prop · G50312 · 1981-12-31 00:00:00 — Förelrädare för de fria samfunden har därvid föreslagil ensamverkan mellan de fria trossamfunden och på frivillig väg istället för en skyldighel för dem alt vidta förberedelseåtgärder för krig ellerkrigsfara. 1 departementspromemorian anförs att det inte bör komma ifråga att behålla föreskriften om en skyldighet för de fria trossamfunden atl vidlaförberedelseålgärder. Detövervägande antalet remissinstanser delar uppfattningen i promemorian attplanläggningsskyldigheten inle bör omfatta de fria trossamfunden ulan atlberedskapsplaneringen för deras vidkommande bör vara hell frivillig.Länsstyrelsen i är emellertid av annan mening och anser atldet är en allvarlig brisl alt den föreslagna lagen endast omfattar regler omplanläggning för och inle för de fria trossamfunden. Enligt minmening är det av stor betydelse för försvarsberedskapen atl den verksamhet somsvenska kyrkan och övriga trossamfund bedriver upprätthålls i största möjligautsträckning under beredskap och krig. Under de påfrestningar .som sådana lägeninnebär kommer många människor säkerligen atl känna ell starkt behov av andligomvårdnad. och övriga trossamfund bör sålunda enligt min meningfullgöra sina uppgifter även under krigsförhållanden. Det fordras givetvis alt verksamhelenanpassas efter de ändrade förhållanden som kommer att råda under beredskap ochkrig. Som påpekas i deparlemenlspromemorian ändrar uppgifterna naturiigenkaraktär och vissa av dem kan komma att utökas radikalt, t. ex. omhändertagandeoch begravning av döda. För alt och övriga trossamfund skallkunna klara sina uppgifter under beredskap och krig krävs förberedelser ochplanering redan i fredstid. Försvenska kyrkans vidkommande har en beredskapsplanläggning genomförts bara ibegränsad utsträckning. Inom är endast domkapitlen ochstiftsnämnderna skyldiga all vidta beredskapsförberedel- 1981/82:12 12 För de kyrkokoinmunala organen inom svenska kyrkansaknas däremol en i lag grundad skyldighel all ombesörja enberedskapsplanering. Jag anser att det är angeläget att del nu skapas förutsättningarför att en beredskapsplanering också kan komma till stånd på del kyrkokomniunalaområdet. Del är enligt min mening inte naturligt att räkna med att enberedskapsplanering av verksamhel kan initieras enbart på frivillighelensväg. En skyldighet för de kyrkliga kommunerna atl vidta beredskapsförberedelserskall ha stöd i lag. Jag ansluter mig därför till uppfattningen i departementspromemorianatt det behövs en reglering i lag om den beredskapsplanering och de andra beredskapsförberedelsersom otvivelaktigt bör komma lill stånd på det kyrkokommunala området. Enlagstiftning om kyrklig beredskap som riklar sig lill svenska kyrkansförsamlingar och samfälligheter bör alltså nu skapas. Enligl min mening är del angeläget all de friatrossamfundens verksamhet också kan fortgå under beredskap och krig. För all defria trossamfunden under sådana förhållanden skall kunna klara sina uppgifterbör de vidta förberedelser redan i fredslid. De fria trossamfunden böremellertid handha sina beredskapsfrågor på frivillig väg. Jag är således inteberedd alt förorda en lagstadgad planläggningsskyldighet för de friatrossamfunden. Det bör kunna vara tillfyllest för alt främja planeringsarbetetatt den kyrkliga kommunen samråder med framför allt de fria kristnatrossamfunden som är verksamma inom den borgerliga kommunen. Det ankommer självfallelpå de fria trossamfunden atl själva avgöra i vilken utsträckning de önskar ettsådant samråd. En lag om kyrklig beredskap bör sålunda enligt min meningavse och dess verksamhet. Som jag redan har nämnt är domkapitlenoch sliftsnämnderna redan skyldiga all vidta beredskapsförberedelser. Tyngdpunkteni verksamhet ligger emellertid på de kyrkliga kommunerna. Detär alltså främst deras uppgifter under beredskap och krig som behöver planerasoch förberedas. En kyrklig beredskapslagstiftning bör därför i förlsta hand slåfast alt de kyrkliga kommunerna är skyldiga alt redan i fredslid planlägga