prop · G503130 · 1981-12-31 00:00:00 — Som exempelpå sådana åtgärder kan anges dikning och invallning samt sådana åtgärder somenligt 7 kap. 37 8 VL betecknas som vattenavledning eller skall likställas medsådan avledning, nämligen sänkning eller urtappning av elt vattenområde,fördjupning, utvidgning eller rätning av elt vattendrag samt vattenregleringför att l.ex. skydda mot översvämning. Förutsättningen är naturligtvis attåtgärden utförs i markavvaltningssyfte. avses enligt 3 8huvudsakligen olika åtgärder i . Resultatet av åtgärderna behöveremellertid också definieras, bl. a. för tillämpningen av bestämmelserna omunderhåll och tillsyn i 17 resp. 18 kap. En anläggning som har tillkommit genomelt vatlenförelag benämns därför i lagen som vattenanläggning. Härmed avsesalltså anläggningar i yl- och grundvatten och även diken för markavvattning. Definitionen av avloppsvattenmotsvarar 8 kap. I 8 VL och 3 8 ML. 1 stället för "torrläggning"används i överensstämmelse med terminologien i den nya vattenlagen"markavvattning" eller "avvattning". Definitionen 31 1981/82. Prop,1981/82:130 482 är föranledd av att begreppet avloppsvatten används påflera ställen i den nya lagen (se l.ex. 2 kap. 6 8 punkt 2, 5 kap. 5 8 och 8kap. I 8 första styckel punkt 5). 2 kap. Rätten till vatten Kapitlet, som motsvarar 2 kap. iutredningens förslag, har behandlats i den allmänna motiveringen (avsnitt 2.3).Kapitlet innehåller med särskilda underrubriker allmänna bestämmelser (I och 288) samt beslämmelser om rätt atl ta i anspråk annans strömfall (3 8),skyldighet att avstå vatten (4 8), vattenrätt som förutsättning förvallenföretag (5-10 88) och utbyggnadsvitsord (I I 8). Av skäl som har angivits i denallmänna motiveringen (avsnitt 2.3.3 och 2.3.4) innehåller kapitlet inte någonmotsvarighet till de av ulredningen föreslagna bestämmelserna om expropriationav vattenrätt för allmänt behov av samt för bevattning avjordbruksfastigheter. 1 stället har beträffande vattenföretag för sädanaändamål undanlag gjorts från kravet på vattenrätt (se 6 8). Kapitlet motsvarar i huvudsak Ikap. Kungsådrebestämmelserna i I kap. 5-13 88 VL har dock inte fått någonmolsvarighet i förevarande kapitel utan har ersatts av bestämmelserna i 9 kap.om begränsningar i vattenrällshavarnas ersältningsrätt. 1 8 Var och en råder över det yl- och grundvatten somfinns inom hans fastighet. Rätten att råda över en fastighetsvallen kallas vattenrätt. Fastighetsägare och andra som innehar vatlenriittkallas vattenrättshavare. Paragrafen, som molsvarar 2 kap. I8 i ulredningens förslag, har behandlats i den allmänna motiveringen (avsnitt2.3.1). Paragrafens första stycke motsvarar I kap. I och 15 88 VL medan andrastycket saknar molsvarighet i VL. Med uttrycket råda över i förstastycket avses såväl rätl atl tillgodogöra sig vattnei och vidla olika åtgärderi detta i nyttigt syfte som rätt atl la bort eller minska de skadligaverkningar som vattnet kan medföra. Nuvarande skillnad mellan ytvatten("råda över") och grundvatten ("tillgodogöra sig") haralltså inte bibehållits. Enligt den nya lagen är även bortledande av skadligtgrundvatten ett vatlenföretag enligt definitionen i I kap. 3 8 första stycketpunkt 2. 1 paragrafen regleras inte särskillfrågan om rådigheten över allmänna vattenområden. Sådana områden omfattas inteav fastighetsindelningen. Vallenrätten inom allmänna vattenområden anses docktillkomma slaten utan uttryckligt stöd av lag (se prop. 1966: 114 s. 48). 