsdragningenmellan konkurrensbegränsningslagstiftningen och den immaterialrättsligalagstiftningen las upp av patent- och registreringsverket (PRV).Frågeställningen som inte är speciell för förbudsområdel kan dock naturligenredovisas i detta sammanhang. Det är sedan längevedertaget, anför PRV, alt del ligger i samhällets intresse alt stödja vikligaformer av inlellektuellt skapande verksamhet genom att meddela legalaensamrätter. Denna grundsats har varit vägle- Prop.1981/82:165 417 dandeför del svenska lagstiftningsarbetet på immaterialrättens område, vilket senastresulterat i bl.a. varamärkeslagen 1960, patentlagen 1967 med vikliga ändringargenomförda 1978 och mönslerskyddslagen 1970. Genomalt ge rättighelsinnehavaren en skyddad position på marknaden ger man honomäven möjlighet att ekonomiskt utnyttja vad han skapat. Immaterialrältighelernakommer härigenom all utgöra viktiga konkurrensmedel, menar PRV. De ärkonkurrensfrämjande på så sätt all de stimulerar till intellektuellt skapandegenom alt prestationerna kan skyddas. I och med all ensamrätterna utgör ettslags rättsliga monopol kan de dock ha konkurrensbegränsandeeffekter. Dessa är särskilt framträdande inom patenträtten men kan även bhpåtagliga inom mönsterskyddel. Genom möjligheten för en näringsidkare allerhålla Ivångslicens lUl patent eller mönster har man dock sökt motverka sådantutnyttjande av palenl-eller mönslerrätligheter, som slår i strid mot vikligasamhällsintressen. Ävenkänneteckensrätten, dit varumärkesrätten räknas, fyller enligt PRV:s mening enkonkurrensfrämjande funktion genom möjligheten all individualisera ennäringsidkares rörelse och de i denna tillhandahållna varorna och tjänsternatill nytta för samhälle och konsumenter. Skyddet för kännetecken, framför allt varamärkesskyddel,kan i likhet med skyddet för inldlekludla prestationer medföra vissa konkurrensbegränsandeeffekter. Detta har samband med alt varumärken i praktiken inle bara individualiserarohka förelags produkter utan i viss mån differentierar dem i konsumenternasögon. Genom reklampåverkan kan hos konsumenterna skapas märkespreferenser avirrationell karaktär, vilka kan ge förelag en skyddad position i förhållandetill konkurrenter, anför verket. Fråganom gränsdragningen mellan lagstiftningen mot konkurrensbegränsning och den immaterialrättsligalagstiftningen har diskuterats i förarbetena till varumärkeslag, 1967års patentlag, mönsterskyddslag och till de ändringar i patentlagen,som har ägt ram . Utredningenhar på s. 143-145 i betänkandet redogjort för olika departe-mentschefsutlalandeni frågan. Av dessa framgår del att under de mer än två decennier som KBL harvarit i kraft uppfattningen i frågan har undergått en viss förändring. Dennaändrade uppfattning torde ha sin grund dels i näringslivels utveckling motstörre företagsenheter, därvid drivkraften har varit krav på högre effektivitetoch en hårdare konkurrens från ullandel, dels i samhällets slrakturomvandhngmed därtill hörande konkurrenspolitiska ingredienser. 1 de få rättsfall somhar förekommit på detta område avspeglas denna ändrade uppfattning. Utredningenhar också kommenterat utvecklingen i praxis. MD:s avgörande i det s.k. däckdubbsmålet ulvisar alt MD i särskilda fall kan ingripa med stöd av KBLäven mot sådana konkurrensbegränsande avtalsvillkor, som faller inom ramen förpatenträtten. Avgörandet torde även kunna vara vägledande för andra grenar av immaterialrätten.27 Riksdagen1980/81. 