prop · G503130 · 1981-12-31 00:00:00 — Paragrafen, som motsvarar 7 kap. 148 första stycket VL och 6 kap. 10 8 i utredningens förslag, innebär alt detidigare paragraferna görs dispositiva och inte heller kan åberopas mot en domeller elt förrättningsbeslut. Detta gäller dock inle markägarens rätt alt påegen bekostnad fä till stånd de åtgärder som behövs. Enligt 7 kap. 14 8 andra stycket VLfår bestämmelser som insKränKer väghållarens rätt alt få lill stånd avloppgenom väg eller järnväg inte meddelas i samband med expropriation. Jag anser iliKhet med ulredningen atl en sådan bestämmelse är motiverad.Bestämmelsen har därför inte fåll någon motsvarighet. Jag kommer att senare taupp frågan om upphävande av den hänvisning till bestämmelsen som finns i Ikap. 6 8 expropriationslagen. 13 8 Bestämmelserna i 9-12 88 gäller också i fråga ombanvallar för järnvägar, tunnelbanor och spårvägar. Paragrafen, som molsvarar 6 kap. II 8 i utredningens förslag, har behandlatsi den allmänna motiveringen (avsnitt 2.11). 7 kap. 15 8 VL. Som jag har anfört i den allmännamotiveringen bör järnvägslagen upphävas (se 2 8 i promulgationslagen). Kapitlet, som saknar molsvarighel iVL och utredningsförslaget, har behandlats i den allmänna motiveringen (avsnitt2.12). Kapitlet innehåller med särskilda underrubriker allmänna bestämmelser(1-3 88) saml bestämmelser om gemensamma anläggningar för bevattning (4-6 88)och fördelning av kostnader (7-9 88). Prop,1981/82:130 525 1 1 kap. 4 § finns en definifion av begreppetvattentäkt. Lagen innehåller däremot inle någon definition av begreppetbevattning. Enligl 2 kap. 6 8 behövs del inte någon vattenrätt för vattentäkterför bevattning. Bestämmelserna i 3 kap. 9 8 om jämkningar i vattenförelagsutförande avser särskill samfälligheter men hela kapitlet gäller även förbevattningsföretag. Frågan om skyldighet att inhämta fillstånd till bevattningregleras i 4 kap. I och 2 88. Enligt 7 kap. 2 8 kan tvångsdelaktighet kommafill stånd i en vattenreglering för bevattning. kan erhållas med stöd av 8 kap. 1 8. Påskäl som har angivils i den allmänna motiveringen (avsnill 2.12) har det avutredningen föreslagna anmälningsförfarandet för yt- och grundval-tentakler (12kap. 2 8 i utredningens förslag) inle fått någon molsvarighet i den nya lagen. Frågorom bildande av bevattningssamfälligheterprövas av i samband med frågan om tillstånd till vattentäktför bevattning. 13 kap. innehåller bestämmelser om vattendomstolenshandläggning och vissa omprövningsbestämmelser finns i 15 kap. Som jag redan har angivit i den allmännamotiveringen (avsnitt 2.12) och i inledningen lill avsnitt 4.1 är avsikten attlagen om förvaltning av samfälligheter skall göras tillämplig påsamfälligheter enligt den nya lagen. 1 8Enligt detta kapitel kan bevattningssamfälligheter bildas för fördel ning av vatten. Paragrafenhar behandlats i den allmänna motiveringen (avsnitt 2.12). Bevattningssamfälligheter kan bildas med uppgiftatl enbart ha hand om fördelningen av vattnei. Samfälligheten kan emellertidockså få hand om utförandet och driften av gemensamma anläggningar förbevattning. Möjligheten att bilda bevattningssamfälligheterenligt den nya vallenlagen utesluter i fortsättningen en tillämpning avanläggningslagen för molsvarande fall (se undantagsbestämmelsen i 1 8 andrastycket anläggningslagen). 2 8Om flera ansöker om tillstånd till vattentäkt för bevattning ur samma vattentillgång och vattnet behöver fördelas mellan dem, får som villkor för tillstånd bestämmas alt tillståndshavarna skall ingå i en samfällighel för en sådan fördelning. Om särskilda skäl föreligger, får även bestämmasatt de för vilka tillstånd fill vattentäkt för bevattning redan har meddelatsskall ingå i samfälligheten. Om, sedan en samfällighet har bildats, någon gör enansökan om tillstånd till en ny vattentäkt för bevattning ur sammavattentillgång, får i samband med beslul om tillstånd till vattentäkten somvillkor för tillståndet bestämmas alt tillståndshavaren skall ingå isamfälligheten. 