prop · G503170 · 1981-12-31 00:00:00 — Lotteriermed penningvinster bör enligt utredningens mening i princip få anordnas endastav vissa för ändamålet särskilt bildade statliga bolag. Utredningenföreslår att polismyndigheternas tUlståndsgivning och kontroll överförs till länsstyrelserna.Vidare föreslås att verksamheten vid lotterinämnden får en stadigvarandekaraktär och att nämnden från rege- 1981/82:170 22 ringenövertar tiUståndsprövningen avseende andra lotterier än lotterier med vinster ipengar, dvs. mening är det av största vikt att konsumenternas, dvs.lottköparnas och speldeltagamas, intressen bevakas effektivt och att inteprivatpersoner ges fillfälle att sko sig på konsumenternas och anord-namasbekostnad. Detta förutsätter att samhäUet aktivt engagerar sig i kontrollen avlotteri- och spelmarknaden. Ett viktigt inslag i samhällskon-trollen är enligtutredningen att man har kontroll över de lotter och delta-garbevis som används.Utredningen föreslår därför att endast typgodkända lotter m. m. skaU fåanvändas. Vidare föreslås en kontroll av lottflödet genom s. k. tryckeriintyg. Utredningenanser att de ideeUa föreningarna bör uppmuntras att i ökad utsträckning självaadministrera sina lotterier samt att serviceföretagens roll bör begränsas ochkontrolleras så att inte privata vinstintressen gynnas pade ideella ändamålensbekostnad. Därför föreslås att avtal skall upprättas som reglerar förhållandetmellan en förening och ett serviceföretag samt att avtalen skall granskas avtillståndsmyndigheten. Vidare föreslås att myndigheterna ges insynsmöjligheteri serviceföretagen. Enutgångspunkt för utredningen har varit att dess förslag inte skall leda tUlökade kostnader för samhället. I princip bör enligt utredningen lotteri-ochspelverksamheten själv stå för de kostnader som samhället har för att prövaansökningar samt för att utöva fillsyn och kontroll. Utredningen föreslår attmyndigheternas arbete bör finansieras genom avgifter som erläggsav spelanordnarna. Dessa avgifter bör enligt utredningen i princip bestämmas såatt de motsvarar kostnaderna för verksamheten. a. mot den bakgrundenföreslår utredningen att stämpel- och lotterivinstskatt i fortsättningen inteskall utgå på traditionella lotterier. Lotterieri olika former har förekommit i vårt land. För många människorär lotterier ett tiUtalande sätt att kunna understödja olika former av ideeUverksamhet. Intäkterna av lotterier utgör också för åtskUliga ideella organisationeren finansiell grundval för organisationernas verksamhet. Att delta i lotterierär för många av stort intresse genom den spänning som lotterierna skänker ochgenom möjligheten att för en ringa insats kunna vinna en större summa pengareller en eftertraktad vara. Lotterierna ger också många människor en möjlighetfill avkoppling och förströelse. Sedanlång tid tillbaka har anordnandet av lotterier av olika skäl varit föremål fören särskild offentlig fillsyn och kontroll. har haft somutgångspunkt att en reglering behövs även . Jag delar dennauppfattning. Dennu gällande regleringen av lotterier i LF är i allt väsentligt utformad pågmndval av utredningar som gjordes . 1981/82:170 23 ringenhar ändrats vid åtskilliga tillfällen har dock huvudprincipernai den inte varit föremål för någon prövning. I likhet med lotteriutredningenoch remissinstanserna anser jag tiden nu vara mogen för -att göra en omprövningav regleringen. Flera skäl talar härför. Den snabba utvecklingen på dettaområde har fört med sig nya former av lotterier och lotteriliknande spel samtproblem av bl. a, teknisk natur. Anordnandet av lotterier har för många ideeUaorganisationer kommit att få en allt större ekonomiskbetydelse. Bestämmelserna om vilka ändamål som skall få stödjas med intäkterfrån lotterier har emellertid i många fall visat sig vara oklara ochsvårtolkade. Det finns därför anledning att ta ställning bl.a. till frågan hurdessa ändamål skall preciseras och vilka ändamål som bör prioriteras. Inomlotteri- och spelbranschen har vuxit fram åtskilliga företag, vilka