prop · G503154 · 1981-12-31 00:00:00 — 7 § får medgeundantag från 4 och 5§§, om det stora flertalet av de arbetstagare som beröressamtycker eller annars särskilda skäl föreligger. 7 a§ I denna lag förstås med övertid arbetstid som överstiger ordinarie arbetstid och jourtid enligt 4, 5 och 7§§. Har genom kollekfivavtal, som har tillkommit i den ordning som anges i 3 §, annan ordinarie arbetstid eller jourfid avtalats, förstås med övertid i stället sådan arbetsfid som vid heltidsarbete överstiger ordinarie arbetstid och jourtid enligt avtalet. Vid beräkning av tillåten övertid enligt 10 §minskas den ordinarie arbetstiden enligt 4 § för varje infallande helgdag, somär arbetsfri och som ej är söndag, med den arbetstid som arbetstagaren skulleha fullgjort om helgdagen i stället hade varit vardag. 8 §Har natur- eller olyckshändelse eller annan därmed jämförlig omstän dighet, som ej kunnat förutses, vållat avbrott i verksamhet eller medfört överhängande fara för sådant avbrott eller för skada på liv, hälsa eller egendom, får övertid tagas ut i den utsträckning som förhållandena kräver. Arbetsgivaren skall göra anmälan tilltillsynsmyndighet om sådant arbete med angivande av anledning till samtomfattning och varaktighet av arbetet från arbetets början.Arbetet får icke fortsättas utöver , utan att tillstånd till arbetetsökts hos myndigheten. Amälan eller ansökan anses gjord, när denna avlämnatstill posten i betalt brev. får medge undantag från andrastycket. Därvid får myndigheten föreskriva särskilda villkor. 9 §Till förberedelse- eller avslutningsarbete, som nödvändigtvis måste utföras före eller efter den ordinarie arbetstiden för att verksamheten skall kunna fortgå utan hinder, får övertid tagas ut med högst 6 fimmar eller, i fall som avses i 4 § andra stycket, högst av . 10 §När särskilda skäl föreligger, får överfid utöver vad som följer av 8 § tagas ut med högst av eller under en kalendermånad, dock högst under ett kalenderår. Har övertid, som avses i 9 §, tagits ut skall den övertid som medges enligt detta stycke minskas med den sålunda uttagna tiden. När synnerliga skäl föreligger fårtillsynsmyndighet medge ytterligare övertid med högst under ettkalenderår. Från de begränsningar som föreskrives i förstastycket får avsteg göras genom kollektivavtal, som tillkommit i den ordning somanges i 3§. Om sådant kollektivavtal gäller 3 § i övrigt. 1981/82:154 103 11 § Arbetsgivare skall föra anteckningar om jourtidoch övertid enligt föreskrifter av arbetarskyddsstyrelsen. Arbetstagare harrätt att själv eller genom annan taga del av anteckningarna. Samma rätttillkommer facklig organisation som företräder arbetstagare på arbetsstället. 12 § Tillsyn över efterlevnaden avdenna lag och föreskrifter, som meddelats med stöd av lagen, utövas avarbetarskyddsstyrelsen samt, under dess överinseende och ledning, avyrkesinspektionen. Därvid skall i tilllämpliga delar gälla vad som föreskrivesom tillsyn över efterlevnaden av arbetsmiljölagen (1977:1160). 13 § I tillsynsmyndighetsavgörande av ärende angående tillämpningen av denna lag eller föreskrift sommeddelats med stöd av lagen skall i den omfattning och i den ordning regeringenbestämmer deltaga särskilda ledamöter, utsedda efter förslag avrikssammanslutningar av arbetsgivare och arbetstagare. Mot arbetarskyddsstyrelsens beslut i ärende somavses i denna lag får talan ej föras. 15§ Arbetsgivare som uppsåtligen eller av oaktsamhet använder arbetstagare tillarbete i strid mot denna lag eller föreskrift som meddelats med stöd av lagendömes till böter. Arbetsgivare som underlåter att göra anmälan enligt8 § eller att iakttaga vad som åligger honom enligt 11 § eller som uppsåtligeneller av oaktsamhet lämnar oriktig eller vilseledande uppgift i anteckning somavses i 11 § dömes till böter. Denna lag träder i kraft . Genomlagen upphäves lagen (1930:138) om arbetstidens begränsning,lantarbetsfidslagen (1948:281), arbetstidslagen (1942:652) för detaljhandelnoch arbetsfidslagen (1947:216) för hotell, restauranger och kafeér. skall dock den i 4 §angivna högsta arbetstiden för vecka, i stället , utgöra 41 timmar15 minuter. Förekommer i lag eller annan författning hänvisningtill föreskrift, som ersatts genom bestämmelse i denna lag, tillämpas i ställetden nya bestämmelsen. Dennalag' träder i kraft . Dennalag'' träder i kraft . Paragrafenupphävd genom 1980:206. 