prop · G503174 · 1981-12-31 00:00:00 — Därefter har medel för bidrag till växtförädling tillförtsden stafiiga växtförädlingsnämnden, som fördelar medlen efter ansökan. W. WeibullAB är ett helt kommersiellt företag, numera ägt av investmentbolaget . W. WeibullAB har i en skrivelse anhållit att den statliga pensionsrättenskall upphöra för de arbetstagare som omfattas av SPR. Jagräknar med att frågan om personlig pensionsrätt kan bli aktuell för en deläldre arbetstagare hos de huvudmän där anslutningen till SPR kan komma attupphöra. Regeringen bör inhämta bemyndigande att, efteröverläggningar med berörda icke-statliga huvudmän, besluta om fortsatt statligpensionsrätt. Vidarebör regeringen inhämta bemyndigande att göra ändringar av meraformell natur i 17 § SPR och bilagan till reglementet. 1.4.3Pensionsavgifter för vissa anställda hos hushållningssällskapen Föreden 1 juh 1967 hade hushållningssällskapen statliga anslag. Vissa anställdahade sedan gammalt statlig pensionsrätt. Sedan de statliga anslagen upphört,upphörde också anslutningen till SPR av ny personal. 1981/82:174 12 arbetstagaresom redan var anslutna fick stå kvar på SPR om de så önskade. Pensionsavgiftentill SPV höjdes dock från till . Lantbrukskemiskastationen i , som drivs av ,tar i en skrivelse upp frågan om denna tjugoprocentigaavgift. Stationen hade en anställd som pensionerades . Enpensionsavgift på har betalats in till SPV . Denstatliga kompletteringspensionen uppgick till /mån. Hadelantbrukskemiska stafionen i stället låtit denna arbetstagare anslutas till SPPhade, enligt vad SPP uppger, hans ITP- och ITPK-förmåner tillsammans uppgåtttill /mån. Pensionsavgifterna till SPP skulle under perioden 1968-1981ha varit av lönesumman. Lantbrukskemiska stationen ifrågasätterberäkningsgrunderna för de pensionsavgifter som inbetalats för dennabefattningshavare och för de avgifter som alltjämt erläggs för ytterligare tvåanställda vid stationen. Medtanke på att pensionsutfallet bör vara rimligt i förhållande till avgifternaanser jag det inte vara skäligt att ta ut en avgift av hushållningssällskapensom är . För att rätta till detta bör regeringen inhämta riksdagensbemyndigande att i fortsättningen ta ut lägre pensionsavgift för de åttaarbetstagare hos hushållningssällskapen som ännu står kvar på SPR. Vidare börregeringen kunna få bemyndigande att reglera de pensionsavgifter som redan erlagtsför dessa arbetstagare. 2Samordning av statsrådspension med annan inkomst samt avgångsersättning åtstatsråd som avgår i samband med en regeringsombildning Pensionsvillkorenför statsråd regleras i princip med tillämpning av antingen enbart statensallmänna tjänstepensionsreglemente (1959:287 -SPR) eller SPR i förening med förordningen(1959:288) om förordnandepension. Ettstatsråd har sålunda rätt till egenpension i form av ålders- eller sjukpensionoch motsvarande förordnandepension enligt samma regler som för statsanställda iallmänhet. Dessutomhar statsrådet under vissa förutsättningar rätt till förordnandepension istället för egenlivränta om han avgår utan att dettaföranleds av nedsatt eller förlorad arbetsförmåga. En förutsättning härför äratt han varit förordnad som statsråd . Regeringenkan föreskriva om samordning mellan statsrådspension och annan pension. Genombeslut av 1979/riksdag (prop. 1979/80:127, 1981/82:174 13 AU:31, rskr 328) erhöll regeringen bemyndigande att besluta om samordning avstatsrådspension med arvode för uppdrag som talman, vice talman eUer ordförandei riksdagsutskott. Avflera skäl kan det vara motiverat att vidga samordningsmöjligheterna i fråga omsammanträffande av statsrådspension med annan inkomst. Jaganser att en samordning i första hand bör ske när ett f. d. statsråd uppbär lönpå grund av anställning, vare sig det är fråga om offentlig eller enskildtjänst. Men det kan tänkas också andra slag av inkomster som bör leda tiil attstatsrådspensionen minskas helt eller delvis. Någon närmare precisering avdessa låter sig dock knappast göras. Regeringenbör därför inhämta bemyndigande att med beaktande avomständigheterna i varje särskilt fall få besluta om samordning mellanstatsrådspension och inkomster av annat slag. Tillden som varit statsråd än utgår inte någon särskild avgångsersättning,vilket däremot är fallet för exempelvis informationssekreterare och sakkunnigai departementen. Även riksdagsmän kan få avgångsersättning. Jaganser att det finns skäl som talar för att ett statsråd som inte får pensionskall kunna tillerkännas en avgångsersättning, om han avgår vid en regeringsombildningutan att få någon ny anställning eller utan att kunna falla tillbaka på någonanställning eller verksamhet. Avgångsersättningen betalas ut så längedet f. d. statsrådet inte uppbär inkomst av förvärvsarbete, dock . Jagföreslår därför att regeringen begär bemyndigande att besluta om ensådan avgångsersättning. 