har sinverksamhet helt inriktad på att erbjuda service åt de anordnandeorganisafionerna. Bl.a. mot den bakgrunden finns det anledning att också taställning tUl frågan om den nuvarande tiUsynen och kontrollen är den meständamålsenUga och effektiva. Undersenare år har från samhällets sida vidtagits ökade åtgärder i kampen mot denorganiserade ekonomiska brottsligheten. Illegal spelverksamhet kan oftaföranleda sociala olägenheter och utgöra en inkörsport till allvarligbrottslighet. Även mot den bakgmnden är det påkallat att göra en översyn avlotteriregleringen och bestämmelserna om äventyrligt spel i BrB, Remissinstansernaansluter sig i stort fill utredningens förslag till ny reglering av lotterier.Avvikande uppfattningar framförs bl. a. i fråga om regleringenstiUämpningsområde, slopandet av anmälningslotteriema och utformningen av denfria sektorn. Ävenjag kan i väsentliga avseenden ansluta mig tUl utredningens förslag. Innan jaggår in på regleringens utformning vill jag i korthet lämna en redogörelse förde huvudsakliga syftena med regleringen. Lotterierlämnar i sig ett visst utrymme för bedrägerier och andra ohederligaförfaranden. Ett av syftena med regleringen bör därför vara att bevakakonsumentemas, dvs. lottköparnas och speldeltagarnas intressen. En offentligkontroll är ofta nödvändig bl, a, med avseende på insatsernas storlek,vinsternas antal och kvalitet samt fördelningen av vinster. Regleringenbör också syfta tiU att säkerstäUa att lotterier inte anordnas för obehörigaändamål samt att behållningen i lotterierna i fillräckligt hög grad kommer deavsedda ändamålen till godo. Lotterierkan i många faU föra med sig skadeverkningar av ekonomisk, social och personUgnatur som har sin grund bl, a. i att deltagarna spelar i en omfattning somöverskrider deras ekonomiska möjligheter. Regleringen bör syfta tiU att sålångt det är möjligt motverka skadeverkningar, Särskih viktigt är det att sökamotverka att lotterier på ett otillbörligt sätt lockar eller bedrivs bland barnoch ungdom. Denillegala lotteri- och spelverksamheten har kommit 1981/82:170 24 attspela en alltmer framträdande roll. En reglering av lotterier kan, förutom attden direkt syftar fill att motverka illegala lotterier, i viss mån kanaliseraallmänhetens spelintresse tUl sådana lotterier och spel som kan kontrollerasoch som bedrivs under socialt acceptabla former. Lotterierutgör en inte oväsentlig inkomstkälla för statsverket genom den beskattning avverksamheten som äger rum. Regleringen bör även ha till syfte att möjliggöra enlämplig och effektiv beskattning. Vadsom nu har anförts bör utgöra utgångspunkter för regleringens utformning. Idet här sammanhanget vill jag även understryka vikten av att regleringenutformas så att den inte innebär eUer kan leda till mer långtgåendeinskränkningar för lotterianordnarna eller dem som bistår lotterianord-narna änsom verkligen är nödvändiga för att man på ett effektivt sätt skall kunna uppnåsyftena med regleringen. Den får inte heller medföra onödigt betungande ellerkrångliga mtiner. Således måste eftersträvas regler som förenar effektivitetmed administrativ enkelhet. Avstor betydelse för utformningen av regleringen är givetvis också vilka resursersom samhället kan avdela för tillsynen och kontrollen. Med hänsyn till det nurådande statsfinansiella läget är utrymmet för resursförstärkningar inom denoffentliga sektorn allmänt sett mycket begränsat. har det inomde flesta verksamhetsområden blivit än mer nödvändigt att försöka åstadkommabesparingar, omprioriteringar och rationaliseringar. Detta förhållande böråterspeglas även inom lotteriområdet. Bl, a, mot denna bakgrund anser jag detpåkallat att göra vissa justeringar i det förslag som utredningen har lagtfram. Ifråga om den huvudsakliga utformningen av regleringen vill jag anföra följande. Enav huvudprinciperna bör aUtjämt vara att regleringen skall avse lotterier ompengar eller pengars värde som anordnas för allmänheten (avsnitt 2,3). Sådanalotterier bör i princip inte fä anordnas