1976:597(Den nya lydelsen av 3, 8 och 10 §§ samt införandet av 7 a §.) 1977:1163(Den nya lydelsen av 7, 8 och 10-13 §§.) 1981/82:154 104 1 §Med rast avses i denna lag avbrott i den dagliga arbetstiden, under vilket arbetstagare icke är skyldig att stanna kvar på arbetsstället. Längden och förläggningen av rast skall anges på förhand så noga som omständighe terna medger. Raster skall anordnas så, att arbetstagare ej utförarbete . Rasternas antal, längd och förläggning skallvara tillfredsställande med hänsyn till arbetsförhållandena. 2 § Rast får utbytas motmåltidsuppehåll vid arbetsplatsen, om detta är oundgängligen påkallat medhänsyn till arbetsförhållandena eller med hänsyn till sjukdomsfall eller annanhändelse som ej har kunnat förutses. Sådant måltidsuppehåll inräknas iarbetstiden. 3 § Arbete skall anordnas så, attarbetstagare kan taga de pauser som behövs utöver raster. I den utsträckning som påkallas avarbetsförhållandena skall särskilda arbetspauser beredas arbetstagare. Sådanapausers längd och förläggning skall anges pä förhand så noga somomständigheterna medger. Pauserinräknas i arbetstiden. 4 § Kvinna som ammar sitt barnfår ej vägras ledighet härför. 5 § Arbetstagare skall habehövlig ledighet för nattvila. I ledigheten skall ingå tiden mellan klockan 24och . Avvikelse frän första stycket får göras, om visstarbete med hänsyn till sin natur, allmänhetens behov eller annan särskildomständighet måste fortgå även eller annars bedrivas före klockan 5eller . 6 §Arbetstagare skall beredas minst trettiosex timmars sammanhängan de ledighet under vaije period . Sådan veckovila skall såvitt möjligt förläggas till veckoslut. Undantag från första stycket får görastillfälligtvis, om det föranledes av särskilt förhållande som ej har kunnatförutses. 7 §Avvikelse frän 1 § andra stycket, 5 § första stycket och 6§ första stycket får göras med stöd av kollektivavtal som pä arbetstagarsidan har slutits eller godkänts av organisation som är att anse som central arbetsta garorganisation enligt lagen (1976:580) om medbestämmande i arbetslivet. Vidare får genom sådant kollektivavtal rast utbytas mot måltidsuppehåll vid arbetsplatsen. Arbetsgivare, som är bunden av kollektivavtal somavses i första stycket, får i angivna hänseenden tillämpa avtalet även päarbetstagare, som ej är medlem av den avtalsslutande arbetstagarorganisationen,under förutsättning att arbetstagaren sysselsattes i arbete som avses medavtalet och ej omfattas av annat fillämpligt kollekfivavtal. 1981/82:154 105 8 § får medge undantag från 1 §andra stycket, 5 § första stycket och 6§ första stycket, om särskilda skälföreligger. 9 § Utan hinder av denna lag kanregeringen eller förvaltningsmyndighet, som regeringen bestämmer, meddelasärskilda föreskrifter om arbetstidens förläggning vid vägtransport ochluftfart. Denna lag träder i kraft , dåarbetarskyddslagen (1949:1) och skogsförläggningslagen (1963:246) skall upphöraatt gälla. 1981/82:154 106 Sammanställning av remissyttrandena Remissinstanserna Efter remiss har yttranden över betänkandet avgettsav riksåklagaren (), , överbefälhavaren (), ,statskontoret, (), (),arbetsdomstolen (AD), (), arbetarskyddsstyrelsenvars verksstyrelse under hänvisning till att det stora flertalet ledamöterrepresenterar organisationer, som var för sig avger yttranden, har överlämnattill generaldirektören att avge styrelsens yttrande, statens arbetsmarknadsnämnd,styrelsen för arbetarskyddsfonden, länsstyrelserna i ochVästerbottens län, jämställdhetskommittén (Ju 1976:08), utredningen (S 1980:08)för översyn av föräldraförsäkringen m.m., , . , (),, , (), Statsföretagens förhandlingsorganisation (SFO),. (),Landsorganisafionen i (LO), (),Centralorganisafionens /SR och (). Yttranden har överlämnats av RÅ frånlänsåklagarmyndigheten i , av arbetarskyddsstyrelsen från 17yrkesinspektionsdistrikt och av LO frän 16 medlemsförbund. 