verksamhelenunder krig och vid krigsfara och alt vidla andra förberedelser så att de undersådana förhållanden kan fullgöra den verksamhel som bedrivs av dem. En sådan skyldighelbör självfallet gälla för alla kyrkliga kommuner. Som framhålls i departementspromemorian kommer de kyrkligakommunerna lill skillnad från de borgerliga kommunerna troligtvis inte altåläggas några nya särskilda uppgifter under beredskap och krig. Enberedskapsplanläggning på det kyrkliga området kommer därför alt omfattauppgifter av i princip samma slag som de fredstida uppgifterna. Jag vill isammanhanget erinra om att ett utmärkande drag för är församlingsstruktureii.dvs. ett mycket stort antal kyrkliga kommuner, varav många små enheter. Medhänsyn härtill och då verksamheten är myckel Prop,1981/82:12 13 begränsad jämfört med kommunernas och landstingskommunernasverksamhet kommer de kyrkliga kommunernas beredskapsplanläggning i många fallinte alt behöva bli särskill omfattande. Jag vill emellertid också peka på att församlingsstruklurenmedför särskilda organisatoriska problem. Jag återkommer till deorganisatoriska frågorna i del följande. Ipromemorian anförs alt en lagstiftning om en kyrkokommunal beredskapsplanläggningbör ha karaktären av en ramlagstiftning utan delaljföreskrifter. Dennalagstiftningsteknik har uttryckligen mött invändningar endast från domkapitleti . anser atl departementspromemorians lagförslag inle kanlåggas till grund för en lagstiftning, eftersom lagförslaget är alltförabstrakt och konturlöst. Det saknar vidare enligt en förklaringtill vad kyrklig beredskap närmare innebar. För egen del delar jag denuppfattning som har uttryckts i promemorian. Jag anser att en lagstiftning isaken kan utformas i huvudsak enligl promemorians förslag. En lag som gäller dekyrkliga kommunernas beredskap bör enligt min mening inte innehålla detaljeradeföreskrifter. Genom att enbart ange ramarna för en kyrkokommunalberedskapsplanläggning tas tillbörlig hänsyn till den kyrkokommunalasjälvstyrelsen. En så utformad normgivning ligger helt i linje med desträvanden som görs au i möjlig mån begränsa den statliga normgivningen på olikaområden. Jag förordar därför all lagstiftningen på det hela taget får deninriktning som föreslås i promemorian. Jag delar vidare uppfattningen idepartementspromemorian atl lagen om beredskap kan ge en viss ledningför en reglering i lag av beredskapsfrågorna på det kyrkokommunala området. Liksom fallel är med lagen om beredskap börenligt min meningen lag om kyrklig beredskap vara i kraft redan under fredstid.Vissa bestämmelser som är avsedda endast för krig, krigsfara eller liknandesituationer bör emellertid utformas så att de först under sädana förhållandenkan träda i funktion. 2.3 Ansvaret för beredskapsplanläggningen m. m. För tolalförsvarsplaneringen gäller principen att den somhar etl ansvar i fred för viss verksamhel också skall förbereda, genomföra ochleda samma verksamhet i krig, om verksamheten då skall fortgå. 1 direktiven förkyrkoberedskapskommiltén angavs all ansvaret för beredskapsuppgifterna om möjliglborde förläggas lill redan existerande myndigheter och organ som harmotsvarande uppgifter i fred. Enligt kyrkoberedskapskommilléns förslag skulleemellertid en särskild organisation för de kyrkliga beredskapsfrågorna skapas.Kommittén ansåg atl organisationen på lokal nivå borde omfatta samma territoriellaområde som den borgerliga kommunen. Kommittén föreslog alt en särskild partiellsamfällighet bildades för beredskapsfrågorna, når församling eller kyrklig samfällighetinle samman- 1981/82:12 14 föll med den borgerliga kommunen. Alla församlingar inomkommunen skulle ingå i samfälligheten. Samfällighetens kyrkoråd skulle enliglförslaget vara beredskapsnämnd. Församlingarnas skyldigheter atl vidtaförberedelseåtgärder för beredskap och krig skulle enligt kommitténs förslagfullgöras genom den särskilda samfällighetens försorg. skulle planera för församlingarnas verksamhel under beredskapoch krig. Förslagel om särskilda