prop · G503123 · 1981-12-31 00:00:00 — 1 del kommunala medbestämmandeavtalet, MBA-KL, ges deanställda möjligheter till insyn och påverkan av viktiga beslut. Enligt avtaletkan således partssammansatta organ inrättas efter beslut av fullmäktige. Ettsådant organ kan ha berednings-, förvaltnings- och verkställighetsuppgifter. och DEKhar pekat på ett antal frågor som man anser cenlrala för de anställdasmedbestämmande. Utredningarna har inte presenterat några konkreta förslag vadgäller lagstiftningsfrågor, eftersom detta inte ligger inom utredningarnasuppdrag. konstaterar dock att vissa förändringar av arbetsrättslagstiftningenbör övervägas. a. måste man skapa förutsättningar för att medbestämmandeprocessenskall komma igång i ett mycket tidigt skede av systemutvecklingen. Likasåmåste en bred information ges till alla berörda. Medbestämmandeprocessen måsteockså innebära en reell delaktighet för de anställda i beslutsfaUandel. Vidarebör enligt utredningen de speciella problemen rörande medbestämmandefrågor ikoncernföretag lösas, och fackliga förtroendemän ges ökad möjlighet tillutbildning och förhandlingsförberedelser. Avslutningsvis anser utredningen attde problem som finns för lokala fackliga organisationer att få hjälp avombudsmän och konsulter måste lösas samt att de anställda bör ges ökademöjligheter till utbildning. Till frågan om information återkommer jag strax. Arbetarskyddsstyrelsenframhåller i sitt remissyttrande arbetsmiljölagens betydelse förmedbestämmandet och erinrar om att de anställdas rätt till inflytande i etttidigt skede av behandlingen av arbetsmiljöfrågor har stöd i lagen. a. på att medbestämmandeavtal för hela arbetsmarknaden är en viktigförutsättning för att utredningens målsättningar skall kunna uppnås och betonaratt möjligheterna lill fackligt arbete i de små företagen ofta är begränsade.Därför bör enligt LO det förslag om regionala förtroendemän som (A 1976:02) (NARK) har lagt fram genomföras. LOframhåller också vikten av atl medbestämmandet i koncernförelag säkerställsgenom förändringar av MBL. LO stöder utredningens förslag om förändringar i arbetsrättenoch anser att arbetsrättskommittén i sitt fortsatta arbete bör prioritera defrågor utredningen tagit upp. Även TCO stöder utredningens förslag i dessadelar. TCO erinrar om att vissa av dessa frågor redan behandlats av och att organisationen tillstyrkt de förslag som kommitténlämnat om bl. a. fackliga förtroendemäns ställning och regionalaförtroendemän. TCO efteriyser åtgärder från statsmakternas sida för att lösadessa för det fackliga arbetet Pch medbestämmandet viktiga problem. /SRanser att dataeffektutredningen gjort fel när den först konstaterat att deninte har kompelens att se över arbetsrättslagsliftningen och Prop.1981/82:123 Bilaga 4 47 därefter ändå rekommenderat vissa arbetsrältsliga förändringar.SACO/SR motsätter sig dock inte en översyn av lagstiftningen utan anser tvärtomalt del är angeläget alt regelbundet granska hur tekniken ändrar förutsättningarnaför lagstiftningen. SAF anser att de av utredningen föreslagna förändringarnai den arbetsrältsliga lagstiftningen inte är tillräckligt underbyggda.Föreningen avvisar bestämt dataeffektutredningens förslag till ytterligarelagreglering av de anställdas medbestämmande i företagen. Detta bör enligt SAFi stället regleras genom avtal mellan parterna. Liknande synpunkter framförsav SHIO-Familjeföretagen. För egen del anser jag att de förslag som förts fram avutredningen är så vikliga att de förtjänar att övervägas närmare. Vid vilkentidpunkt i ett utvecklingsskede som medbestämmandeprocessen skall komma igångoch hur medbeslämmandefrågorna skalf lösas i koncernföretag är frägpr av stPrvikt för de anställdas möjligheter att påverka utvecklingen vid införandet avny teknik. Ett sätt att angripa problemen är att ändra i lagstiftningen.Emellertid har dataeffektutredningen som jag tidigare nämnt inte lämnat någrakonkreta förslag. Förslagen från utredningen bör främst ses som allmännarekommendationer