prop · G50374 · 1981-12-31 00:00:00 — Om man avskaffar milan kommeråtskilliga svenska fartyg att kunna få problem i utländska hamnar. Åven i övrigihar milan vikfiga funkfioner att fyUa. Den bör följaktligen inte avskaffas. Åveni övrigt kan jag i allt väsentligt biträda utredningens förslag belräffandesjömansrullan. betänkande föreslogs att milan skulle förasenligt lösbladssyslem och alt manskapsförteckningen skulle slopas. Ett systemmed lösbladsmlla infördes i och det har enligt uppgift fungeratbra. Den bundna milan blir på grund av täta Prop.1981/82:74 11 Eftersom Qänstgöringsbesked ändå måste upprättas blir detfråga om en slags dubbel bokföring av besättningarna. Det framstår därförändamålsenligt att övergå till ett system med U sbladsmlla i enlighet medutredningens förslag. Det finns då ingen anledning alt behållamanskapsförteckningen. Jagdelar utredningens uppfattning att det kan bli nödvändigt att behålla denbundna milan under en övergångstid. Det är emeUertid inte nödvändigt att nu laställning i frågan ulan detta kan ske i samband med att de närmareföreskrifterna utformas. Om man under en övergångstid skall arbeta med dubbla rullor,är det självklart att övergångstiden inte får bli längre än som oundgängligenkrävs. Utredningenhar övervägt om sjöfartsboken bör slopas i samband med alt den nuvarandemönstringen försvinner men funnit att den bör vara kvar, dock något förändrad.Boken utfärdas nu av mönstringsförrättarna. kan den utfärdas delsav sjömansregistret, dels av de svenska passmyndigheterna inom och utom landet.Uppgiften att i sjöfartsboken bestyrka sjömannens behörighet kan åläggassjömansregistret, inspektionsdistrikt, verkels inspektionskonlori och vissa konsulat. Delöpande anteckningarna i boken om sjömännens Qänstgöringspe-rioder m.m. kanskötas av befälhavarna och rederierna. Boken bör få en ny utformning och ilikhet med pass, i vart fall för tiordiska medborgare, ges en giUighetstid . bör utfärdas för alla som skrivs in i sjömansregislret,alltså även för utländska medborgare. Undantagna från kravet på sjöfartsbokblir bl.a. de som tjänstgör på statsägda fartyg som används till annat än att iallmän trafik transportera gods eller passagerare liksom intendenturpersonal iviss fäQetrafik. Remissinstansernadelar aUmänt utredningens uppfattning att sjöfartsboken bör behållas. Flerainstanser pekar på det värde som boken har som ett dokument i vilket alla försjömannen väsentliga uppgifter finns samlade. ser med filtfredsställelsepå alt utredningen förordar all sjöfartsboken bibehåUs. I annal fall skuUeSverige bli tvunget all säga upp ILO-konvenlionen (nr 108) angående nationellaidentitetshandlingar för sjömän, vilket vore synnerligen olyckligt. RikspolisstyrelsensläUer sig avvisande till förslaget att polisstyrelse skaU vara en av demyndigheter som inom landet skall utfärda sjöfartsbok. Uppgiften all utfärdasjöfartsbok faller inte inom ramen för den huvudsakligen polisiära verksamhelsom polismyndigheterna skall ägna sig åt. Uppgiften bör enligtrikspolisstyrelsen i stäUet läggas på sjömansregistret, de kvarvarandesjömansförmedlingarna och evenlueUl även på länsarbetsnämnderna. 1981/82:74 12 framhåller att det är särskilt betydelsefullt att sjöfartsbok skaUkunna utfärdas även till andra ombordanställda än svenska medborgare. Därmedkan praktiska problem undvikas vid avlösning av personal i främmande hamnar.Det har inträffat störningar härvidlag, som medfört attsjömannen inte blivit avlöst eller fått sin planerade ledighet förskjutensamtidigt som rederiet har fått vidkännas stora extrakostnader. Fleraremissinstanser har avvisat förslaget alt sjöfartsbok utfärdas för utländskamedborgare med hänsyn till de konsekvenser delta skulle få enligt ILO-konvenfionennr 108. Enligt artikel 5 i konventionen är nämligen den utfärdande statenskyldig att låta innehavaren av sjöfartsboken återvända dit avminst efter utgången av bokens giltighetsfid. anserdet inte riktigt att en utlänning, som tvångsvis har avlägsnats från