prop · G503165 · 1981-12-31 00:00:00 — a. påatt en brevväxhng meUan och kommissionen och ett i sambanddärmed ingånget åtagande från svensk sida har tvingat de svenska verken attanpassa sina prislistor till de högre CECA-priserna. Svenska företag kansålunda på gmnd av internationell överenskommelse komma i konflikt medpriskartellförbudet. Organisationerna kan inte utesluta att konflikt även kanske med marknadsdelnings- och anbudskartellförbudet. Vidare framhåller debetydelsen av att svenska företag inte hindras att medverka till fullföljandeav svenska internationella åtaganden. Föregen del vill jag anföra följande. Jagvill till en början nämna att sedan remissinstansernas yttranden 1981/82; 165 128 avgavsytterligare åtgärder har vidtagits på stålområdet. Sålunda förklaradekommissionen att gemenskapens stålindustri befann sig i en"påtaglig krissituation" och produktionskvolering infördes, Sommaren1981 utfärdades föreskrifter som inkluderade gemenskapens grossister iprisregelsyslemet. 1 har föreskrifter utfärdats spm förphktigar svenskagrossister att respektera (KFS 1981; 11), Föreskrifternaträdde i kraft . Däremot har inte någonproduktionskvotering införts i . Vissa remissinstanser harförordat att det på förbudsområdet görs ett genereUt undantag för förfarandensom har sin grund i en internationell överenskommdse som har ingått,Enligt min mening bör dock f, n. undantag göras i det enskilda fallet vidinförlivandet av överenskommelsen, Så har skett genom CECA-lagens undantagfrån bmttoprisförbudet. Anledning att utvidga del undantagna området torde nUinte föreligga, Jag förordar att det i konkurrenslagen görs en hänvisning til!CECA-lagen. En redaktionell ändring som krävs i sistnämnda lg återkommer jagtill i samband med vissa ändringar i bf-a. lagen om marknadsdomstol m.m., somjag kommer att anmäla särskilt för regeringen. Vidtillämpningen av KBL har det ifrågasatts huruvida förbuden mot bmttopriser ochanbudskarteUer är tillämpliga på transaktioner som sker inom samma koncern, Somett exempel kan tas att ett moderföretag levererar varor till ett dotterföretagoch därvid betingar sig att det senare inte får underskrida visst pris förvaran vid-återförsäljning. Men det kan också vara så att moderförelaget utansamband med leverans bestämmer vad dotterföretaget skall hålla för pris vid sinförsäljning. Ett annat exem pel som har diskuterats är motsvarande beleendeinom ramen för skilda rörelser m. m- som en och sammajuridiska person bedriver. Iförarbetena till bruttoprisförbudet uttalade (prop. 1953:103 s. 280)departementschefen att förbudet endast avsåg sådan vertikal prisbindning somupprätthålls av sinsemellan självständiga företagare. Därmed upp-kpmnier frågannär företagare skall anses sinsemellan självständiga. EnfömtsäUning måste till en början vara att det rör sig om juridiskt sett skildapersoner. Exempelvis måste ett bolag, som i sin verksamhet driver såvälgrossiströrelse som återförsäljning, vara oförhindrat att internt bestämma ettbrultopris som skall tillämpas i bolagets butiker. Detta framgår av /1974(PKF 1974:5-6). Ärdet väl fråga om skUda juridiska personer har förbudet tolkats kunna varatillämpligt också i det fall att dessa personer saknar affärsmässigsjälvständighet.' Detta kan vara fallet när ett företag år mpderbolag (jll ettaiinat. ', Lagstiftningen om konkurrensbegränsning, Stockholrn 1965, s. 68. Prop.1981/82:165 129 Vad som är gäUande rätt på denna punkt torde inte haprövats av domstol. Konkurrensulredningenuttalar att om exempelvis ett bolag har det bestämmande inflytandet över ettannat bolag och därtill ett väsenfiigt intresse i det senares stäUning ochresultat det synes tveksamt om det är lämpligt att beteckna bolagen somsinsemellan självständiga ur den synvinkel som är av betydelse enligt KBL. ekonomisk enhet av del berörda slaget ligger del i sakens natur attdotterbolaget på grund av sin beroende ställning och de gemensamma intressenaofta kommer att tillämpa återför-säljningspriser