prop · G50389 · 1981-12-31 00:00:00 — a. utvecklandet av mer långsiktiga planer förutbildningen och en intensifierad samverkan och samplanering av vård ochutbildning. Även en något utökad regional samverkan har påbörjats. För ettkommunalt huvudmannaskap för de här aktuella högskoleutbildningarna talarvidare sambandet med gymnasieskolans vårdutbildningar och det gemensammaresursutnyttjandet t. ex. vad gäller lokaler och utrustning. Vidare kan detkommunala huvudmannaskapet bidra till främjandet av återkommande utbildning.Även om betydelsen av de anförda resurssambandet minskar genom bl. a. den nyastudieorganisationen och vid ett genomförande av redovisade förslag beträffandelärartjänster finns det åtminstone övergångsvis en integration mellangymnasieskolan och högskolans vårdutbildningar. Det behov av samarbete mellande båda utbildningsformerna pä skolenhetsnivä som betingas av de gemensammalokalerna och den gemensamma utrustningen måste vid ett förstatligande lösasgenom samarbetsavtal och överenskommelser. Motivenför ett förstatligande av de medellånga värdutbildningarna har bl. a. varitönskemålen om en mer enhetlig planering och ledning och en samordning av dessautbildningar med övriga högskoleutbildningar. Behovet av en sådan samordningframför allt med läkarutbildningen har mot bakgrund av pågående utveckling vadgäller arbetsfördelning m.m. inom hälso- och sjukvärden också accentuerats. av dessa frågor kan lösas 1981/82:89 60 utanen förändring av huvudmannaskapet bl. a. genom att det centralaledningsansvaret för all högskoleutbildning överförs till en och samma myndighet.Däremot förutsäUer en reell samordning pä lokal nivå sannolikt ett enhetligtstatligt huvudmannaskap. Förflera av målen i högskolereformen saknar huvudmannaskapet för utbildningenväsentlig betydelse. Vissa andra mål såsom t. ex. en utveckling avutbildningarnas arbetsformer och forskningsanknytningen främjas dock bäst avett förändrat huvudmannaskap. Flera, i första hand organisatoriska, skäl talar,enligt kommittén, för att kontakter mellan grundläggande högskoleutbildningoch forskning och forskarutbildning bäst främjas inom ramen för en statlighögskola. Ensträvan att skapa identiska förhållanden för den kommunala och statligahögskoleutbildningen förhindras av de villkor som gäller för den kommunalademokratin. Härigenom kan t. ex. inte inflytandet i beslutsprocessen för deanställda och studerande garanteras pä samma sätt som i den statliga högskolan.Härtill kommer de skillnader i beslutskompetens och förutsättningar i övrigtsom finns mellan kommunala och statliga linjenämnder. Vidare kräver denkommunala demokratin att resp. landsting självt fattar beslut i frågor om t.ex. lokalisering och dimensionering samt val av linjer inom ramen för de maximitalsom anges av via UHÄ och . Påmånga håll i landet är de befintliga statliga högskolorna relativt små. Eu införiivandeav de kommunala högskoleutbildningarna i den statliga högskoleorganisationenskulle på flera orter skapa relativt stora högskolor med ett brett utbud avutbildningar och valmöjligheter. Ett förstatligande av vårdutbildningarna kandärför innebära en vitalisering och stabilisering även av de befintligastatliga högskolorna utanför universitetsorterna. Huvudmannaskapskommitténföreslår därför att huvudmannaskapet för de medellänga vårdutbildningarnaöverförs till staten. Ett genomförande av kommitténs förslag i denna del,liksom av kommitténs tidigare redovisade förslag beträffande huvudmannaskapetför ADB-linjen, innebär att i princip samtliga nu befintligahögskoleutbildningar kommer att ha statligt huvudmannaskap. Enligt kommitténsuppfattning bör också eventuella nya utbildningar som tillförs högskoleorganistationenha staten som huvudman och all högskoleutbildning bör således bedrivas med ettenhetligt statligt huvudmannaskap. Vidett förstatligande av de medellänga värdutbildningarna kommer dessa attinordnas i det för den statliga högskolan gällande lednings- och planeringssystemet.Hur de berörda utbildningarna