prop · G503213 · 1981-12-31 00:00:00 — Lånen skulle i huvudsak användas fillunderstöd för anläggningar av nya, i riket fömt okända uppfinningar i fabriks-och slöjdväg. Manufakturdiskonten,varifrån medlen sålunda avskildes, leder sitt urspmng tUlbaka tUl , vUketår rikets ständer anvisade ett belopp av i form av kreditiv iständernas bank. Kreditivet löpte med tre procents ränta. Det höjdes sedermeragenom beslut vid olika riksdagar, så att det uppgick.till 6 milj.riksdaler banko. ökades efterfrågan på förlagslån, och ytterligareavsättningar fill manufakturförlagslånefonden måste verkställas.Avsättningarna synes ha skett från den s.k. besparingskassan, dvs. överskottetpå den av manufakturdiskonten Prop.1981/82:213 14 Genom beslut förordnade Kungl. Maj:t attförvaltningen av fonden, som dittills omhänderhafts av kommerskollegium, skulle.flyttasöver till statskontoret. Bestämmelser för lån från fonden utfärdades (SFS 1927:403). Enligt dessa kunde lån beviljas åt företag som ämnadeigångsätta sådana för landet nya fillverk-ningar,'för vilkas gynnsamma bedrivandesärskUda iförutsättningar syntes föreligga, möt-säkerhet som godkändes avstatskontoret. Sedan lånet innehafts från första lyftningsdagen,skulle det under därpå följande högst återbetalas med likakapitalbelopp . Bestämmelserna upphävdes 1960 (SFS .1960: 372). Fonden'förvaltasnumera av kammarkollegiet. Fondenskapital eller avkastning har inte disponerats . Fondenstillgångar uppgick 40008-kr. Tillgångarna var placerade;påstatsverkets checkräkning. Enligtöverenskommelse mellan och skulle den polskaregeringen till betala visst belopp inom 17 årfrånoch med den 1 januari1951. Beloppet, som avsåg, ersättning för svenska förlusteri , skulle utgåi form av en:procentuell avsättning på Hkviderna för av importeratpolskt kol och koks. Enligt bestämmelserna i överenskommelsen skulle ett iSveriges riksbank öppnat konto tUlgodoföras nämnda avsättning. Maj:taUlsatte den .16juni 1950 en nämnd med uppdrag att avge förslag;till fördelning av det-béloppsom skulle erläggas av polska regeringen. Maj:t förordnade'den 22. juni1951 att såväl redan influtna som därefter inflytande avsättningar skulleöverlämnas till statskontorets för-valtnirig, varvid'medlen skulle redovisasunder en särskild diversemedelsfitel,'benämnd'"Polenmedel". Maj:tfastställde vidare den ovan angivna .nämndens förslag'till fördelning (seUtrikesdepartementets skrivelse den.2 måjll951). Till intressenter som då.anmältanspråk på ersätt-iiiing utbetalades.därefter.fastställd ersättning. Pölenmedlentillhör numera Ikronan (jfr betänkandet s. 109). Fonden,-somförvaltas av kammarkollegiet, uppgick den.30juni 1981 fill 77429 kr.Tillgångarna var placerade i bank. Avde medel, som jänilikt de mellan ochsDeSocialisfiska Råds-repiiblikernasUnions regeringar träffade överenskommelserna av :1941 och den 7oktober 1946 samt i anslutning därtUI lämnade medgivande (prop.1946:350) stod tilliförfogande för.ersättning Prop.1981/82:213 15 förförluster i , och , reserverades genom Kungl. Maj:tsbeslut ett belopp av . Medlen avsåg attbl. a. tillgodose ersättningsanspråk från andra rättsägare än dem som jämliktsagda beslut beretts gottgörelse av de uppskattade förlusterna. Fonden,som förvaltas av , uppgick till 598 114kr. TUlgångarna var placerade i bank. I prop.1947:310 begärde Kungl. Maj:t godkännande av bl. a. en den 12 april1947 dagtecknad förtrolig överenskommelse rörande reglering av vissa svenskaanspråk i . anmälde med skrivelse (nr306), att den godkänt nämnda överenskommelse. Den av lämnadeersättningen fördelades pä sådant sätt, att vid avtalets ingående kända ersättningsberättigadeintressenter tillsammans erhöll av beloppet, medan tillfördes enreserv, avsedd att i första hand användas fill att möta eventuella senare tillkommandeersätt-iningsanspråk. Fonden,som förvaltas av , uppgick tiU . Defonder som förvaltas av staten är sinsemellan mycket olika. Där finns sålundasåväl medel som donerats av enskUda men förvaltas av staten som medel som fonderatsenligt författning eller statligt organs beslut. Föreskrifterna som reglerarde skilda fondernas förvaltning år också sinsemellan mycket olika. Fondernasstorlek och ändamål är även de starkt varierande. Utredarensförslag i betänkandet (SOU 1982:12) Avveckling av vissa 'Statliga fonder avserenbart fonder som fonderats enligt författning eUer stafiigt organs beslut.