som är lämpliga frånkoncernens sida sett. Att mot denna bakgrund låta förbudet gälla dessasituationer synes vara ulan mening från konkurrensvårdande synpunkt.Utredningen pekar därvid på att de två bolagen i verkligheten inte konkurrerarmed varandra. Utredningenuttalar vidare följande: EG ser inte koncerninlerna transaktioner somkonkurrensbegränsande åtgärder. I linje med att koncernföretag betraktas somen enhet när det gäller interna dispositioner, betraktas de i EG-rätlen såsomen enhet också mot sin omvärld, dvs. i förhållande till bl. a. köparna, i denmån de faktiskt fungerar enhetligt. Denna princip om ekonomisk enhet haransetts kunna innebära, att den juridiska självständigheten hos ett företag,som tiUhör en företagsgrupp av besläktade företag, måste respekteras ikonkurrensrättsligt hänseende av tredje personer endast till den grad somsjälvständigheten respekteras av moderbolaget och de övriga besläktadeföretagen själva.' Också i har ansetts alt det finns goda skäl atträkna med all ett hknande betraktelsesätt skulle komma all hävdas av en svenskdomstol. Härvid har åberopats som gmnd del förhållandet att man inomkonkurrensrätten måste arbeta med konkurrensrättsligt relevfinta kriterier,som sluter an till de ekonomiska realiteterna, och inte kan stanna vid ett merformaljuridiskt, associationsrätlsligt resonemang. Enligt kpnkurrensutredningens bedömning talar övervägandeskäl av den art sorn har berörts för att koncerninterna transaktioner generellttas undan från hela det straffbelagda området. Utredningen har övervägt men inte funnit lämpligt allockså ta undan med koiicernfallet jätnförliga omständigheter. Hit hör att enfysisk person äger aktierna i två skilda bolag eller att någon på skUda gmnderhar ett dominerande inflytande över flera företag, som därigenom kan saknasjälvständighet i förhållande tiU varandra. Ett sådant undantag skulle enligtutredningen föranleda en rad tolkningsproblem och kunna göra förbuden ineffektiva.Därför bör frågan lösas dispensvägen. ' Se , och Grönfors, Sjöfart ochkonkurrensrätt, 1976, s. 97, och , Studier i EG-rält, Nyköping1974, s. 245 f. Se a. a. av m. fl., s. 98. 9 1980/81. Prop.1981/82:165 130 Vidareanför utredningen följande. Slutligen bör anmärkas att koncernundantaget integer uttryck för uppfattningen att koncerninterna transaktioner ej kan medföraskadlig verkan. Tvärtom kan så vara fallet och då kan ingripande ske enligt 2kap. 1 § utredningens lagförslag. Ett praktiskt exempel kan varaunderprisförsäljning i den formen att ett moderföretag vid leverans till ettdotterföretag i senare led tillämpar ett pris som ger dotterföretaget möjlighetatt slå ut konkurrenter. Det kan också vara så att ett moderföretag, somlevererar till flera, ger utomstående sämre villkor än företag inom koncernen.Koncernundantagel innebär endast alt därmed avsedda dispositioner intelämpligen bör angripas med straffbelagda förbud. Remissinstansernahar inte riktat invändningar mot utredningens förslag på denna punkt. NOuttalar att begreppet koncern har getts samma innebörd som den som har lagtstill gmnd för 4 § lagen (1974:12) om anstäU-ningsskydd. Innebörden är vidare änaktiebolagslagens koncernbegrepp. Det finns emellertid företagssammanslulningaroch företagsgmpperingar med ägarsamband, där man kan ha olika tolkningarhuruvida de omfattas av koncernbegreppet eller inle, vUket kan skapa tveksamhetom undantagets räckvidd. Här torde det dock enligt NO röra sig om sådanafrågor som bör lösas i rättstillämpningen. Självfallet är det väsentligt attkoncerninterna transaktioner av berört slag, särskilt på starkt koncentrerademarknader, kan bli föremål för ingripande enligt generalklausulen. Närhetentill det förbjudna området får vid prövningen enligt generalklausulen tillmätassärskild vikt, anför NO. LRF, som avstyrker de föreslagna nya förbuden, pekarpå att kooperationen inte kan sägas omfattas av koncernbegreppet, men utgör en parallelltill detta. Förbundet anser att inte bara