3 Ersättning av allmänna medel för skador orsakade under praktik vid statlighögskoleutbildning Undersenare år har utbildningen inom högskolan alltmera kommit att rymma inslag avföretagspraktik i olika former. I många fall har emellertid högskoleenheternamött ökade svårigheter när det gällt att få sina studerande antagna sompraktikanter. Orsakenhärtill kan bl. a. sökas i en arbetsgivares ansvar enligt skadeståndslagen(1972:207). Arbetsgivaren skall ersätta en person- eller sakskada som enarbetstagare vållar genom fel eller försummelse i tjänsten. En motsvarandeskyldighet uppstår om arbetstagaren i tjänsten vållar en ren förmögenhetsskadagenom brott. Detta skadeståndsansvar omfattar på visst sätt också dehögskolestuderande som praktiserar vid företagen. Genomgår en elev praktiskutbildning eller utför han i annat fall arbete utanför läroanstalten som ettled i sin utbildning Hkställs han med en 1981/82:174 14 arbetstagarei förhållande till den han arbetar för. Till det kommer att skadeståndslagenstarkt begränsar arbetsgivarens regressrätt eftersom arbetstagaren måstebetala ersättning för de skador han vållar i tjänsten bara om det finnssynnerliga skäl. Enligtförarbetena till skadeståndslagen (prop. 1972:5 s. 479) kan en skola genomavtal med ett företag ta på sig ansvaret för skador som elever vållar under pryoverksamhetoch praktik m. m. i och gymnasiet. Många kommuner har tecknatansvarsförsäkring för eleverna. Påvissa områden har även staten tagit på sig ett skadeståndsansvar som annarsskulle ha åvilat en arbetsgivare. Detta är fallet beträffande skador somorsakats av deltagare i viss arbetsmarknadsutbildning eller yrkesinriktadrehabilitering. Ersättning av allmänna medel lämnas här bl.a. för person- ellersakskada som har fillfogats arbetsgivaren, vare sig den som orsakat skadan ärvållande till denna eller inte. Detsamma gäller ren förmögenhetsskada som hartillfogats arbetsgivaren genom brott. Flerahögskoleenheter har hemställt hos universitets- och högskoleämbetet (UHÄ) omen medverkan till att staten övertar skadeståndsansvaret också på högskolansområde. UHÄ har tagit fasta på dessa önskemål. I en skrivelse till regeringenden finner UHÄ det vara angeläget att skadeståndsfrågan lösesså snart som möjligt för att högskolan lättare skall kunna bereda enmeningsfull prakfik inom företag åt sina studerande. Enligtden berörda framställningen finns det olika tekniska modeller för hur frågankan lösas. UHÄ menar att man på goda grunder bör välja den ordning som gällerför deltagarna i s. k. AMU-kurser. Vad som har föreskrivits i förordningen omersättning av allmänna medel för skada orsakad av deltagare i vissarbetsmarknadsutbildning bör alltså tillämpas på motsvarande sätt även när detgäller högskolestuderande. Enligt UHÄ bör dock ersättningen betalas ut bara vidden praktik som är föreskriven i utbildningsplan eller kursplan. Har en sådanpraktik föreskrivits endast i den senare planen bör ersättningen komma i frågabara när praktiken getts ett poängtal. Attstaten bör överta skadeståndsansvaret har också andrå myndigheter m.m. -dåvarande , ,ansvariga för viss småföretagsutbildning (företagsekonomiska institutionen viduniversitetet i ) och () -understrukit i särskilda skrivelser till regeringen. Skadeståndslagen(1972:207) lägger ett vidsträckt ansvar på arbetsgivaren för de skador som kanvållas av en arbetstagare i tjänsten eller av en elev under viss praktiskutbildning o. d. Statenhar, som nämnts, tagit på sig det ekonomiska ansvaret för skada orsakad avdeltagare i viss arbetsmarknadsutbildning eller yrkesinriktad utbildning. 1981/82:174 15 Enligtde beräkningar som gjorts är kostnaderna för dessa åtaganden relativt små.Arbetsmarknadsstyrelsen har uppgivit att ersättningarna under de två senasteåren uppgått till ca . för sakskador vållade av inskrivna vidarbetsmarknadsinstitut och fill ca . för sådana skador vållade avdeltagare i arbetsmarknadsutbildning. Utbildningenvid stathga högskoleenheter rymmer ett ökat inslag av prakfik i olika former.Om en högskolestuderande praktiserar vid ett företag blir företaget ansvarigtenligt lag för de skador som vållats av studeranden. Att detta ansvar försvårarmöjligheterna till praktik för studerande har understrukhs av fleramyndigheter och sammanslutningar. Det är givetvis allvarligt främst urutbildningssynpunkt ifall de studerande inte kan få den prakfik de behöver. Jagförordar därför att ersättning får utgå av allmänna medel för de skador som enstuderande vid statlig högskoleenhet kan vålla under sin företagspraktik. Ersättningenbör regleras i huvudsaklig överensstämmelse