1981/82:130 526 Paragrafenhar behandlats i den allmänna motiveringen (avsnitt 2.12). skall självmant bedöma om det finnsbehov av en samfällighetsbildning resp. anslutning av tillståndshavare till ennybildad eller befintlig samfällighel. Del krävs alltså inle något yrkandedärom i det aktuella målet om tillstånd till vattentäkt. Samfällighetsbildning enligt denna paragraf börockså kunna ske när flera som önskar bevattna ansöker om ett gemensamt uttag avvatten genom en gemensam anläggning. Förutsättningen för paragrafens tillämpningär dä atl de inte redan har bildat någon juridisk person, l.ex. etlhandelsbolag eller en förening, för ändamålet saml atl sökandena begärvattendomstolens medverkan för fördelningen av vatten. Om samtliga sökande i nuavsett fall anser sig Kunna vara utan särskilda fördelningsbestämmelser, börnågot förordnande om samfällighetsbildning inle meddelas. En tillståndshavare som skall anslutas medtillämpning av andra slycket i förevarande paragraf måste alltid beredastillfälle att yttra sig i målet. Även den som har tillstånd errligt VL kan tvångsvisanslutas lill en bevattningssamfällighet med tillänrpning av andra slycket. En anslutning av en äldre tillståndshavare grundarinte någon rätt att besluta om inskränkningar i hans tillstånd. Om sådanainskränkningar emellertid är nödvändiga för att erforderliga vattenuttag skallkunna göras av sökandena, kan dessa eller någon av dem begära omprövning av detfidigare tillståndet med stöd av 15 kap. 10 8 eller, i fråga om tillståndenligt VL, 18 81 promulgationslagen. En sådan inskränkning kan medföra rätttill ersättning för den äldre tillståndshavaren enligl 9 kap. 13 8. En anslutning av en ny bevattnare lill en befintligsamfällighet enligt tredje stycket kan medföra behov av ändrade bestämmelserrörande samfällighetens förvaltning, andelslal m.m. Då bör vattendomstolenutan något särskilt yrkande med tillämpning av 15 kap. 15 8 andra stycketmeddela de ändrade föreskrifter som behövs. Skyldigheten att delta i bevattningssamfällighetenuppkommer genom dom och skyldigheten är för framliden knutentill tillståndet till vattentäkt för bevattning. tillstånd är intepersonligt ulan tillkommer den som vid varje lidpunkt äger den fastighet, varsmarker får bevattnas enligt tillståndet. Grundas tillståndet på ennytQanderällsupplåtelse till marken, åvilar delaktigheten den som vid varjelidpunkt är nyttjanderättshavare. Så länge lillståndet utnytQas, kvarstårnaturligtvis skyldigheten att delta i samfälligheten. Skyldigheten kvarståräven om tillståndshavaren inle avser att utnytQa lillståndet för framtiden. Föratt bli kvitt delaktigheten måste tillståndshavaren begära utträde enliglomprövningsbeslämmelsen i 15 kap. 15 8 andra stycKet eller få enöverensKommelse om utträde fastställd enligt 16 8 samma kapitel. Delta gälleräven nytQanderättshavare som deltar i samfälligheten. OmnylQanderältsförhållandet upphör, bör Prop,1981/82:130 527 fastighetsägaren ha rätl atl träda i nylQanderältshavarensställe som tillståndshavare och deltagare. Innan beslul härom har meddelatsvid omprövning enligt nämnda stadganden, åvilar delaktigheten emellertid densiste nylQanderättshavaren prop. 1973: 160 s. 598). 3 8 Deltagarna i en bevattningssamfällighet får fördelatillgängligt vatten mellan sig, om del behövs på grund av vattenbrist eller någon annan omständighet eller om någon deltagare inte utnylQar sin rätt att ta vatten. Vid fördelningen skall de villkor iakttas som har bestämts av vattendom stolen i samband med alt tillstånd gavs. Paragrafen har behandlats i den allmänna motiveringen(avsnitt 2.12). 