1 Allmänna synpunkter på utredningen Utredningens förslag har mottagits med gillande avdet stora flertalet remissinstanser. Enligt statskontorets mening skullearbetsfidslagsfiftningen få en ändamålsenlig utformning såväl när det gällerreglernas materiella innehåll som lagtekniskt sett, om utredningens förslaggenomförs. RRV, som också ser positivt på förslaget, anser att det sannoliktkommer att leda fill förenklingar. Enligt arbetarskyddsstyrelsen harutredningen pä ett förtjänstfullt sätt behandlat ett stort antal problem.Styrelsen ställer sig bakom de lösningar i materiellt hänseende som presenterasmed endast få undantag. Styrelsen har därvid invändningar mot framför allt denlagtekniska lösning som valts. LO konstaterar att många krav, som LO harfört fram på arbetstidsomrädet, tillgodoses i utredningsförslaget. Även TCO ochSACO/SR tillstyrker i huvudsak förslaget. Prop.1981/82:154 107 Av de offentliga arbetsgivarna ansluter sig i allt väsentligt till förslaget. ansersig främst vad avser mertidsbestämmelserna inte kunna fillstyrka förslaget. Även SHIO-Familjeföretagen ansluter sig på deflesta punkter till förslaget. Delvis starkt kritiska mot förslaget är SAF, i varsyttrande har instämt, SFO och LRF. SAF konstaterar attlagstiftningen på arbetstidsområdet på ett genomgripande sätt påverkarproduktionsförutsättningarna i näringslivet. Arbetstidsregleringen måstedärför kunna anpassas till speciella förhållanden inom olika branscher ochföretag. Denna anpassning sker bäst genom kollektivavtal. Det förslag till nyarbetsfidslag som utredningen presenterar innehåller åtskilliga förändringar iförhållande fill nu gällande ordning, -som enligt föreningens uppfattning intelämpar sig för generell reglering lagstiftningsvägen utan som i stället bordelösas genom kollektivavtal. Detta gäller bl.a. beräkning av överfid, merfid fördeltidsanställda och besked om arbetstidens förläggning. Enligt SAF:suppfattning är vidare utredningens slutsatser vid bedömningen av förslagets ekonomiskakonsekvenser alltför svagt underbyggda. LRF framhåller att man vid en lagreglering avarbetstiden måste ta hänsyn till behovet av flexibilitet och effektivitet iproduktionen. För lantbruket, med dess av naturförhållandena beroende skiftandearbetstidsbehov och dess fåtal anställda, kan en detaljerad och stelarbetstidsreglering verka speciellt ogynnsam. Förbundet anser därför att man ihögre grad än vad utredningen föreslår borde låta den erforderligadetaljregleringen av arbetstiderna ske genom kollekfivavtal. Förbundet framförockså den övergripande synpunkten att utredningen synes ha tagit alltför lättpå de kostnadsmässiga aspekterna av sitt förslag, vilka i dagens samhällsekonomiskaläge särskilt bör beaktas. 2 Samordning av arbetstidsbestämmelser De allra flesta remissinstanserna ansluter sig helteller i huvudsak till utredningens förslag till samordning avarbetsfidslagsfiftningen. Ett undantag utgör dock arbetarskyddsstyrelsen. Utredningens förslag till ny arbetsfidslag innebärbl.a. att arbetsfidsreglerna - utom vad avser minderåriga - bryts ut urarbetsmiljölagen och sammanförs med övriga arbetstidsregler i en nyarbetstidslag. Arbetarskyddsstyrelsen finner det betänkligt att pådetta sätt ett antal bestämmelser av stor betydelse för särskilt den psykiskaarbetsmiljön förs bort från den enhet som arbetsmiljölagen bildar. Styrelsentänker här på bl.a. bestämmelserna om raster, pauser och nattarbete. Dettarimmar enligt styrelsens uppfattning dåligt med den helhetssyn på arbetsmiljön somär en av utgångspunkterna för arbetsmiljölagen. Prop.1981/82:154 108 dettaavseende också att de grundläggande bestämmelserna om arbetsmiljön i 2 kap. I§ och 3 kap. 1-3 §§ arbetsmiljölagen inte längre kommer att gälla för dessaarbetsmiljöfaktorer. Viss tvekan kan också komma