samfälligheter fick vidremissbehandlingen betydande kritik. De kritiska remissinstanserna ansåg bl.a. med hänvisning lill lotalförsvarsprincipen att några särskilda samfälligheteri princip inte behövdes. Förslaget om särskilda samfälligheter förberedskapsfrågor har frångåtts i deparlemenlspromemorian. Med hänsyn till denackdelar som uppenbarligen var förenade med förslaget anförs i promemorian altförsamlingarna resp. de redan befintliga samfällighelerna i princip själva börsvara för beredskapsuppgifterna. Departementspromemoriansförslag atl beredskapsplaneringen på lokal nivå skall utföras av redanbefintliga kyrkliga organ och inle av några enbart för beredskapsändamålsärskilt bildade samfälligheter lillslyrks eller lämnas utan erinran av flerlalelremissinslanser. Några remissinstanser framhåller emellertid vikten ochlämpligheten av alt den lokala beredskapsorganisalio-nen geografiskt anknyter lillden borgerliga kommunen och omfallar samma område som denna. Den kyrkliga samfälligheteni förordar alt särskilda samfälligheter inrättas för den kyrkligaberedskapen. För egendel anser jag alt strävan bör vara atl lägga beredskapsuppgifterna på organ somingår i den normala fredstida organisationen. Den samverkan som kan behövas medden borgerliga kommunen, andra kyrkliga kommuner och andra trossamfund anserjag bör kunna tillgodoses utan alt särskilda samfälligheter bildas. Etltillskapande av särskilda samfälligheter innebär onekligen alt man i onödan ochi stort antal fall skapar en belungande administrativ apparal som grundas på enför ny territoriell indelning. Som framhålls i deparlemenlspromemorianskulle inle sällan samfälligheten komma att omfatta åtskilliga församlingar.Vidare skulle inte alltid samlliga församlingar kunna bli representerade i församlingsdelege-radeoch kyrkorådet skulle ofta få ohanterligt många ledamöter, även om allaförsamlingarna inle blev representerade där. Jag instämmer alltså i den kritik somhar riktals mol förslagel om särskilda samfälligheter för beredskapsfrågornaoch anser att sådana inte bör inrättas. I enlighet med totalförsvarsprincipenförordar jag atl församlingarna resp. de redan befintliga samfällighelerna iprincip själva svarar för beredskapsuppgifterna. De kyrkliga kommunerna kommerju inte att upphöra under beredskap och krig, utan den kyrkokommunalaverksamheten skall vidmakthållas med de förändringar som kan bli nödvändiga.Del är enligl min mening naturligt alt den myndighet eller det organ som i fredbedriver en viss verksamhet också Prop.1981/82:12 15 planerar för dess bedrivande vid krig och krigsfara. Jagföreslår alltså att de kyrkliga kommunerna själva i befintligaorganisationsformer skall ha hand om de kyrkliga beredskapsfrågorna. 2.4 Beredskapsplaneringens omfattning, beredskapsplaner m.m. Enligl 6 § lagen om beredskap är kommunerna ochlandstingskommunerna skyldiga att redan i fredstid vidla de förberedelser sombehövs för alt de under beredskapslillslånd skall kunna fullgöra såväl sinauppgifter enligt lagen som upprätthålla eller ulöva annan för totalförsvaret viktigverksamhet vilken åligger dem enligt särskild lag eller författning eller eljeslbedrivs av dem. Den kommunala planläggningsskyldigheten omfattar sålunda bl, a.den kommunala förvaltningsapparaten i dess helhet. Förutom skyldighelenatl planlägga de specialuppgifler som kommunerna och landstingskommunerna skallfullgöra under beredskapstillstånd skall de också planlägga den verksamhet somde normalt bedriver i fredslid. Vid planläggningen måste det naturligtvis blifråga om en resursomfördelning från mindre krigsvikliga verksamhelsområden tillandra för totalförsvaret särskilt vikliga områden. Med lagenom beredskap som förebild föreslås i departementspromemorian enlagfäst skyldighet för de kyrkliga kommunerna atl under fredslid vidla deförberedelser som behövs för alt de under beredskapslillslånd och krig skallkunna fullgöra de uppgifter som enligt lag eller annan författning ankommer pådem. I promemorian preciseras denna skyldighel