skall inlemmas i den Prop.1981/82:89 61 statligahögskoleorganisationen lokalt beträffande såväl linjenämnder som institufioneravgörs av resp. högskoleenhet. Kommittén utgår emellertidfrän att de olika utbildningarnas lokalisering och dimensionering är givna ochatt utbildningarna åtminstone tills vidare kommer att bedrivas i de lokaler dehar . Staten förutsätts därvid hyra de lokaler som disponeras avutbildningarna vid övertagandet. Det behov av samarbete mellan de bådautbildningsformerna gymnasieskola och högskola, som betingas av att dessabedrivs i gemensamma lokaler och med hjälp av gemensam utrustning, får lösasgenom samarbetsavtal och överenskommelser. Detsamma gäller beträffande depraktikplatser som krävs för utbildningen. Kommitténs förslag tillförändrat huvudmannaskap för de medellånga vårdutbildningarna innebärsamhällsekonomiskt sett inte ökade kostnader. Däremot medför ett genomförandeav förslaget en kostnadsöverföring från kommunerna till staten. Detta gällerdels de 210 milj. kr. som huvudmännen redovisar i nettokostnader förutbildningen, dels kostnader för praktikplatser och administration av dessasamt vissa lokalkostnader. Kommittén har översikfiigt beräknat den totalakostnadsöverföringen till drygt 300 milj. kr. per är kostnads- ochlöneläge. Ett överförande avtillsynsansvaret frän SÖ till UHÄ bör kunna ske , dvs. samordnat medinförandet av den nya studieorganisationen för ifrågavarande utbildningar.Enligt kommitténs mening bör ett principbeslut i huvudmannaskapsfrägan fattassä snart som möjligt. Ett överförande av huvudmannaskapet och övriga föreslagnaåtgärder bör genomföras utan dröjsmål. Mot bakgrund av bl. a. de relativtomfattande förhandlingar som krävs efter beslutet föreslår kommittén att demedellänga värdutbildningarna erhåller statligt huvudmannaskap fr. o. m. 1981/82:89 62 Sammanställning av remissyttranden över betänkandet (SOU1981:9) Enhetligt huvudmannaskap för högskolan () betänkande EnheUigt huvudmannaskap för högskolan - Förstafiigande av demedellånga vårdutbildningarna (SOU 1981:9) har remissbehandlats. Yttranden haravgivits av , statskontoret, (), statensarbetsgivarverk (SAV), universitets- och högskoleämbetet (UHÄ) efter hörandeav samtliga högskolemyndigheter, () efter hörande av samtligalänsskolnämnder. (),(), Centralorganisationen /SR,i (LO), styrelsen för , styrelsen för , styrelsenför , () och av sjuksköterskeelevers förbund (SSEF). Deinom parentes angivna vedertagna förkortningarna av vissa myndigheters ochorganisationers namn kommer att användas i den fortsatta framställningen. HK:sförslag rör frågan om de primärkommunala och landstingskommunalahögskoleutbildningarna bör föras över till statligt huvudmannaskap. Avgrundläggande betydelse har härvid varit hur huvudmannaskapsförhållandenapåverkar möjligheterna att vidareutveckla och förbättrahögskoleutbildningen enligt grunderna för högskolereformen. Även forskningensbetingelser har beaktats inte minst med hänsyn till kravet påforskningsanknytning av all grundläggande högskoleutbildning. Kommittén haräven behandlat den stafiiga sjukgymnastutbildningen samt enskilt bedrivnasjuksköterskeutbildningen. Tvåhuvudalternativ i huvudmannaskapsfrågan har prövats av HK, nämligen ett enheUigtlandstingskommunalt resp. ett enhetligt statligt huvudmannaskap för de berördavårdutbildningarna. HK förordar att huvudmannaskapet för de idagprimärkommunala laboratorieassistentutbildningarna och de enskildasjuksköterskeskolorna överförs till antingen landsfingskommunalt huvudmannaskapeller stafiigt huvudmannaskap beroende på huvudalternafiv. Likaså bör, enligtkommittén, den statliga sjukgymnastutbildningen överföras till berördakommunala huvudmän vid en i övrigt bibehållen landstingskommunalhögskoleutbildning inom vårdsektorn. Prop.1981/82:89 63 Bådahuvudahernativen är, enligt kommitténs uppfattning, var för sig fulltgenomförbara. I den slutliga avvägningen föreslår emellertid kommittén atthuvudmannaskapet för de medellånga vårdutbildningarna fr. o. m. 