Över sådana fonder äger staten fritt förfoga. Att vissa bestämda medel på dettasätt avsattes för viss bestämd verksamhet var tidigare vanligt. En specialdestineringkan emellertid utgöra ett hinder för en rationell granskning av behovet av denverksamhet medlen går tiU. tUlgodoses de ändamål fonderna är avsedda föri ökande omfattning genom anslag över statsbudgeten. Därmed finns i principinte längre Ibehov av särskUt avdelade fondmedel. Föratt minska kostnaderna för den stafiiga fondförvaltningen bör enligt utredarenövervägas om fonder som inte längre fyller någon självständig funktion kanavvecklas genom att de upplöses eller förs samman med Prop.1981/82:213 16 andra fonder med likartade ändamål. Upplöses en sådan fondfår staten i fortsättningen ta på sig ansvaret för verksamheten. Detta börenligt utredaren ske genom att ett belopp som motsvarar avkastningen läggstill det anslag som anvisas för verksamheten över statsbudgeten. Vid en upplösningbör vidare enligt utredaren de tillgångar som svarar mot fonderna realiserasoch överföras till statsbudgeten. Med utgångspunkt i vad anförts har utredarenföreslagit att de statliga fonder, som räknats upp i avsnitt 2, skall upplösas.Det är fråga om statliga medel, som inte härrör från donationer, och somförlorat sin betydelse på grund av föråldrade ändamål eller av annan orsak.Utredaren anser det orationellt att dessa fonder lever vidare. De bör därförsnarast upplösas. Det sammanlagda bokförda värdet av de fonder som bör upplösasuppgick enligt utredaren till drygt I . Enupplösning skulle därför medföra ett betydande bokföringsmässigt tillskott tillstatsbudgetens inkomstsida. Av remissinstanserna har endast haftinvändningar mot utredarens förslag. Kammarkollegiet, ,statens löne- och pensionsverk, fullmäktige i riksbank ochriksgäldskontoret är positiva till förslaget. Inte någon av remissinstansernahar haft något att erinra mot utredarens utgångspunkter för förslaget attavveckla vissa statliga fonder. har i remissyttrandet påpekat att,såsom framgår av betänkandet (s. 43), bland folkpensioneringsfondens tillgångarfinns sjukhus i . Sjukhuset drivs av AB Kurortsverksamhet,vars hela aktiekapital ägs av fonden. AB Kurortsverksamhet äger i sin tur ABTranås Kuranstalt, som bl. a. driver ett sjukhus i . Detta innebär attfonden indirekt äger också sistnämnda sjukhus. Avvecklasfolkpensioneringsfonden måste särskilda åtgärder vidtas för att ekonomisktgardera dessa båda sjukhus alternativt för att överföra dem till annanhuvudman. Av remissinstanserna har främst kammarkollegiet,och fullmäktige i närmare diskuterat hur enavveckling bör gä tUl. För egen del får jag, efter samråd med cheferna för justitie-,utrikes-, social- och utbildningsdepartementen, anföra följande. Att statligverksamhet finansieras genom anslag över statsbudgeten är i princip attföredra framför ett system med specialdestinering av medel från olika fonder.Finansieras verksamheten över budgeten kommer dess mål och inriktning attunderkastas en fortlöpande granskning vid varje budgetprövning. Som utredarenframhållit bör fonder som inte längre fyller någon självständig funktionavvecklas genom att fonderna upplöses. Även de kostnader, som är förenade medförvaltning av fonder, gör att det enligt min mening inte kan accepteras attsådana fonder får fortleva år . Jag delar sålunda utredarensprincipiella ståndpunkt att fonder av detta slag bör upplösas. 