prop · G503100 · 1981-12-31 00:00:00 — Enda sättet attbetala denna räkning är genom att producera mer och hålla fillbaka den inhemska konsumfionen. Behovet avett skattesystem som befrämjarprodukfiva insatser har således tilltagit kraftigt . Under 19701977skärptes marginalskatter och progression successivt. Därefter har denstatliga skatteskalan varit inflationsskyddad och vissa sänkningar har också genomförts.Kommunalskatterna har emellertid höjts säatt marginalskatterna för stora löntagarkategorier totalt sett fortsattatt stiga även . 1981/82:100 Bilaga 1 20 har högremarginalskatter än något annat land och progressivite-ten är också uniktstark. Detta gäller även om man begränsar jämförelsen till ländersåsom de nordiska vars ekonomiska och sociala förhållanden i övrigtpåminner om . 1 syfte att angripade många problem i den svenska ekonomin som har sin rot i de orimligt högamarginalskatterna har , och socialdemokraterna enats om enskattereform som innebär att marginalskatten sänks för praktiskt taget allaheltidsarbetande. Avsikten är att när reformen i sin helhet är genomförd 1985 avinkomsttagarna mot f. n. knappt hälften, skall ha en marginalskatt som ärstörre än . En marginalskatt som överstiger bör gälla för endast av inkomsttagarna mot . I reformen ingärockså att det skattemässiga värdet av underskottsavdrag begränsas tillhögst . Vidare ersätts den nuvarande indexregleringen av skatteskalan medett system som innebär att basenheten räknas upp med i genomsnitt 5,5%per år. Sänkningen avmarginalskatten och begränsningen av underskottsavdragens värdegenomförs och samordnat. Genom att åtgärderna avvägs mot varandrablir det fördelningspolitiska resultatet mer rättvist. Reformen kommer attha positiva verkningar och i en rad avseenden och bidra till att densvenska ekonomins produktionsförmåga förbättras. Det kommer att löna sigbättre att göra produktiva arbetsinsatser både för löntagare ochföretagare. De enskilda människorna stimuleras att bete sig på ett sätt som är samhällsekonomisktönskvärt. Den som sparar fären högre behållning efter skatt. Däremot kommer det att bli dyrare attlåna. Omläggningen innebär att hushållens räntekänslighet ökar vilket underlättar kreditpolitiken. Marginalskattesänkningenkommer att underlätta kampen mot inflationen eftersom man kan uppnå en åsyftad real lönenivå inomramen för ett lägre brutto. Förutsättningar skapas för successivt minskadelöneklyftor före skatt. Sänkningen avmarginalskatterna innebär att den enskilde får behålla en större del av sinlön. Effekten härav är mest märkbar för högre inkomsttagare. Till enbetydande del motverkas detta av begränsningen av underskottsavdragensvärde. Därutöver är det emeUertid också nödvändigt att det begränsade utrymmetför löneförbättringar som står till förfogande i huvudsakreserveras för de inkomsttagare som endast i begränsad utsträckning får direkta fördelar avde sänkta marginalskatterna. Skattereformenkommer att påverka tillväxttakten och därmed skatteunderlaget i den svenskaekonomin positivt. I nuvarande statsfinansiella läge är det angeläget att dennaförbättring används för att minska budgetsaldot. Skattereformen bör därför ges enansvarsfull finansiering. 1981/82:100 Bilaga 1 21 Det är ensjälvklarhet att ju smidigare den svenska arbetsmarknaden fungerar desto högreefterfrågetryck och därmed desto mindre arbetslöshet - kan vi hålla utan attinflationsdrivande flaskhalsar uppstår. F. n. fungerar emellertidarbetsmarknaden inte tillfredsställande. Det finns ett flertalindikationer härpå. Medan antalet lediga platser fluktuerat inom relativt snävamarginaler har antalet personer som är arbetslösaeller är föremål för olika former av arbetsmarknadspoli-fiska insatserblivit aUt fler. Marknaden fungerar alltså sämre när det gäller att passa ihoputbud och efterfrågan och den tid som går åt innan en ledig plats besätts har successivt vuxit.Förklaringen står huvudsakligen att finna i minskad frivillig rörlighet. Det finns ettflertal faktorer som förklarar den