utan tillstånd (avsnitt 2,7.1). bör den principen gälla att behållningen i lotterierna skaU tillfaUaideella ändamål eller gå till det allmänna. Jag anser också att den nuvarandekretsen av lotterianordnare bör vidgas (avsnitt 2,7.2.2). Vidare bör inrättasen s.k, fri sektor för lokala ideella föreningar som anordnar traditionellalotterier (avsnitt 2,7,2,6), TiUstånd bör dock krävas för frisektor-lotterierna. Vissalotterier bör liksom f. n. få anordnas utan tillstånd, nämligen lotterier somanordnas i samband med exempelvis tivolin och marknader (avsnitt 2,7.3) samtmassmedielotterier (avsnitt 2.7,8), Automatspeloch roulettspel bör även i fortsättningen få anordnas bl.a. inom folkparker ochpå restauranger (avsnitten 2,7,4 och 2.7,5), I princip bör det vara förbjudetatt anordna automatspel som ger vinst i form av pengar, värdebevis, spelpollettereller liknande. Det bör även i fortsätt- 1981/82:170 25 ningeni princip vara förbjudet att inneha utbetalningsautomater (avsnitt 2.8). Enligt min uppfattning börregleringen av lotterier i fortsättningen inte omfatta sådant automatspel somger vinst endast i form av frispel på automaten, dvs. rena förströelsespel somexempelvis flipperspel. Som jag har berört har regeringen lagtfram ett förslag till särskild reglering av sådant automatspel. Regleringenom lotterier bör även i fortsättningen omfatta s. k, marknads- ochtivolinöjen, exempelvis pilkastning och bollkastning på nöjesfält (avsnitt2.5), Vidare bör regleringen omfatta kedjebrevsspel m.m, som f, n. inte ansessom lotterier (avsnitt 2,6), Fråganom tillstånd att anordna lotterier bör enligt min mening prövas avpolismyndigheterna, länsstyrelserna, lotterinämnden och regeringen (avsnitt2.10). Polismyndigheterna bör dock i väsenfiig utsträckning befrias frånuppgifter inom lotteriområdet och endast svara för tiUståndsprövningen förfrisektor-lotterierna. Jag kommer senare att föreslå att lotterinämnden görstill en permanent myndighet. Detär angeläget att tiUsynen över efterlevnaden av regleringen blir så effektivsom möjligt. De nuvarande reglerna i det här avseendet bör kunna förbättras.Vissa krav bör ställas på de lotter och andra deltagarbevis som används(avsnitt 2.7,10). Däremot anser jag att det inte finns tillräckliga skäl attinföra någon generell kontroll av lottflödet (avsnitt 2,11), Vissa justeringar börgöras i fråga om de avgifter som f, n, utgår i lotteriärenden (avsnitt 2.12),Jag kommer senare att ta upp frågan om en justering av skattebestämmelserna. Motdenna bakgmnd skall jag i det följande närmare redogöra för hur den nyaregleringen av lotterier bör vara utformad, LFgäller i huvudsak anordnande av lotterier, I princip får lotterier om pengareller pengars värde inte anordnas för allmänheten utan tillstånd. Kravet påtillstånd gäller även automat-, roulett- och bingospel som inte anordnas förallmänheten, om spelet anordnas i förvärvssyfte. Med roulettspel jämställs iLF kort- och tärningsspel (1 § första stycket). Huvudregelnär således att LF är tillämplig endast på sådana lotterier som anordnas förallmänheten. Beträffande automat-, roulett- och bingospel gäller dock sedan år1973 att dessa spel omfattas av regleringen även om de inte anordnas förallmänheten under förutsättning att de anordnas i förvärvssyfte. Utvidgningenav fiUämpningsområdet avseende dessa spel gjordes i anslutning till attspelskatt infördes på automat- och roulettspel. Som skäl härför anfördes bl.a.