att råda om bestämmelserna i 6kap. arbetsmiljölagen längre blir tillämpliga. Den föreslagna hänvisningen i 2kap. 9§ arbetsmiljölagen kan enligt styrelsen knappast utgöra tillräckligersättning i dessa hänseenden. Under alla omständigheter framstår det som ettsteg i fel riktning när ett antal bestämmelser av stor betydelse urarbetarskyddssynpunkt på sätt som föreslagits Qärmas från övriga förarbetsmiljön centrala regler. Det är ägnat att försämra förutsättningen attföra ut kunskap om och skapa förståelse för berörda faktorers betydelse när detgäller att skapa god arbetsmiljö. Till saken hör att styrelsen likaväl somyrkesinspektionen i sin tillsynsverksamhet enligt arbetsmiljölagen i storutsträckning kommer i kontakt med förhållanden som enligt det föreliggandeförslaget skulle komma att regleras i den särskilda arbetstidslagen. Detpåpekas i sammanhanget också att de tillkomna danska och norskaarbetsmiljölagarna liksom den utfärdade nya isländska motsvarandelagen även innehåller arbetstidsregler. Om en sammanföring av reglerna omarbetstidens förläggning med övriga arbetstidsregler bedöms så angelägna attde bör inrymmas i samma lagkomplex, synes det styrelsen vara riktigare och meröverskådligt att föra in samtliga arbetstidsregler i 4 kap. arbetsmiljölagen.Härigenom skulle man tydligare betona att arbetstidsfrågorna ingår som en deli den totala arbetsmiljön. Man skulle också kunna undvara de hänvisningarmellan de båda lagarna och de upprepningar av t.ex. reglerna om tillämpningsområde,tillsyn och överklagande som annars blir nödvändiga. De invändningar somutredningen anför ur lagteknisk synpunkt mot att föra in arbetstidsreglerna iarbetsmiljölagen anser styrelsen inte övertygande. Tvärtom synes ettsammanförande ur många synpunkter rationellare, bl.a. undgår man ett stortantal upprepningar. För övrigt får rent lagtekniska synpunkter inte tillmätasför stor betydelse när andra väsentliga skäl gör sig gällande i annan riktning.Vidare framhålls att styrelsen i sitt remissyttrande över förslaget tillarbetsmiljölag anförde, att det låg nära till hands att låtaarbetstidslagsfiftningen ingå som ett kapitel i arbetsmiljölagen. En liknandeföreställning torde enligt styrelsen också ha legat bakom begäranom att sammanföra bestämmelserna i allmänna arbetstidslagen och iarbetsmiljölagen i en lag. Den lösning som utredningen föreslär ifråga ombestämmelserna om arbetstid för minderåriga i 5 kap. 5 § arbetsmiljölagen kanstyrelsen i och för sig godtaga men vill dock ifrågasätta det konsekventa i denföreslagna ordningen mot bakgrunden av hur reglerna är utformade för vuxna. förslag på denna punkt bör enligt styrelsen beaktas att det bl.a.med hänsyn till att vissa allmänna överväganden kan behöva göras, t.ex. medhänsyn till möjligheterna att medge dispens liksom till gällande ordning förbehandling av författningsförslag hos styrelsen, kom- Prop.1981/82:154 109 meratt åtgå innan författningstexten har fastställts och getts ut istyrelsens författningssamling. Därför bör i likhet med vad som skedde vidarbetsmiljölagens ikraftträdande, såvida inte den nya lagstiftningen antas imycket god tid före sitt ikraftträdande, övervägas en särskild övergångsbestämmelsesom förebygger att de aktuella frågorna lämnas heltoreglerade. Bestämmelsen bör innebära att de nuvarande reglerna i 5 kap. 5 §arbetsmiljölagen fortfarande skall gälla fill dess de ersatts av nyabestämmelser från regeringen eller styrelsen. Om utredningens förslag fill nyarbetsfidslag genomgörs bör dessutom på lämpligt ställe i den nya lagenklargöras att särregler om arbetstiden gäller för minderåriga. Överflyttningenav frågor som avser minderårigas arbetstid medför behov av ändring av 12 §instruktionen för yrkesinspektionen. Om utredningsförslaget genomförs behöveräven 23 § instruktionen för styrelsen justeras. RÅ anser sig inte kunna finna attarbetstidsbetämmelserna för minderåriga inte skulle kunna inrymmas i denföreslagna nya arbetstidslagen. RÅ anför dessutom att bestämmelserna ombegränsning