minskade rörligheten: ändrade attityder,ökad frekvens dubbelarbetande hushåll, m.m. Trygghetslagstiftningen har givitsen sådan utformning att den premierar dem som blir kvar länge på samma arbetsplats. De högamarginalskatterna har gjort att lönsamheten för enskilda att byta arbete blirlåg. Vakansfiderna harökat mest för industrin, vilket innebär att den konkurrensutsatta sektorndrabbats särskih hårt av arbetsmarknadens försämrade funktionsförmåga. Detta beror bl.a. pä att attityden till just industriarbete ofta är negativ.Detta torde bl.a. avspegla att industrins anställ-ningsviUkor inklusive lönesättningen - av de arbetssökande ses sommindre attraktiva i relation till vad som erbjuds inom andra sektorer bl. a. i denoffentlig sektorn. sombenägenheten att ta industrijobb under många är minskat har också företagenblivit mer försiktiga i sin anställningspolitik. Lönestrukturen har lettfill att företagens efterfrågan på arbetskraft utan yrkeslivserfarenhetminskat. Den utformning som lagen om anställningsskydd givits och som försvårarprovanställning har haft likartad effekt. Det förhållandet attrelativt enkla inträdesjobb som tidigare fanns för nybörjare i storutsträckning rationaliserats bort är en annan faktor av viss betydelse. När det gälleråtgärder för att förbättra situationen kommer bl. a. ändrade skatteregler ochändrad lagstiftning i förgrunden. Marginalskattereformen skall bl.a. sesi detta ljus liksom de förslag som lagts fram för att möjliggöraprovanställning och tillfälliga anställningar vid arbetstoppar. Om intearbetsmarknadens funktionsförmåga förbättras riskerar vi att få en kraftig ökning avarbetslösheten med åtföljande utslagning av människor och svårasociala problem. En sådan utveckling skulle i första hand drabba ungdomar,tidigare hemarbetande kvinnor, handikappade och andra med en svag ställning päarbetsmarknaden. Härtill kommer attsvårigheter för industrin att rekrytera arbetskraft riskerar att medföraatt företagen missar möjligheterna att återta marknadsandelar därför atterforderlig produktionsökning ej kan förverkligas. 1981/82:100 Bilaga 1 22 I enlighet med deriktlinjer som lade fast kommer också platsförmedling ocharbetsmarknadsutbUdning att ges en central roU när det gäller attfrämja anpassningen på arbetsmarknaden. De nämndaåtgärderna ligger inom statsmakternas ansvarsområde. Därutöver är det nödvändigt attarbetsmarknadens parter, de arbetssökande ochföretagen gör vad de kan för att förbättra situationen. I detta sammanhangkan nämnas att diskussioner, efter vad jag inhämtat, f. n. pågår mellan LO, PTK och SAF om ungdomslöner ochlämpliga arbetsuppgifter i syfte attfä en bättre arbetsmarknad för ungdomar. Regeringen har beslutat om ett statsbidragssystem för att sfimulera ensådan utveckling. Lönepolifiken ärockså betydelsefull i detta sammanhang. Lönesättningen påarbetsmarknaden måste anpassas sä efterfrågan på nytillträdande arbetskraft ökar. har bättreän flertalet andra industriländer lyckats hålla sysselsättningen uppe.Arbetslösheten har därmed också i internationell jämförelse kunnat hällaspå en låg nivå. Arbetsmarknadsläget är dock för svenska förhållanden sämre ocharbetslösheten har nått en niväsom är jämförbar med den som redovisades under lågkonjunkturen . Särskilt hårt harungdomarna och då särskilt de unga flickorna drabbats. För att stärkanäringslivets konkurrenskraft och anpassa kostnadsutvecklingen till deninternationeUa nivån lade regeringen fram ett ekonomiskt-polifisktprogram med bl.a. devalvering, besparingar och förslag till momssänkning. kunde ocksåriksbanken sänka räntan. De nämndaåtgärderna fär effekt först på lite . För att möta arbetslösheteni det korta perspektivet beslutade regeringen i samband med det ekonomiskt-politiska programmet om ytterligare 600 milj. kr. tillriktade arbetsmarknadspolitiska åtgärder,varav 200 milj. kr. till tidigare-lagda statliga investeringar och 400 milj. kr. I samband härmed öppnades möjligheten för enskildaberedskapsarbeten företrädesvis inom