med vad som gäller enligtförordningen (1980:631) om ersättning av allmänna medel för skada orsakad avdeltagare i viss arbetsmarknadsutbildning eller yrkesinriktad rehabilitering.I likhet med UHÄ finner jag att ersättningen bör betalas ut bara vid praktiksom är föreskriven i utbildningsplan eller kursplan. Har en sådan praktikföreskrivits enbart i den senare planen bör ersättningen komma i fråga bara närpraktiken getts ett poängtal. Denna fråga bör det ankomma på regeringen att taställning fill. Jag avser därför i annat sammanhang återkomma till regeringenmed förslag härom. Regeringenbör inhämta bemyndigande att besluta om statens ansvar för skadorunder praktik av studerande vid stafiig högskoleenhet i huvudsakligöverensstämmelse med vad jag nu har föreslagit. De ersättningar som kan kommaatt betalas ut skall i regel bestridas från anslag som står till förfogande förifrågakommande högskoleenhet. 4 Ersättning för skador av flygbränsle Regeringenhar på min föredragning utfärdat en förordning om ersättning åt vissa anställdavid försvarsmakten för skador genom bränsle MC 77 (statens arbetsgivarverksförfattningssamling 1982:2). Ersättningenligt förordningen skall utgå med engångsbelopp som avser sveda och värk, lyteoch men samt allmänna olägenheter. Avregeringens förordningsmotiv 1982:3 framgår följande. Yrkessjukdomaromfattas av statens personskadeförsäkring enligt trygghetsavtalet bara omskadorna har inträffat utgång. Med uttrycket yrkessjukdomaråsyftas skador som avses i lagen (1954:243) om yrkesskadeförsäkring. och (TCO-S) 1981/82:174 16 harhos påkallat förhandling om ersättning åt sådanastatsanställda arbetstagare som i tjänsten skadats genom inverkanav bränslet MC 77. Arbetsgivarverkethar förklarat att en sådan förhandling bör hänföras till nästa avtalsrörelse. Föredragandenhar ansett det angeläget att de arbetstagare inom försvaret som kan bedömasvara skadade i tjänsten genom inverkan av bränslet MC 77 skall kunna få sinersättningsfråga prövad års avtalsrörelse. I mofiven nämns attpå den privata sektorn har träffats en uppgörelse mellan ,Försäkringsaktiebolaget och Svenska metallindustriarbetareförbundetenligt vilken i princip har tagit på sig skadeståndsskyldighet förarbetsskador genom bränslet MC 77. Jagvill tillägga att jag har utgått från att kostnaderna, som av och beräknats uppgå till sammanlagt högst 5 milj. kr. åt ca 125personer, skall beaktas vid allmänna löneförhandlingar. Vadjag har förordat i det föregående bör träda i kraft . Regeringenkan utan vidare medverkan utfärda de övergångsbestämmelser som kanbehövas. Medhänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag att regeringen föreslårriksdagen att 1. bemyndiga regeringen att vidtade åtgärder som jag förordat för pensionering av personal inom icke-statligverksamhet, 2. godkänna vad jag förordat omsamordning av statsrådspension med annan inkomst och om avgångsersättning förstatsråd som avgår i samband med en regeringsombildning, 3. godkänna vad jag förordat omstatens ansvar för skador orsakade under praktik av studerande vid stafiighögskoleenhet. Jaghemställer vidare att regeringen beslutar ge tillfälle att ta del avvad jag anfört om ersättning för skador av flygbränsle. Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genomproposition förelägga vad föredraganden har anfört för den åtgärdeller det ändamål som föredraganden har hemställt om. Prop.1981/82:174 17 Propositionenshuvudsakliga innehåll ..................... ... 1 Utdrag ur protokoll vidregeringssammanträde den 25 mars1982 .................................................... ... 2 1 Statlig pensionering avpersonal inom icke-statlig 1.2................................................................. Kyrkoväsendet 6 1.2.1 Kyrkomusikalisk verksamhet ................... ... 6 1.2.2 Annan verksamhet ............................... ... 7 1.3 Teater- och musikverksamhet ....................... 8 1.4 Övriga frågor ............................................. 10 1.4.1 Inledning ............................................. .. 10 1.4.2 Vissa icke-statliga huvudmän ................. .. 10 1.4.3 Pensionsavgifter för vissaanställda hos hushållningssällskapen 11 2 Samordning av statsrådspensionmed annan inkomst samt avgångsersättning åt statsråd som avgår i samband meden regeringsombildning ................................ 12 3 Ersättning av allmänna medelför skador orsakade underpraktik vid stafiig högskoleutbildning .......... 13 4 Ersättning för skador avflygbränsle ................... 15 5 Ikraftträdande ............................................... 16 6 Hemställan .................................................... 16 7 Beslut .......................................................... . 16