Sverigemed förbud alt återvända hit , skall ha rätl att resa hit enbartav det skälet att sjöfartsbok har utfärdats här. Om det skulle vara önskvärtall ersätta det nuvarande registreringsbeviset för utlänningar med en bok,skulle i stället en särskild kunna utfärdas. Det bör då,framhåller , klart anges i att den inte ären sådan handling som anges i och att den endast gäller vidanställning hos svensk arbetsgivare och vid hänvändelse till svenskamyndigheter. Föregen del anser jag alt sjöfartsboken bör bibehållas. Visseriigen har den numerainte samma betydelse som identitetshandling i och med att de flesta sjömän harpass. I vissa länder kräver myndigheterna dock att det skall finnassjöfartsbok. När det gäller sjöfartsbokens roll som identitetshandling anserjag det betydelsefullt att , i likhet med övriga nordiska länder, äveni fortsättningen är anslutet fill ILO-konvenfionen nr 108. Detär enligt min mening för tidigt att nu ta slutlig ställning fill frågan om vemsom skall utfärda sjöfartsböcker. Även om det ankommer på regeringen alt beslulai denna fråga vUl jag med anledning av yttrande lämnariksdagen upplysningar om hur jag ser på frågan. En gmndläggandeutgångspunkt är att sjöfartsbok måste utfärdas av myndighet. Detla är ett kravi ILO-konvenlionen nr 108 och beror pä alt boken är en nationell idenfitetshandling. Utredningensförslag att passmyndighet skall utfärda sjöfartsbok är befingat av att antaletsjömansförmedlingar har minskats från 19 till 7. Eftersom sjömännen måste varapersonligen närvarande när sjöfartsbok utfärdas blir det på grund av avståndettU! förmedlingarna mindre lämpligt att föriägga utfärdandet av sjöfartsböckernaenbart till dessa. Efter hela finns det t. ex.sjömansförmedling enbart i . Enligtmin mening behöver sjömännen inte ha möjlighet att få sjöfarlsbok utfärdad påalla platser där det finns passmyndighet i landet. Däremot bör de kunna krävaatt inte behöva resa alltför långa vägar för att fä sin sjöfartsbok. En möjliglösning av problemet kan vara ati 1981/82:74 13 utfärdarsjöfartsbok och att någon myndighet med lämplig regional verksamhet - på 10-15orter i - biträder med att lämna ut sjöfartsböckerna och därvid utföraden nödvändiga identitelskontroUen. Altemativt kan kontrollen göras i sambandmed att ansökningshandlingarna lämnas in, varefter boken får lösas ut påposten. Jagfår således återkomma till regeringen med förslag i denna fråga. Utomriket torde det räcka om utlandsmyndigheterna i de för svensk sjöfartviktigaste hamnarna anförtros uppgiften att utfärda sjöfartsbok. Vad härefter angår frågan humvidasjöfartsbok skall kunna utfärdas även för utländska medborgare håller jag medutredningen om att det är praktiskt att ha möjlighet tUl delta. ILO-konvenfionennr 108 medger ett sådant förfaringssätt. Den kritik som har framförts för altutredningen inte har beaktat effekten av artikel 5 i konventionen har fog försig. för en utländsk medborgare i enlighet medkonventionen har han rält att vistas här av efterutgången av sjöfartsbokens gilfighelslid. Del är uppenbart att man med en sådanordning kan komma i konflikt med utlänningslagstiftningen. För att undvika dettabör, som några remissinstanser har föreslagit, uttryckligen anges attsjöfartsboken för den utländske medborgaren inte är en nationell identitetshandlingi enlighet med konvenfion nr 108. Jag kan i detta sammanhang tala om attmönstringsutredningen i sitt slutbetänkande (avsnitt 6.2) har intagit just denståndpunkten. En följd av förklaringen att sjöfartsboken inte är en nationell idenfitetshandlingär att artikel 5 i konventionen inte blir tillämplig. En utländsk medborgarekan således inte med framgång åberopa sjöfartsboken till slöd för en begäranatt få vistas i . Ifråga om sjöfartsboken har jag samrått även med chefen för . Myndigheternasbemanningskonlroll bedrivs nu i två former. Dels skall mönstringsförrättarna isamband med mönstring vaka över fartygens bemanning, dels kan sjöfartsverketoch vissa utlandsmyndigheter efter företagna