industrin. I november 1981beslutades om ytterligare 400 milj. kr. i beredskapsarbeten med speciellinriktning på ungdomarna. Vidare avsattes 60 milj. kr. för s. k.arbetspraktik för 16- 17-åringar som genomgått yrkesintroduktion och inte kunnatberedas plats i gymnasieskola eller avslutat gymnasial yrkesutbildning. Inovember beslutades om 51 milj. kr. och senare denna dag kommer attföreslås ytteriigare 40 milj. kr. för tidigareläggning av smärre investeringsobjekt. harsåledes under innevarande budgetär . beviljats förberedskapsarbeten och 2,6 miljarder för arbetsmarknadsutbildning. har anvisats för lidigareläggningar av statliga investeringar. Därigenomkan som mest ca 45 000 sysselsättas med beredskapsarbeten och ca50000 beredas plats i arbetsmarknadsutbildning . För att bekämpa arbetslösheten finns också ettantal nya inslag i 1981/82:100 Bilaga 1 23 arbetsmarknadspolitiken vilka antogs av våren1981 i samband med den sysselsättningspolitiska propositionen. Ett särskiltrekryteringsstöd har införts fill företag som utökar antalet anställda. Ettsärskilt bidrag utgär till företag som anställer längtidsarbetslösaungdomar. Till företag som måste dra ner arbetsstyrkan kraftigt utgår ett särskiltomställningsbidrag för att ge deanställda att finna nytt arbete. Industri- ochregionalpolitiken kompletterar arbetsmarknadspolitiken men har givetvis också ettvidare syfte. Det är naturligt attindustripolitiken, som framför allt under lågkonjunkturen 1977 och 1978utformades för att på bred front möta den akuta krissituationen i näringslivet nualltmer inriktas pä förnyelse och utveckling.På detta sätt kan en ökad rörlighet av resurser frän branscher och yrken med vikande framtidsutsikter till företagmed gynnsamma utvecklingsmöjligheter uppmuntras. När det gällernäringslivets möjligheter att hävda sig har forsknings- ochutvecklingsinsatserna avgörande betydelse. FoU-insatserna i svensk industri ärhöga sedda i ett internationellt perspektiv. Gjorda undersökningar tyder påatt det svenska näringslivet lägger ner större FoU-kostnader per kronaförädlingsvärde än något annat OECD-land och att FoU-kostnaderna stigit snabbtunder senare år. Om hänsyn tas inte endast till investeringar ibyggnader och maskiner utan även till FoU-investering-ar finner man att isjälva verket har investeringarna i det svenska näringslivet hållitsväl uppe . Regeringen har lagten rad förslag i syfte att öka forsknings- och utvecklingsansträngningarna.Nyligen beslutade på regeringens förslag att det tillfälligaforskningsavdraget skulle permanentas. Jag vill också pekapä det treärsprogram för Styrelsen för Teknisk Utveckling som antog i samband med behandlingen av denindustripolitiska propositionen.Även de insatser som görs inom ramen för energipolitiken har storindustripolitisk betydelse. Åven speciellastatliga industripolitiska insatser spelar en positiv roll för industrinsutveckling. Det gäller främst inom flyg-, rymd- och försvarsområdena. I dettasammanhang finns anledning att peka på två satellitprojekt, och Tele-X,som syftar till en höjning av den svenska industrins konkurrenskraft, inte enbart pärymdområdet. Det är alltmer uppenbart att ett kunnande om satellittekniken ären förutsättning för produktutveckling ochframtida leveranser inom traditionellt svenska industriområden av vitalbetydelse. Företagensriskkapital måste växa betydligt snabbare än under1970-talet för att vi skall kunna bygga ut industrisektorn. Enligt den senastelångtidsutredningen kommer industrins externa 1981/82:100 Bilaga 1 24 riskkapUalbehov- nyemissionskraven - att uppgå till ca . per är förutsatt att vinstnivån och soliditeten stiger till genomsnittetför och atttillväxten i industrisektorn blir . Efterfrågan påexternt riskkapital riktar sig inte enbart till hushällen. Dessa äger f. n. av det totalaaktievärdet, dvs. om hushällensvarar för sin del av kapitaltillskotten skulle de behöva skjuta till ca . I syfte att ökautbudet av riskkapital har en rad åtgärder vidtagits för att mildra den skattmässigadiskrimineringen