1 andra stycket införs begreppen vattenrätt ochvattenrättshavare. 1981/82:130 483 har anförts i den allmänna motiveringen (avsnitt 2.3.1)avses med vattenrätt såväl en fastighetsägares rätt all råda över vattnet somden rätt att råda över vattnet som kan tillkomma någon annan genom l.ex.servituls- eller nytQanderällsupplåtelse från fastighetsägaren eller genomtvängsförfo-gande. 1 stället för uttrycket "rådighelen" iutredningsförslaget används uttrycket "rätlen att råda" i den nyalagen. Någon saklig ändring avses inte. behandlas som fasl egendom.I fråga om överlåtelse eller upplåtelse av vaiten gäller alltså jordabalken.Härav följer bl. a. alt en överlåtelse av vattnet utan samband med grundeninle är giltig. Däremot kan fastighetsägaren upplåta sin rätt eller viss del avden genom ett servituts-eller nylQanderältsavtal. Vid sidan av frivilliga upplåtelserkan valtenrätt tvångsvis överföras lill någon annan än fastighetsägaren medstöd av särskilda lagbestämmelser. 1 förevarande kapitel finns bestämmelser avsådan innebörd i 3 och 11 88. Bestämmelser om Ivångsrätt finns också iexempelvis expropriationslagen, anläggningslagen, ledningsrättslagen ochväglagen. Särskild rätt till en faslighets vallenområde ellergrundvatten kan också skapas genom fastighetsbildningsservitut enligt 7 kap.fastighetsbildningslagen. Ett sådanl servitut avser den grundläggandevattenrätten och omfattas därför inte av de särskilda bestämmelserna i 7 kap.2 8 andra stycket fastighetsbildningslagen, som endast avser tvångsservitut somkan skapas enligt VL. Jag kommer att senare ta upp frågan om gränsdragningenmellan fastighetsbildningslagen och den nya vattenlagen och därvid föreslå deändringar som behövs i 7 kap. 2 8 fastighetsbildningslagen. Utredningen har i en särskildbestämmelse (2 kap. 3 8 i utredningens förslag) föreslagil en erinran om attvattenlagen och annan lagstiftning gäller i fråga om förvärv av valtenrätt.Enligl min mening finns del inte något behov av en sådan bestämmelse ochförevarande kapitel innehåller alltså inte någon molsvarighet till denna del avutredningsförslaget. En vattenrättshavare kan av olika skäl tvingas att tålainskränkningar i sin vattenrätt. Han kan till följd av någon annansvattenföretag drabbas av förlust av vatten eller fallhöjd. Även i annanlagstiftning än vattenlagen finns bestämmelser som kan medföra inskränkningar ivattenrätten, exempelvis naturvårdslagen och byggnadslagen. Utredningen har ien särskild bestämmelse (2 kap. 9 8 i utredningens förslag) föreslagil enerinran om sådana inskränkningar i vattenrätten som kan ske enligt vattenlageneller annan lagstiftning Qfr 1 kap. 4 8 VL). Enligt min mening finns det inlenågol behov av en sådan bestämmelse och förevarande kapitel innehåller alltsåinle någon motsvarighet lill den föreslagna regeln. Vid följande paragraf kommer atlbehandlas frågan om en molsvarighet lill I kap. 2 8 andra stycket och 15 8andra slycket VL. 2 8 I rinnande vatten råder vardera sidans ägare överen lika stor andel i Prop.1981/82:130 484 vattnet, även om en större del av vattnet rinner fram påden enes fastighet än på den andres. Paragrafen motsvarar 2 kap. 2: S iulr-edningens förslag och I kap. 2 5 första stycket VL. Paragrafen innebär en avvikelsefrån huvudregeln i I 8 endasl i fråga on-r vattnet men däremot inte i fråga omfördelningen av själva vallenor-nrådel som såijant. Bestämmelsen motiveras avatt det i praktiken kan vara