inspektioner förbjuda fartyg sominte är bemannade på betryggande sätt att avgå. Båda systemen förbemanningskontroll anses fungera bristfälligt. Om den nuvarande mönstringenavskaffas är det nödvändigt att ett verkligt effektivt system för kontroll avfartygens bemanning skapas. Utredningenförordar att bemanningskontroller i framliden skall utföras på två sätt. Denena metoden är ny och består i bemanningskontroll med hjälp avsjömansregistret. Registret bör föras med hjälp av ADB. Det skall innehållagrunduppgifter dels om fartygen, dels om sjömännen. När Qänstgöringsbeskedkommer in skall uppgifter om sjömännens Qänstgöringspe-rioder på de olikafartygen löpande malas in i registret. Hos registret skall man ha tillgång lillalla registrerade fartygs minimibesättningsbeslut. 1981/82:74 14 inanningskontrollerpå registret skall göras i samband med inmatning av uppgifterna enligt ett mUandesystem och dessutom så snart anledning förekommer. Det skaU gå lill så att manpå ADB-anläggningens bildskärmar slår fram en förteckning över det akluellafartygels besättning som den rapporteras in till registret. Det skall varamöjligt att få fram besättningen antingen vid innevarande lidpunkt eller vidett datum viss lid tillbaka. Den registrerade besättningen skall då kunnajämföras med fartygels minimibesättningsbeslut. Bildskärmar bör fömtom påsjömansregistret finnas hos , dess sju distriktskonlor och hosinspektionskontoret i . Effektiviteten i metoden blir beroende av hurrapporteringen in tiU registret kommer att fungera. Den andra metoden är enfortsatt men utökad kontroll från och utlandsmyndigheternassida direkt ombord på fartygen. I bör dessa operafiva bemanningskonlroUerulföras av sju inspektionsdistrikt som tillförs vissaförstärkningar. Utomlands bör kontrollen i oceanfart och inskränkt oceanfartkunna hållas på en tillräckligt hög nivå av de 17 tillsynsmyndigheterna. Vadsedan gäller trafiken i nordsjöfart och stor kustfart kan inspektionskontoret iRotterdam täcka sitt nuvarande verksamhetsområde som är Engelska kanalen ochsödra . TiU övriga nordeuropeiska hamnar kan inspektörer från skickasut. De operativa bemanningskontrollerna bör givelvis främst sättas in därrisken för brott mol bemanningsbestämmelserna bedöms vara störst. Somett komplement till myndigheternas bemanningskontroller i sjömansregistret ochombord kan man betrakta skyddsombudens och skyddskommittéernas arbete Uksomockså den fackliga verksamheten. RemissinstansernatiUstyrker i allt väsenfiigt utredningens förslag när del gäller bemanningskonlrollen.Flera av dem understryker bemannings-kontrollens betydelse och framhåller attdet är en förutsättning för ändring av mönslringsreglerna alt mönstringensnuvarande bemanningskontroUe-rande funktion ersätts av både operativakontroller på fartygen och av en efterhandskonlroll med hjälp av ett ADB-baseratsjömansregister. Synpunkter av denna innebörd har förts fram avsjöfartsverket, statskontoret. och av flera utlandsmyndigheter. SJförordar all tyngdpunkten läggs på direkt kontroll ombord på fartygen genomsjöfartsverkets och berörda utlandsmyndigheters försorg. Efterhandskonlrollgenom sjömansregistret ifrågasätts starkt av SJ. Sjöfartsverketanser att bemanningskontroll ombord är mer tillförlitlig än efterhandskonlrollgenom sjömansregislret. Bemanningskonlrollen ombord genom tiUsynsmyndighet ärdock dyrare än efterhandskontrollen. Eftersom det ändå mäste finnas e« registertill vilket sjötider redovisas, blir den tillkommande kostnaden för en vidregistret bedriven kontinuerlig bemanningskontroll ganska liten. Prop.1981/82:74 15 bedrivenvid sjömansregislret ulgör därför enligt uppfattning en godoch ofrånkomlig investering. Enligt AMS kommer kontrollen av den ombordanställdapersonalen i efterhand vid sjömansregistret inte bara att bli enklare utan äveneffekfivare då samtliga uppgifter om sjömännen finns på registret. Jagvill för egen del inledningsvis anknyta till följande uttalande i direktivenför mönstringsutredningen. Mönstringentillgodoser