prop · G5039 · 1981-12-31 00:00:00 — anför att det är svårt att närmare mätaoch bedöma de egenskaper och karaktäristika hos förare som kan ha varitavgörande i en viss olycksfallssituation och att det också är svårt att ienskilda fall förutspå framtida överrisker på grund av sjukdomstillstånd.Styrelsen tillstyrker därför att läkarundersökningen slopas men framhållersamtidigt att hälsodeklarationen måste omarbetas i syfte att uppfånga verkligttrafik-riskabla sjukdomar och kompletteras med information från körkortsansvarigamyndigheters sida, t. ex. att deklarationen ifylls under straffansvar. Länsläkareni anser att den resursinsats som ägnas åt läkarundersökningar isamband med körkort troligen inte står i rimlig proportion till det utbyte manfår. Även länsläkaren i tillstyrker förslaget, om körkortsmyndighetenpå annat sätt kan få kännedom om körkortshavare med sjukdom som kan medföratrafikrisk, t. ex. genom större medverkan från läkarnas sida. Liknandesynpunkter framför länsläkaren i . som dock inte tror påutredningens förslag om en större medverkan från läkarnas sida. iUppsala län kan också tillstyrka förslaget om utredningens förslag om anmälningspliktför läkare genomförs. Professorn anser inte heller att utredningen harlyckats visa att hälsodeklarationen fortsättningsvis bör vara tillräcklig förkontroll av körkortssökandens hälsotillstånd. Som en ren besparingsåtgärdskulle man dock enligt Aldman kunna tänka sig att slopa läkarundersökningeneftersom en sådan åtgärd sannolikt inte kommer att öka trafikolyckor med bil inågon alltför hög grad. .ven VTI är positivt till förslaget men anser att detmedför vissa risker för att defekter inte upptäcks vid körkortsgivningen ochframför allt för att senare uppkommande relevanta defekter inte påverkarkörkortsinnehavet. VTI föreslår därför en obligatorisk skyldighet för läkareoch optiker att anmäla trafikriskabel sjukdom efter samråd med patienten. VTIförordar dessutom ökade dispensmöjligheter från de körkortsmedicinska kraven.Både VTI: s egen forskning och flera andra forskargruppers resultat visarnämligen att mänga kompenserar en förvärvad eller medfödddefekt, sä att de kan köra pä ett icke trafikfarligt sätt. TSV delar utredningens uppfattning att den obligatoriskaläkarundersökningens värde frän trafiksäkerhelssynpunkt inte motiverar en sästor läkarinsats som redovisats. M.Svenska läkaresällskapet och anför liknande synpunkter.Länspolischefen i län tror inte att det är möjligt att inom engodtagbar kostnadsram ändra läkarundersökningarna sä att de blir effektivare. 1 fråga omikraftträdandet anför att följande frågor först måste lösas: 1)Utformningen av hälsodeklarationen. 2) utformningen av synprövningen ocheventuell ändring av föreskrifter för legitimerade optiker, 3)klarläggande av och trafiksäkerhetsverkets ansvarsområden närdet gäller hälsokrav på fordonsförare. Docenten tillråder att förslagetgenomförs först sedan apparatur och lämpliga personalgrupper kunnat knytas tillsynprövningen. vill också att man avvaktar tills detfinns en preciserad metodik för synfältsundersökningar och tillgängligapparatur. Prop.1981/82:9 64 synpunkter framförs av . Länsläkareni framhåller att uppenbara svårigheter uppstår när länsläkarorganisalionenupphör den och att man därför bör avvakta med att slopaläkarundersökningen tills en något så när stabil situation har uppstått efter socialstyrelsensorganisationsförändring. KAK befarar också att det kommer att medföra storaomställningsproblem om läkarintyget slopas som man också slopar länsläkarorganisalionen.KAK anser därför alt man bör avvakla med utredningens förslag tills det finnskonkreta förslag till lösningar på detta problem. MHF anser att det börundersökas hur representativt urvalet av de läkarundersökningar är somutredningen granskal innan man vidtar andra åigärder. som alliså avstyrker förslaget, anser det fräntrafiksäkerhetssynpunkt lika angeläget att motorcyklister och privatbilisterblir föremål för läkarundersökning i samma omfattning som avses