1981/82:213 17 Jaganser alltså att fonder som inte längre fyller någon självständig funktionskall avvecklas. Så kan vara fallet när fondens ändamål är föråldrat. Vissa avde aktuella fonderna används inte för att tillgodose det avseddaändamålet. Till denna gmpp hör fonden för försöksverksamhet och forskning påbränsleområdet, fond för teknisk forskning, försäljningsmedel av visshäradsjord i och Slaka socknar i och manufakturförlagslånefonden. Iandra fall - Polenmedlen, baltiskt regleringskonto och ersättningsmedel frånJugoslavien - finns några utfästelser som skall uppfyllas med defonderade medlen. Dessa fonder fyller numera inte någon självständig funktion.Jag delar därför utredarens uppfattning att även dessa fonder bör upplösas. Närdet gäller övriga fonder - folkpensioneringsfonden, civila tjänstepensionsfonden,militära tjänstepensionsfonden, allmänna familjepensionsfonden, statenspensionsanstalts pensionsfond, fonden för en professur i försäkringsrätt vidStockholms högskola, fonden för en professur i försäkringsmatemafik ochmatematisk statistik vid och tingshusfonden finansierasde ändamål som fonderna skall tillgodose över statsbudgeten. I flera falltillförs fondens avkastning viss inkomsttitel på statsbudgeten. I andra fallfiliförs avkastningen viss myndighets anslag. Det ändamål som fonden skalltillgodose finansieras i övrigt genom anslag. I några fall sker en avräkningmot inkomsttitel på statsbudgeten. Som redan framgått fyller fonderna intelängre någon funktion i den meningen att utfästelser skall uppfyllas med dem.Jag delar vidare utredarens uppfattning att fondernas bevarande under särskildförvaltning innebär en onödig omgång i redovisningshänseende. Jag anser därföratt fonderna bör avvecklas om detta inte skulle föranleda några särskildaolägenheter. Av nu berörda fonder har det endast beträffande en av demifrågasatts att olägenheter skulle kunna uppkomma. Närdet gäller folkpensioneringsfonden, som är den avgjort största av de häraktuella fonderna, har sålunda invänt att en avvecklingav denna fond skulle äventyra verkets övriga fondförvaltning. Vidare har verketpekat på att om fonden skulle avvecklas måste särskilda åtgärder vidtasbeträffande de två sjukhus som ingår bland fondens tillgångar. Behållningen iden av förvaltade folkpensioneringsfonden uppgår tilldrygt . De fonder som verket fortsättningsvis skulle förvaltaom en avveckling av folkpensioneringsfonden genomfördes uppgår enligt verket tUlca . Iannat sammanhang har påpekat (remissyttrande överkapitalmarknadsutredningens betänkande, se prop. 1978/79:165 s. 289) attmedelsförvaltning inte är verkets uppgift och att det kan övervägas att föraöver verkets nuvarande placeringar till annat organ som sysslar medmedelsförvaltning. Jag vill vidare erinra om att någon avsättning inte längreförekommer till folkpensioneringsfonden, att avkastningen av fon- 1981/82:213 18 denlevereras in till statsverket och att utgifterna finansieras genom anslag överstatsbudgeten. Fondens avkastning saknar således direkt samband med depensioner den avsetts att trygga. En särskild fondförvaltning medför en onödigomgång i redovisningshänseende. De skäl som således talar för att även dennafond skall avvecklas är enligt min mening starka. De invändningar som härframförts är inte av sådan art att jag finner anledning att frångå minprincipiella ståndpunkt i denna fråga. Jag förordar därför att ävenfolkpensioneringsfonden skall avvecklas genom att fonden upplöses ochbehållningen överförs till statsbudgeten. Jag återkommer i det följande till desjukhus som ingår bland fondens tillgångar. Närdet gäller frågan hur avvecklingen av de fonder som omfattas av förslaget skallgå till får jag anföra följande. Även om vinster kan göras genom att vissafonder slås samman uppnås enligt min mening de största fördelarna om det ärmöjligt att helt upplösa fonderna. Endast därigenom frigörs statsverket tillalla delar från den belastning som administrationen av fonderna innebär. Följandeallmänna riktlinjer efter vilka avvecklingen bör ske bör gälla. Kontantamedel i resp. fond liksom vad som inflyter under avvecklingen filiförsinkomsttiteln av statens verksamhet på statsbudgeten. Vidavvecklingen