ett flertal syften, bland vUka ett av de främsta är bemanningskonlroUen.Denna synes öka i betydelse i takt med att besättningsstorlekarna minskar. Delkan knappast hävdas att bemanningskonlrollen generellt är tUlräckligt effektivi dag. Huvuddelen av bemanningskontrollen utförs av mönstringsförrällare, ochdessa har inte rält att ens vid uppenbara fall av underbemanning ingripa medegna åtgärder. Utredningenkonstaterar för sin del att bemanningskontrollen - som den bedrivs -fungerar förhållandevis bristfälligt. Jag delar utredningens uppfattning ochäven dess slutsats, att man måste skapa ell effekfivare kontrollsystem, om mani framfiden skall kunna avvara mönstringsförrättarna. Del finns flera orsaker fillall bemanningskontrollen inte är effekfiv . En orsak är att sjöfartsverketi alltför liten ulslräckning utför bemanningskonlroUer. Regelmässiga sädanakontroller utförs bara vid verkets Rotterdam-kontor. Vid mönslringsförrältningarlorde det vara sällsynt att hela besättningens sammansättning och närvarokontrolleras. Förrättningarna inskränker sig i allmänhet till granskning avhandlingar rörande de sjömän som mönstrar på och av fartygen. Om antaletpåmönstrande sjömän är Uka stort som antalet avmönstrande utgår man iallmänhet frän att besättningen är fulltalig. Åven om mönstringsförrältarnasgranskning oftast är ofullständig kan man anta all den regelmässiga tillsyn somde utövar av besältningsskiften har en ålerhåUande effekt och bidrar till attbestämmelserna om fartygs bemanning efterlevs. Likväl förekommer alt fartyg iviss utsträckning framförs utan föreskriven bemanning. Försvinner mönstringsförrättarnaulan all någon annan myndighetskontroll sätts i stället ökar risken för överträdelserav bemanningsreglerna. Minimibesättningarnapä svenska fartyg är små och beslår av del minsta antal personer med särskildabehörigheter som behövs för att fartyget skall kunna framföras på ett säkertsätt. Genom anslutning lUl 1974 ärs internafioneUa konvenfion omsäkerheten för människoliv tiU sjöss har vi åtagit oss all se till att vårafartyg är bemannade på betryggande sätl. Reglerna där kompletteras avdetaljerade föreskrifter internationella konvention om normer försjöfolks utbildning, certifiering och vakthållning, . Som enföljd av den utvidgade hamnslals-kontrollen i bl. a. europeiska ochnordamerikanska hamnar får vi räkna Prop.1981/82:74 16 meden alltmer intensifierad tillsyn av utländska fartyg i hamnarna. Därvid kommerinte minst besättningarnas kvalifikationer alt granskas för kontroll av alt deuppfyller krav. En gmndläggande förutsättning förövervägandena kring bemanningskonlrollen är att vi ser fill att vi kan uppfyllavåra förpliktelser enligt konventionerna. Del bör därvid observeras att STCW-konventioneninte har trätt i kraft ännu men att den beräknas göra det kring årsskiftet1982/83. Redan då ges helt andra fömtsättningar än för alt i detaljkontrollera besättningar på svenska fartyg i utländska hamnar. Motbakgrund av vad jag har anfört är det uppenbart att en reformerad mönstringslagslifiningmåste skapa bättre fömtsättningar för en effektiv bemanningskonlroll än de sområder f. n. Enligt min mening skaparutredningens förslag goda fömtsättningar för en effektiv bemanningskontroll.Som jag ser del kompletterar de oHka formerna för kontroU varandra på ettnödvändigt sätt. Självfallet är opera-liva kontroller i samband medinspektioner på fartygen den mest effektiva ålgärden. För all dessa skall gesden önskvärda, preventiva effekten bör de företas i större utsträckning än f. n.och inriktas på den kategori fartyg, där man erfarenhetsmässigt vet attöverträdelser av bemanningsreglerna förekommer. En fömtsättning för attbemanningskontroller skall kunna göras effektiva är att det finns tillgång lillgällande minimibesättningsbeslut för fartyget. Bemanningskontroller på fältetunderlättas självfallet om inspektören snabbi kan få tillgång lill aktuellauppgifter om besättningen och dess behörighet. Det sistnämnda förutsätter