om viktiga insatser på medbestämmandeområdet. Problemområdenaingår också i Nya arbetsrättskommitténs utredningsuppdrag, som också omfattarmänga andra väsentliga frågeställningar inom medbestämmandeområdet. Kommitténsarbete beräknas bli slutfört under innevarande år. Det är därför lämpligt attinvänta arbetsrättskom-miiténs förslag så atl behovet av ändringar kan prövas iett sammanhang. Att de anställda och deras företrädare ges fillräckligamöjligheter till utbildning och förhandlingsförberedelser är också mycketväsentligt för medinflylandet vid införandel av ny teknik. Jag övergår nu till de förslag rörande utbildning somData- och elektronikkommittén () lagt fram och som chefen förindustridepartementet överlåtit till mig att behandla. Både LO och TCO anordnar kurser i datoranvändning.Kurserna bedrivs huvudsakligen i studiecirkelform. anser det önskvärt altutbildningsverksamheten byggs ut i syfte att möjliggöra ökat inflytande för defackliga representanterna vad gäller företagens val av produktionsteknik.Målsättningen bör enligt kommittén vara att på nä ut medsådan utbildning till hela industrin. Som riktmärke anger kommittén alt 65000fackliga representanter inom industrin bör utbildas under en fyraårsperiod.Kostnaderna beräknas av till 75 rriilj. föreslår alt finansieringenskall ske med statliga medel och administreras av arbetarskyddsfonden som juhar erfarenheter bl. a. från bidraget till MBL-ul-bildning. har för sin del föreslagit att defackliga organisationer som vill utveckla och genomföra egna utbildningar börfä ekonomiskt stöd till detta. Utredningen har inte preciserat vilka kostnaderförslaget skulle innebära. Prop, 1981/82:123 Bilaga 4 48 Arbetsmarknadensparter redovisar tämligen olikartade uppfattningar om hur frågan om fackligutbildning bör lösas. TCO konstaterar att : s förslag om utbildning avfackliga representanter är angeläget men begränsat till industrin. TCOframhåller vidare att utbildningen av fackliga representanter måste styras avde fackliga organisationerna. Denna typ av utbildning skall ses som ett inslagi en utvidgning av den utbildnings- och informationsverksamhet som sker inommedbestämmandeområdet. LOser : s förslag till facklig utbildning som en nödvändig satsning och somett nytt stort åtagande från de fackliga organisationernas sida. Enligt LO börde fackliga organisationerna svara för innehållet i och uppläggning/omfattningav utbildningen samt urvalet av deltagare. /SRdelar utredningens bedömning om det angelägna i att en kunskapsutveckling skerpå detta område men vill på grundval av det oprecisa förslag som lämnats inteta ställning till den föreslagna mycket stora resursinsatsen. Organisatipnenkonstaterar också att det redan nu görs betydande insatser på delta område frände fackliga organisationernas sida och anser det naturligt att organisationernasjälva finansierar sådana verksamheter som man finner angelägna och är bereddaatt prioritera. SAFdelar : s uppfattning att det kan föreligga ett särskilt behov av utbildningav fackliga företrädare i ny teknik och därmed sammanhängande frågor. För atten sådan utbildning skall bli bra är det enligt SAF viktigt alt den företagsanpassasoch probleminriktas så mycket som möjligt. SAF anser det vara fördelaktigt omutbildningen är partsgemensam och så långt möjligt genomförs företagsinternt.När det gäller kostnader och omfattning av föreslagen utbildning anser SAF atten närmare prövning bör ske. 65 000 fackliga representanter framstår som ettalltför högt antal. Mot bakgrund av del stora statliga budgetunderskottet börnya medel inte avsättas för ändamålet. Med hänsyn till företagens besvärligakostnadsläge bör inte heller de belastas med nya utgifter. 