av fondernas övriga tillgångar bör utgångspunkten vara att reaUsationensker med så liten förlust som möjligt. Å andra sidan måste även beaktas attavvecklingen inte drar ut . Även om en successiv avveckling skulle skeså att rätten till nyplaceringar upphävdes och ränteinkomster, amorteringar ochslutlikvider av lån, obligationer m.m. inbetalades till statsverket, skulle enlångsiktig sådan avveckling vara en nackdel för fondförvaltaren och förlåntagarna som ändå inte skulle kunna få sina lån omsatta i fonden. Ennågorlunda snabb avvecklingsmetod bör därför väljas. Enomedelbar försäljning på börsen av samtliga innehavarpapper (obligationer m.m.)kan emellertid medföra kursfall på dessa och även andra papper. Detta börsjälvfallet undvikas. Fondförvaltarna bör därför söka avveckla innehavet genomatt träffa avtal med tänkbara köpare - t.ex. allmänna pensionsfonden,försäkringsbolag eller banker. Även i fråga om reverslånen till kommuner m. fl.bör fondförvaltarna i första hand försöka att genom särskUda uppgörelser säljadem tiU något kreditinstitut eller annan långivande institution.Auktionsförfarande beträffande lånen kan också tänkas. Eftersomdet är fråga om innehavarpapper och reverslån till icke obetydliga belopp börför undvikande av störningar på marknaden avvecklingen ske i samråd medriksbanken. har bl.a. möjlighet att vidta motåtgärder för att mötaeventuella kursfall vid obligationsförsäljningarna. Dedirekta lånen till bör avvecklas i samarbete med . Prop.1981/82:213 19 Somjag tidigare nämnt ingår bland folkpensioneringsfondens tillgångar även tvåsjukhus som bl.a. utnyttjas för undersökningar som de allmännaförsäkringskassorna behöver ha utförda i anslutning till prövning av sjukförsäkringsärendenm. Enligt vad jag inhämtat avser chefen för att låtautreda frågan om det framtida huvudmannaskapet för dessa sjukhus. I deföreskrifter om avvecklingen av fonden som regeringen avses meddela börbeaktas att - i avvaktan på resuUatet av denna utredning - så stor del avtillgångarna står kvar som behövs för att ekonomiskt gardera sjukhusen och deaktiebolag som driver dessa. Som framgått är här fråga om endast en obetydligdel av folkpensioneringsfondens totala tillgångar. Denav mig nu föreslagna upplösningen av vissa statliga fonder bör ses som ettförsta steg i en rafionellare hantering av fondmedlen. Enligt vad jag inhämtatfrån utredaren överväger han att föreslå att ytterligare fonder avvecklas underlämpliga former och att därefter kvarvarande fonder i huvudsak ställs under engemensam förvaltning. En enligt utredaren tänkbar lösning därvid är attförvaltningen anförtros åt organ som har till speciell uppgift att placera ochförvalta kapital. Jag har samma inställning som utredaren gett uttryck för ochanser att den statliga fondförvaltningen bör rationaliseras efter sådanalinjer. Denföreslagna avvecklingen av folkpensioneringsfonden och statens pensionsanstaltspensionsfond föranleder ändringar i reglementet (1961:625) angåendeförvaltningen av fonder och i reglementet (1919:878) förstatens pensionsanstalt. Lagändringarnabör träda i kraft den . bör också övrigafonder upplösas. Likvida medel bör då föras över till statsbudgeten. När detgäller realisationen av fondernas placeringar ligger det dock, som tidigareantytts, i sakens natur att detta tar i anspråk. En riktpunkt bör dockvara att avvecklingen skall vara avslutad senast den 31 december 1983.Möjligheterna bör emellertid vara goda att redan till den hagenomfört huvuddelen av avvecklingen. Jag vill påpeka att något hinder intemöter mot att fondförvaltarna redan före den vidtar åtgärder somkan underiätta avvecklingen, t.ex. genom att placera om vissa tillgångar ilikvida medel eller annan egendom som är lätt att realisera. Vadjag föreslagit i det föregående får inga nämnvärda konsekvenser för arbetsuppgifternainom berörda myndigheter i annan mån än att fondförvaltningen hosmyndigheterna kan bli mindre krävande . Prop.1981/82:213 20 Medhänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag att regeringen föreslårriksdagen att delsanta inom ekonomidepartementet upprättade förslag till 1. lag om ändring i reglementet(1961:625) angående förvaltningen av fonder, 2. lag om ändring i reglementet(1919:878) för statens pensionsanstalt, delsgodkänna vad jag förordat om upplösning av de fonder som avses med förslagetsamt om realiserande och överförande av fondernas medel. Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genomproposition föreslå att anta de förslag som föredraganden lagt fram. Prop.1981/82:213 21 Utredningens sammanfattning av dess överväganden och förslag(SOU 1982:12) Utredningensöversyn syftar bl.a. till att göra den statliga fondförvalt ningen mera effektiv och förenkla administrafionen. Översynen gäller där vid också de placeringsregler som staten meddelat för fonder och stiftelser med egen förvaltning och för kyrkliga penningfonder. Det givna uppdraget att göra förvaltningen mera effektiv och förenkla administrationen är be gränsat till den statliga medelsförvaltningen. Denstatliga fondförvaltningen omfattar förmögenhetstillgångar som skiljer sigavsevärt från varandra i fråga om art, storlek och ändamål. Uttrycket fondanvänds till synes utan någon större konsekvens och kan avse en rad olikartadeföreteelser som exempelvis aktiefond, AP-fond, donationsfond och präsfiönejordsfond.Ofta betecknas egendomsbildning av stiftelsekaraktär som fond. I doktrinenanges ibland som typiskt för fondbegreppet att fonden utgörs av kapital i formav pengar eller värdepapper och att det är avkastningen av detta kapital somskall användas för stiftelseändamålet. Somframgår av utredningens överväganden föreligger svårigheter att ge begreppetstatlig fondförvaltning ett klart avgränsat innehåll. Vid övervägande av olikaalternativ till begreppsbestämning har utredningen stannat för att i sittarbete fästa avgörande vikt vid om det statliga organet är redovisningsskyldigtför sin förvaltning av medlen och om dessa är placerade eller disponibla förplaceringar - i likvida medel, värdepapper och dylikt i avsikt att till gagnför fondens ändamål få till stånd en god avkastning. Demedel som berörs av utredningens uppdrag uppgår till ett bokfört värde av uppskattningsvis ca 8800 milj. kr., varav nära 7000 milj. kr. avser statligt förvaltade medel. Utredningen har ansett det värdefullt att på ett så tidigt stadium som möjligt i utredningsarbetet redovisa den omfattande kartläggning som skett av de statligt förvaltade fond- och stiftelsemedel som berörs av utredningsuppdraget. Denna redovisning är också av bety delse för en bedömning av den avgränsning av utredningsuppdraget som återges i betänkandet.----- Utredningen,som avser att i ett kommande betänkande lägga fram förslag till skilda formerför medelsplaceringar samt administration av den StatUga fondförvaltningen, harunder sitt hittillsvarande arbete karfiagt nämnda förvaltning och funnit attbl. a. vissa statligt förvaltade medel, som inte härrör från donationer,förlorat sin betydelse p. g. a. främst föråldrade ändamål och att de intelängre fyller någon självständig funktion. De fonderade medel som här avses ärfolkpensioneringsfonden, civila tjänstepensionsfonden, militära tjänstepensionsfonden, allmänna familjepen- 1981/82:213 22 sionsfonden,statens pensionsanstalts pensionsfond och ytterligare tio fonder. Detsammanlagda bokförda värdet av dessa medel uppgick till drygt1 730 milj. kr. Marknadsvärdet understiger detta belopp. Utredningen har ansett detmotiverat att, med tanke på de möjligheter som förslaget kan medföra frånstatsfinansiella synpunkter, föreslå att de nämnda fonderna avvecklas så snartsom möjligt. De fonder som förlorat i betydelse och som därför enligtutredningens mening bör avvecklas anges i detta betänkande. Dettautesluter inte att ytterligare fondmedel kan finnas som är att jämställa med denyss nämnda i avvecklingshänseende. Utredningen föreslår därför att det bör ankommapå de medelsförvaltande organen att fortlöpande noga