koncemför- hållanden utan ävenden kooperativa samverkan måste undantas från de nya straffbelagda förbuden förden händelse dessa införs. Jagfinner utredningens förslag välmotiverat i fråga om förbuden mot bmttopriseroch anbudskarteller och förordar därför detta. För att gränserna för vad somär straffbart skall få tillräcklig tydlighet föreslår jag dock att undantagetskall knyta an till koncernbegreppet i aktiebolagslagen (1975:1385). Eftersomde av utredningen föreslagna nya straffbelagda förbuden inte genomförsaktualiseras inte den av LRF väckta frågan. vill jag understryka att missbmksbestämmelsen mycket väl kan fåtillämpning på koncernlransaktioner, exempelvis på underprissättning. Men detfinns också hknande eller andra sådana --aktioner som kan vara diskutablafrån konkurrenssynpunkt. Dit hör bl. a. att ett dotterföretag i grossistledetvid en prishöjning som del till dotterföretaget levererande moderföretagettillämpar mot alla kunder i grossistledet inte skaffar sig täckning förprishöjningen vid försäljning till fristående eUer i koncernen integreradedetaljister. , som måste höja sht pris för attkompensera prishöjningen, kan därvid orsakas allvarliga konkurrensnackdelar. 1981/82:165 131 JagyUI slutligen tUlägga att den av mig förordade missbruksbestämmelsen givetviskan användas också för ingripande mot sådana koncernbeteenden som motsvararvad som omfattas av de straffbelagda förbuden mot bruttopriser ochanbudskarteller. Som ett exempel kan las att två dotterföretag utåt uppträdersom konkurrenter i en anbudstävling men därvid kommer överens om att del enaförelaget skall avge ett s. k. skyddsanbud. 3.4.4Frågan om kriminalisering av priskarteller och marknadsdelnings-karteller Somjag har berört tidigare (3.1) föreslår utredningen alt två nya straffbelagdaförbud skall föras in i konkurrenslagstiftningen. Dessa förbud avser s.k.priskarteller och marknadsdelningskarteller. Utredningen uttalar ompriskarteller bl. a. följande. Ett samarbete omprissättning, rabatter m. m. mellan dem som konkurrerar i samma säljledbenämns vanligen priskartell. Samarbetet kan också gälla kostnadskalkyleringeller liknande. Det behöver självfallet inte avse samtliga företagare inomsamma säljled. Av särskild betydelse är dock om ett sådant samarbete skermellan dem som är prisledare e. d. Utredningen har delat uppdenna horisontella prissamverkan i tre typfall, nämUgen öppen eller doldprisbindning, samt vidare prissättning i gemensam säljorganisation och öppnaprisrekommendationer. Del första gäller ett samarbete som låser prissättningenoch därmed hindrar priskonkurrens mellan de samverkande. Till detta typfallhör s. k. price-fixing, en dold prisbindning. Detandra typfallet utgörs av vad som kallas en gemensam säljorganisation somditintUls konkurrerande leverantörer bildar. En gemensam, öppen prissättningär här en följd av den form man har vall för samarbete. Gemensamma säljbolag ärexempel på detta. TUl det tredje falleträknar utredningen prisrekommendationer, som alltså inte är bindande, och somutfärdas öppet av konkuixenter till gemensam vägledning. Detta utgör enmotsvarighet till vertikal cirkaprissällning och innebär att prisangivelsernaformellt och reellt endast är vägledande för de berörda. Främst är det härfråga om prisrekommendationer från branschföreningars sida. Men det kan ocksåvara fråga om avtal meUan endast några konkurrenter om priser som ärrekommenderade. Enspeciell form av horisontell prissamverkan är anbudskarteUer. I fråga om öppen ellerdold prisbindning anser utredningen alt den kan få till följd att även demindre effektiva förelagen genom prissamarbetet får ett skydd mot konkurrensfrån de andras sida. Detta kan innebära att priset sätts så högl som krävs föratt de förelag som har de högsta kostnaderna skall kunna beslå. Därmed kommerpriset att ligga på en för hög nivå vilket också i andra avseenden är ägnat attleda till skadliga verkningar. Vidare kan redan kännedom om de övrigasamverkandes agerande leda till