av aktiesparandet. Dubbelbeskattningen av utdelade vinstmedelfrän börsföretagen har mildrats för utdelningsinkomster . förensamstående och 15000 för makar. Skattefondsparandets villkor har förbättratsgenom att skattereduktionen höjtsfrån och det högstatillåtna sparbeloppet höjts från . De anställda ibörsnoterade företag har fåttmöjlighet att spara i det egna företagets aktier med samma skatteförmånersom för det vanliga skattefondsparandet . De vidtagnaåtgärderna har lett till att intresset att spara i aktier ökat. harantalet skattefondsparare mer än femdubblats. Från oktober 1980 till oktober1981 har antalet skattefondkonton ökat frän 63000 till 336000. Skattefondsparandet var för ettår sedan 15 milj. kr. sparasmer än 120 milj. kr. , vilket innebär en årstakt på ca 1,5 miljarderkr. Dessutom har lindringen i dubbelbeskattningen av utdelade vinstmedel gjortdet intressantare för hushållen att aktiespara även utanför skattefondsparandetsram. Denna utveckling avdet frivilliga aktiesparandet visar att hushållen mer än väl kan svara försin andel av riskkapitalbehoven i de börsnoterade företagen . Den ökade efterfråganpå aktier har inneburit väsentligt stigande börskurser, vilket i sin tur minskatföretagens kostnader för nytt riskvilligt kapital. Därmed sänks kapitalräntan vid investeringar. Ennödvändig förutsättning för att öka industriinvesteringarna är att börsvärdet påföretagen står i rimlig relation till substansvärdet. I annat fall kan realtillgångar förvärvas mycket billigare genom köp av andraföretag än genom egna investeringar. Företagsköp och ökad koncentration inomnäringslivet blii dominerande i stället för ökade reala investeringar. Det förhållandetatt börsvärdet på industriföretagen närmat sig substansvärdet är inte att sesom en konstlat framdriven utveckling utan i huvudsak en följd av attskatteregler som särskilt hårt drabbat aktiesparandet hardelvis eliminerats. Nyemissionsaktiviteten i börsföretagen har som en följd avdet stigande börsvärdet ökat kraftigt jämfört med föregående år.Nyemissionerna överstiger . 1981 attjämföra med drygt 100milj. och drygt 600 milj. kr. Huvuddelen av deåtgärder som vidtagits har varit inriktade pä att underlätta börsföretagensriskkapitalanskaffning. Det är angeläget att även 1981/82:100 Bilaga 1 25 de mindre och medelstora företagen får ökade möjligheteratt dra till sig riskkapital.Småföretagen svarar för omkring hälften av sysselsättningen i näringslivet och nya produkter och affärsidéerutvecklas ofta inom dessa företag. Vissa åtgärder harredan vidtagits för att underlätta den finansiella utvecklingen i småföretagen.Fjärde AP-fonden har givits möjlighet att placera i icke börsnoterade företag. Vidare har reglerinförts som minskar ägarens behov att ta ut medel ur företagen för att betalaarvs- och förmögenhetsskatter. Utredningen om demindre och medelstora företagens finansiella situation har i ettdelbetänkande (SOU 1981:95) föreslagit en rad åtgärder för att förbättrasmåföretagens möjligheter att skaffa riskkapital. Åtgärder för att underlättasmåföretagens riskkapitalanskaffning bereds f.n. inom . Under vårriksdagen kommerförslag i dessa och andra frågor som berör småföretagen att framläggas. 3.4 Åtgärder som berör efterfrågan i den svenska ekonomin Ett nödvändigtvillkor för att balansen i den svenska ekonomin skall kunna återvinnas äratt den kommunala sektorns expansion begränsas. Jag har i det föregåendeutförligt redovisat hur en alltför snabb tillväxt i de offentliga utgifternaäventyrar den konkurrensutsatta sektorns möjligheter att återtamarknadsandelar och uppnå en förbättring av bytesbalansen. Den kommunalakonsumtionen ökade med perär. Det innebär att den kommunala sektorns resursförbrukning i realatermer 1981 var större än 1975 och större än 1970. Delvis speglarden snabba expansionen av statsmakterna beslutade eller initierade program. Den kommunalasysselsättningen har ökat i ännu snabbare takt. Antalet sysselsatta i denkommunala sektorn var 1981 en tredjedel