till all omfatta planläggningoch andra förberedelseålgärder i fråga om de i församlingsslyrelselagen angivnaförsamlingsangelägenheterna. Dessa anges i nämnda lag dels genom ell allmäntstadgande om alt församlingen får själv vårda sina angelägenheter, dels genomen i princip uttömmande uppräkning av församlingens olika verksamhetsområden.En församling kan utöver församlingsangelägenheterna också ha specialregleradeuppgifter. I deparlemenlspromemorianframhålls alt också de kyrkliga samfällighelerna måste vidta de förberedelsersom fordras för atl de skall kunna fullgöra sina uppgifter under beredskapslillslåndoch krig. För flerförsamlingspaslo-raten gäller planläggningsskyldigheten m. m.pasloratsangelägenheterna. Kammarkollegiettar i silt remissyttrande upp frågan om planeringsskyldighetens omfattning.Kammarkollegiet anför atl formuleringen av 2 § i departementspromemorianslagförslag inle borde föranleda någon Ivekan angående planeringsskyldighelensomfattning, eftersom där står atl de kyrkliga kommunerna skall vidta deförberedelser som enligl lag eller annan författning ankommer på dem. Medhänsyn lill vad som uttalas i departementspromemorian betonar kollegiet att planeringsskyldighelenendasi torde kunna omfatta den kyrkliga kommunens obligatoriska angelägenheter.I den mån församlingskompetensen grundas enbart på församlingsslyrelse- Prop.1981/82:12 16 lagen är den fakultativ, alltså frivillig, framhållerkollegiet. Församlingen kan här anpassa sina insatser lill vad som befinnslämpligt. Denna frihet bortfaller enligt kollegiet hell eller delvis om angelågenhetenår obligatorisk. Kammarkollegiet uttalar atl det givelvis är önskvärt altförsamlingen eller samfälligheten upprätthåller även frivillig, fakultativ verksamhelunder ' beredskap och krig. Särskill i siörre församlingar är den enligl kollegietofta belydande och bedrivs inte sällan med anlitande av för denna verksamhelsärskilt anslälld personal. Men principiellt kan dock enligt kollegiets meningplaneringsskyldigheten inte omfatta annat än den obligatoriska verksamheten. Jag delar inte kammarkollegiets uppfattning i fråga om planeringsskyldighelensomfattning. Det ligger i sakens natur alt det år den verksamhel som man avseratt bedriva under beredskap och krig som behöver planeras. Denna verksamhel årgivelvis av både obligatorisk och fakultativ arl. Enligt min mening börutgångspunkten vara att den kyrkliga verksamhelen i slörsla möjligautsträckning fortgår som under fred. Även om verksamhelen i princip börupprätthållas måsle den anpassas till de ändrade förhållanden som kommer attråda under beredskap och krig. Det är då naturligt atl den fakultativaverksamheten minskar i omfång, men de församlingsvårdande uppgifterna bör ommöjligt inte upphöra. Liksom den kommunala planläggningsskyldigheten omfatlarhela den kommunala förvaltningsapparaten bör enligt min mening även denkyrkliga planläggningsskyldigheten omfatta all kyrkokommunal verksamhet. Dettabör komma till klart uttryck i lagtexten. Jag återkommer härtill ispecialmotiveringen. Som jag har angett tidigare är komnuinerna och landstingskommunernaenligt 6 S lagen om beredskap skyldiga att i fredstid vidla deförberedelser som behövs för att de skall kunna fullgöra sina uppgifter underberedskapstillstånd. Enligt 7S kan , om det med hänsyn lillberedskapsuppgifternas omfattning eller betydelse i en viss kommun fordras atldennas förberedelser redovisas i särskild plan, förordna att kommunen ellerlandstingskommunen skall upprätla och anta en sådan plan. Beiräffande planläggningsordningen anfördes ipropositionen med förslag lill lag om beredskap (prop. 1964:4 s. 87)bl. a. att del lorde vara erforderligt att planerna antogs av kommunen i defall, då planläggningen skulle redovisas lill . I övrigt fick del enliglpropositionen ankomma på kommunen själv atl avgöra om planerna formligen bordefastställas av kommunen eller om lillräcklig stadga i planerna kunde vinnasutan att sådan fastställelse skedde. Vidare anfördes atl en granskning ochsammanställning av planerna genom kommunstyrelsens försorg inle lorde kunnaundvaras. I åtskilliga fall torde det också enligt proposiiionen bli nödvändigtmed särskilda beslut rörande förhållanden som ingår i planerna exempelvis omiordningställande av krigsuppehållsplat.ser för kommunala organ vid slutligutrymning av deras ordinarie verksamhetsort. 