gälla föryrkesförare. De flesta remissinstanserna instämmer med utredningen iatt läkarundersökningen för yrkesförarna bör behållas. Länsläkaren i län anför med instämmande avsocialstyrelsen: .angående yrkesförare och medicinsk kontroll sä är detlogiskt sett svårt alt se skillnaden mellan behovel av ingående medicinsk kontrollav lokförare, piloter m.fl. och exempelvis busschaufförer. Kravet på iredjemans säkerhet är ju väsentligt högre ur medicinsk synpukt även inom andrasektorer exempelvis som livsmedelsbranschen med ärlig kontroll av visspersonals medicinska status. En periodiskt återkommande hälsokontroll avyrkeschaufförer är inle en jämlikhetsfråga för olika yrkesgrupper utan mera enfråga om på vilken nivå vi vill lägga tredje mans säkerhet. Med den inriktningvi har för att utnyttja allmänna kommunikationsmedel förefaller delorimligt alt särskilt när det gäller bussförare vi inte har infört en medicinskkontroll av dessa. En periodisk hälsokontroll bör därför införas och knytaspraktiskt lill yrkesutövningen och inte till innehavet av ett vissl körkort. 1första hand bör denna kontroll införas för busschaufförer och taxiförare somju direkt ansvarar för ett större antal passagerares säkerhet. Införandet av ensådan bestämmelse skulle på intet sätl vara unik, vilket bl.a. framgår av ulredningstextenpä sidan 33 angående bussförare i . Man får vidare förutsätta atl denmedicinska kontrollen av högre körkortsvalörer skall innebära att en förstautsortering av olämpliga förare sker redan innan vederbörande blivityrkesverksam. Därigenom kommer således den periodiska undersökningen alt enbartgälla nya sjukdomsfall. system som borde ge en tillräckligt högsäkerhetsnivå för denna yrkesgrupp. Länsläkaren anser därför atl ulredningen borde ha tagitsteget fullt ut och föreslagit inte bara den obligatoriska läkarundersökningenvid körkortsgivningen utan också en periodisk hälsokontroll. TYA/Transporthälsan delar utredningens åsikt althälsokontrollen av yrkesförarna bör behållas. Den bör dessuiom förbättras ochföljas upp med periodiska hälsokontroller. Man bör också överväga att kopplaundersökningen lill den typ av arbete som förarna utför oberoende avkörkortsklass. TYA/Transporthälsan anser vidare att utbildningen tillyrkesförare inte bör påbörjas förrän körkortstillståndet och läkarintyget harutfärdats. Om den nuvarande läkarundersökningen avskaffas för lägrekörkortsklasser på grund av atl den visat sig sakna realvärde när det gälleratt Prop.1981/82:9 65 upptäcka hälsobrister, kan undersökningen enligtsocialstyrelsens mening inte heller behållas för yrkesförare. I slället bör ettsyslem med periodiska hälsokontroller för yrkesförarna övervägas. Kontrollernabör enligt styrelsen i första hand ske inom branschorganisationernasföretagshälsovård. Dessa frågor kräver emellertid enligl styrelsens uppfattningytteriigare utredning. Länsläkaren i anser att läkarintyget kan slopasi alla körkortsklasser om körkortsmyndigheten på annat sätt kan få kännedom omkörkorlshavare med sjukdom, som kan medföra trafikrisk. Samma uppfattning harlänsläkaren i . TSV anser atlden nuvarande läkarundersökningen bör bestå bara för buss- och taxibehörighet.Gällande regler tillåter nämligen att man kör tung laslbil på ett B-körkort omdet inte är yrkesmässig trafik och för bl.a. yrkeschaufförerna finnsförelagshälsovården. anser också att läkarintyget bör behällas bara förbuss- och taxiförare. Enligt behöver förslagängssökande avkörkort för klasserna A, B. C och E aldrig avbryta sin utbildning pä grund avmedicinska skäl. medan detta däremot ibland händer sökande av körkort för Deller laxibehörighel. STR-skolorna rekommenderar därför sina elever att genomgåläkarundersökningen innan utbildningen för D- och taxibehörighet påbörjas. KAKifrågasätter logiken i att slopa läkarintyget bara för vissa körkortsklasser. Mhar en liknande uppfattning och tillägger atl en betryggande medicinskkontroll redan finns genom att yrkesföramtbildningen till mycket stor del skerinom AMU, försvaret