1 stället bör enomfördelning av arbelarskyddsfondens medel kunna ske. och anser båda att utbildningsinsatser av dentyp skisserat är en fråga som i första hand bör diskuteras mellanarbetsmarknadens parter. Idenna fråga vill jag anföra följande. DEK:s förslag omfattar som framgått avvad jag tidigare anfört endast industrisektorn. Om kostnaderna för utbildningav fackliga representanter på den övriga arbetsmarknaden står i sammaförhållande till antalet sysselsatta som inom industrisektorn skulle : sförslag totalt innebära utbildningskostnader på mer än 200 milj. kr. I rådandestatsfinansiella läge finns det inte utrymme för statliga insatser av denstorleksordningen. Det är också principiellt tvivelaktigt med ettutbildningsbidrag som enbart inriktas på datafrågorna. Kostnaderna förutbildning av förtroendemän och anställda i ny teknik bör istället bestridasantingen genom att staten tar ut en avgift av arbetsgivaren och med influtnamedel finansierar sådan utbildning eller genom att varje 1981/82:123 Bilaga4 49 arbetsgivaresjälv bekostar nödvändiga utbildningsinsatser och låter kostnaderna inräknas iövriga investeringskostnader i samband med införande av ny teknik. För egen delförordar jag det senare alternativet. Liksom vid arbetsmiljöinvesteringar börsåledes kostnaderna för införande av ny teknik, varav utbildning utgör en del,bäras av produktionen. Detta ställningstagande hindrar dock inte atlstatsmakterna frän tid till annan kan stödja utbildningsaktiviteter inom dennasektor, om detta anses önskvärt av t. ex. arbetsmarknadspolitiska,näringspolitiska, industri- eller regionalpolitiska skäl. När det gällerarbetsmiljöinvesteringar har liknande undantag från principen skett genom de s.k. arbetsmiljöfondema och genom garantilånen för arbetsmiljöförbättringar (AG-lånen)som fanns under 1970-talels senare del. Jagvill i detta sammanhang också erinra om att arbetsmiljölagen föreskriver atlarbetsgivaren och arbetstagarna gemensamt svarar för att skyddsombuden fårerforderlig utbildning. Jagdelar dataeffektutredningens uppfattning att det bör finnas möjlighet för delokala fackliga organisationerna alt anlita biträde genom sitt fackförbundeller genom konsulter. De lokala fackliga organisationerna är i många fall istort behov av stöd såväl från ombudsmän som från särskilda konsulter för atlkunna tillvarata de anställdas intressen när det gäller frågor om införande avny teknik. Särskilt stort är behovet av sådant stöd för anställda i mindreföretag. För arbetsmiljöfrågor finns regionala skyddsombud vilkas uppgiftär att bistå anställda i mindre företag i frågor som gäller arbetsmiljön. Jaghar för avsikt att bl. a. föreslå regeringen att läggafram förslag till sådana ändringar i förtroendemannalagen att de fackligaorganisationerna får rätt till tillträde pä arbetsplatserna. Härigenom bör defrågor om bl. a. facklig verksamhet vid mindre arbetsplatser som utredningenbehandlat kunna lösas. Informationsfrågornahar behandlats tämligen ingående av både och dataeffektutredningen. I bådautredningarna betonas betydelsen av att de anställda får sådan information ochsådana kunskaper om ny teknik att de kan fä ett reellt medinflytande närtekniken införs på arbetsplatserna. Även jag vill betonaatt kraven på information till de anställda om förändringar i arbetsmiljön,arbetsinnehåll och organisation som hör samman med att datateknik införs inteprincipiellt skiljer sig från kraven när det gäller andra slag av tekniskaförändringar. Vad frågan i stället ytterst gäller är hur de anställda, närdatatekniska lösningar övervägs, skall kunna fä information i ett sådant skedeav planeringen att de kan få medinflytande och reella påverkansmöjligheter bl.a. på utformningen av nya arbetsplatser, arbetsrylm, arbetsinnehåll m. m. Enförutsättning för detta torde vara att de som berörs på arbetsplatsernafortlöpande informeras om den tek-15 1981/82. Nr 123, Bilaga 4 1981/82:123 Bilaga4 50 niskautveckling som kan komma att påverka den egna arbetsplatsen och därigenpmarbetsinnehåll, arbetsmiljö etc. Endast genom en sådan bred information ochutbildning i dalafrågor kan arbetstagarna ges möjlighet att själva värdera ochpåverka utvecklingen. Det skulle också innebära att berörda arbetstagarelättare kan beakta och hanlera förändringar som uppstår