av de minderårigas arbetstid torde utgöra en sådan norm som börmeddelas i lag. Även LO menar att bestämmelserna om minderårigas arbetstid ärsä viktiga frän skyddssynpunkt att de bör meddelas i lag. SAF finner det önskvärt att olika arbetstidsreglerkan sammanföras i en arbetstidslag. Den förenkling som ligger i utredningensförslag fillstyrks därför. Utredningens förslag att slopa undantaget förfamiljemedlemmar på hela arbetstidsområdet bör dock ej genomföras med hänsyntill att reglerna i ett stort antal fall i prakfiken knappast kan komma attföljas. Enligt 7"CO bör en hänvisning göras inte barai arbetsmiljölagen till arbetstidslagen utan även i andra riktningen, bl.a. medhänsyn till arbetsmiljölagens arbetstidsbestämmelser för minderåriga. Utredningens uppfattning att det inte finnstillräckliga skäl att införa särskilda dygnsarbetstidsregler vinner storanslutning bland remissinstanserna. Kommunförbimdet betonar den särskilda viktförbundet lägger vid att dygnsarbetstiden inte begränsas. En begränsning avdygnsarbetsfiden skulle i mänga fall medföra arbetsfidsscheman med betydandeolägenheter. Dessutom skulle det krävas ett personaltillskott som enligtförbundet framstår som oproportioneligt stort. Liknande synpunkter finns iLandstingsförbundets yttrande. Frän arbetstagarorganisationernas sida framförsdock följande synpunkter. LO framhåller att frågan om dygnsmaximering avarbetstiden är viktig och att frågan är en arbetarskyddsfråga i lika hög gradsom en arbetstidsfråga. Med tanke på vad utredningen kommit fram till kräverLO f.n. inte någon lagstiftning på denna punkt. LO kommer dock att noga bevakaoch 1981/82:154 110 följaupp problemen med de långa arbetspassen inom vissa företag och branscher. LO menar vidare att det av texten i den nya lagenbör tydligare framgå att arbetstagare har rätt till behövlig dygnsvila även närundantag görs från nattarbetsförbudet. /SR framhåller samma sak. TCO hänvisar till sitt yttrande över arbetsmiljöutredningensbetänkande Arbetsmiljölag, där TCO framhöll att arbetstagare bör beredas minsttio fimmars vila mellan tjänstgöringspassen. Det finns enligt TCO:s uppfattningfortfarande starka sociala skäl för en bestämmelse om detta. Ett försök bördärför göras att i en proposition om ny arbetstidslag uppskatta de kostnadersom skulle vara förenade med en bestämmelse om viss minsta viloperiod mellantvå arbetspass. Dessa kostnader bör sedan vägas mot välfärdsvinsterna för dearbetstagare som berörs. SALF delar utredningens åsikt att det är svårt attfinna prakfiska lösningar som ej får svårförutsedda konsekvenser. SALF vill isammanhanget peka på problemet med delad arbetsdag. Inom vissa områdenförekommer att arbetstiden förläggs utspridda under en stor delav dygnet. En sådan utläggning av arbetstid skapar problem för arbetstagarengenom att den fritid som förläggs i perioder kan vara svår attutnyttja för vila och rekreafion. Genom en dispositiv lagregel bör möjligheternatill delad arbetstidsutläggning kraftigt begränsas i syfte att förhindramissbruk. Utredningens förslag till nya regler omövertidsberäkning hälsas med tillfredsställelse av arbetstagarorganisationerna.Även flertalet övriga remissinstanser ansluter sig till förslaget eller lämnardet utan erinran. anser att arbetstid utövernormal arbetstid inte befrämjar arbetet för jämställdhet mellan kvinnor och mänmed dagens könsrollsmönster. Utredningar visar att smäbarnsfäder arbetarövertid i större utsträckning än andra män. Följden blir att de får liten elleringen tid över för umgänge med sina barn. Kvinnan får ta ett allt större ansvarför hemmet och barnen. Detta leder i sin tur till att hon för att orka meddetta ansvar måste begränsa sitt eget arbete utanför hemmet. Härigenom får honallt svårare att skapa en egen försörjning både i och . Motdenna bakgrund anser kommittén att övertidsarbete i största möjliga utsträckningbör undvikas men vill inte gä närmare in på frågan om vilken teknisk metod somskall användas för att lagreglera övertiden. och tillstyrkerförslaget