en Prop.1981/82:165 132 minskadåterhållsamhet vid kalkylering och prissättning. De mer rationella företagenskaffar sig större vinster genom lägre kostnader utan all delta kommerkonsumenterna tiU godo. Vidarekan, anför utredningen, konkurrensviljan avimbbas genom samarbetet, eftersomde mer effektiva företagen till följd av detta hindras att låta sinöverlägsenhet komma till uttryck i prissättningen. Detta innebär en allvarligrisk för att företagsstrukturen inle anpassas till vad som är rationellt ocheffektivt. Faran för ytterligare prisökningar är vid sådant förhållandepåtaglig. Såväl på kort som på lång sikt innebär detta samhällsskadligaverkningar beträffande prisbildningen och näringslivets effektivitet. Dettagäller särskilt, påpekar utredningen, sådan prisbindning som kan få genomslagpå marknaden i sin helhet eller på en väsentlig del av denna. Så kan varafallet om denna form av prissamverkan omfattar flertalet av säljarna eller omden sker bland dem som är prisledare på marknaden. Dämlöver kan del förekommaett bundet prissamarbele mellan mindre eller medelstora företag som ett led iåtgärder för all stärka konkurrenskraften gentemot större förelag påmarknaden. I dessa fall, fortsätter utredningen, kan effekterna av samarbetetvara lämpliga från allmän synpunkt. I allmänhet måste nämligen de samarbetandepå grund av sidokonkurrensen låta vinsterna av samverkan komma till uttryck iprissättning m. m. Utredningenuttalar sammanfattningsvis bl. a. all prisbindning mellan konkurrenter iprincip utgör ett sådant avsteg från det marknadsekonomiska systemet somgenerellt är ägnat alt leda till skadlig verkan. Därför föreslår utredningenett förhud mot såväl öppen som dold horisonteU prisbindning, alltså enkriminalisering. Utredningenhar ansett att i nuvarande läge missbmksprincipen alltjämt måste lämnasföreträde framför förbud när det gäller formen för ingripanden i fråga omsamverkan som sker genom säljorganisationer. Vidare har utredningen funnit attett priskartellförbud inte bör täcka vad som endast är vägledande priser i dethorisontella ledet. Utredningens motivering på dessa punkter har jag redovisattidigare (3.3.2.2). 1fråga om utformningen av bestämmelsen anser utredningen övervägande skäl talaför all förbudet träffar också del förfarandet att näringsidkare överlägger omall inleda prissamverkan, oavsett om överläggningarna leder till ett samarbeteeller inle. Detsamma gäller när en näringsidkare söker förmå en annan attinleda ett otillåtet samarbete. Motbakgrund av bl. a. dessa överväganden har utredningen utformatpriskartellförbudet så alt näringsidkare förbjuds att ingå eller tillämpa avtaleller pä annat sätt samverka eUer samråda med annan näringsidkare i sammasäljled om bestämmandel av pris eller rabatt, som skall tiUämpas vidförsäljning av vara eller tillhandahållande av tjänst eller annan nyttighetinom landet. En näringsidkare får enligt utredningsförslaget inte heller annarssöka förmå en annan näringsidkare i samma säljled alt på Prop.1981/82:165 133 visstsätt bestämma pris eller rabatt, som näringsidkaren skall tillämpa vidförsäljning. Två undantag görs frånförbudet. Det första avser samarbete om pris eller rabatt som endast ärvägledande. En fömtsättning är dock all samarbetet redovisas genom uppgifttill myndighet som avses i lagen (1956: 245) om uppgiftsskyldighet rörandepris- och konkurrensförhållanden eller anges öppet på annat sätt. Det andraundantaget gäller förfaranden som har sin gmnd i alt flera näringsidkaretillhandahåller vara, tjänst eller annan nyttighet genom särskild juridiskperson eller annars gemensamt. Vidarefinner utredningen del nödvändigt med ytterligare undantag frånpriskartellförbudet. Till dessa återkommer jag . Jaggår nu över till att redovisa bakgmnden lUl utredningens andra förbudsförslag. Utredningenuttalar att konkurrenter eller presumtiva konkurrenter ibland samarbetar genomatt dela en viss marknad mellan sig, s. k. marknadsdelning. Delningen kan skei olika