1984-07-01överförs till staten. Enligt kommitténs uppfattning bör också eventuella nyautbildningar som filiförs högskoleorganisationen ha staten som huvudman och allhögskoleutbildning bör således bedrivas med ett enhetligt statligthuvudmannaskap. Kommittén har beräknat den totala kostnadsöverföringen tilldrygt 300 milj. kr. per är kostnads- och löneläge. Oavsetthuvudmannaskapet för utbildningen är det, enligt kommittén, angeläget att deorganisatoriska och andra förhållanden som missgynnat en utveckling av dekommunala högskoleutbildningarna så långt möjligt undanröjs. Till de områdendär förändringar är nödvändiga, menar HK, hör bl. a. den centralaledningsorganisationen, frågan om informafion om och antagning fill högskolan,lärartjänsternas konstruktion och frågan om forskningsanknytning. I entill remisshandlingen bifogad promemoria har angettatt en förändring av det kommunala huvudmannaskapet för de berördavärdutbildningarna av framför allt statsfinansiella skäl inte är aktuell förnärvarande. Flertaletremissinstanser har därför avstått från yttranden på huvudförslaget ochkoncentrerat sina yttranden på kommitténs olika förslag till förbättringar inomdet nuvarande systemets ram. Några remissinstanser har ändå avgivit synpunkterpä huvudmannaskapsfrägan. UHÄpåpekar att ämbetet i flera tidigare sammanhang förordat ett statligthuvudmannaskap för högskolan och att denna grundinställning kvarstår. Även TCO,SFS, SACOISR, och SSEF tar ställning för ett statligt huvudmannaskap. uttalar sig i princip för ett statligt huvudmannaskap(Styrelsen för är inte enig i sin uppfattning i dennafråga.) UHÄkonstaterar emellertid att det f.n. inte finns realistiska förutsättningar föratt förverkliga ett enhetligt huvudmannaskap och ansluter sig till dem somhävdar att ett förstatligande till kostnader av den storlek som torde bliaktuell inte är värt priset. Ett förstatligande kan inte heller enligt UHÄ:smening frän utbildningsverksamhetens synpunkt prioriteras lika högt som bl. a.ett genomförande av lärartjänstutredningens förslag om en nylärartjänstorganisation för den kommunala högskoleutbildningen eller ökaderesurser för forskningsanknytning av de berörda utbildningarna. Enligtsocialstyrelsens uppfattning bör strävan vara att pä åstadkomma ettenhetligt statligt huvudmannaskap för all högskoleutbildning. 1 avvaktan härpåanser styrelsen att åtgärder av såväl organisatorisk som innehållsmässigkaraktär skall vidtas i syfte att förbättra vårdsektorns högskoleutbildningar. SAVpåpekar att om högskoleutbildning skall anordnas även 1981/82:89 64 fortsättningsvis bör kommunalt reglerade skolledar- ochlärartjänster inrättas i enlighet med lärartjänstutredningens förslag. 2 Några problemområden och behov av förändringar 2.1 Lednings- och planeringsfrågor m. m. 2.1.1 Centralt myndighetsansvar m.m. Enligt HK:s mening bör det centrala ansvaret för demedellånga vårdutbildningarna åvila endast en myndighet. I ett alternativ medett fortsatt landstingskommunalt huvudmannaskap för de medellångavårdutbildningarna föreslår kommittén att det centrala myndighetsansvaretläggs på UHÄ. Samtliga remissinstanser som berört denna fråga (SÖ, UHÄ, SACOISR,RRV. LF, , . SAV, , styrelsen förSophiahemmets sjuksköterskeskola, styrelsen för , SFS ochTCO) tillstyrker kommitténs förslag och menar att de medellånga vårdutbildningarnadä pä ett naturligt sätt kan inordnas i det planeringssystem och deadministrativa rutiner som gäller för övriga högskolan. Besparingar och organisatoriska konsekvenser till följd avden av kommittén föreslagna förändringen bör, enligt RRV, beaktas i denpågående översynen av SÖ. LF anser att en förändring av det centralamyndighetsansvaret måste leda till en förändrad sammansättning av UHÄ: sverksstyrelse. Enligt förbundets uppfattning måste landstingen och berördakommuner bli representerade i och ges ett inflytande över UHÄ:sverksamhet som svarar mot den kommunala högskolans betydelse och omfattning. LFpåpekar även att planeringsordningen för utbildningarna