fler än 1975 och fler än1970. ökade sysselsättningen i kommunerna med 45000-50000 personer perår. Denna snabba ökningav den kommunala verksamheten har bl.a. möjliggjortsgenom att de statliga bidragen tillkommunerna ökat kraftigt. Mellan 1975och ökade statsbidragen , vilket innebär en årlig volymökning pä 4,. Statsbidragenmotsvarar nu mer än 1/3 av kommunernas konsumtionsutgifter. försök attbegränsa den kommunala expansionen genom frivilliga överenskommelseri kombination med ökade statliga bidrag har inte varit framgångsrika. I stället har detvisat sig att expansionen kan dämpas genom att det finansiella utrymmet för nya utgifterbegränsas. 1981/82:100 Bilaga 1 26 begränsadesdet finansiella utrymmet i kommunerna med . i netto, främstgenom åtgärder som minskar det kommunala skatteunderlaget. Den kommunalakonsumtionens ökningstakt kommer 1982 att dämpas jämfört med tidigare är, mendet uppsatta målet om volymökning kommer inte att uppnäs. Pä basis avenkäter som utförts av och kommunförbunden förefallerdet troligt att primärkommunerna kommer att öka sin konsumtion med 1 ä 1,,och landsfingen med 1982. Sammantaget skulle den kommunalakonsumtionen i såfaUökamed 1,1982. En orsak till attexpansionen även synes komma att bli alltför snabb är den godafinansiella situationen i kommunerna. förutses, trots deinkomstbegränsande åtgärder som vidtagits, kommunernas inkomster öka i en taktsom medger en snabbare utgiftsökning. Det kan därför inte uteslutas att denkommunala konsumtionen kan komma att öka snabbare än vad som antagits iprognosen . Eftersom den finansiellasituationen i kommunerna beräknas förbättras markant både 1982 och 1983erfordras en kraftig begränsning av de kommunala inkomsterna för attåstadkomma rimliga förutsättningar för att expansionstakten inte skallöverskrida . Jag avser därför att senare denna dag återkomma med förslag till generella åtgärder som begränsar detfinansiella utrymmet i kommunerna med . Härtillkommer nerdragningar i specialdestinerade bidrag. Ett viktigt mål förfinanspolitiken är att dämpa den offentliga utgiftsexpansionen till vad som ärförenligt med en gradvis återgång till samhällsekonomisk balans. Denoffentliga sektorns konsumtion och investeringar måste dämpas för att realaresurser skall finnas tillgängliga för den nödvändiga expansionen inom denkonkurrensutsatta sektorn. Åven den offentligasektorns transfereringsutgifter måste hållas tillbaka. En alltför snabbexpansion av dessa utgifter riskerar nämligen att genom ökad köpkraft hoshushåll och företag ta sä stor del av samhällets resurser i anspråk attutrymmet för reallöneökningar uteblir eller förbyts i krav på kraftigareallönesänkningar. I en sådan situation är risken stor att inflatoriskalönekrav omöjliggör den lugna lönekostnadsutveckling som är nödvändig för attstärka industrins konkurrenskraft, dämpa inflationen och möjliggöra en återgångtill samhällsekonomisk balans. ökade detotala offentliga utgifterna i reala termer med . Tillväxten iekonomin uppgick till . De offentliga utgifternas andelav BNP steg därigenom frän 1970 fill 1979. skeddeen markant inbromsning i den offentliga utgiftsexpansionen till perår. Eftersom tillväxten i ekonomin uteblev steg ändå de offentligautgifternas andel av BNP tiU 1981. 1981/82:100 Bilaga 1 27 Tabell 6 Den konsolideradeoffentliga sektorns utgifter i reala termer 19701982 Miljarder kr., löpande priser 1980 1970- 1980 1981 1982 1979 Transfereringar 154 Transfereringar exkl. räntor 137 Konsumtion och investeringar 176 Totalt exkl. räntor 313 8,9 2,9 9,1 -0,9 3,9 3,1 -0,1 Anm. Utvecklingen i fastapriser har erhållits genom deflatering med BNP-deflatorn,vilken speglar prisutvecklingen på den totala produktionen i landet. Trots att den totalaoffentliga utgiftsexpansionen var ungefär lika stor 1981 som 1980 finns detväsentliga skillnader mellan utvecklingen resp. är. ökade denoffentliga sektorns direkta anspråk på resurser i form av konsumtion ochinvesteringar och dess indirekta resursanspråk genom transfereringar