enannorlunda registrering än den som finns på sjömansregistret . Förbemanningskontrollen krävs bl. a. uppgifter om fartyget som saknas i dag.Aktuella uppgifter i registret kräver andra rutiner för rapportering dit än desom tillämpas . Med ett aktuellt register kan efterhandskontroller avolika slag göras där och i sin tur ge anledning till kontroller pä vissafartyg. Denbästa kunskapen om bemanningen på fartygen finns helt naturiigt blandpersonalen ombord. Det är angelägel att skyddsombud, skyddskommittéer och de ombordanställdasfackliga organisafioner deltar i strävandena att se lill attbemanningsreglerna efterlevs. Sammanfattningsvisställer jag mig således bakom utredningens förslag till hur bemanningskonlrollenskall anordnas när den nuvarande mönstringsverksamheten har upphört. Redani avsnittet om bemanningskontroll har jag konstaterat att det behövs ett sjömansregislerför att bemanningskontrollen skall kunna göras effektiv. Här skall jag litet utföriigarediskutera uppläggningen av själva registret. Sjömansregislret,som lyder under AMS och är placerat vid sjömansför- Prop.1981/82:74 17 medlingen i , omfattar i huvudsak sjömän som äranställda på svenska handelsfartyg om minsl 20 nettoton. Huvudregislren är ettregister över aktiva svenska sjömän och ett över aktiva utländska sjömän.Dessutom finns två register över icke akfiva sjömän. Registren över de aktivasjömännen gmndar sig främst på Qänstgöringsbeskeden och innehåller uppgifter omsjömännen och deras Qänstgöringstider fill sjöss. Registreringen sker på kortoch utförs manuellt. För attåstadkomma ett effektivare sjömansregister som också ger möjligheter fill bemanningskonlrollföreslår utredningen att registret skall föras med hjälp av en minidator ochatt även uppgifter om fartyg skall registreras. Statskontoret har biträttutredningen med en promemoria som behandlar sjömansregislret . Någonsammanslagning mellan sjömansregislret och andra myndigheters register villutredningen inte förorda, Däremot kan de nuvarande akluella och inaktuellaregistren över svenskar respekfive utlänningar föras samman till ett endadalaregister. För rapportering till och från registret kan datakommunikation,magnetband och handlingar med posten användas. Skyldigheten att rapporteratill- och frånlräde bör åläggas rederierna. I fråga om regisirering och därmed ocksäbemanningskontroll med hjälp av registret förordar utredningen att aUa svenskapassagerarfartyg och alla andra svenska handelsfartyg om bruttoutom vissa statsägda fartyg skall omfattas. Till de registrerings- ochrapporteringsskyldiga fartygen skall också föras inhyrda utländska fartyg medsvensk besättning. Fiskefartyg och deras besättningar skall undantas. Det börobserveras all ett förenklat rapporteringssystem för intendenturpersonal i vissfärjetrafik kommer att tillämpas även i fortsättningen. har redan ansvaret förbemanningskontrollerna ombord. Utredningen föreslår alt även ansvaret för sjömansregislretläggs hos . huvudmannaskap framstårinte längre som naturligt. bör behållas i men desspersonal kan minskas efter en övergång till ADB-registrering. Statskontorets promemoria om ett ADB-baseratsjömansregister bör fogas till protokollet i detta ärende som bdaga 3. Så gott som alla remissinstanser tillstyrker eller lämnarutan erinran utredningens förslag tiU uppläggning av sjömansregistreringen. Ettpar instanser har dock framfört principiella invändningar mot förslaget. Enligt finns del tre grundläggande motivför ett ADB-baserat sjömansregister. Ett sådant behövs för 1. redovisningenav sjömännens sjötid, så att man har ett tillförlitligt underiag förutfärdandet av behörighetsbevis, 2. bemanningskontroU,vilken möjliggörs genom en kontinuerlig redovisning av sjölid, 3. att delskall finnas möjligheter att följa personalutvecklingen inom sjöfarten, så bättre kan bedöma behovet av åtgärder. Registret kan 2 1981/82. 