1 sådana områden där tillgången påvallen är dålig föreligger redan då tillstånd till vattentäkt för bevattningges den situationen att vattnet under normala förhållanden inte räcker lill, omalla bevattnare tar ut vatten på en gång. En fördelning behövs då för attbestämma under vilka tider olika bevattnare skall få ta ut vatten och hurmyckel vatten varje bevattnare skall få ta ut. Om vattnet skall tas från ettvattendrag har i vattendomstols-praxis i de flesta fall bestämts enminimivattenmängd som alltid skall släppas fram i vattendragel innan vallenbortledningenfår ske. En sådan beslämmelse måsle iakttas vid fördelningen liksom andravillkor som kan ha föreskrivits av , l.ex. alt någon deltagareskall vara tillförsäkrad en viss minsta vattenmängd. Om det råder vattenbrist,kan det bli nödvändigt att fördela vattnet även om vattenlillgången undernormala förhållanden är sådan att vattnet då inle behöver fördelas. Om endeltagare någol år inle vattnar sin mark bör det vatten som till följd däravinte utnyttjas kunna fördelas mellan övriga deltagare i samfälligheten.Självfallet får dellagarna därvid inle la ut mera vatten än som sammanlagt harmedgetts för de tillståndshavare som deltar i samfälligheten. Paragrafen innehåller inle någonfördelningsnorm utöver vad som kan ha föreskrivits av , utan detöverlämnas ät deltagarna i samfälligheten att fördela vattnet. På det sättetkan man ta hänsyn till det bevattningsbehov som föreligger när frågan omfördelning är aktuell. En fördelning enligt förevarandeparagraf faller inom ramen för sådana normala förvallningsålgärder på vilkalagen om förvaltning av samfälligheter är tillämplig. Bestämmelserna i nämndalag blir alltså tillämpliga om delägarna inte kan enas om fördelningen. Jagkommer att senare ta upp frågan om ändring av lagen om förvaltning avsamfälligheter, däribland 66 S, så att tvister enligt nämnda lag som rörsamfälligheter enligl den nya vattenlagen skall prövas av vattendomstol. Gemensamma anläggningar för bevattning 4 8 Om del är lämpligt, får bestämma attgemensamma anläggningar för bevattning skall inrättas för samtliga eller vissa av dem som skall ingå i samfälligheten. Prop, 1981/82:130 528 Paragrafenhar behandlats i den allmänna motiveringen (avsnitt 2.12). Paragrafen gör det möjligt för attl.ex. gå ifrån yrkanden om uttag av vaiten på flera ställen i etl vattenområdeoch bestämma att sökandena måste göra sitt vattenuttag på en punkt genom engemensam ledning. På det sättet kan man minska skadorna på motstående allmännaintressen, t. ex. fiskel eller naturvärden, eller för enskilda sakägare genomminskat intrång på grund av ledningsdragning. Om hänsynen till motståendeintressen inte kräver inrättandet av någon gemensam anläggning, börvattendomstolen bestämma om en sådan endast om någon sökande begär det. Då blirdet tekniska och ekonomiska synpunkter som bör vara avgörande vidlämplighetsprövningen enligl förevarande paragraf I 5 8 anges ytteriigareförutsättningar för inrättande av en gemensam anläggning. Av paragrafen framgår att samtliga delägare i ensamfällighet för fördelning av inle behöver delta när del gällergemensamma anläggningar, t. ex. pumpstationer och ledningar. Inomsamfälligheten kan det också finnas olika grupper av fasligheter som var och enhar gemensamma anläggningar. I nu angivna fall böi- samfällighetens förvaltningdelas upp på olika verksamhetsgrenar. Vissa anordningar kan vara nödvändiga för alttillgodose andra inlressen än dellagarnas, l.ex. mätanordningar för kontroll avvattenföringen. Sädana anordningar, som alltså utgcir villkor för tillstånden,omfattas inte av bestämmelserna i detta kapitel. Slkyldighelen att utföra ochsköta sådana anordningar bör naturligtvis åvila tillståndshavarna gemensamt. En gemensam anläggning för bevattning kan inrättasockså sedan samfälligheten redan har bildats. Anstikan till vattendomstolenhärom får göras av deltagare i samfälligheten (se 13 kap. 13 8 första stycketpunkl 5). 