genom nyaproduktionssystem och nya risker i arbetsmiljön. När risker och fördelar med enny teknologi kan värderas mera allsidigt och i ett sådant skede att riskernakan beaktas redan i samband med planeringen torde också de anställda bli merabenägna atl acceptera en förändring. Om de anställda genom ökad informafion gesen överblick över vilka förändringar som kan uppstå och möjlighet atl förstådem kan de också bättre möta de snabba förändringar som kan väntas under dekommande decennierna. Jaghar här betonat betydelsen av alt de anställda tidigt informeras om möjligaförändringar. Som dataeffektutredningen har framhållit finns betydande riskerför att datorsystemens snabba utveckling medför begränsningar avarbetstagarnas möjligheter att förutse tekniska och därmed organistoriskaförändringar. Karaktäristiskt för datateknologin är dess bredd, som gör alt denfår effekter över hela arbetsmarknaden. Den utvecklas inte i första handutifrån förutsättningarna i en viss bransch eller en viss arbetsplats. Istället sker utvecklingen i hög grad inom särskilda ofta multinationellautvecklingsföretag, som inte sällan är knutna ull de företag, också oftamultinationella, som svarar för tillverkningen av de färdiga datasystemen.Sedan nya system för databehandling utvecklats inom sådana organisationer skeranpassningen till olika branscher eller nationella krav i ett andra led.Planeringstiden från det att ett företag offereras ett datorsystem till desssystemet sätts i praktisk användning blir därigenom kort. Eftersom dengrundläggande utvecklingen av systemet redan är gjord blir också ofta deekonomiska förutsättningarna för alternativa lösningar starkt begränsade.Härigenom blir också de anställdas reella päverkansmöjligheter avsevärtförsvagade. Det är mot denna bakgrund av avgörande betydelse atl de anställdahar sådana kunskaper om datateknik att de kan ge sina synpunkter i god tidinnan teknikupphandlingen sker. Förett litet land som är det dessutom viktigt att man utvecklar ennationell strategi för hanteringen av dessa frågor. Utformningen av en sådannationell politik måste ske i samverkan mellan staten, arbetsmarknadensparter, forskningsinstitutioner m.fl. I detta arbete måste vi, som jag straxska återkomma till, hålla oss informerade om och mycket nära följa utvecklingenav nya organisationsläror samt produktionstekniker pch system sä att dessa kananpassas till vår svenska modell för att bl. a. nå målen full sysselsättning,regional balans, medbestämmande och en god arbetsmiljö samt jämställdhet mellankönen. Gmndförutsätlningen fördetta arbete är att kan bibehålla sinhöga teknologiska utvecklingsnivå och därmed internationella konkurrenskraft.År 1978 väcktes i 1981/82:123 Bilaga 4 51 enmotion (Mot. 1977/78:705) om atl en statlig utredning borde tillsättas meduppgift atl se över möjligheterna till en väsentligt snabbare information omnya arbetsmiljörisker till dem som berörs av dessa ute på arbetsplatserna. Iförsta hand torde motionen ha avsett möjligheterna till en bättre informationom kemiska hälsorisker. tillsattes så utredningen (A 1979:01) rörande informafionom risker i arbetsmiljön (INRA) som beräknas slutföra sitt arbete underinnevarande vår. Enligt vad jag inhämtat kommer utredningen att belysa ettbrett spektrum av frågor som också gäller informafion om arbetsmiljöproblemtill följd av ny teknologi. Särskilt torde frågeställningarna varasammanfallande när det gäller behovet och formerna för att föra ut informationom arbetsmiljörisker. Det gäller exempelvis frågor som rör information om ochregistrering av arbetsmiljöforskning i och i utlandet samt rådgivningoch utbildningsverksamhet lill bl. a. anställda. Vidare avser utredningen altbehandla vissa sekretessfrågor, t. ex. frågan om lokala fackliga företrädarebör ges ökade möjligheter att få anlita biträde från experter i sin centralahuvudorganisation. har i sitt betänkande om kontorensdatorisering bl. pekat på det önskvärda i alt arbetarskyddsstyrelsen samlarinformation inom