former, varav kvoteringsavtal är en. Kvoteringen kan innebära att varoch en av de samarbetande begränsar sin tUlverkning eller försäljning till vissmellan dem överenskommen andel av deras sammanlagda omsättning. Genombestämmelser om t. ex. skadeståndsskyldighet för den som överskrider sin kvotkan ett sådant avtal göras än mer effektivt, anför utredningen. Enannan form av delning brukar man beteckna som områdesdelning. Därvid förekommeratt envar av de samarbetande får sitt geografiska distrikt att sälja i, fredatfrån konkurrens från de övrigas sida. Med detta förknippas skyldighet att inlegå utanför det egna distriktet. Ocksåmarknadsdelning efter kundslag förekommer, fortsätter utredningen. Beroende påhur urvalet sker kan detta vara antingen likvärdigt med en geografisk delningeller ha en annan karaktär. Ett exempel på det sistnämnda är avtal mellankonkurrenter om att en av dem skall sälja endast till vissa av köparna på enmarknad och de andra till de övriga köparna. Ensärskild typ av marknadsdelning kallas hemmamarknadsskydd, anför utredningenvidare. Därvid kan en säljare träffa avtal om sådant skydd med en utländskkonkurrent. Detta innebär i allmänhet alt säljaren i sitt land inte skall mötasav konkurrens från den utländske avtalsparten. Ytterligareen art av delning tar sikte på all var och en av de samarbetande skallspecialisera sig på tillverkning av en särskild produkt, som de övriga dåavstår från. Det kan här vara fråga om exempelvis de skilda delarna av entekniskt avancerad produkt, såsom ett fartyg. Detta kallas vanligen specialiseringsavtal. Utredningenuttalar att iakttagelser vid tillämpningen av generalklausulen har visat attmarknadsdelning genom kvotering eller indelning på geografisk gmnd eller ifråga om kunder är förenad med påtagliga skadeverkningar. Visserligen kandessa typer av marknadsdelning enligt utred- Prop.1981/82:165 134 ningenibland leda till mer omedelbara effektivitetsvinster genom att de samverkandefår sin, avsättning tryggad eller distributionskostnad minskad. Men av heltövervägande betydelse är dock, anför utredningen, att -när delning av dettaslag omfattar hela marknaden eller en väsentlig del av denna - konkurrensen omköparna sätts ur kraft såvitt gäller de samarbetande. kanfå skydd och likartade negativa faktorer som vid prisbindning framträder.Utredningen uttalar alt de nu berörda del-ningskarlellerna genom detta iallmänhet är förenade med skadlig verkan. Därför föreslår utredningen ettstraffbelagt förbud i fråga om delning av tUlverkning eUer försäljning av varainom landet i kvoter eller på geografisk grund eUer ifråga om kunder. Ilikhet med vad som har angetts beträffande priskartellförbudet finnerutredningen att de bör vara otillåtet såväl att överlägga om sådan delning somatt ingå eller tillämpa avtal eller eljest samverka i nu aktuellt avseende.Delsamma gäller försök att förmå annan alt inleda ett otillåtet samarbete. Densärskilda situation som föreligger vid marknadsdelning gör det vidare befogat,anser utredningen, att förbudet omfattar också sådant som betecknas såsomendast vägledande, oförbindande e.d. Somjag har nämnt tidigare föreslår utredningen ytterligare undantag frånpriskartellförbudet. Dessa skall enligt förslaget gälla också i fråga ommarknadsddningsförbudet. TUl en början undantas från straffansvar förfarandensom ett koncernföretag tillämpar i förhållande till ett annat företag inomsamma koncern. Inle heller gäller förbuden i fråga om ett förfarande somendast i mindre mån kan begränsa konkurrensen. Widare undantas förfaranden somutgör ett led i ett åtagande att för annans räkning sälja en vara ellertillhandahålla en tjänst eller en annan nyttighet. Slutligen undantas sådanaförfaranden som har sin grund i upplåtelse av immateriell egendom. Vidarebör nämnas att utredningen föreslår att MD i ett énskih fall skall kunna gedispens från de straffbelagda förbuden. På denna punkt uttalar utredningen bl.a. att dessa visserligen grundas på att de otillåtna