58 En gemensam anläggning får endast inrättas för sådana dellagare isamfälligheten för vilka det är av väsentlig betydelse att ha del i anläggningen. En gemensam anläggning får inle inrättas, om de somskall delta i anläggningen mera allmänl motsätter sig åtgärden pch harbeaktansvärda skäl för det. Vid denna prövning skall främst deras meningbeaktas som har störst nytta av anläggningen. Andra stycket gäller inte, om behovet avanläggningen är synnerligen angeläget för att tillgodose motstående allmännaoch enskilda intressen. Paragrafen har behandlats i den allmännamotiveringen (avsnitt 2.12). Första stycket, som innehåller eftväsendighetskrav, motsvarar 5 S anläggningslagen och andra styckel. sominnehåller etl s.k. opinionsvillkor, 7 8 första stycket anläggningslagen. Tredjestycket, som har en motsvarighet i 7S andra styckel anläggningslagen, möjliggörundantag från opinionsvillkoret Qfr specialmotiveringen till 4 8). Som framgårav stadgandet fordras det slarka skäl för alt inrätta en gemensam anläggningmpt deltagarnas vilja. Prop, 1981/82:130 529 6§ En gemensam anläggning och rätt till utrymme är samfälld för dem som deltar ianläggningen. Deltagarna svarar gemensamt för utförande och drift avanläggningen. Inlösen av mark för en gemensam anläggning fårendast ske till förmän för fastigheter. Inlöst mark är samfälld för defastigheter för vilka inlösen har skett. Paragrafen reglerar sakrättsliga frågor rörandegemensamma anläggningar för bevattning Qfr 5 kap. 2S och 7 kap. 3 8 nyavattenlagen saml 14 8 anläggningslagen). Som jag har anfört vid 2 8 är rätten ochskyldigheten atl delta i en bevattningssamfällighet inte av personlig natur,ulan den följer tillståndet till bevattning. Delaktigheten i samfälligheten äralltså sakrällsligt knuten lill fillståndet. På samma sätt uttrycks i förstastycket av förevarande paragraf principen att en gemensam anläggning förbevattning är samfälld egendom för och sakrättsligl anknuten till detillståndshavare och deltagare i samfälligheten som deltar i anläggningen. Somframgår av 4 8 behöver inte alla deltagare i samfälligheten vara deltagare iden gemensamma anläggningen. Enligt första stycket är också rätten till utrymmeför den gemensamma anläggningen samfälld för deltagarna. Utrymme för enanläggning kommer i normalfallet att upplåtas med en begränsad rätl avserviiutskaraklär, l.ex. med slöd av 8 kap. 1 8 nya vattenlagen, och då ävenlill förmån för andra tillståndshavare än ägare av fastigheter. I undanlagsfallkan dock mark för anläggningen behöva inlösas. För sådana fall ges särskilda bestämmelseri paragrafens andra stycke. I andra stycket ges särskilda bestämmelser i frågaom inlöst mark för en gemensam bevattningsanläggning. I likhet med vad somgäller enligt anläggningslagen får inlösen endasl ske för fastigheter. Deninlösta marken blir en samfällighet för dessa fastigheter. Om i en gemensam bevattningsanläggning, för vilkenmark har inlösts, deltar andra än sådana vilkas tillstånd grundas på äganderätttill fastighet, får följande förfarande tillämpas (se prop. 1973: 160 s. 543och 591). Sedan marken har inlösts, får rätl att begagna den inlösta markensåsom utrymme för anläggningen upplåtas. Denna rätt blir samfälld för samtligadeltagare i anläggningen, således även nytQanderättshavare. Löseskillingen förden inlösta marken får betalas enbart av dem som företräder de inlösandefastigheterna, medan övriga deltagare i anläggningen bör betala ersättning förupplåtelse av marken med vad som av del belopp som de inlösenskyldiga har attbetala i löseskilling belöper på de övriga i förhållande till deraskoslnadsandelar enligt 8 8 i förevarande kapitel. Undanlagsvis kan dock hänsynböra las lill all de inlösenskyldiga genom inlösningen tillförs värden somöverstiger det intrång som upplåtelsen kan innebära. 1981/82:130 530 7 8Kostnaderna för förvaltningen av samfälligheten skall fördelas mel lan deltagarna efter den mängd vatten som var och en får la ut enligt meddelat tillstånd. I enlighet härmed åsätts andelstal för varje deltagare. Paragrafen har behandlats i den allmännamotiveringen (avsnitt 2.12). Paragrafen avser endasl kostnaderna för administrationav samfälligheten. 