1981/82:12 17 Den kommunala beredskapsplanläggningen förutsätter attplanläggningen återges i en beredskapsplan. Den kan i sin tur beslå av olikadelplaner för en kommuns olika fackområden. En beredskapsplan som eflerlänsstyrelsens förordnande skall redovisas till kallas enligt 7 §lagen om beredskap särskild plan. I fråga om kommuner och landstingskommunerhar praxis blivit all dessa skall upprätta särskilda planer. Som jag har nämnt föreslår jag alt också de kyrkligakommunerna skall vara skyldiga atl redan i fredstid planlägga verksamhelenunder beredskap och krig och att vidla andra förberedelser så alt de undersådana förhållanden kan fullgöra den verksamhel som bedrivs av dem. Detföreslås alt denna skyldighet skall gälla för alla kyrkliga kommuner. Omfattningen av förberedelsearbetet blir enligl min meningberoende på den kyrkliga kommunens sloriek. I små församlingar och samfälligheterkan arbetet säkeriigen bli förhållandevis enkelt och inte medföra några svårigheter.Den kyrkliga beredskapsplanläggningen kan inle bli tillnärmelsevis lika omfatlandesom de borgeriiga kommunernas beredskapsplanläggning. De kyrkliga kommunerna ärinte sällan små enheter och de kommer sannolikl inle atl tillföras några nyauppgifter under beredskap och krig. Enligl min mening bör vidare den kyrkligaberedskapen byggas upp successivt, i takt med vad de ekonomiska resursernamedger. Beredskapsplaneringen måsle självfallel anpassas efter delokala förhållandena. I varje kyrklig kommun bör beredskapsplanläggningendokumenteras på någol sått. Del förefaller lämpligl atl en enkel plan i någonform upprättas för alt den skall få lillräcklig stadga. Del synes däremol inlenödvändigt atl planerna formligen också faslslälls av den kyrkliga kommunen.De har ju i regel gjorts upp av kyrkorådet. Planerna kan emellertidnödvändiggöra särskilda beslut i fråga om exempelvis resursanvändningen m. m. När del gäller den kommunala beredskapsplanläggningen i stor utsträckning meddelat allmännaanvisningar för planläggningen. Även de kyrkliga kommunerna kommer givetvis altbehöva en närmare vägledning i fråga om planläggningen och andra förberedelserför verksamhelen under beredskap och krig. Enligt direktiven för kyrkoberedskapskommilténär en av dess uppgifter att meddela erforderliga anvisningar ikyrkoberedskapsfrågor. Kommiilén kommer enligl vad jag har erfaril all ulfärdaallmänna råd för kyrklig beredskap. Jag förutsätter all kommiilén samarbetarmed övriga myndigheler som handlägger beredskapsfrågor så all deras erfarenheterfrån beredskapsplanering kan tas lill vara. De allmänna råd som kyrkoberedskapskommilténämnar meddela kommer alltså atl vara lill ledning för förberedelsearbetet ochför vad planerna kan innehålla. I flertalet fall blir säkerligen de kyrkliga kommunernasförberedelsearbete inle särskill omfatlande eller komplicerat. I vissa fall kanen kyrklig kommuns planläggning eller verksamhet under beredskap och krig ha 2 1981/82. Prop.1981/82:12 18 särskild betydelse från totalförsvarssynpunkt. kanvara fallel t. ex. om verksamheten har betydelse för en förhållandevis storbefolkning. I fråga om den kommunala beredskapsplanlåggningen kan ,om det med hänsyn till beredskapsuppgifternas omfattning eller betydelse i enviss kommun fordras alt dennas förberedelser redovisas i särskild plan,förordna alt kommunen eller landstingskommunen skall upprätla och anta en sådanplan. En motsvarande möjlighel att förordna att särskilda beredskapsplanerskall upprättas bör finnas också på del kyrkokommunala området. Når det gällerde kyrkliga kommunerna finns del enligt min uppfattning mera sällan anledningall förordna att särskilda beredskapsplaner