åtgärderna generellt harskadlig verkan. Dock kan del, anför utredningen, i vissa fall förhålla sigannorlunda. Jaggår nu över till remissbehandlingen. De två nya förbudsbestämmelsernatiUstyrks i huvuddrag av KK, MD, NO, KOV, SPK, SIND, länsstyrelserna iStockholms och , MRF, TCO och LO. Förbuden avstyrks av länsstyrelseni , LRF, KF, , ,/SR och . En tredje gmpp remissinstansermotsätter sig inte förbud mot vissa former av pris- ochmarknadsdelningskarteller men anser alt förbuden bör ges en klarare och merabegränsad räckvidd. Bland dessa instanser är handelskamrarna och SI m.fl. Ifråga om den argumentation som åberopas hänvisar jag aUmänt tillremissammanställningen. Konkurrensutredningensförslag har mötts av en bred kritik från vissa av remissinstanserna, bl. 1981/82:165 135 Advokatsamfundetpekar på svårigheterna i att utforma ett förbud mot priskarteller m.m. såprecist att rättssäkerhetssynpunkterna tillgodoses utan att förbudet samtidigtges en alltför vid eller snäv ram. Här uppkommer enligt samfundet en konfliktmellan, å ena sidan, rättssäkerhetssynpunkten och kravet på en lättolkadavfattning av förbudet och, å andra sidan, önskemålet att åtgärder somsamhället bör beivra faller innanför förbudet resp. att tillåtna åtgärderfaller utanför. De undantag konkurrensutredningen gör från förbuden är såutformade att det blir omöjligt för den enskilde att exakt kunna bedöma om ettförfarande är förbjudet eller inte. Enligt samfundets mening torde detta ipraktiken komma att innebära att näringsidkarna, innan de vidtar en åtgärdsåvitt avser prissamverkan eller marknadssamverkan, antingen kommer att sökadispens oberoende av om de anser förfarandet förbjudet eller inte, eller heltavslår från en åtgärd som annars kunde ha positiva konkurrenseffekter. Dettakommer att föra med sig en administrativ belastning på systemet vilket intetorde öka möjligheterna att snabbt och effektivt kunna ingripa mot fall därverklig skada föreligger. Samfundet anser vidare bl. a. att avfattningen avförbuden och undantagen från dem inle är tillräckligt precis för att uppfyllarimliga krav på rättssäkerhet. Samfundet kan bl. a. av dessa skäl inteacceptera utökningen av förbudsområdet enligt utredningens förslag. 1 ställetförordar samfundet att näringsidkare ges möjlighet att hos MD på förhand fåprövat humvida ett visst förfarande som näringsidkaren redan tillämpar elleravser att tillämpa är förbjudet. Näringsidkaren skulle därvid vara fri att - utanatt därmed göra sig skyldig till brott mot förbudet -tiUämpa förfarandet tiUdess MD:s uttalande erhållits. Kan en ordning av nu föreslagen kcU"aktärej införas, kan samfundet av rättssäkerhetsskäl inte tillstyrka en utvidgningav förbudsområdet till att omfatta även priskarteller ochmarknadsdelningskarteller utan förordar missbmksmetoden. a. attvissa delar av de föreslagna nya förbuden inte fyller ens lågt ställda krav påfömtsebarhet och medför risk för godtycke vid rättstillämpningen. De anservidare att det finns en uppenbar risk att lagstiftningen stannar på papperetoch aldrig når ut tUl näringshvel eller leder till missuppfattningar ochtolkningssvårigheter såväl för tillämpande myndigheter som för näringshvel. Föregen del vill jag anföra följande. Attskilda former av prissamverkan och marknadsdelning i vissa situationer kan haskadlig verkan finner jag uppenbart. Liksom utredningen anser jag det varamycket angelägel att samhället kan gripa in i sådana fall. Den fråga som därmedkommer upp är valet av teknik för ingripande, där utredningen förordar enkriminalisering med räckvidd generellt över hela näringslivet och alltså utannu gällande begränsning av straffbeläggningen till specieUa situationer där enutvidgning av det kriminaliserade området efter hand kan ske på grundval avvunna erfarenheter. Tankenpå att mer generellt gå över från nuvarande missbmksprincip till 1981/82:165 136 enförbudsteknik har aktualiserats i tidigare sammanhang. Vid KBL:s tillkomst övervägdesförbudsfrågan särskilt.