inom den kommunalahögskolan bör ses över och förnyas. understryker det starka samband som rådermellan å ena sidan utbildning - utbildningsplan, kursplan och måluppfyllelse -och ä den andra kompetens att tillgodose kvalitets- och säkerhetskrav i vården.I egenskap av central myndighet med ansvar för den verksamhet vårdyrkesutbildningensiktar till måste, påpekar styrelsen, den på ett avgörande sätt kunna påverkadessa yrkesutbildningars innehåll och dimensionering. Flertalet myndigheter och organisationer påpekar attutbildningsplaneringen måste arbeta i nära samband med vårdplaneringen. De ändringar avseende behörighet och urval som riksdagenbeslutat beträffande de medellånga vårdutbildningarna kräver att ett helt nyttantagningssystem byggs upp. Kommittén föreslär att ett gemensamt antag- Prop.1981/82:89 65 ningssystemskapas för samtliga medellänga värdutbildningar och att de uppgifter som kommeratt åvila den centrala myndighetsnivån även beträffande antagningsfrågor skallfullgöras av UHÄ. Härmed skapas goda samordningsmöjligheter mellan antagningentill dessa utbildningar och antagningen till övriga högskoleutbildningar menarHK. Kommitténsförslag har mötts genomgående positivt och tillstyrks av samtligaremissinstanser som yttrat sig i denna fråga. Socialstyrelsenbetonar i anslutning härtill vikten av att det finns möjligheter att pä ettflexibelt sätt kunna komplettera tidigare genomförd utbildning till en annanyrkeskompetens inom värdområdet. Styrelsen menar att det är angeläget att detfinns reella möjligheter att genomgå endast vissa delar av en utbildningslinjesom komplement till tidigare genomförd utbildning. Statskontoretkonstaterar dock att ett gemensamt antagningssystem kommer att kräva omfattandeförberedelser under förhållandevis läng tid. Nuvarande regler för behörighetoch urval medför att ett antagningssystem för behandling och ansökningar omtillträde till högskoleutbildning blir komplicerat och för den enskilde -svåröverskådligt. Med hänsyn till den utveckling som skett och den tid somförflutit sedan skolreformerna genomfördes bör därför enligt statskontoretdessa frågor göras till föremål för översyn och omprövning när det gälleranvändarkraven pä ett ADB-baserat system för urval och antagning av sökandetill högskolan. SÖpåpekar att ett nytt antagningssystem inte får medföra en ökad byråkratiseringoch ökad handläggningstid. 2.1.3Linjenämnds- och inflytandefrågor vid bibehållet kommunalt huvudmannaskap Lösningaravseende medinflytande inom en bibehållen högskoleutbildning måsteanpassas till den kommunala demokratins förutsättningar menar HK. Utredningenom den kommunala demokratin har funnit att systemet med närvarorätt gör attföretagsdemokratin kan förverkligas utan negativ inverkan pä kommunalademokratin och att närvarorätten kan vara ett värdefullt komplement fill andraformer av företagsdemokrati. Kommittén menar att även om en konstrukfion mednärvarorätt för den inte skulle leda lika långt som inomden statliga så bör det tillsammans med de möjligheter som finnsgenom linjenämndsverksamheten ge de studerande och anställda inte bara fillfälletill insyn och informafion utan också bättre möjligheter att påverka utbildningensutformning och den egna situationen. Fleraremissinstanser är kritiska mot att kommittén lägger fä förslag till förändringarvad gäller inflytande för studerande och anställda. /SR menar att ettfortsatt utredningsarbete är angeläget i syfte att skapa mer hkvärdigaförhållanden inom landsfingskommunal och statlig högskola. Även UHÄ betonarvikten av likvärdiga förhållanden mellan stadig och 1981/82:89 66 Som ett första steg bör, enligt SACOISR, lärare som arbetar ilinjenämnd, beredningsgrupp e.dyl. i större utsträckning än nu kompenserasgenom nedsättning i undervisningsskyldigheten. UHÄmenar att det är angeläget att ge linjenämnderna reella möjligheter att bedrivaekonomisk planering kopplad till verksamhetsplaneringen och således stärkaderas ställning i budgetsammanhang. Ämbetet förordar vidare