i princip men kritiserar den föreslagna regleringeni fråga omkompensa- 1981/82:154 111 tionsledighet.Kommunförbundet vill sålunda inte acceptera att kompensationsledighet i sinhelhet skall likställas med fullgjord arbetsfid, eftersom kompensationsledighetnormalt inte utgår timme för timme utan med tid motsvarande en och en halv tilltvå gånger den som fullgjorts som övertid. Landstingsförbundetfinner det orimligt att även kompensafionsledighet skall likställas medfullgjord ordinarie arbetsfid. De båda faktorerna övertid och därav föranleddkompensationsledighet kan betraktas som en ändrad arbetstidsförläggning genomvilken övertiden balanseras av kompensa-tionsledigheten. Sådankompensationsledighet utgår dessutom sällan timme för timme utan med tid upptill tvä gånger den tid som har fullgjorts som övertid. Även av det skälet attdet inom landstingssektorn inte f.n. finns möjlighet att för läkare förläggaordinarie arbetstid till sådana tider då ordinarie arbetstid erfordras kanlandstingsförbundet inte acceptera att kompensationsledighet likställs medordinarie arbetstid. Båda förbunden framhåller vidare att det är att ta alltförlättvindigt pä problemet att som utredningen hänvisa tillkollektivavtalsmöjligheten. Avsteg från lagregler genom kollektivavtal ärsällan utan kostnader för arbetsgivaren, om de överhuvudtaget går attgenomföra. Lagen måste kunna fillämpas på ett rimligt sätt även omkollektivavtal inte kan träffas. åskådliggör sitt resonemang medföljande exempel. Läkarnas jourtid koncentreras ofta till under envecka. Under sådan vecka kan kompensationsledighet utläggas pä läkarens ordinariedagarbetstid. är arbetad fid under "jourveckan" vilket inte är ovanligt förbrukas en femtedel av den tillåtna årsöverti-dentrots att läkaren inte tjänstgjort den veckan. Till bilden höratt arbetstagaren i exemplet är berättigad till ytterligare cirka 40 timmarskompensafionsledighet vid senare tillfälle vilken enligt utredningens förslagockså skall likställas med ordinarie arbetstid när kompensationsledighetensenare läggs ut. Några remissinstanser är heh negativa till det avutredningen föreslagna systemet för övertidsberäkning. SAF finner det i och försig rimligt att man begränsar möjligheten att göra onormalt stora övertidsuttagutan att övertid behöver journalföras, t.ex. som ihuvudsak sammanfaller med semester. Med utgångspunkt från de överväganden somgjorts i utredningen samt frän den praxis som tillämpas inom föreningens områdeskulle sålunda t.ex. semester och sjukdom kunna likställas med arbetad tid. Attlikställa all ledighet med arbetstid finner föreningen däremot oacceptabelt.Detta gäller främst olika slag av ledighet som utgör ersättning för arbetadeller förskjuten tid. Exempel på arrangemang av denna typ finns inom mångabranscher pä SAF:s område, bl.a. stuveriom-rådet, jordbruket, järn- ochstålindustrin samt pappers- och massaindustrin. Den föreslagna begränsningenav möjligheten till övertidsuttag får konsekvenser i synnerhet förprocessindustrier. För skiftarbetare gäller väsenfiigt kortare arbetstid än fördagarbetare. Genom att som övertid 1981/82:154 112 räknasden arbetsfid som överstiger den kollektivavtalsenliga har redan en begränsningför denna kategori införts. SAF delar inte heller den i utredningen framfördauppfattningen att reglerna för övertidsberäkning enligt lag och kollektivavtalbör närmas varandra. Det föreligger mycket stora skillnader i detta hänseendemellan olika kollektivavtal. SFO anser att det är rimligt att t.ex. semester ochsjukdom likställs med arbetad fid vid beräkning av överfid men anser attavtalsfrihet bör råda i övrigt med hänsyn till de skiftande förhållanden som råderinom olika sektorer av aretsmarknaden. Detta gäller bl.a. olika slag avledighet som utgör ersättning för arbetad eller förskjuten tid. Även LRF avstyrker förslaget att all ledighet skalllikställas med fullgjord arbetstid vid övertidsberäkning. LRF anser en sådanberäkningsmetod motiverad endast i fråga om sjuk- och semesterledighet.