och efter anställning hos ett trafikföretag. Ulredningens förslag om synprövningen har tillstyrktseller lämnats utan erinran av de fiesta instanserna. anser att en hälsodeklaration och ett inlygfrän läkare eller legitimerad optiker beträffande synskärpa och synfält börkunna ersätta del nuvarande förfarandet. Något krav på mörkerseende skullesåledes inte uppställas. En legitimerad optiker är kompetent att utföra synskärpeprövningen,men inte synfältsprövningen. Under förutsättning att optikern utbildas i den s.k. Donders metod för prövning av synfältet anser emellertid styrelsen atloptikern kan ges särskild behörighet att pröva synförmågan hos kökortssökanden. DocentenLinder, som inte kan tillstyrka förslaget atl t. v. låta sökanden genomgå baraett synskärpeprov, anser att synprövningen med stor säkerhet kan ulföras isärskild apparatur, eftersom tekniken för denna redan är välkänd. Enligt Linderligger svårigheten f n. i att hitta en lämplig personalgrupp som kan ulföraundersökningarna. anser att undersökningarna bör utföras av en oftalmologassistentpå ögonläkares ansvar. Dessa personer skulle kunna vara knutna tilllänsstyrelsens körkortsavdelning. anser dock att resursersaknas för att genomföra förslag inom överskådlig tid. VTI framhåller att studier som ulförts vid VTI avseendehur synfälts-bortfall inverkar på lämpligheten som fordonsförare visar att ävenrelativt stora synfältsinskränkningar kan kompenseras, men att de individuellavariationerna är stora. Enligt VTI är det av synnerlig vikt att resurser ställstill förfogande för att t. ex. ta fram gränsvärden för minsta generellttillåtna 1981/82:9 66 Över huvud tagel råder enligt VTI stor osäkerhetom de körkortsmedicinska gränsvärdena pä ett flertal områden.Forskningsbehovet är alltså myckel stort. har ingen invändning mot att undersökningen görs av annan änläkare förutsatt att behörighets- och utbildningsfrågorna diskuteras vidare.Däremot anser sällskapet atl undersökningen av synfältet och mörkerseendetmåste finnas kvar. Även avråder från att prövningen avsynfältet och mörkerseendet slopas. anför att det föreslagna synskärpeprovet med fördelkan ske vid trafikskolan, som vid tveksamhet kan hänvisa till optiker ellerögonläkare. STR-skolorna är beredda atl lämna sina elever denna servicekostnadsfritt. Även i denna del har remissinstanserna i huvudsak godtagitutredningens förslag. Flera instanser befarar emellertid atttillförlitligheten av deklarationerna kommer att minska när de inte längreavlämnas inför läkare. Rättsläkarrådetsrätispsykiatriska sektion anser atl sökanden bör åläggas alt ta konlakl medläkare om han är oviss om hur en viss fråga i formuläret skall besvaras.Formuläret bör gås igenom under körkortsutbildningen på ett tidigt stadium.Rådets allmänmedidnska sektion poängterar vikten av att formuläret utformas såatt det blir ett effektivt inslrumenl för att upptäcka trafikriskablasjukdomar. Rådets stora erfarenhet i körkortsmedicinska frågor bör utnyttjasvid utarbetandet av hälsodeklarationen. Distriktsöveijäkaren anser detviktigt att hälsodeklarationen och syntestet görs innan utbildningen påbörjas. Professorn och förste stadsläkaren ocksä att hälsodeklarationen måste arbetas om så att den blir etteffektivare instrument. De tar också upp frågan om när deklarationen böravlämnas. ansluter sig till uppfattningen att den bör avlämnas innankörkortsutbildningen påbörjas. TSV anser att informationsmaterial om trafikriskablasjukdomar bör tillställas såväl körkortssökande som trafikskolor. Enligt TSVbör hälsodeklarationen avges inför en tjänsteman vid körkorlsmyndigheten. Ensådan rutin skulle enligt verket bli relativt enkel om de lokala polismyndigheternafick besluta om körkortstillstånd. Verket aktualiserar därför på nytt etltidigare förslag alt överföra denna beslutsfunktion från länsstyrelserna tillpolisen. föreslår att hälsodeklarationen görs i trafikskolormed möjlighet till biträde av skolans personal. Detta kan lämpligen ske vidinskrivningen i skolan, eftersom instämmer i utredningens mening att körkortstillständbör utfärdas innan förarutbildningen påbörjas. TYA/Transporthälsan befarar atl utredningen varit alltföroptimistisk i sina förhoppningar på hälsodeklarationen, men anser det möjligtatt deklarationen kan göras effektivare. E. Periodisk hälsokontroll - anmälan till körkortsmyndighet I denna del har utredningens förslag fått ett blandatmottagande. Några anser att läkarnas anmälningsplikt bör skärpas ytteriigare,andra att förslaget är väl avvägt och andra åter att läkarna inte bör ha någonovillkorlig anmälningsplikt. 