1981/82:165 418 Däckdubbsmåletgällde den konkurrensbegränsande effekten av patent. Risken för all sådaneffekt kan uppkomma även pä mönslerskyddsområdel har PRV uppmärksammat isamband med tillämpningen av möns-lerskyddslagstiflning. Ett fall somgäller ett mönsterskyddat avgassystem för bUar har tilldragit sig vissuppmärksamhet och lett till diskussion i massmedia. Företrädare för bl. a.textil- och möbelbranscherna har uttalat farhågor för all konkurrenshämmandemonopol kan skapas genom regislreringsskydd för alltför enkla mönster.Tillämpningen av mönslerskyddslagen medför otvivelaktigt vissaavvägningsproblem. PRV säger sig vara väl medvetet härom och strävar efler altutforma en praxis som även beaktar konkurrensaspekten. Riskenför all otillbörliga monopol tillskapas genom varumärkesregistrering ärdäremot enligt PRV:s uppfattning betydligt mindre. Genom den noggrannhet varmedPRV tillämpar varamärkeslagens krav på särskiljningsförmåga förhindras attoberättigade ensamrätter uppkommer till sådana ord eller figurer som börhållas fria för begagnande av envar i reklam eller eljest i näringsverksamhet. Konkurrensulredningenhar ansett all del även fortsättningsvis bör ankomma på rättspraxis allvidareutveckla vad som bör gälla i fråga om gränsdragningen mellan konkurrensbegränsningslagsliflningensoch den immaterialrättsliga lagstiftningens kompetensområde. EnligtPRV:s uppfattning är del ogörligt all genom lagreglering dra mera striktagränser mellan de olika lagstiftningarnas kompetensområden än vad som redan nukan sägas råda. Normalt måste man acceptera sådana konkurrensbegränsandeeffekter, som uppkommer som en följd av ensamrätternas legitima utövning. Menom dessa effekter kan konstateras vara skadliga, kan det å andra sidan vararimligt att samhället har tillgång till lämpliga och effektiva medel för allmotverka dem. PRVanför vidare att verket delar konkurrensulredningens uppfattning att det ärlämpligt att frågor om gränsdragningen löses i den praktiskarättstillämpningen. För all bekämpa sådana fall av skadlig konkurrensbegränsningsom undanlagsvis kan uppstå även vid rättigheternas normala utövning får manliksom förlita sig på möjligheten till ingripande med slöd avkonkurrenslagstiftningen. Hovrättenför har uppmärksammat att i 10 § CECA-lagen finns intaget ettundantag från braltoprisförbudet. Näringsidkare som följer de föreskrifter somhar meddelats med stöd av denna internationella överenskommelse kan, anförhovrätten, riskera att göra sig skyldig till straffbelagt förfarande enligt KBL.För att motverka den konflikt som följer härav och de som kan uppkommabeträffande andra överenskommelser mellan och främmande makt bordemåhända i 10 § i lagförslaget intas ett undanlag också för sådanainternationella överenskommelser. OcksåKK, NO och SI m.fi. berör förhållandet mellan CECA-lagen och Prop.1981/82:165 419 konkurrenslagstiftningen.KK har gjort en genomgång och anför: Sverigehar i och med frihandelsavtalet med den europeiska kol- och stålgemenskapen() också iklätt sig vissa förpliktelser på stålpris-sättningens område.Dessa förpliktelser är nedlagda i avtalets artikel 20:2. Stadgarna gällerendast sådana järn- och stålprodukter, som faller under CECA-fördraget, det s.k.Parisfördragel. I artikeln ålar sig den all ifråga om priserför leveranser säväl på svenskt område som till den gemensamma marknaden, somverkställs av svenska förelag, garantera huvudprinciperna i (se Parisfördragets artikel 60). Med stöd av den s. k. CECA-lagen(1972:762) har regeringen i särskild kungörelse (1973:720) uppdragit åtkommerskollegiet alt utfärda de till-lämpningsbestämmelser, som erfordras ianledning av de svenska åtagandena i frihandelsavtalet med , artikel 20:2.Så har skett genom kollegiets meddelande nr 1-2 saml 4 angående prisbeslämmelserför vissa järn- och stålvaror (KFS 1973:10/11, KFS 1974:7 samt KFS 1975:16).Frågan uppkommer , hur dessa bestämmelser förhåller sig till den nuvarandekonkurrenslagstiftningen och till den av utredningen föreslagna. På en punkthar statsmakterna redan reglerat denna fråga, nämligen CECA-lagens förklaringatt 2 § KBL (braltoprisförbudet) ej äger tillämpning på tfrågavarandevaraområde, om delta är oförenligt med bestämmelserna i vårt frihandelsavtalmed , artikel 20. Utredningen föreslår i materiellt hänseende inle någonändring på denna punkt. Här kan antecknas, all kommerskollegiels förstameddelande angående prisbeslämmelser på