svårt att fördela en vattenkvantitet mellan olikafastigheter på grund av olika strömningshastigheter. Bestämmelsen har särskild betydelse när det gällerutbyggnaden av vallenkraft. I 1 kap. 2 8 andra stycket VL finnsen erinran om att bestämmelsen om lika rätl lill vaiten inte rubbar den rättlill större lott i vattnet som kan grundas på dom. urminnes hävd eller någonannan särskild rättsgrund. Den som vid ikraftträdandet av VL tillgodogör sigmer än hälften av den framrinnande vattenmängden får dessulorrr till bevarandeav sin rätt till vattnet åberopa förut gällande lag. Jag anser i likhet medutredningen alt det inte behövs någon motsvarighet till dessa bestämmelser iden nya vattenlagen, eftersom vad där sägs ändå gäller såvitt avser framtidaförhållanden. I fråga om rättigheter som har tillkommit före den nya lagensikr-aftträdande har emellertid en särskild övergångsbestämmelse tagits in i 7 8i promulgationslagen (se avsnitt 4.2). Vad som har sagts gäller ocksåbestämmelsen i I kap. 15 8 andra stycket VL om skydd för innehavar-e av äldr-erättigheter att ta ut grundvatten på någon annans fastighet. all ta i anspråk annans strömfall 3 8 Om del för alt kraftförsörjningen skall utvecklasplanmässigt är nödvändigt att ett sådant strömfall tas i anspråk somtillkommer annan än staten och som inte är utnytQat på etl från allmän synpunktändamålsenligt sätt, får regeringen på ansökan av någon som vill tillgodogörasig vattenkraften förordna att strömfallet eller särskild rätt till detta fårtas i anspråk. Den som har fått tillstånd enligtförsta slycket skall inom tid som regeringen bestämmer och vid äventyr atttillståndet förtaller ansöka dels om tillstånd atl utföra del vattenföretag ivilket strömfallet skall utnytQas, dels om bestämmande av ersättning för vadsom tas i anspråk enligt första stycket. Rätt alt på grund av förordnandeenligt första stycket ta strömfall i anspråk får inte utan regeringensmedgivande övergå från innehavaren lill någon annan. Regeringen får besluta de villkorför rättighetens utnyttjande som behövs från allmän synpunkt. Paragrafen, som motsvar-ar 2 kap. 4och 7 88 saml 17 kap. 1 8 andra stycket i utredningens förslag och I kap. 14 8VL. har behandlats i den allmänna motiveringen (avsnitt 2..'i.2). Prop.1981/82:130 485 Bestämmelserna om rätl atlexpropriera vattenkraft infördes för att motverka spekulation ivattenkraft (se prop. 1945:44 och 1948:245). Förevarande paragraf innebär närdet gäller förutsättningarna för expropriation ingen annan ändring iförhållande lill gällande rätt än att det uttryckligen anges att vattenkraft somtillkommer staten inle får exproprieras Qfr I kap. 1 8 expropriationslagen).Expropriation kan alltså ske av såväl minoritets- som majoritetsandelar och kanavse både bebyggda och obebyggda strömfall. Paragrafens Qärde stycke molsvarar2 kap. 7 8 i utredningens förslag Qfr också 3 kap. 5 8 expropriationslagen).Regeringen kan l.ex. uppställa sådana villkor som behövs för alt etl vattendragskall kunna utnytQas på elt rationellt sätt eller för att etl strömfall som tasi anspråk skall på etl lämpligt sätt fylla sin uppgift för kraftförsörjningen.Bestämmelsen ger däremot inte rätl att ställa upp fiskaliska villkor ellerföreskrifter om priset på den producerade kraften (se prop. 1945:44 s. 60). Några särskilda beslämmelser omförfarandet hos regeringen behövs inte i den nya lagen Qfr 17 kap. 1 8 förstastycket i utredningens förslag). En särskild