(prop, 1972:128, s. 27) att åtskiUiga tolkningsproblem hade förelegatbeträffande innebörden av begreppet allmänheten. Prop.1981/82:170 26 AvLF framgår vidare (8 §) att ett lotteri som anordnas för medlemmarna i en visssammanslutning är att jämstäUa med ett lotteri som är anordnat för aUmänheten,om sammanslutningen har tUlkommit väsentligen för anordnande av lotteri ellerom lotteriet eljest, såsom med avseende på omfattningen eUer de viUkorvarunder deltagande får ske, är att jämställa med ett lotteri som är anordnatför allmänheten. Föratt ett lotteri skall omfattas av LF fordras alltså att lotteriet avser pengareller pengars värde. Även rätt tUl fortsatt spel är enligt LF att anse somvinst (1 § andra stycket). Hit hör exempelvis spelpolletter och en på tekniskväg uppkommen möjlighet att utan betalning bedriva fortsatt spel på enspelautomat, s. k. frispel (jfr prop. 1972:128, s. 48 och SkU 1972:66, s,5), LFomfattar även sådana lotterier som inte kräver några ekonomiska insatser avdeltagarna, exempelvis reklamlotterier, stimulanslotterier ochmassmedielotterier. Bestämmelsernai LF tillämpas inte på svenska statens premieobligationer (1 § Qärde stycket). mening bör regleringen även i fortsättningen vara tUlämplig pålotterier om pengar eUer pengars värde. Med pengars värde skall jämställasvärdebevis, spelpolletter, rätt till återspel och liknande. Liksom f. n. skallregleringen också vara tillämplig på sådana lotterier som inte fordrarinsatser. Utredningenanför att det i praktiken ofta är svårt att bedöma om ett lotteri skall ansesvara anordnat för aUmänheten eller inte. Detta gäller mestadels lotterier somanordnas för personalen på arbetsplatser eller för medlemmarna i föreningar.Vidare konstaterar utredningen att lotterier som anordnas i premieringssyftebland försäljare normalt har betraktats som lotterier som faller utanför LF. mening bör lotterier i säljfrämjande syfte i näringsverksamhetinte tUlåtas. Utredningen menar att näringsidkarna bör vara hänvisade tillandra medel än lotterier för att stimulera försäljningen av sina varor ochtjänster. Motdenna bakgmnd anser Utredningen det lämpligt att avgränsa regleringenstUlämpningsområde genom att i stäUet knyta an till anordnarens avsikt medlotteriet. Utredningen föreslår därför att regleringen i fortsättningen skallvara tillämplig pä*lotterier och spel som anordnas i förvärvssyfte. Regleringenav lotterier bör enligt utredningens mening vara tillämplig om ett ekonomisktöverskott åsyftas, även om den krets för vilken lotteriet anordnas är mycketliten. De rena sällskapsspelen som anordnas i familjer och liknande kommerdäremot i normalfallet inte att omfattas av regleringen, även om exempelvismindre penninginsatser förekommer eftersom den 1981/82:170 27 somtar initiativet till spelet knappast har något förvärvssyfte med spelet. Inteheller föreligger enligt utredningen ett förvärvssyfte vid tävlingar medlotteriliknande inslag, exempelvis motionsbingo där avsikten är att uppmuntradeUagarna fill aktivitet och där insatserna går fillbaka till deltagarna iform av vinster. Om emellertid en viss om än liten vinst åsyftas medmotionsbingon eller om avsikten är att få supportrar som ekonomiskt skallstödja den ideeUa verksamheten skall dock regleringen vara tiUämplig även påsådana stimulanslotterier. Ettförvärvssyfte skall enligt utredningens mening föreligga även om anordnareninte har för avsikt att erhålla den tänkta förtjänsten direkt genom lotteriet.Det räcker med att man indirekt önskar en sådan förtjänst, såsom är fallet ireklamlotterier som anordnas i en näringsverksamhet. Utredningen betonar attdet bortsett från reklamlotterier och massmedielotterier knappast kan sägasföreligga något förvärvssyfte vid lotterier där insatser inte uppbärs.Insatsfria lotterier torde därför som regel inte omfattas av regleringen. Utredningentar också upp frågan vad som bör gälla exempelvis beträffande vissa slag avkortspel. Om spelet anordnas av en lokalinnehavare, som betingar sig ersättningi form av provision på speUnsatser eller spelvinster eller i form avinträdesavgifter, blir regleringen tUlämplig eftersom spelet då anordnas iförvärvssyfte. Enligt utredningens mening kan det dock knappast sägas att ettförvärvssyfte föreligger om spelarna själva delar på alla de gjorda insatsernai spelet. Frågan om dobbleri kan dock uppkomma. Vidareföreslår utredningen mot denna bakgrund att föreningar m.fl. i viss omfattningskall få anordna s.k. interna lotterier utan tillstånd. En fömtsättning ärdärvid att aUmänheten inte har tillträde fill sammankomsten. mening bör regleringen