1981/82:9 67 RPS finner det inte förenligt med trafiksäkerhetensintresse alt en läkare skall kunna underlåta att göra någon anmälan när körkortshavarenär olämplig att inneha körkort. Länsläkaren i län anser atl den prakliskaeriarenhelen talar för att man får en skärpning så att läkarna blir skyldiga atlanmäla. Enligt länsläkaren bör anmälningsskyldighelen gälla de fråntrafiksäkerhetssynpunkt mesl allvarliga fallen, dvs. alkoholism, gravarepsykisk sjukdom och eventuellt epilepsi. Läkaren bör samråda med patienteninnan anmälningen görs, men inte vara skyldig atl göra det. eftersom en delläkare i praktiken har haft svårigheter alt klara det psykiska tryck deltainnebär. Länsläkaren i ifrågasätter om inte anmälningsplikten börfinnas även vid svär epilepsi, psykisk sjukdom och diabetes med betydande ögonbotlenförändringar. TSV anseratt den obligatoriska anmälningsplikten vid alkohol- eller drogberoende börgälla även innan beroendet utvecklats till ett sjukdoms-eller defekttillstånd.Vidare bör enligt verket även optiker ha en rapporteringsskyldighet i de fall körkortshavarensaknar tillfredsställande trafiksyn. Länspolischefeni län framhåller att det är väsentligt atl sä långt som möjligtklarlägga vilka sjukdoms- eller defekttillslånd som bör betecknas somspeciellt trafikfarliga så alt läkarnas anmälningsplikt till körkortsmyndighetensedan kan författningsenligt omfatta dessa sjukdomar. Sjukdomar eller defektersom är av mindre betydelse vid bilkörning bör enligl länspolischefen anmälas enliglnuvarande regler. De som i huvudsak tillstyrker förslaget anför bl. Professorn framhåller de stora risker somalkoholförtäring och alkoholberoende orsakar i trafiken. Han tillstyrker därförutredningens förslag lill anmälan av läkare. Även förste stadsläkaren sig lill utredningens förslag men uttrycker tvivel ommöjligheterna alt få läkarna alt anmäla alla de fall av alkoholberoende därtrafiksäkerheten kan bli lidande. Länsläkaren i tillstyrkerförslaget med de tilläggen dels att eller annan lämpligmyndighet bör utfärda anvisningar om periodiska kontroller av trafikfarligasjukdomar och om vilka sjukdomar som är hinder för körkort, dels att körkorlshavarnabör vara skyldiga att själva anmäla sådana förändringar i hälsan som är hinderför körkort. Länsläkaren i län anser inte att ulredningen på ett fulltklargörande vis har tagit ställning lill den svåra frågan om läkarens anmälningsskyldighet.Enligt länsläkaren bör nykter-hetsproblemaiiken inte gälla bara alkoholmissbrukutan också annat drogmissbruk. i anser att medalkoholmissbruk bör jämställas narkotikamissbruk och alt anmälan skall kunna görasäven beträffande den som har traktorkort. VTI är i princip positivt till förslaget underförutsättning att begreppet alkoholmissbruk kan definieras pä elt belryggandesätt. MHF finner att mycket talar för att man skärper läkarnasanmälningsskyldighet och tillstyrker vad utredningen har anfört omobligatorisk anmälan vid alkoholmissbruk. ATf haren liknande inställning. Många anser emellertid att man inte bör utöka läkarnasanmälningsplikt så som utredningen föreslagil. avstyrker förslaget om obligatoriskanmälningsskyldighet för läkare vid sjukdom eller defekttillstånd som har singrund i alkoholmissbruk. I detta instämmer distriktsöverläkaren som dessutomföreslår att en ny hälsodeklaration avlämnas efter . rättspsykiatriska sektion anser attpatienten skall ha Prop.1981/82:9 68 ansvaret för anmälan och att läkaren