8 §Kostnaderna för utförande och drift av en gemensam anläggning fördelas mellan deltagarna i anläggningen efter vad som är skäligt med hänsyn främst till den mängd som var och en får la ut enligl meddelat tillstånd. I enlighet härmed åsätts andelstal för varje deltagare. Inlöses mark för endasl vissa av dellagarna i anläggningen, fastställs grun derna för fördelning av kostnaderna för inlösen särskilt. Om särskilda skäl föreligger, får särskildaandelstal bestämmas för en viss del av anläggningen. Om det är lämpligt, får kostnaderna för driften avanläggningarna i stället fördelas genom avgifter som beräknas på grundval avden omfattning i vilken varje dellagare utnylQar anläggningen. Paragrafen, som behandlar frågan omkostnadsfördelning beträffande en gemensam bevattningsanläggning, harbehandlats i den allmänna motiveringen (avsnill 2.12). Paragrafen molsvarar 5kap. 3 8 och 7 kap. 4S i den nya lagen Qfr också 15 8 anläggningslagen). Första stycket reglerar frågan omkostnadsfördelningen beträffande både utförandet och driften av en gemensambevattningsanläggning. Den främsta fördelningsnormen är den mängd vatten somvarje dellagare får ta ut enligt tillstånd. Även andrafaktorer än mängden vatten kan komma i fråga, t. ex. varje deltagares nytta avanläggningen. Första slycket iredje meningen hänger samman med desärskilda bestämmelserna om inlösen av mark i 6 § andra styckel i förevarandekapitel Qfr 15 8 första styckel tredje meningen anläggningslagen). Andra stycket reglerar frågan omkostnadsfördelningen vid avdelningsbildning. Jag är av den uppfattningen atten avdelningsbildning i allmänhel bör undvikas inle minsl med hänsyn till dekomplikationer i fråga om förvaltningen som kan uppkomma Qfr prop. 1973; 160 s.218). 1 undantagsfall bör en sådan emellertid kunna få komma till stånd och iså fall skall särskilda andelstal bestämmas för denna del. I fråga omförvaltningen av en sådan avdelning tillämpas bestämmelserna i bl. 41 8lagen om förvaltning av samfälligheter om skilda verksamhetsgrenar. Enligl tredje stycket ges möjligheter atl fördeladriftkostnaderna, vari inkluderas underhållskostnaderna, genom avgifter.Dellagarnas egen inställning bör naturligtvis tillmätas stor betydelse, såvälvid prövningen huruvida ett avgiftssystem skall tillämpas som vid fastställandeav grunderna för avgiftsberäkningen. dom om tillämpning avetl avgiftssystem är i princip bindande för deltagarna. Prop,1981/82:130 531 landenskulle medföra att avgifter lämpligen inte längre bör tas ut eller atl de börulgå efter andra grunder än dem som har fastställts, har dock deltagarnamöjlighet att få domen omprövad med stöd av 15 kap. 15 oeh 16 88 i den nyalagen. 9 8Vad deltagarna har överenskommit om andelstalen och grunderna föravgiflsberäkningen skall läggas lill grund för dom, omborgenärer med panträtt i dellagande fasligheter medger det. Om en fastighetsvarar för gemensam inteckning, fordras dessulom de medgivanden frånfastighetsägare och fordringshavare som i 22 kap. 11 8 jordabalken föreskrivsför relaxation. Medgivanden av rättsägare behövs inle. om överenskommelsen ärväsentligen utan betydelse för dem. Paragrafen, som har en viss molsvarighet i 168anläggningslagen, ger möjligheter för deltagarna alt träffa frivilligaöverenskommelser om andelstalen m. m. Qfr 7 kap. 4 8 tredje stycket och 12 kap.32 8 nya vattenlagen). Samfälligheter för vattenreglering och vattenöveriedning Kapitletmotsvarar 3 kap. VL och 7 kap. i utredningens förslag. Motsvarighet till de av ulredningen föreslagnabestämmelserna om verkan av ändrade förhållanden m.m. (7 kap. 4-7 och 988 iulredningens förslag) har tagits in bland omprövningsbestämmelserna i 15 kap. 1 I kap. 4 8 finns definitioner av begreppenvatlenreglering och vatten-överledning. Enligt 2 kap. 108 behövs det inte någonvattenrätt i det vattenområde där regleringen skall ske eller varifrån vattnetskall ledas Qfr i fråga om överledning 2 kap. 11 8 andra stycket).Bestämmelserna i 3 kap. 9 8 avser särskilt samfälligheter, men hela kapitletgäller även för vattenreglering och vattenöveriedning. Frågan om skyldighet attinhämta tillstånd regleras i 4 kap. I och 2SS. Tvångsrätl för vatlenregleringoch vattenöverledning kan erhållas med stöd av 8 kap. 1 8. Frågor om samfälligheterför vatlenreglering och vattenöverledning prövas av i sambandmed frågan om tillstånd lill reglering eller överiedning. 