inte heller i fortsättningen varafillämplig på svenska statens premieobligafionslån. Ilikhet med utredningen och remissinstanserna anser jag att regleringen även ifortsättningen bör vara fillämplig på lotterier om pengar eller pengars värde.Rätt tiU fortsatt spel, exempelvis en spelpollett, bör också i fortsättningenanses som vinst. Nästansamtliga remissinstanser ansluter sig tiU förslaget att regleringen även ifortsättningen bör omfatta också sädana lotterier som inte kräver insatser fråndeltagarnas sida. Även jag anser att regleringens tillämpningsområde i det häravseendet bör vara oförändrat. Deremissinstanser som uttalar sig om förslaget att regleringen skall omfatta allalotterier som anordnas i förvärvssyfte ställer sig i allmänhet negativa till ensådan ordning. Från flera håll anförs att regleringen blir alltför långtgåendei och med att den i princip kommer att omfatta även 1981/82:170 28 lotterieri privata miljöer. Det anförs också att förslaget inte uppfyller rimliga kravpå klarhet och rättssäkerhet. () anser att allvarligainvändningar kan resas mot förslaget. Det nuvarande för-värvsrekvisitet, somgäller vissa spelformer, har enligt RPS relativt lätt kunnat kringgås. EnligtRPS har i praxis förvärvssyfte inte ansetts föreligga om arrangörerna ochspelarna uppgett att de gemensamt äger spelut-mstningen och gemensamt förbrukarbehållningen av spelet. Ävenjag anser att regleringen blir onödigt långtgående om den omfattar alla typerav lotterier som anordnas i förvärvssyfte. Det finns från allmän synpunkt intetillräcklig anledning att skapa en kontroll inom lotteriregleringens ram avsådana lotterier som anordnas exempelvis i premieringssyfte för en liten ochsluten krets. Å andra sidan kommer den av utredningen föreslagna regleringeninte att omfatta lotterier där en kontroll kan vara nödvändig,exempelvis lotterier som visseriigen anordnas för allmänheten men som inteanordnas i förvärvssyfte. Även andra invändningar kan riktas mot förslaget,vilket bl, a, kan föra med sig gränsdragningsproblem och kontrollsvårigheter.Vidare bör beaktas att bestämmelserna om dobbleri i BrB avser enbart sådanaäventyriiga spel som anordnas för allmänheten. Enligtmin mening finns det således inte skäl att frångå den nuvarande ordningen sominnebär att regleringen av lotterier i princip skall vara tillämplig endast påsådana lotterier som anordnas för allmänheten. Liksom f, n, bör dockregleringen omfatta även sådant automatspel, roulettspel, kortspel,tärningsspel och bingospel som inte anordnas för aUmänheten, om speletanordnas i förvärvssyfte. Någramer detaljerade anvisningar vad gäller tolkningen av begreppet allmänheten kanknappast ges med hänsyn till de skiftande förhållanden som kan föreligga.Begreppet allmänheten återfinns på flera andra häll i annan lagstiftning,exempelvis i BrB beträffande uppvigling (16 kap. 5 §) och i allmännaordningsstadgan (1956:617, 9 §), I kommentaren (m,fl,. Kommentar tillBrottsbalken II, 4:e uppl. s, 222) till nämnda lagrum i BrB sägs attdet, för att ett meddelande skall anses riktat till allmänheten ej fordras attvem som helst beretts tillfälle att ta del därav utan blott att det inte ärriktat till en liten sluten krets; kretsen får inte vara på en gång Uten ochsluten. Beträffande tolkningen av begreppet allmänheten kan också hänvisas tillvissa avgöranden i rättspraxis, bl.a. Nytt juridiskt arkiv I (NJA) 1940 s. I(utlottning på sålda medlemskort i en förening) och (SvJT)1956 ref s, 39 (lotterier anordnade på en arbetsplats), samt fill betänkandet(SOU 1970:52) Om lotterier s, 23-28, Inteså sällan anordnas lotterier som är begränsade fill medlemmarna i en förening.Det kan därvid vara så att medlemmarna på sedvanligt sätt skall erläggainsatser för att få delta i lotteriet. har vem som helst haftmöjlighet att bli medlem i föreningen och därmed också kunnat delta ilotteriet. Det kan även vara så att lotteriet har till syfte exempelvis 1981/82:170 29 attstimulera medlemsvärvning och inte kräver att medlemmarna skall