datorområdet och också sammanställer erfarenheter som vunnitsi samband med projekt kring datorisering ur såväl forsknings- somtillsynssynpunkt. Även här väntas INRA redovisa vissa tankegångar som har näraanknytning till vad dataeffektutredningen diskuterat. Vidare avser INRA altbehandla en rad frågor som rör arbetsmiljöinformation inom skolväsendet samluniversitet och högskolor m.fl. Särskilt gäller detta sambandet mellanarbetsmiljö och den allmänna teknologiska utvecklingen m. m. Uppmärksamhetkommer också att ägnas sambandet mellan arbetsmiljö och arbetsorganisation ochde små och medelstora företagens problem i informationshänseende. INRA väntasockså beröra informationens tillgänf''shel samt åtgärder för atl förbättrainformationen lill vissa grupper såsom invandrare, handikappade m.fl. Mot bakgmndav att lNRA:s betänkande kommer att överlämnas till regeringen anserjag att tidpunkten nu inte är lämplig att närmare gå in på de särskildainformationsåtgärder inom arbetsmiljö- och medbestämmandeområdet som ev.motiveras av användandet av datateknik. Som jag tidigare nämnt ser jag ingaprincipiella skillnader när del gäller informationsbehov till följd av ökadanvändning av datateknik i förhållande lill vad som gäller beträffandetekniska förändringar över huvud taget. Jag anser det därför lämpligt attåterkomma till dessa frågor i samband med behandlingen av INRA: s betänkande. Jagvill också framhålla att frågan om förbättrad information till de anställda isamband med införande av ny teknik enligt vad jag erfarit kommer att behandlasi ett stort upplagt program kring arbetsorganisation m.m. vid utnyttjande avdatorer i arbetslivet som jag strax kommer all behandla. Prop.1981/82:123 Bilaga 4 52 Dalaeffeklulredningen har framhållit atl informations- ocherfarenhetsutbyte mellan företag, fackliga organistioner, enskilda anställda m.fl.i frågor som bl. a. gäller användning av datastödd tillverkningsutrustning och-styrsystem skulle underlättas genom en mer enhetlig terminologi. Utredningenanser därför att en enhetlig nomenklatur vpre önskvärd. Enligt vad jag erfarit förbereds f. n. i samarbete i och en nyutgåva av . Som jag kommer att beröra är del emellertid bl. a.ur medbestämmandesynpunkt angeläget med särskilda satsningar kringsystemutvecklingsmodeller. Det vpre särskilt värdefullt om dessa satsningarkunde kombineras med insatser för alt utveckla en mer enhetlig terminologi inomområdena datateknik och organisation. Jag är därför beredd att förorda attvissa medel ställs till förfogande för ändamålet. Medlen bör utgå som stöd tillprojekt som drivs av organisationer med särskilt ansvar inom nomenklaturområdet.Finansieringen bör ske över kommittéanslag. 5.5 Systemutveckling, organisation och offentligupphandling konstaterar att användningen avdatateknik i många fall har bedömts så uppenbart lönsam att teknikensmöjligheter snarare än väl underbyggda rationaliseringsbedömningar fått bildaunderlag för dess införande. Konsekvenserna av ofullständiga beslutsunderlaghar i vissa fall lett fram till föga ändamålsenliga eller dåligt fungerandesystem. Datoriseringen har också ofta mött motstånd bland de anställda som käntsig påtvingade förändringar som de bedömt som negativa. Som en förklaringhärtill anger dataeffektutredningen att de traditionellasystemutvecklingsmodeller som tillämpas kan ses som alltför expertiririk-tade.Den berörda personalen har som jag tidigare också berörde då jag behandladeinformationsfrågorna ofta kommit in i utvecklingsarbetet i ettalltför sent skede av systemutvecklingsprocessen. Möjligheterna att påverkautformningen av systemen har därför varit små. Den arbetsmetodik som används vid utveckling och införandeav dator-syslem är enligt dataeffektutredningen också en betydelsefull faktprför de anställdas medbestämmande. Bland de komponenter som påverkar hur ettdatorsystem kommer att las emot av de anställda anger utredningen bl. a. denbeslutsgäng som tillämpas, omfattningen av konsekvensanalyser och informations-och utbildningsinsatser. Utredningen betonar att konsekvensanalyser förutomtekniska och ekonomiska aspekter också bör omfatta konsekvenser förarbetsinnehåll, omplacerings- och utbildningsbehov, ensamarbete, arbetstider,löneformer etc. När det gäller datoriseringen inom konlorssektorn, anserutredningen atl den önskvärda arbetsorganisationen bör vara utgångspunkt försystemutformningen. 