13 kap. innehållerbeslämmelser om handläggning och vissaomprövningsbestämmelser finns som redan har nämnts i 15 kap. Som jag redan har nämnt i inledningen till avsnitt4.1 är avsikten all lagen om förvaltning av samfälligheter skall görastillämplig på samfälligheter enligt den nya vattenlagen. Särskildabeslämmelser som motsvarar de associationsrätlsliga bestämmelserna i 3 kap.12-25 88 VL behövs därför inle i den nya vattenlagen. Jag delar utredningens uppfattning rörandeprinciperna för en lagstiftning om samfälligheter för vatlenreglering ochvattenöverledning. 1 enlighet härmed innehåller förevarande kapitel regler omivångsdelaktighet avseende valtenregleringar eller valtenöverledningar för krafländamålel- Prop.1981/82:130 532 ler för bevattning (se 1,2 och 688). Därjämte gesmöjlighet till frivillig samfällighetsbildning vid företag med flera sökandeoberoende av företagets syfte (se 3 S andra styckel). Som har anförts vid 3kap. 10 8 innehåller den nya lagen inte några särregler om behandlingen avgemensamma intressen av det slag som f. n. finns i 3 kap. I, 8 och 988 VL (seockså 8 kap. 2 8 nya lagen). 1 8 På yrkande av den som ansöker om eller har fåtttillstånd till vatten-reglering för utnyttjande av vattenkraft skall förordnasatt ägare av andra strömfall som får stadigvarande nytta av regleringen skälldelta i företaget, om den som framställer- yrkandet får mer än hälften avregleringsförelagets beräknade nytta saml varje strömfall som yrkandet avser ärutbyggt eller kan beräknas bli utbyggt för kraftändamål inom den närmastetiden. Om någon ansöker om eller har fåll tillstånd tillvattenreglering för utnyttjande av vattenkraft, skall på yrkande av ägaren avetl annal strömfall som får sladigvarande nytta av regleringen förordnas attdenne skall delta i företaget. Paragrafen, som motsvarar 3 kap. Ioch 27 88 VL samt 7 kap. 8 8 i ulredningens förslag, innehåller bestämmelser omskyldighet resp. rätl att delta i vattenregleringsföretag för utnyttjande avvattenkraft. Enligt första stycket är en ägare av ett strömfall, somfår sladigvarande nytta av en vattenreglering för kraftändamål, under vissaförutsättningar skyldig atl delta i förelagel. Med ägare av strömfall jämställshär den som innehar ell strömfall med sådan rätt som sägs i 2 kap. 11 8 förstaslycket. Nytta är i detta fall endast värdehöjningen till följd av möjlighetentill ett förbättrat tillgodogörande av vattenkraften i strömfallet. Fränvärdehöjningen skall i förekommande fall göras avdrag för fullföljds- ochanpassningskostnader. yrkande om ivångsanslutning framställs av den somsöker eller har fått tillstånd till en vatlenreglering. Till skillnad mot vadsom nu gäller skall yrkandet avse ett visst eller vissa strömfall, och den somframställer yrkandet disponerar över vilka som bör anslutas. För bifall lill etl yrkande om tvångsanslutning krävs,förutom att stadigvarande nytta genom regleringen uppkommer för strömfallet.för del första atl den som framställer yrkandet själv får mer än hälften av denberäknade nyttan av förelaget. Detta överensstämmer med vad som gällerenligt 3 kap. I 8 VL. För del andra krävs all det strömfall som yrkandet avserär utbyggt eller kan beräknas bli utbyggt . Jag delarutredningens uppfattning att nuvarande möjlighet att tvångsansluta outbyggdaströmfall inte bör bibehållas oinskränkt, eftersom del nu ges möjlighet att taupp frågan om anslutning i samband med atl strömfallet byggs ut. Ett bifalltill anslutning av elt outbyggt strömfall förulsätter därför att tillstånd tillutbyggnad finns eller att ansökan om tillstånd prövas av ochatt förutsättningar för tillstånd föreligger. Enligt utredningsförslaget kan tvångsdelaktighet vägras,om särskilda 1981/82:130 533 skältalar mot någon annans deltagande i företaget. Så kan enligt utredningen varafallet vid ekonomiskt riskabla företag. Jag anser inte atl det finns något behov av att pågrund av särskilda skäl vägra tvångsanslutning i fall då de objektivafömtsättningarna är uppfyllda.