skall upprättas. Uppgiften atlförordna att särskilda beredskapsplaner skall upprättas anser jag skall ankommapå domkapitlen. Enligt promemorieförslaget skall den särskildaberedskapsplanen underställas för godkännande. Idepartementspromemorian uttalas att ell underställningsförfarande är motiverat ålminslonei ell inledningsskede, även om beredskapsplanläggningen för de kyrkligakommunernas del kan antas bli jämförelsevis okomplicerad. Som skäl för altinföra en underställningsskyldighel i fråga om de kyrkliga kommunernassärskilda beredskapsplaner anförs i promemorian att kommunerna har helt andraresurser för planläggningsarbetel än församlingarna och de kyrkliga samfällighelerna.Kommunerna har också en betydande erfarenhel av beredskapsplanering och annan verksamhelinom totalförsvaret. Jag villerinra om att kravet på underställning i fråga om kommunernas särskildaberedskapsplaner har slopats . En av uppgifterna för domkapitlensom tillsynsmyndigheter blir att biträda de kyrkliga kommunerna iförberedelsearbetet. Del förutsätts atl de kyrkliga kommunerna samråder meddomkapitlet under förberedelsearbetet. Etl nära samarbele mellan domkapitletoch den kyrkliga kommunen blir särskilt nödvändigt när en särskildberedskapsplan efler förordnande av skall upprättas. Del bör ifråga om den kyrkliga beredskapsplaneringen enligt min mening vara tillräckligtatt särskilda beredskapsplaner upprättas i samarbele med . Genomdetta samarbete kommer viktiga och övergripande beredskapssynpunkter med allsäkerhet ändock atl bli tillgodosedda. Någon ytterligare kontroll i form av etlformellt underställningsförfarande anser jag inle behövs. Del räcker alt densärskilda beredskapsplanen sänds in till , när planen har antagitsav den kyrkliga kommunen. Jag övergår nu till frågan om den regionala tillsynen överde kyrkliga kommunernas beredskapsplanering. Enligt 14 § lagen om beredskap åligger det länsstyrelseninom varje län att följa tillämpningen av nämnda lag. Prop.1981/82:12 19 såväl förberedelsearbetet som själva verksamheten bedrivspå ell ändamålsenligt säll saml samordnas med annan beredskapsplanläggning ochförsvarsverksamhel. Mot bakgrund av att lagen om beredskap harutgjort förebild lill kyrkoberedskapskommilléns förslag till lag om kyrkligberedskap föreslog kommittén som tillsynsmyndighet ocksåbeträffande kyrkliga beredskapsfrågor. Kommitténs förslag på den hår punklenmötte under remissbehandlingen viss kritik. I deparlemenlspromemorian föreslåsi stället atl blir tillsynsmyndighet. Förslagel alt lägga tillsynsuppgifterna på domkapitlenavstyrks endast av några få remissinstanser. som godlar förslaget meddomkapitlet som tillsynsmyndighel. anser alt frågan om lämpligtillsynsmyndighet får bedömas bl. a. med hånsyn lill omfallningen av denkyrkokommunala beredskapsplanläggningen. Mot bakgrund av att denkyrkokommunala beredskapsplanläggningen troligen är av sådan beskaffenhel allannan beredskapsplanläggning enbarl i begränsad omfattning direki påverkar denkyrkokommunala beredskapen år den föreslagna ordningen med somtillsynsmyndighet för den kyrkokommunala beredskapen godtagbar frånlänsstyrelsens synpunkt. Länsslyrelsen anser emellertid atl det finns anledningatt överväga om inte bör ha besvärsrätl över beslut avdomkapitlet i beredskapsfrågor. i anser atl tillsynenöver den kyrkliga beredskapen bör ligga på . Det åligger nämligen länsslyrelsenalt verka för att totalförsvaret inom länet planläggs så all det i krig och vidkrigsfara kan föras med en enhetlig inriktning. Om skall kunnafullgöra denna uppgift, krävs att får de formella möjligheternaatt se lill atl planläggningen anpassas till de krav som olika militära ochcivila operaliva planläggningar ställer på hela krigssamhället. Länsslyrelsenhar dessutom under hand erfarit att tanken är att ansvaret för begravningsväsendet,i vad gäller katastrofsituationer under krig, skall läggas på den borgerligakommunen. Detta talar enligl ytterligare för att tillsynen överden kyrkliga beredskapen läggs på lånsstyrelsen.