1981/82:74 18 ävenanvändas för bl.a. upplysningar om sjömän liU myndigheter och enskilda och föratt säkra mantalsskrivning för sjömän som saknar fast bostad i land. RSVdelar utredningens uppfattning alt sjömansregistret inte bör slås samman medsjömansskattekontorets dalaregister. Däremot torde administrativa fördelarkunna uppnås även för sjömansskatlekontorets del, om sjömansregistret kommeralt föras med hjälp av ADB enligt rikfiinjerna i betänkandet. UHÅnoterar med tiltfredsställelse alt det föreslagna ADB-baserade sjömansregislretkommer alt innehålla uppgifter om sjömännens utbildning och praktik. EnligtAMS skall sjömansförmedlingarna utrustas med ADB för förmedlingsarbetet underår 1982. Man borde undersöka om förmedlingarna kan få fillgång till uppgifterom sjömännens seglationstider och behörigheter direkt genom att förmedlingens ADB-anläggningsammankopplas med sjömansregistret. Dalainspektionenframhåller att det föreslagna personregistret inte synes medföra andra riskerför otillbörligt intrång i den personliga integriteten än sådana som kanförebyggas med föreskrifter för registret. Inspekfionen är beredd all meddelasådana föreskrifter. Konsulateti är negativt instäUt lill alt sjömansregistret förs över på data ochmenar att personregister inte bör vara databaserade. SJifrågasätter om det över huvud tagel behöver finnas något sjömansregisler. VidSJ har sjöfolket aldrig varit registrerade vid sjömansregistret. Några negativakonsekvenser av detta har inte kunnat konstateras. Det är svårt att förstå attjust sjöfarten skall behöva stå i någon form av särställning. Inom en mängdyrkesområden krävs behörighet, certifikat, yrkeserfarenhet o.d., till exempelinom sjuk- och hälsovården saml inom el- och svetsarbete. Visserligen behöversjötid bli ordentligt registrerad men det förekommer liknande krav på attpraktik och Qänstgöring redovisas inom andra yrkesområden utan alt detfördenskull behövs register. Det naturliga är att lägga ansvaret för regisireringenav sjötid på rederi och befälhavare. Föregen del får jag anföra följande. Jaghar redan i del föregående konstaterat att det behövs ett väl fungerande sjömansregislerför att bemanningskonlroll skall kunna utföras på ett godtagbart sätl. Med anledningav SJ: s synpunkter vill jag, förutom alt hänvisa lill krav som internationellakonventioner ställer på oss, framhålla alt sjöfartsnäringen har fler särdrag ändem jag redan har pekat pä. Ett särdrag är att många svenska fartyg aldrigbesöker svenska hamnar. Dessa fartyg har haft en regelbunden kontaktmed svenska myndigheter genom ufiandsmyndigheternas mönslringsverksamhet.Försvinner denna och även den i offentlig regi anordnade registreringen avsjömän ökar risken påtagligt för alt , som ansvarigt förbemanningen på dessa fartyg, inte skulle kunna följa bemanningsläget påfartygen. Det framstår som oförenligt med våra internationella åtaganden. 1981/82:74 19 Närdel gäller frågan humvida sjömansregistret skall överföras pä data eller intekonstaterar jag alt remissinstanserna allmänt godtagit utredningens förslag.Eftersom det här gäUer att finna en lösning som tillgodoser en rad centralaönskemål noterar jag med tillfredsställelse att alla som är mest berörda av enreform , , redarnas och de ombordanställdas organisationer- ställt sig bakom förslaget lill ny utformning av registret. Självfalletnoterar jag också all de statliga myndigheter, som särskilt har att uttala sigom organisatoriska förändringar av detta slag, nämligen datainspektionen, RRVoch statskontoret, har tillstyrkt utredningens förslag. För egen del anser jag attdet finns så påtagliga fördelar med ett ADB-baserat sjömansregisler allregistret bör läggas om i enlighet med utredningens förslag. Det är för bemanningskontrollensvidkommande ofrånkomligt att ändra registret så att det även blir fartygsrelaterat.Måste registret ändå göras om vore det enligt min mening oriktigt att inte utnytQade möjligheter till effektivisering som datatekniken tillhandahåller. Genom enomläggning av registret kan personalen reduceras, men trols detta kan man få utbetydligt myckel mer av registret.