kostnadsbestämmelse finns dock i20 kap. 108 nya vattenlagen. Skyldighet att avstå vatten 4 8 En vattenrättshavare är skyldig all vid allvarligvattenbrist, som orsakas av torka eller någon annan jämförlig omständighet,avstå det vaiten som är oundgängligen nödvändigt för den allmänna vattenförsörjningeneller för något annat allmänt behov. Under samma förutsättningar är den som harrätl alt reglera vattnets avrinning i elt vattendrag skyldig att tåla atlvattnet innehålls eller tappas. Vattenrätlshavaren är berättigadtill skälig ersättning, om det skulle vara uppenbart oskäligt atl ersättninginte utgår. får vid viteförelägga en vattenrättshavare alt iaktta sin skyldighet enligl första styckel.Länsstyrelsen får härvid förordna all beslutet skall gälla även om delöverklagas. Första stycket, som i huvudsakmolsvarar 2 kap. 10 8 i utredningens förslag, har behandlats i den allmännamotiveringen (avsnitt 2.3.8). I 2 kap. 52 8 VL finns en motsvarande beslämmelsesom dock i motsats till förevarande bestämmelse endasl avser grundvatten. Bestämmelsen innebär att envatlenrältshavare kan bli skyldig all tåla alt hans vattentillgång avstås förett allmänt behov. Denna skyldighet gäller även om han själv har tillstånd vattentäkt. Bestämmelsen innebär också skyldighet för den som har rätt tillvattenreglering att tåla att vatten tappas eller innehålls för att säkerställaett allmänt vattenbehov. Vattenrättshavaren kan däremot inte åläggas atlleverera vatten (se prop. 1939:9 s. 61). Avsikten med bestämmelsen är iförsta hand alt tillfälligt säkerställa den allmänna vattenförsörjningen i enkatastrofliknande situation. Prop, 1981/82:130 486 begränsningtill vattenförsörjning för viss ort som föreslås av utredningen är enligl minmening inte lämplig med tanke på alt bestämmelsen också avser ytvatlenläkter,som kan tillgodose vattenbehovet flertal orter. Även andra allmänna ändamål än vattenförsörjningenkan tillgodoses. Bestämmelsen bör alltså kunna tillämpas när del vid hotandemissväxt behövs för atl tillgodose jordbrukets behov av bevattning. Viden tillfällig grundvattensänkning bör bestämmelsen också kunna användas om detär angelägel att till skydd för bebyggelse bibehålla grundvattennivän på visshöjd. Däremot bör det enligl min mening endast i undantagsfall komma i frågaalt tillämpa bestämmelsen vid hotande brist på elenergi, vilket ulredningen harförordat. Med dagens distributionsnäl lorde en lokall begränsad bristsituationknappast kunnat uppstå. Om brist på elenergi till följd av vattenbrist hotarhela landet, bör eventuella nödåtgärder enligt min mening i första hand grundaspå särskild lagstiftning (se lagen, 1970; 59, om tillfällig vattenregleringunder ). Med torka kan jämställas andra exceptionellanaturhändelser som en långvarig eller sträng vinter. Andra stycket, som saknar motsvarighet iutredningens förslag, innehåller en ersättningsregel. I allmänhet bör del inteutgå någon ersättning för vatten som avslås enligt förevarande paragraf. 