till andrasektorer ungefär lika mycket. däremot minskade de direktaresursanspråken i reala termer något medan transfereringsutgifterna ökadekraftigt (tabell 6). Den höga expansionstakteni de offentliga transfereringsutgifterna under såväl 1980 som 1981 förklarasdelvis av statsskuldsräntorna som ökat mycket kraftigt från 10 miljarder kr.1979 till . Accelerationen iutgiftsexpansionen kan huvudsakligen hänföras till att statenstransfereringar till företagen som minskat med ca 1 miljard kr.under 1981 åter ökade med . Stora belopp utbetalades tillvarven, och kärnkraftsindustrin. Åven räntebidragen till bostadssektornökade kraftigt till följd av det högre ränteläget. Som framgår av tabell 6skedde en viss minskning i den offentliga sektorns direktaresursanspråk i form av konsumtion och investeringar. Jag vill fästauppmärksamheten på att de reala utgiftstakter som redovisas i denna tabellavser att ställa ökningen i de totala offentliga resursanspräken i relationtill ökningen i den totala produktionen i landet. Utgifterna har därförberäknats med hjälp av det prisindex som speglar prisutvecklingen för BNP, dens. steg dennaväsentligt snabbare än motsvarande deflatorer för den statliga resp. kommunalakonsumtionen och investeringarna. Därigenom ger de expansionstakter föroffentlig konsumtion och investeringar som redovisas i tabell 6 enbristfällig bild av den offentliga sektorns anspråk på produktionsresurserframför allt i form av arbetskraft. Detta resursanspråk speglas bättre av deökningstakter för statlig respektive konsumtion och investeringar somframkommer vid en fast-prisberäkning pä sedvanligt sätt med hjälp av prisindexför respektive 1981/82:100 Bilaga 1 28 Offentligkonsumtion och investeringar 19801982 -2,3 -2,2 -3,3 Statens' konsumtion och investeringar därav:konsumtion investeringar Kommunernas konsumtion och investeringar därav:konsumtion investeringar Totala offentliga sektorns konsumtion och investeringar 2.4 0,9 -0,1 ' Myndigheter inkl. socialförsäkring. Utvecklingen för offentligkonsumtion och investeringar beräknad pådetta sätt redovisas i tabell 7. Den statliga konsumtionenminskade 1981 med 1,och för myndigheternas investeringar registrerades enkraftig minskning. Den kommunala konsumfionsökningen uppgick till 3,vilket är mer än 1980. Exkl. beredskapsarbetenser dock bilden, som jag tidigare framhållit, något annorlunda ut. Mätt pä såsätt uppgick kommunernas expansion till 3,1980 att jämföra med 3,1981. Underskottet i vårautrikes affärer är ett uttryck för att det totala sparandet i den svenskaekonomin är för lågt. Delvis till följd av det svaga konjunkturlägetförbättrades bytesbalansen med ca . Bakom denna utveckling låg en förbättring i det finansiellasparandet i företag och hushåll med ca . och en motverkandeförsämring i den offentliga sektorns finansiella sparande med ca 6 miljarderkr. En mycket härd finanspolitisk åtstramning skulle visserligen halett till en större förbättring av bytesbalansen, men sannolikt också till oacceptabla effekter pä sysselsättningen. Jag övergår nu till attbehandla utvecklingen . I takt med att devalveringens effekter blir merpåtagliga och den internationella konjunkturen förbättras torde finanspolitikenalltmer kunna stramas åt utan att negativa stabiliseringspolitiska effekteruppkommer. Den budget som jag denna dag kommer att föreslå /83 innebär dels att praktiskt taget inga nya kostnadskrävandereformer genomförs, dels att åtgärder vidtas som tillsammans med under höstenredan beslutade besparingsåtgärder ger en långsiktig besparingseffekt på ca 13miljarder kr. Av den totalabesparingseffekten kommer . att få effekt under budgetåret1982/83. Tillsammans med tidigare genomförda besparingsåtgärder och en allmänåterhållsamhet hos såväl stat som kommuner beräknas den totala offentligautgiftsexpansionen dämpas till . Räknat exkl. räntor blirutgifterna ungefär oförändrade 1981/82:100 Bilaga 1 29 1970-talets offentligautgiftsexpansion påknäppt per är har därmed brutits under perioden1979-1982.