möjligheterna attför den kommunala högskoleutbildningen inrätta organ motsvarandeinstitutionsstyrelserna vid de statliga högskoleenheterna. Förslag om attinrätta organ motsvarande institufionsstyrelser tas även upp av LF. LF påpekaratt frågan om de studerandes, lärarnas och den övriga personalens inflytande ärav stor betydelse och måste ses i ett brett och samlat perspektiv. Den modellför ledning av verksamheten som fillämpas vid de stafiiga arbetsenheterna bordeefter vissa justeringar kunna vara möjlig att tillämpa pä skolenhetsnivä inomden kommunala högskoleutbildningen. Förbundet erinrar i detta sammanhang omden framställning som utbildnings- och kulturnämnden i läns lands-fingingivit till regeringen om försöksverksamhet med institutionsstyrelse. SFSanser att eftersom beslutanderätt för de studerande inom det kommunalahögskoleområdet är oförenligt med den kommunala demokratiska principen så ärett statligt huvudmannaskap alt föredra. Denna åsikt stöds även av SSEF. Kommitténsförslag att avskaffa den bestämmelse i högskoleförordningen som gör det möjligtatt inte inrätta linjenämnd inom den kommunala högskoleutbildningen stöds avSACO/SR och LF. TCOär kritisk mot HK: s bedömning av en positiv utveckling av linjenämndsverksamheteni den och hänvisar till och citerar: "Blandyrkeslivsrepresentanterna inom den är man genomgående mernegativ beträffande arbetsformerna inom linjenämnden än på den statliga sidan.Ständigt återkommer man till att besluten fattas utanför linjenämnden och inte har något eget budgetansvar. Avsaknaden av budgetansvar tycks pämånga håll vara sä total att man inte ens diskuterar utbildningsfrågorna ikostnadstermer. Man har som regel inte heller någon budget för linjenämndensegen verksamhet. De kommunala linjenämndernas svaga ställning kan till viss delförklaras med att kommunalförfattningarna inte medger beslutsdelegering tillicke politiskt sammansatta organ. måste de syssla med en mängd detaljfrågorsom inom den statliga högskolan handläggs på institufionsnivä." Styrelsenför anför att man inom en mindre enhet med bibehålletenskilt huvudmannaskap på ett naturligt sätt kan tillvarata den positiva sidanav de anställdas och studerandes inflytande. 1981/82:89 67 Kommitténföreslår vid ett bibehållet kommunalt huvudmannaskap för en önskvärd utvecklingavseende forskningsanknytning av de medellånga vårdutbildningarna bl. lärarnai grundutbildningen ges forskarutbildning eller inslag av vetenskapligutbildning möjligheteratt inom tjänsten forska och hålla kontakt med forsknings-och utvecklingsarbete inrättalärartjänster främst avsedda för forskning och forskarutbildning forskningsorganisationenknyts till universiteten resp. -föromvärdnadsforskning inrättas forskartjänsterna i direkt anslutning Remissinstansernaanser allmänt att det är viktigt att de medellånga värdutbildningarna ges sammamöjligheter till forskningsanknytning som de statliga högskoleutbildningarna.SFS, SSEF, SACOISR, TCO och menar att detta bästtillgodoses med ett överförande av utbildningarna till ett statligthuvudmannaskap. Socialstyrelsenunderstryker för sin del starkt angelägenheten av att förutsättningarna för en forskningsanknutenutbildning för de medellånga vårdutbildningarna förbättras oberoende avhuvudmannaskapet bl. a. när det gäller insatser inom lärarutbildning och-fortbildning samt förstärkt biblioteksservice. Denna uppfattning stöds avflera remissinstanser bl. a. /SR, UHÄ och styrelsen för Sophiahemmetssjuksköterskeskola. UHÄ, SACOISR, LF och styrelsen för Sophiahemmetssjuksköterskeskola påpekar att de av lärartjänstutredningen föreslagna FoU-tjänsternaför den kommunala vårdutbildningen spelar en viktig roll i sammanhanget. Dekommunala högskoleutbildningarna saknar vissa viktiga förutsättningar förforskningsanknytning framhålles av flertalet remissinstanser. Förutom att desaknar den inom den övriga högskolan så betydelsefulla forskartraditionen harde dels ej några fasta resurser för forsknings-och utvecklingsarbete, dels harlärarna i regel