1enlighet med vad som anförts i den allmänna motiveringen (avsnitt 2.3.8) hardock vattenrättshavaren liksom enligt gällande rätt givits rätt till skäligersättning i sådana fall då del skulle vara uppenbart oskäligt atl avståendetsker gratis. Ersättning bör alltså exempelvis kunna utgå när den som haravstått vatten härigenom har drabbats-av ett allvarligt avbräck i en rörelse,där vattnet normalt skulle ha använts. Om parterna inle kan enas om ersältningfår frågan prövas av (se 13 kap. 14 8 punkl 4). Tredje stycket, som saknar motsvarighet i VL,motsvarar 23 kap. 5 8 i utredningens förslag. beslut överklagasenligl 22 kap. 6 8 nya lagen hos kammarr-ätlen. Vattenrättsom förutsättning för vattenföretag 5 8För alt få ulföra ell vattenförelag måsle förelagaren ha vattenrätt inom delområde där företaget skall ulföras, i den mån annat inle följer av 6-1088. Paragrafen, som motsvarar 2 kap. 11 8 iutredningens förslag, har behandlats i den allmänna motiveringen (avsnitt2.3.1). Paragrafen saknar en uttrycklig motsvarighet i VL. Liksom enligt gällande rätt är hirvudregeln alt delkrävs vattenrätt som förutsättning för etl valtenförelag. Detta krav gälleroavsett om det krävs tillstånd till valtenföretagel eller inle. När tillståndskall inhämtas är innehavet av vattenrätt en processfömlsättning. Vattenrättenhar som man säger en saklegitimerande verkan. Prop.1981/82:130 487 Huvudprincipen är liksom enligt VLatt man måste ha vattenrätt inom hela del område där vattenföretagel skallutföras. Så får man i princip inte anlägga bryggor eller verkställa l.ex.utfyllnader som sträcker sig in på någon annans vattenområde, utan i sädanafall krävs en särskild upplåtelse av ägaren lill del området. Angivna princip är emellertid inteovillkorlig. a. följer av 108, vartill hänvisas i förevarar-ide paragraf,att den som vill utföra en vattenreglering eller vattenöverledning inte behöverha vattenrätt i det vattenområde där regleringen skall ske eller varifrånvattnet skall ledas. Kravet på vattenrätt är i dessa fall uppfyllt omföretagaren har vattenrätt på det ställe där vattnet skall tas ut förnyttjande, l.ex. för industriell vattenförsörjning eller jordbruksbevattning.Vidare kan den som har majoriteten, s.k. irt-by,ggnadsvitsoi-d, i enfallsträcka enligt 11 8 ges rätt atl förfoga över vattenkraften i helasträckan. Reglerna i 8 kap. om särskildatvångsrätter gör det också i vissa fall möjligt för den som endast harvattenrätt i en del av det vattenområde där företaget skall ulföras att ta ianspråk annans vallenområde för företagel. A v 6-9 88 i förevarande kapitelframgår också att vattenrätt över huvud taget inte krävs för utförande av vissaslags vallenföretag eller av vattenföretag för vissa ändamål. En erinran häromhar tagils in i paragrafen. För tillstånd till eltvattenföretag bör i allmänhet fordras all sökanden har en till liden obegränsadrätt till vattnet. Vattenrätten måste alltså grundas på äganderätt, en tilltiden obegränsad servitutsrätt eller lomlrält. Av skäl som jag har utvecklat iden allmänna motiveringen (avsnitt 2.3.5) bör emellertid även en tidsbegränsadvaltenrätt i och för sig kunna tillerkännas saklegitimerande verkan. Även densom på grund av nytQanderätt eller någon annan rättighet disponerar över yt-eller grundvatten bör alltså kunna ansöka om tillstånd att utföraett vattenföretag. förutsatt naturligtvis att detta faller inom ramen förupplålelseavlalet. Det ankommer därefter på att med hänsyn tillomständigheterna i det särskilda fallet avgöra om tillstånd kan meddelas trolsden begränsade vattenrätten och för vilken tid tillsländet skall gälla. När det gäller anläggandet avbroar, bryggor, färjelägen m. n-r. för allmän väg är liksom f. n. kravei påvattenrätt uppfyllt genom alt vägrätt tillskapas enligt väglagen Qfr NJA 1960s. Beträffande enskild väg skall det föreligga beslut om upplålelse avrätt atl bygga väg enligt lagen om enskilda vägar eller