överväga, om ändamålenmed förvaltade fonder, som inte uppkommit genom donationer, förlorat sin betydelseoch att fonderna därför bör avvecklas. Denav utredningen föreslagna avvecklingen bör kunna genomföras utan att resultatetav utredningens fortsatta arbete avvaktas. Den kan, bedriven under lämpligaformer, förväntas medföra ett likviditetstillskott till statsbudgeten. Prop.1981/82:213 23 Lagom ändring i reglementetet (1961:265) angående förvaltningen avriksförsäkringsverkets fonder; Härigenomföreskrives att 1 § reglementet (1961: 265) angående förvaltningen avriksförsäkringsverkets fonder skall ha nedan angivna lydelse. Folkpensioneringsfonden, ar- Arbetsskadefonden, särskilda yr- betsskadefonden,särskilda yrkes- kesskadefonden, fonden för frivillig skadefonden,fonden för frivillig yr- yrkesskadeförsäkring, delpensions- kesskadeförsäkring, delpensions- fonden samt fonden för den frivilli- fondensamt fonden för den frivilli- ga pensionsförsäkringen skall på ga pensionsförsäkringen skall på sätt nedan föreskrivs förvaltas av sättnedan föreskrivs förvaltas av fondfullmäktige, fondfullmäktige. Dennalag träder i kraft Lagom ändring i reglementet (1919:878) för statens pensionsanstalt Härigenomföreskrivs att 4 § reglementet (1919:878) för statens pensionsanstalt skallupphöra att gälla. mån till anstalten infiytande medel icke åtgå till bestridande av dessutgifter, äger styrelsen att intill det maximibelopp, som av Konungen faslslälles,lämna lån till skoldistrikt eller skolområde för uppförande av skolhus. Vad som icke placeras på detta sätt skall överlämnas till riksgäldskonloretsom lån mol ränta, som bestämmes av riksgäldsfuUmäklige med hänsyn tagen tillden effektiva medelränlefoten för under senaste upptagna fasta statslån. Dennalag träder i kraft 1981/82:213 24 av remissyttrandena över utredningens angående översyn avden statliga fondförvaltningen m.m. delbetänkande (SOU 1982:12) m. m. Avveckling av vissa statliga fonder Efter remiss har yttranden över delbetänkandet avgetts avkammarkollegiet, , , statens löne- ochpensionsverk, fullmäktige i riksbank och . De har anfört följande: Kammarkollegiet: Någon aktuell och mera ingåendekartläggning av statens fondförvaltning har inte funnits, trots att fleraoffentliga utredningar varit verksamma på detta område under senare årtionden.Det har därför varit svårt att få en detaljerad överblick över vilka statsorgansom förvaltat fonder och dessas namn, ändamål, storiek och placeringar. Genomden nu publicerade bilagan har dessa svårigheter undanröjts. Den betungandeuppgiften att kartlägga denna för många ganska okända del av statsförvaltningenhar inte bara ett avsevärt allmänt intresse. Kartläggningen ger också en fastgrund för det fortsatta utrednings- och rationaliseringsarbetet beträffande destatligt förvaltade fonderna. Utan att gå in närmare på dessa frågor här -anledning finns att återkomma i samband med utredningens huvudbetänkande - villkammarkollegiet dock uttala, att det offentliggjorda materialet bekräftar att denstatliga fondförvaltningen är alltför splittrad. En koncentration till färreförvaltare och färre fonder framstår som högst angelägen. Förslaget till avveckling omfattar fonder till ettsammanlagt bokfört värde av . Den helt dominerande delen av dettabelopp, eller totalt , belöper på folkpensioneringsfonden somriksförsäkringsverket förvaltar samt på fyra andra pensionsfonder somförvaltas av kammarkollegiet och statens löne- och pensionsverk. De underpensionsfonderna bokförda medlen tas sedan gammalt upp i den statligaredovisningen såsom en del av statens förmögenhet. På tillgångssidan finns mestskilda typer av långfristiga fordringar med bunden ränta, på skuldsidanredovisas statskapital till ett belopp motsvarande tillgångarnas bokfördavärde. Övriga fonder som föreslås avvecklade anses däremot - åtminstone redovisningsmässigt- inte ingå i den statliga förmögenheten. Kammarkollegiet tillstyrker den i det remitteradebetänkandet föreslagna fondavvecklingen.