stål-området (KFS 1973:10/11) i § 9ålägger stålproducenterna all i avlal med sina köpare förplikta dessa alliaktta prisreglerna vid återförsäljning av varor i förändrat skick. Grundläggandeför CECA:s prissystem är, alt varje stålproducent självständigt fastställer,publicerar och ändrar sin prislista. Prislistan skall i princip gälla non-diskriminatorisktgentemot alla köpare. Avvikelser från prislistan får ske endast under vissaförutsättningar, bl.a. genom s.k. aUnjering. Kommerskollegiel har i degrandläggande lillämpningsbesläm-mdserna endast i ett avseende auktoriserat ettprissamarbele mellan de svenska stålproducenterna. Det gäller frakllarifferna,vilka enligt CECA:s grundläggande principer skall vara offentliga. Den avSverige valda lösningen på detta offentlighelsproblem har varit att åläggaproducenterna all själva offentliggöra sina tillämpade fraktpriser (meddelandenr 1, 6 §). Kommerskollegiel har godkänt ett förfarande, varigenomstålföretagen i sina prislistor hänvisar till gemensamt (av )fastställd frakllariffpublikation. Del synes angeläget, framföraUt av starkapraktiska skäl, alt det av utredningen föreslagna priskartellförbudet ickeutformas så, all delta förfarande görs otillåtet. Vadsom har sagts om och reglerna i avtal med CECAhar avsett vad som gäller under normala marknadsförhål- Prop.1981/82:165 420 landen.CECA-fördraget ger emellertid möjlighet att tillgripa extraordinära åtgärder dåen "påtaglig krissituation" (crise manifeste) föreligger eller äromedelbart föreslående. Kommissionen kan t. ex. i enlighet med artikel 58 i CECA-fördragetinföra ett bötessanklioneral system med produktionskvolering då gemenskapenbefinner sig i ett sådant krisläge. På prisområdet kan i enlighet med artikel61 i fördraget minimipriser införas om en sådan kris föreligger eller äromedelbart föreslående. Även i detta fall sanktioneras överträdelse mot ettsådant beslut med böter. har trots rådandesvårigheter på den gemensamma marknaden något produktionskvoteringssystem inleinförts. Däremot har minimipriser införts för vissa varor. Dessa minimiprisergäller inle endast vid försäljning på den gemensamma marknaden ulan även vidförsäljning till de EFTA-länder som har avtal med . Någon alinjering elleranpassning till offerter under minimipriser får ej heller förekomma. Alinjeringsförbudelgäller dock inle vid export till de EFTA-länder som inle själva har infört alinjeringsförbudpå sina egna marknader. Inom har även införts syslem medleveransbegränsningar för vissa handelsslålprodukler och på prisomrädel gällersyslem med rekommenderade priser. Genomen brevväxling med kommissionen från har den svenska regeringenbl. a. åtagit sig att tillse att ovan nämnda minimipriser iakttas vid exportfrån till gemenskapen. Brevväxlingen, som gäller till utgången av år1978, får anses utgöra en överenskommen, temporär tolkning av prisreglerna iSveriges avlal med . Ävenom nämnda brevväxling för del endast direkt avser export från Sverigetill gemenskapen påverkar den indirekt genom likabehandlingsprincipen ocksåprisbilden i . De svenska stålverkens prislistor har i praktiken ocksåanpassats till de högre CECA-priserna. Denhär nämnda brevväxlingen kan vara ett exempel på all svenska företagare tillföljd av en internationell överenskommelse kan försällas i en situation där deriskerar alt komma i konflikt med priskartellförbudet. 