1981/82:123 Bilaga 4 53 föreslåratt anslag till forskning om systemutvecklingsmodeller bör prioriteras.Framför allt gäller det hur konsekvensanalyser kan integreras iutvecklingsmodellerna. Särskilt viktigt bedöms vara hur personalutvecklingsplanerska kunna integreras i systemutvecklingsmodeller. Flertalet av deremissinstanser som behandlat frågan om ökade forskningsinsatser kringsystemutvecklingsmodeller stöder utredningens förslag. När det gällerkonsekvensanalyser ställer sig arbetarskyddsstyrelsen . bakom förslaget menanser att utredningen inte angett hur detta arbete -praktiskt skall gå till,var sakkunskap finns att hämta, vem som avgör om analysresultat är rimliga osv.LO betonar att användarinflytandet måste utvecklas och förstärkas. Forskningenbör därför enligt LO utifrån en helhetssyn behandla frågor spm gäller analys avdatateknik pch dess konsekvenser för sysselsättning och arbetsmiljö. TCObetonar behovet av en viss formalism i systemutvecklingsarbetet och förordarockså atl frågan om integrering av konsekvensanalyser i syslemutvecklingsmodellerblir föremål för forskning i nära samarbete med de anställda och deras fackligaorganisationer. Delär självfallet viktigt, påpekar SAF, att de anställda och de fackligaorganisationerna engageras i utvecklingsarbete i företagen vilket normalt ocksåsker. Någon generell modell för systemutvecklingsarbete och medbestämmandefinns knappast. I stället måste man utgå från typen av datoriseringsobjekt ochde speciella förutsättningar som gäller det enskilda fallet. SAF påpekar attkonsekvensanalyser visat sig vara en metod som i praktiken är mycket svår atlanvända och därför har ett begränsat värde. Föregen del anser jag utredningens förslag välgrundade. Om datateknikensmöjligheter till effektivering av produktionen skall kunna tas till vara fulltut är det viktigt att organisationen kring den datoriserade utrustningenutformas på ett sådant sätt att effekterna på arbetsmiljö och arbetsinnehållblir positiva varvid den förväntade rationaliseringseffekten ökar. En förutsättningför att datatekniken skall kunna utnyttjas på ett optimalt sätt är sålunda attde som berörs av datoriseringen har kunskaper om datateknikens möjligheter ochrisker. För detta behövs utbildning. För att effektiva system skall kunnautvecklas är det därför viktigt att inte enbart beslutsfattare och tekniskaexperter deltar i utvecklingsarbetet. Även den personal som direkt berörs avdatoriseringen och deras fackliga företrädare bör delta och kunna utöva ettreellt inflytande över utvecklingsprocessen. Enligtmin mening bör breda konsekvensanalyser göras under olika skeden av ettsystemutvecklingsarbete. Härigenom bör det bli möjligt att bättre fömtseeventuella komplikationer. Dessutom öppnas möjligheter att redan i ett tidigtskede anpassa utvecklingsarbetet så att det planerade systemet ochorganisationen runt detta blir så bra som möjligt sett från arbetstagarnassynpunkt. De invändningar som vissa remissinstanser rest mot utredningensförslag kan framför allt ha sin grund i att det inte finns någon välutvecklad och allmänt accepterad modell för hur konsek- 1981/82:123 Bilaga 4 54 vensanalyserbör inordnas i systemutvecklingsarbeten och hur medbestämmande och användarinflytandeskall kunna utövas. Utredningens förslag syftar primärt till att la fram ensådan modell. Isin rapport om kontorens datorisering konstalerar dataeffektutredningen attdet råder osäkerhet om den nuvarande spridningen av datorsystem inomkontorssektorn. Enligt utredningen befinner sig dock utvecklingen i ettinitialskede vilket skapar ett visst handlingsutrymme.