erläggainsatser. Dethar i olika sammanhang anförts att s.k. medlemslotterier, som i realiteten oftaanordnas för allmänheten, har fått en aUt större spridning till nackdel för deideella organisafioner som har lotteritillstånd och som är beroende avlotteriinkomster. Motdenna bakgmnd vUl jag understryka att mitt förslag inte innebär någraförändringar av vad som f n. gäller i fråga om sådana lotterier som anordnasbland medlemmarna i en förening. Medlemslotterier, av det slag som harberörts, har som regel ansetts vara anordnade för allmänheten och därmedtUlståndspliktiga, bl. a, med beaktande av bestämmelsen i 8 § LF. Så snart somden krets av personer som i praktiken haft möjlighet att delta i lotteriet inteutgjort en i verklig mening sluten och liten krets så har lotteriet alltsåansetts vara anordnat för allmänheten. Här bör också understrykas att ettlotteri kan föreligga även om deltagarna inte erlägger några insatser,exempelvis om det är fråga om ett reklam- eller stimulanslotteri. Det liggeremellertid i sakens natur att det kan vara svårt att upptäckaanordnandet av dessa lotterier, Ilikhet med utredningen anser jag att svenska statens premieobligationslån äveni fortsättningen bör falla utanför regleringen, Somett lotteri anses enligt LF vatje företag, däri efter lottning, gissning,vadhåUning eller jämföriig av slumpen helt eller delvis beroende anordning aven eller flera deltagare kan erhållas en vinst till högre värde än det som kanerhållas av en var deltagare (1 §). Vidare anses vissa rena skicklighetsspelsom lotterier, nämligen särskilda marknads- och tivolinöjen. Lotterier av detsistnämnda slaget kommer senare (avsnitt 2.5) att behandlas. Föratt det skall föreligga ett lotteri krävs således att vinster skall kunna utgåtill en eller flera deUagare, Alla dehagare skall dock inte kunna erhålla likavärdefulla vinster. Det fömtsätts inte att deltagarna eriägger någon insatseller att anordnaren av lotteriet åsyftar någon ekonomisk . Dettainnebär bl.a. att även rena reklamlotterier eller sfimulanslotterier i principär att anse som lotterier (se avsnitt 2,3), Beträffandeden närmare innebörden av lotteribegreppet anförs i förarbetena tiU LF (prop.1939:76, s. 11) bl.a. att frågan om eU företag skaU bedömas som ett lotteri böravgöras med hänsyn fill den allmänna karaktären hos den anordning, på vilketföretaget bygger, och inte med hänsyn tUl den större eller mindre graden avslump i det specieUa fallet. Det finns således i LF inget krav på att ettslumpmoment skall överväga ett skicklighetsmoment för att det skaU vara frågaom ett lotteri. Somlotterier anses exempelvis vanliga tombolalotterier, gissningstäv- 1981/82:170 30 lingar,totalisatorvadhållning vid hästtävlingar, bingospel, automatspel och liknandelotterier där deltagarna inte kan påverka utgången med egna åtgärder. Det finnsockså lotterier där deltagarna i viss mån kan påverka utgången genom någon formav kalkyl men där slumpen ändå huvudsakligen avgör utgången. Hit anses hörabl.a. Jag kommer senare (avsnitt 2.14) att beröra gränsdragningengentemot äventyrligt spel i BrB. Frånlotterier skall alltså särskiljas spel och andra arrangemang där utgången intehelt eller delvis är beroende på slumpen, exempelvis rena skicklighetsspel (medundantag av marknads- och tivolinöjen) eller arrangemang där utgången ärbestämd i förväg. Som lotterier anses inte heUer bl. a. tävlingar avkonstnärlig eller litterär beskaffenhet eller tävlingar där utgången beror påyrkesskicklighet, fysiska egenskaper eller särskild utbildning. Av den i LFgjorda exemplifieringen ("lottning, gissning, vadhållning eUer jämförlig...") följer att exempelvis idrottstävlingar inte är att anse somlotterier, trots att ett visst slumpmoment ibland kan spela in (jfr prop.1939:76,8. Ipraktiken kan det ibland vara svårt att avgöra om utgången av ett spel eller entävling är helt eller delvis beroende på slumpen, I reklamsammanhangförekommer ofta att deltagarna genom någon form av gissning skall försöka kommafram tUl det rätta svaret.