anläggningslagen QfrNJA 1970 s. 299 och SvJT 1977 s. 198). Den koncession som meddelas avregeringen för järnvägar, spårvägar oeh tunnelbanor för allmän trafik medfördäremot inte alt vattenrätt uppkommer. Om det krävs vattenrätt för sådanaföretag får den tillskapas genom expropriation. En annan sak är attkoncessionen beaktas vid tillätlighetsprövningen (se 3 kap. 7 8 punkl 2). För ett vallenföretag som skallutföras inom allmänt vattenområde fordras i överensstämmelse med vad som haranförts vid I 8 särskilt medgivande av staten (jfr också 3 8 lagen, 1966:314.om kontinentalsockeln). Prop,1981/82:130 488 6 8 Vattenrätt behövs inte för 1. vattenföretag som erfordras förallmän farled, allmän hamn eller allmän flottled, 2. vattenföretagsom erfordras för att motverka förorening genom avloppsvatten, 3. markavvattningsföretag, 4. vattentäkterför allmän vattenförsörjning eller bevattning. Paragrafen, som i huvudsakmotsvarar 2 kap. 12 8 i utredningens förslag, har behandlats i den allmännamotiveringen (avsnitt 2.3.1). Paragrafen saknar en direkt motsvarighet i VL meninnebär, utom såvitt avser punkt 4 (se avsnitt 2.3.3 och 2.3.4 i den allniännamotiveringen) inte någon ändring i förhällande till vad som anses vara gällanderätt. Undantaget frän kravet påvattenrätt i fråga om hamnar gäller liksom enligt gällande rätt (se 5 kap. 4, 7och 13 88 VL) endast allmänna hamnar. För anläggande av l.ex. en småbåtshamnbehövs alltså vattenrätt, som dock kan förvärvas genom expropriation med stödav 2 kap. 9 8 expropriationslagen. Om företaget helt eller delvisskall utföras inom någon annans vattenområde, medför detta intrång ivattenr-ältshavarens rätt att tillstånd till dessa vattenföretag alllid måsleinhämtas, om inte någon frivillig upplåtelse sker. Särskild tvångsrätl för att ulföraförelag som avses i förevar-ande paragraf kan medges enligt 8 kap. I 8. Det av utredningen föreslagnaundantaget för rensning m.m. har överförts lill en särskild paragraf. 7 8 Staten, kommuner och valtenförbund behöver intevattenrält för all utföra sådana vattenföretag som är önskvärda från hälsosynpunkt eller allmän miljövårdssynpunkt eller som främjar fisket. Förvaltare som avses i 82 a 8 lagen(1919:426) om flottning i allmän flottled behöver inte vattenrätt för att vidtade återslällningsåtgärder som behövs efter avlysning av den allmänna flotlleden. Paragrafen, som motsvarar 2 kap. 138 i ulredningens förslag, har behandlats i den allmänna motiveringen (avsnitt2.3.1). Första stycket motsvarar 2 kap. 9 8 och andra slycket 6 kap. 29 8 VL. Den nya vattenlagen innehåller imotsats till VL inle några särskilda tillåtlighelsregler för sådanavaltenförelag som avses i för-evar-ande paragraf. Dessa förelag har docksärskill beaklats vid utformningen av bestämmelserna i 3 kap. 5 8 om densamhällsekonomiska tillåtlighetsbedömningen av vattenföretag. Särskild tvångsrätl för alt utföraIbretag som avses i förevarandé paragraf kan medges enligt 8 kap. I 8. Paragr-afen avser fiskefrämjandeålgär-der- inte bar-a som f. n. i rinnande vatten ulan även i andravallenområden. Åtgärderna kan alliså avse annan fisk än den egenlligavandringsfiskerr (se även 3 kap. 11 8). Prop.1981/82:130 489 1 fråga om uttrycket"hälsosynpunkt eller allmän miljövårdssynpunkt" får jag hänvisa tillvad som anfördes när detta uttryck infördes i VL (se prop. 1975/76:215 s. 124). 