ej heller någon forskarutbildning påpekar SÖ. SACOISRframhåller att forskningsresurser bör finnas för alla ämnen i högskolan. LOdäremot menar att en förstärkning av insatserna när det gällerforskningsanknytningen av här berörda utbildningar bör kunna ske utan att delandstingskommunala högskolorna får fasta forskningsresurser men med en ökningav den praktiska samverkan mellan de statliga och kommunalahögskolemyndigheterna. Även UHÄ, SACOISR, LF och påpekar attett samarbete med den statliga högskolan bör utvecklas så att etttvärvetenskapligt synsätt befrämjas inom vårdutbild- Prop.1981/82:89 68 ningen.LF anser att den härvid måste få ett ökat inflytande överstatens resuser för forskning och forskarutbildning genom t. ex. utökadrepresentation i berörda fakulteter och fakultetsnämnder. UHÄ föreslår attföreträdare för den statliga högskoleutbildningen och forskningen bereds platsi linjenämnderna inom den kommunala delen av högskolan. TCOoch SACOISR betonar särskilt att behovet av att volymen forskarutbildning ochforskning inom vårdämnena ökar och prioriteras vid fördelning av medel. LFmenar att stat och kommun delar det ekonomiska ansvaret vid en utveckling avvärdutbildningarna. Kommitténsöverväganden och förslag rörande sambandet med gymnasieskolan har endastkommenterats av några remissinstanser. SåvälUHÄ som LO betonar vikten av att den kommunala högskoleut-bildningenfärutvecklas så långt som möjligt pä sina egna villkor och utan onödiga bindningartill regelsystemet för gymnasieskolan. /SRanser att den vertikala handledningen bör avvecklas. TCO fillstyrker att detblir skild ledning för vårdutbildningarna på gymnasie-resp. högskolenivå. uppfattning bör inte huvudmannaskapet i sig ha någon störrebetydelse för möjligheterna att anskaffa praktikplatser. Av större betydelse ärenligt HK förändringar av utbildnings- och kursplaner som möjliggör attalternativa praktikplatser kan utnyttjas liksom att praktiktillfällen i ökadutsträckning kan förläggas till de delar av dygnet, veckor och året som f. n. iringa utsträckning utnyttjas. Vidare bör former skapas i samtliga regioner församordning av utbud och efterfrågan på praktikplatser. HK:sförslag om att regionstyrelserna skall handha samordningen av praktikplatsutnyttjandettillstyrks av TCO och . SACOISR är däremot av motsattuppfattning. Organisationen menar att detta vore att formalisera samordningen.Socialstyrelsen tillstyrker även kommitténs förslag om tillvaratagande avpraktiktillfällen . Det är även angeläget med en noggrannplanering av befintliga praktikplatser inom primärvården framhåller styrelsen. 1981/82:89 69 2.5Samband mellan utbildnings- och sjukvårdsplanering Deremissinstanser som berört frågan om utbildningsplanering och sjukvårdshuvudmännenspersonalplanering delar kommitténs förslag om ett ökat regionalt samarbete. TCObetonar särskih behovet av ett ökat samarbete mellan sjukvårdsregioner ochhögskoleregioner. LFanser att planeringsordningen för utbildningarna inom den kommunala högskolanbör ses över och förnyas. Inom förbundet har påbörjats ett arbete föratt tillsammans med berörda intressenter försöka dra upp riktlinjerna för ensådan ny planeringsordning. UHÄpåpekar att det f. n. pågår en försöksverksamhet med regionala planeringsramarför sjuksköterskeutbildningen. Enligt ämbetets uppfattning bör man framöverkunna tillämpa försöksverksamhetens planeringsordning också för de övrigaberörda vårdutbildningarna. Socialstyrelsenunderstryker angelägenheten av att utbildningsplaneringen på ett bättre sättän tar sin utgångspunkt i vårdplaneringen. Styrelsenframhåller ocksådess egen roll i såväl den kvalitativa som kvanfi-tativautbildningsplaneringen. Enförstärkt samverkan inom och mellan landstingen vore att föredra menar SACOISR. Ilikhet med vad lärartjänstutredningen har föreslagit finner HK det angelägetatt ett enhetsrelaterat statsbidrag införs för högskoleutbildning.Kommittén föreslår ett statsbidrag i form av ett schablonbidrag per studerande,utbildningslinje och termin.