1 och för sig är detinte heller uteslutet all företagare till följd av någon liknandeöverenskommelse också kan komma i konflikt med marknadsdelnings- och anbudskarldlsförbuden. Eftersom del inte börkomma ifråga alt tillämpa förbud mot åtgärder som är del avsedda resultatet aven internationell överenskommelse eller en ofrånkomlig följd av denna börundanlag för sådana åtgärder göras i någon form. Detta kan exempelvis ske genomall del i 2 kap. 10 § införs ytteriigare ett undanlag med innebörd altförbuden i 2 kap. 6-9 §§ inle gäller ifråga om förfaranden som har sin grund iinternationell överenskommelse som har ingått. Alternativet skulleannars kunna vara all berörda företag ansöker om dispens enligt 2 kap. 11 §,men detta synes mindre tilltalande eftersom förelagen inle själva har tagitinitiativ till dessa förfaranden. Genom att utöka antalet undantag i 10§ meddel ovan föreslagna utformas också lagen så all del ovan nämnda av kollegietsanktionerade frakllariff- 1981/82:165 421 arrangemangetliksom CECA-prisreglernas åläggande all tillverkare i vissa faU är skyldiga attvid sina leveranser till senare handelsled ställa upp villkor i fråga ompriserna vid vidareförsäljning också undantas från förbuden 16-9 §§. Även NO redogör för deåtgärder som har vidtagits på slålområdet inom ramen för CECA-lagensbestämmelser. har den undertecknat enbrevväxling med , vari regeringen bl. a. har åtagit sig atttillse all vissa minimipriser iakttas vid export från till gemenskapen,noterar NO. De nu redovisadeomständigheterna har redovisats i en skrivelse frånkommerskollegium till företrädare för de berörda svenska förelagen. Dessaförelag förväntas handla i enlighet med vad som anges i skrivelsen utan attnågon ytterligare svensk författning utfärdas i ämnet. Vad som här har anförts,skriver NO, torde vara ett exempel på all svenska företagare till följd avöverenskommelse mellan och främmande makt kan försältas i en situationdär de löper risk all komma i konflikt med priskartellförbudet. 1 och för sigsynes del inle heller uteslutet alt företagare till följd av den nu berördaeller eventuellt av någon annan överenskommelse av liknande art också kan kommai konflikt med förbuden i 8 § eller 9 § i förslaget. Eftersomdet inte i fall av detta slag bör komma i fråga att tillämpa förbud bör enligt NO:smening undantag göras i någon form. 1 och för sig lämnar lagförslaget redan enmöjlighet lUl undanlag öppen, nämligen i form av dispens enligt 11 §. Del synesdock mindre tillfredsställande alt näringsidkare, som inle själva lar någotinitiativ till en förbjuden konkurrensbegränsning, skall begära dispens fråndenna. Härtill kommer alt dispensförfarandet framstår som formalistiskt ochonödigt omständligt för fall av detta slag. NO förordar därför alt i 10 §införs ytterligare ett undantag av innebörd all förbuden i 6-9 §§ inle gäller ifråga om ett förfarande som har sin grund i överenskommelse mellan ochfrämmande makt. Ehurudel knappast behöver uttryckas särskilt i lagtexten bör del i förarbelsforminskärpas alt undantaget endast gäller sådana förfaranden som är del direktaoch avsedda resultatet av den internationella överenskommelsen eller enofrånkomlig följd av denna (jfr. s. 139 och 264). I tveksamma fall anser NO attföretagen bör söka dispens. Samtligaundanlag från en viss lag bör anges i konkurrenslagen, anför NO, för all görabestämmelsernas räckvidd överskådlig. Av denna anledning bör undantaget i CECA-lagenfrån bruttoprisförbudet överföras till en ny konkurrenslag medan man i CECA-lagenkan göra hänvisning till denna nya lag. konstaterar att har i och med frihandelsavtalet med deneuropeiska kol- och stålgemenskapen () iklätt sig vissa förpliktelser på slålprissällningensområde. Dessa förpliktelser återfinns i avtalels artikel 20:2. Häri ålar sigden all i fråga om Prop.1981/82:165 422 priserför leveranser såväl på svenskt område som till den gemensamma marknaden, somverkställs av svenska företag, garantera huvudprinciperna i . Fråga uppkommer härvid hurCECA-avtalels bestämmelser förhåller sig till det föreslagna förbudsområdet. Påen punkt har statsmakterna redan reglerat denna fråga, nämligen CECA-lagens(SFS 1972:762) förklaring all 2§ KBL ej äger tillämpning på ifrågavarandevaraområde, om delta är oförenligt med bestämmelserna i vårt frihandelsavtalmed . Utredningen föreslår i materiellt hänseende inte någon ändring pådenna punkt. föreligger av myndigheter godkänt prissamarbele mellanstålproducenter, nämligen i fråga om frakllarifferna, vilka enligt principer skall vara offentliga. Enligt organisationernas meningär det av största vikt all priskartellförbudet inle utformas så att dettaförfarande träffas av förbudet. CECA-fördraget ger dockkommissionen möjlighet all i en påtaglig krissituation tillgripa extraordinäraåtgärder såsom produktionskvolering eller införande av minimipriser.