8 8 Den som är beroende av att vattenförhållandena beslårbehöver inle vattenrätt för att utföra rensningar för att bibehålla vattnets djup eller läge eller för alt återställa ett vattendrag som har vikit från sillförra läge eller som på något annal sätt har förändrat sitt lopp. Paragrafen molsvarar 2 kap. 12 8andra styckel i utredningens förslag. Såvitt avser rensningar för bibehållandeav vattnets djup eller läge innebär paragrafen inte någon ändring i förhällandelill gällande rätt (se 2 kap. 368 VL). De rensningsarbeten som omfattas avparagrafen är sådana som inte avses förändra de rådande förhållandena i etlvattenområde. Om en förändring genom uppgrundning eller dylikt har inträtt ocherhållit en mera bestående karaktär i ett vattendrag, räknas ett återställandeav förhållandena inte som en rensning enligt denna paragraf, utan då fordrasvattenrätt för arbetena. Paragrafen är också tillämplig pååtgärder sorrr innebär återställande av vattendrag som har vikit från sittförra läge eller på något annal sätt har förändrat sill lopp. Därmed avsesgenomgripande förändringar i naturförhållandena, såsom uppgrundning avvattendragets fåra eller genomskärning av strandvallarna. Förutsättningen ärdock att återställandet sker "". Detta överensstämmer med 2kap. 37 8 första meningen VL. Kravet får anses uppfyllt, omålerställningsarbetet påbörjas så snart det med hänsyn till årstid och väderlekär möjligt och därefter fullföljs ulan onödigt dröjsmål. I fråga om rätten att återställaett vattendrag i dess tidigare skick skiljer man i 2 kap. 37 8 VL mellan olikafall. beroende på hur snart efter förändringen som återställandet sker. Rättentill ersättning på grund av återställandet är bl. a. knuten till oliKalidpunKler efter det förändringen har inträtt. Utredningen har inte föreslagitnågon motsvarighet till dessa beslämmelser och även jag anser att de kanundvaras. Det innebär att vattenrätt skall krävas för sådana återslällningsåtgärdersom inte sker , om inle något annal följer av 6 eller 7 88 i dettakapitel, och att ersättningsfrågorna får bedömas enligt de allmänna reglerna i9 kap. Ytterligare särregler om devallenföretag som avses i förevarande paragraf finns i 4 kap. 3 8 och 8 kap. 38. 9 8 Den som äger strand vid elt vattenområde men saknarvaltenrätt inom området har ändå rätl att för sin faslighets behov ha mindre brygga, båthus eller någon annan sådan byggnad vid stranden, om inte vattenområ dets ägare genom byggnaden lider skada av någon betydelse. I 1 kap. 6 8 jordabalken finnsbestämmelser om atl även andra än strandägare kan ha denna rätt. 1981/82:130 490 Paragrafen, som motsvarar 2 kap. 14 8 iutredningens förslag och I kap. 3 8 VL, har behandlats i den allmännamotiveringen (avsnitt 2.3.1). Till skillnad mot VL innehåller förevarandeparagraf etl krav att vattenbyggnaden skall vara avsedd för fastighetensbehov. Paragrafen ger alltså inte strandägaren rätt atl l.ex. uppföra en bryggaför uthyrning av båtplatser till utomstående. I paragrafen regleras inte frågan om antaletbyggnader som strandägaren får uppföra Qfr LU 1975:7 och 1975/76: 10). Dennafråga får bedömas med hänsyn till fastighetens behov sanrt arten av del intrångsom byggnaderna orsakar för vattenområdets ägare. Paragrafen innebär endasl ett undanlag från kravetpå vattenrätt som fömtsättning för vattenföretag. Strandägaren kan alltså varaskyldig att söka tillstånd till vattenbyggnaden enligl bestämmelserna i 4 kap.Det kan också föreligga tillslåndsplikt enligt annan lagstiftning, exempelvisnaturvårdslagen.