skall vara enmedhjälpare och rådgivare. Professorn avslyrker ocksä anmälningsplikt vidalkoholberoende. Det skulle kunna avhälla någon frän atl söka vård. Ottossonanser vidare att det är något otympligt att låta läkaren och patiententillsammans skriva anmälan - det borde räcka med att läkaren informerarpatienten om alt anmälningen har gjorts och på begäran företer en kopia av den. Länsläkaren i invänder att ulredningenavspeglar den oklarhet beträffande begrepp som finns i debatten omalkoholproblem. Uttrycken alkoholproblematiker, alkoholberoende och alkoholistanvänds utan närmare definitioner och utan något försök till skattning avgruppens storlek. En anmälningsskyldighet beiräffande sjukdoms- och defekttillslåndsom har sin grund i alkoholmissbruk skulle enligt länsläkaren sannolikt tyvärrendast få en mycket marginell betydelse när det gäller alt finna den sloragrupp av människor som använder alkohol pä elt omdömeslösl sätt och som kör biltrots att de är alkoholpåverkade. Länsläkaren invänder också att utredningengenomgående behandlar alkoholbruket i samband med bilkörning som en sjukdom. Länsläkaren i anser ulredningens förslag omläkarnas medverkan myckel tilltalande, men är ytterst iveksam om del är en framkomligväg alt föreskriva obligatorisk anmälningsplikt vid alkoholberoende. M finner den ovillkoriiga skyldigheten atl göra anmälantill körkorlsmyndigheten vara etl utslag av förmynderi som kan fä allvarligakonsekvenser. Svenska läkaresäUskapet kan inte heller acceptera enovillkorlig anmälningsplikt. Dels ställs läkaren inför svära avgöranden omtillståndets karaktär och art, dels kan anmälningsplikten verka återhållandepå patienternas motivation atl söka hjälp. Båda remissinslanserna kan dock i och för sig acceptera utredningensförslag om anmälningsskyldighet som förutsätter en nyanserad bedömning av närinformation till körkortsmyndigheten bör lämnas. Även TYA/Transporthälsan avstyrker den obligatoriskaanmälningsskyldigheten. I stället bör samhället skärpa Irafikövervakningen ochöka den från trafiksäkerhetssynpunkt nödvändiga tillsynen, men inle genom attpålägga vårdsektorn polisiära uppgifter. Flera instanser tar i denna del upp frågorna kring LOB-omhändertagan-dena. Distriktsöverläkaren framhåller all del finns självklarareformer för att fånga in missbrukare än att beordra anmälningsplikt för läkare.Han tänker då på förslaget att låta polisen rapportera samtliga LOB-omhändertagandentill körkortsmyndigheten. Professorn anser alt det är principielltfelaktigt alt utöka läkarnas anmälningsplikt pä grund av alt andra källor tillkunskap om missbruk inte utnyttjas. Den förnämsta källan bör enligt Ottossonjust vara rapportering av LOB-fallen. Även RPS och pekar på atl problemen medidentifiering och rapportering av LOB-fallen bör lösas. Länsläkaren i framhåller atlomhändertaganden enligl LOB troligen i minst lika slor utsträckning beror på socialaoch ekonomiska faktorer som av alkoholmissbruk. De omhändertagna utgör därfören myckel selekterad grupp av alkoholproblematiker. 1981/82:9 69 Sammanställning av remissyttrandena överdepartementspromemorian (Ds K 1980:5) Vissa registreringsfrågor i anslutningtill socialtjänstreformen Yttranden över promemorian har avgetts av riksåklagaren(), kammarrätten i , (), datainspektionen,, trafiksäkerhetsverkel (TSV), luftfartsverket, statskontoret,(), länsstyrelsernas organisationsnämnd (), länsstyrelsernai , . ochJämtlands län, länsnykterheisnämnden i . samarbetsorganet (Ju1968: 59) för rättsväsendets informationssystem (), LTO/(Ju1978:03), organisationskommittén (S 1979: 12) för ,brottsförebyggande rådet (BRÅ), Kungl. Automobil Klubben (KAK), (), (), för trafiksäkerhetensfrämjande (NTF) och . Länsstyrelserna i län och harbifogat yttranden från socialkonsulenterna i länen och iVästernorrlands län har bifogat yttranden frän polisstyrelserna i ochSundsvalls polisdistrikt och från sociala centralnämnden i Örnsköldsvikskommun. Förslagen har tillstyrkts utan några reservationer ellerandra anmärkningar