Överträdelse av dessa beslut är sanktionerat med böter. Något produktionskvoteringssystemhar ännu inle införts men däremot har interna leveransbegränsningar till CECA-marknadeninförts. Vidare har minimipriser och orienleringspriser införts för vissavaror. Genom brevväxling mellan och kommissionen och isamband därmed ingånget åtagande från svensk sida har de svenska verkentvingats anpassa sina prislistor till de högre CECA-priserna. Svenska förelagkan sålunda på grand av internationell överenskommelse komma i konflikt med priskartellförbudetframhåller organisationerna. Det kan dock inte uteslutas all konflikt även kanske med marknadsdelnings- och anbudskartellförbudet. Organisationernaframhåller vidare betydelsen av alt svenska förelag inte hindras att medverkatill fullföljande av svenska internationella åtaganden. Organisationernaförordar därför alt det i 2 kap. 10 § införs ett ytterligare undanlag medinnebörd alt förbuden i 6-9 §§ inte gäller i fråga om förfaranden som har singrund i internationell överenskommelse som har ingått. 2.2.7Dispens (2 kap. Il§) MDanför: Lagförslagels 2 kap. 11 § upptar en regel om all dispens kan meddelasfrån de föreslagna förbuden. Enligt utredningen bör till grund för dispensbeslämmdsenläggas de principer som får antas gälla enligt 4§ konkurrensbegränsningslagen,varvid emellertid dessa principer enligt vad som sägs i betänkandet bör kommatill mer klart uttryck i lagtexten. Lika med utredningen finner MD del varavälgrundat all föratsätlningarna för erhållande av dispens i princip lämnasorubbade. MD erinrar emellertid om all ett rekvisit för erhållande av dispensenligt 4 § konkurrensbegränsningslagen utgörs av del förhållandel att - såsomsägs i lagtexten - en konkur- Prop.1981/82:165 423 rensbegränsningkan antas främja kostnadsbesparingar vilka till väsentlig del kommerkonsumenterna till godo. Enligt vad utredningen anför på s. 258 i betänkandetryms i föreslagna lagtextens lokution "på annat sätt bidraga tilleffektivitet inom näringslivet" det fallet all samarbete mellankonkurrenter leder till kostnadsbesparingar som kommer konsumenterna tUl godo.Del bör emeUertid enligt MD:s mening direkt av lagtexten framgå att deneffektivitetsökning som ett samarbete mellan konkurrenter må kunna åstadkommaskall - för att dispens får meddelas - på ett påtagligt sätt komma konsumentertill godo och inle endast leda till större lönsamhet för de samarbetande.Lagtexten bör sålunda kompletteras i detta hänseende. NO anser att formuleringenav dispensbestämmelsen i 4 § i nuvarande KBL jämte doktrinen i och för sig välbeskriver de principer för beviljande av dispens som förslaget syftar till. NOmotsätter sig emellertid inle den utformning som utredningen givit dispensbeslämmdsensom enligt NO kan sägas kodifiera nuvarande praxis. Genom utvidgningen av förbudsområdelkan förväntas en ökning av antalet dispensärenden hos MD, anför iStockholms län. föreslär att möjlighet bör införas förnäringsidkare all anföra besvär hos regeringen när ansökan om dispens avslagilsav . Ett dispensärende kan enligt uppfattninginnehålla frågor som ej kan ses enbart från konkurrenssynpunkt varför denallsidiga bedömning som därmed kan vara påkallad bör kunna ske hos regeringenom beslut gått näringsidkaren emot. Samma synpunkter förs framoch utvecklas av SI m.fi. Inledningsvis slår organisalionema fast att dispensbeslämmdsenbygger på en övervikts-princip så alt sökanden har alt visa att den åtgärd förvilken dispens söks har viss samhällsnytta. Prövningen av hur härmed förhållersig skall exklusivt åligga MD. Genom den utvidgning av