av RÅ. RPS och RRV. har inte haft några synpunkterpå förslagen. Promemorian innefattar inle något ställningstagande tillfrågan om behovel av en registrering av nyklerhelsanmärkningar. Flerainstanser har ändå tagit upp den frågan. De som uttryckligen förordar någonform av registrering är awwflnviJ/e/j / , i Jämtlandslän. MHF och NTF. Som skäl anförs att kravet på skötsamhet i nykterhetshänseendeför atl få körkort förutsätter att körkortsmyndigheterna får reda på eventuellanyklerhelsanmärkningar. Närde sociala nämndernas uppgiflsplikl upphör, måstedärför uppgifterna fäs från något annat häll. Socialkonsulenlerna i anser ocksä atlkännedom om LOB-omhändertaganden är av stor betydelse för körkortsprövningen.eftersom erfarenheten visar att sädana omhändertaganden ofta är ett uttryckför begynnande eller ibland långt gående alkoholmissbruk. Konsulenterna är emellertidtveksamma inför motivel atl slopa de sociala nämndernasrapporteringsskyldighet. De anser att man har överbeionat de negativa följdernaav denna. En registrering väcker frågan om individens integritet idatasamhället. Denna bör enligl konsulenterna vägas mot motiven till att slopade sociala nämndernas rapporteringsskyldighet. kan godla att körkorlshavarna registrerasmen anser det inte lika självklart att registreringen bör omfatta även dem sominte har körkort. Styrelsen anser del sannolikt att en del av de ärenden somskulle omfattas av den utvidgade registreringen återfinns bland ärenden somredan är kända av socialnämnden och där nämnden yttrar sig pä länsstyrelseseller domstols begäran. Styrelsen utgår från att medver- 1981/82:9 70 kan i bl.a. körkorlsärenden i stort sett blir densamma somde sociala nämndernas är . Statskontoret är myckel tveksamt till en registrering.Eftersom LTO/ LOB-ulredningen överväger frågan huruvida omhändertaganden pågrund av berusning bör anses ha sä stor betydelse för körkortsprövningen alt enregistrering för detta ändamål är motiverad, anser statskontoret atl man bör avvaklaresultatet av utredningens arbete. Även i län. LTO/,BRA och KAK har liknande synpunkler. BRA kan dock tillslyrka en registreringnu. men bara som elt provisorium. TSV och MHF anser alt även alkohol- eller narkotikabetingadeomhändertaganden enligt LTO måste registreras. Orsaken lill omhändertagandetär ju i dessa fall densamma som vid omhändertagande enligl LOB. Enligl MHF drasannars en opäkallad gräns mellan offenllig och annan berusning. Även BRA anser atldel är sakligt omotiverat atl bl.a. i regislreringshän-seende göra någonskillnad mellan sådana omhändertaganden. Kammarrällen i och LTO/LOB-ulredningenanser all omhändertaganden enligt LTO inle behöver registreras. Kammarrätten i Gäleborg, BRA och MHF efterlyser en lösningav identifieringsfrågan om en registrering av alla LOB-omhändertaganden skallske. De fiestainstanserna inslämmer i förslaget att, om en registrering skall ske, denna börgöras i den del av körkorlsregislrels belaslningsdel som förs av TSV. SARIpåpekar alt i BROTTSRI, dvs. den grupp av system av rättsväsendetsinformationssystem som rör polis- och åklagarväsendet, de allmänna domstolarnaoch kriminalvården, ingår enbarl uppgifter om brott. Den principen harupprätthållits allt sedan starten av det s.k. RI-projektei. anser det vikliglatl denna princip upprätthålls i ADB-system av den storieksordning som det härär fråga om och att man av integritets- och säkerhetsskäl inle bör göra någotavsteg frän principen. Länsstyrelseni lim och M anser emellertid all registreringen bör ske inom Rl-syslemet.Även datainspektionen anser att registreringen bör skötas av polisen. Enligtdatainspektionen bör det inle förekomma alt i körkortsregistrel ta in uppgifterför atl de skall finnas till hands om och när någon söker körkort.Ifrågavarande uppgifter är av allmän karaktär och används även i andrasammanhang än körkortsprövning. Registreringen bör därför enligt inspektionenhandhas av den myndighet som gör omhändertagandena och som sedan ocksåanvänder uppgifterna i sin verksamhet.