förbudsområdel somföreslås av utredningen kan förväntas ett ökat antal dispensärenden.Visserligen har genom vissa generella undanlag från förbudsområdena skapatsmöjligheter till samverkansformer där annars dispensinslitutet framstått somenda utväg. Kvar finns dock de konkurrensbegränsandeåtgärder som faller inom förbudsområdena och för vilka någonundantagsbestämmelse inle är tiUämplig. Del kan inte heller enligtorganisationernas mening hållas för uteslutet all för just dessa fall eller ivart fall en övervägande del av dem dispensärendet rymmer överväganden som gårutöver rent konkurrensrältsliga synpunkter och även innehåUer svåranäringspolitiska överväganden. MD:sprövning av dispensärenden kan sägas huvudsakligen vara och bör så vara avkonkurrensrättslig natur. Detta framgår bl. a. av betänkan-del s. 258: Prop.1981/82:165 424 "Föratt kunna förverkliga lagförslagels syfte måste nämligen domstolen liksom nuäga rätt all pröva alla de negativa följder den konkurrensbegränsande åtgärdenkan få, så länge dessa följder har betydelse från konkurrenssynpunkt. Därförmåste beaktas, förutom samhällsnyttiga följder, också länkbara konsekvensersom är negativa från sådan synpunkt." Ettdispensärende kan dock enligt organisationernas mening aktualisera frågorutanför de rent konkurrensrältsliga. I dessa fall krävs en allsidig bedömningav ärendet med möjlighet att göra bedömningar utifrån ett störrenäringspolitiskt sammanhang. Fördessa situationer kan MD inle anses ha den erforderliga kompetensen. Ettavslagsbeslut på en dispensansökan kan därför objektivt sett framstå såsomalltför ensidigt grundat. Därför bör enligt organisationernas mening möjlighetfinnas för näringsidkaren att anföra besvär hos regeringen när MD har vägratdispens. 1och för sig skulle del kunna göras gällande alt även i missbruksfallen en besvärsrältskulle införas. Enligt den av organisationerna förordade lösningen att fördessa fall bibehåUa förhandlingsförfarandel synes dock effekterna av ettingripande från myndigheterna mot ett visst förfarande bli tillfredsställandebelysta. Detta är inte på motsvarande sätt möjligt i ett dispensärende. Enligtorganisationerna är del därför just i dispensärenden viktigt alt en prövningkommer till stånd med en bred inriktning. Organisationernaerinrar vidare om all man har avstyrkt alt samrådssituationerna träffas avpris- och marknadsdelningsförbuden. För anbudskartellförbudetmedför dock utredningens förslag all redan samråd mellan näringsidkare för attutröna förutsättningar för dispens träffas av förbuden. Utredningen har söktråda bot på denna situation genom alt i motiven undanta samrådssituationer somsyftar till dispensansökan. Sålunda anför utredningen pås. 260 alt "delliggeri sakens natur att samråd, som krävs för en dispensansökan, inle fallerinom ramen för vad som träffas av förbuden i lagförslaget." Organisationernakan inle acceptera alt en så viktig begränsning av det straffbara området blottkommer till uttryck i ett molivultalande. Regeln bör alltså komma till direktuttryck i själva lagtexten. Organisationernapåpekar vidare alt utredningens förslag innehåller möjlighet till dispens frånde enskilda förbuden när vissa förutsättningar är uppfyllda såsom all densamverkan för vilken dispens söks främjar effektiva konkurrensförhållanden påmarknaden, ökar effektiviteten inom näringslivet eller är till fördel förannat allmänt intresse. Dock får för all dispens skall beviljas inle förfarandetbegränsa konkurtensen mer än som är nödvändigt eller i övrigt framstår somolämpligt från allmän synpunkt. Bestämmelsenbygger på en överviklsprindp så att sökanden har all visa all den åtgärd förvilken dispens söks har en viss samhällsnytta. Utredningen anför (s. 258)"all det ligger i sakens natur alt den positiva följden avkonkurrensbegränsning måste vara påtaglig och ha viss omfattning för Prop.1981/82:165 425 attöver huvud kunna anses tala för att begränsningen är motiverad".