prop · G503122 · 1981-12-31 00:00:00 — Velerinärförbundettillstyrker utredningens förslag all medel avsätts för inrättandet av flerveterinärstationer.Med hänsyn till att utredningen föreslår ett antal nya ijänster kan ettrelativt stort antal veterinärstalioner komma alt inrättas . För alt uppbyggnadsfi-den inte skall bli onödigt utdragen bör detav utredningen föreslagna stödet höjas och inte begränsas tUl 0,5 milj. kr. Velerinärförbundettillstyrker del förslag lill finansiering av systematiseringen avveterinärernas praklikjournaler som lämnas av utredningen. Velerinärförbundetdelar inle utredningens åsikt alt statens nuvarande bidrag lill djurens hälso-och sjukvård skall bibehållas realt sett oförändrat utan anser att staten skallbetala kostnaderna för den anpassning av di-striktsvelerinärorganisalionen lillde mest akuta behoven som utredningens förslag innebär. Organisationen hartill sin dimensionering i princip varit låst . Då utredningen inlepresenterar kostnadsberäkningar för inrättandet av flervelerinärstafioner ochför överförandel av distrikts-respeklive länsveterinärorganisationen lilllantbruksnämnden vill förbundet starkt ifrågasätta utredningens beräkning avdjurägarnas ökade kostnader. Med realt oförändrat statligt bidrag måstedjurägarnas ökade kostnader komma att avsevärt överstiga de av utredningenuppgivna 10 miljonerna. Veterinärförbundetanser således att i första hand staten via budgetmedel skall stå för detillkommande kostnadema. I andra hand föreslår förbundet att dessa kostnaderbetalas kollektivt av jordbruksnäringen enligt utredningens alternativ 4. Ibetänkandet antyds att alternativ 4 skulle innebära en subventionering avsjukvården för sporthästar och sällskapsdjur. Denna åsikt kan inte delas avförbundet eftersom de aktueUa kostnaderna endast hänför sig lill en anpassningav basorganisationen till den lägsta nivå som krävs för dagens animalieproduktion. Förbundetanser vidare att finansieringsalternativen 1, 2 och 3 inle är tillräckligtallsidigt belysta. Dessa alternativ kommer enligl vår mening att fördyradjursjukvården. Alternafiv 1 innebär, förutom de av utredningen nämndanackdelarna, att distriktsveterinärorganisafionen måste tillföras väsentligtstörre resurser än . Avgiftsuttaget enligt alternativen 1 och 2kan efter hand komma att utgöra en aUl större andel av 1981/82:122 74 djurägarnastolala kostnader för djursjukvården. I längden kan delta leda till attdistriktsveterinärorganisationen riskerar alt brytas sönder på grund av en ökadetablering av privatpraktiker. Förbundet anser inte att djursjukvården vinnerpå all konkurtensen mellan veterinärkalegorier skall vila på i första handekonomisk grund. : När det gäller finansieringsfrågan förordar TCO i förstahand att avgifterna eriäggs till staten (centraliserad uppbörd). ABSvensk laboratorietjänst: Svelab vill i detta sammanhang understryka den storabetydelse som tillgång till välutrustade laboratorier med kvalificeradpersonal har såväl ur diagnostisk synpunkt som ur bevakningssynpunkt motsmittsamma sjukdomar. Betydelsen av sådana laboratorier kommer sannolikt altbli än större i framliden. Väsentligt är också att laboratorierna är belägnainom rimligt avstånd från sina uppdragsgivare. En fömtsättning är dock altlaboratorieundersökningar, såsom obduktioner av djur, skall kunna ulföras fillrimUga kostnader för uppdragsgivaren, dvs. vanligen den enskilde lantbrukaren. Utredningenbehandlar över huvud taget ej finansieringsfrågor inom denna så viktiga del avden utredande profylaktiska besättningsdiagnosli-ken. Den anger endast isvävande ordalag alt en summa på . bör användas bl. a. till attsubventionera djurägarnas kostnader för besättningsutredningar. Svelab anserdet ofiltfredsslällande att utredningen inte gjort ett försök till en ordentliganalys beträffande dessa åtgärder och därmed förenliga kostnader. Sannolikt börännu mera medel användas för att ulföra sådana åtgärder som ovan beskrivits. Enväsentlig del i den profylaktiska verksamheten bör, som utredningen framhåller,utgöras av samordnande insatser mellan olika verksamheter inom området djurens hälso-och sjukvård. Här har laboratorierna en slor roll alt fylla genom att aktivtdelta i dessa samordningssträvanden. Somovan framhålles är ej kostnadsaspekterna för vad som ingår i begreppet besätlningsutredningpå något sätl belysta. Det är väsentligt att finansieringsformerna i sambandmed den i dessa sammanhang betydelsefulla och nödvändiga veterinärmedicinskalaboratoriediagnostiken klarläggs. Stor risk finns alt den enskilde djurägarensnart ej kan bära de kostnader, som en kvalificerad laboratorieundersökningmedför. Svelabvill i finansieringsfrågan erinra om Svelabs skrivelse () tilljordbruksdepartementet, i vilken en uppräkning av statsbidragen för obduktionerbegärs. Denna skrivelse har överlämnats till utredningen, men synes icke habeaktats i betänkandet. ; SKK kan ej se, att framförda förslag lill förändrad finansieringtar hänsyn fiU distriktsveterinärens vård av sällskapsdjur, vilket bör beaktasvid ställningstagandet till olika finansieringsalternativ. Ridfrämjandet:RidF beklagar att inte frågan om djursjukhusens finansiering las upp i detlasammanhang och såge heUre att de som utredningen föreslagitför preventiv veterinärmedicin lill större delen i stället gick lilldjursjukhusen. RidFfinner del rimligt att avnämarna av veterinärtjänsterna står för en vissmerkostnad och att denna tas ut i form av en djursjukvårdsavgtft enligt utredningensförslag 2). Prop.1981/82:122 75 : Travhästarna tränas i stor utsträckning av sinaägare och får ses som ett betydelsefullt inslag i fritidssysselsättningen. a. denna bakgrund anser STC att staten har ansvar för att behandling medavancerad utrustning av travhästar kan komma fill stånd vid djursjukhus. Dettaansvar inbegriper även frågor rörande djursjukhusens finansiering. ABTrav och galopp; vill ATG i delta sammanhang endasi framhålla allstaten bör påta sig ett ansvar också för finansiering av djursjukhusen. ; Föreningen finner det rikfigt att såsom utredningenföreslår staten genom distriktsvelerinärväsendet stöder även sjukvården avsällskapsdjur och sporthästar i glesbygdsområdena. Det ligger emellertid enorättvisa i att den ambulerande och öppna sjukvården för dessa djurslagsubventioneras i landet som helhet men all så inte är fallet med djursjukhusensverksamhet. 7 Allmäntjänstgöring (AT) Samfiigaremissinstanser som yttrat sig om AT anser att den bör anordnas medutgångspunkt i VU 77 :s förslag och avstyrker minskning av den handledda delen. Lantbruksstyrelsen;har också haft all la ställning fill allmäntjänstgöring(AT) som komplement till veterinärexamen för erhållande av legitimationen.Förslaget följer det som framlades av utredningen men innebär en minskningav den del som utgörs av handledd AT. Lantbruksslyrelsenansåg i sitt remissyttrande över VU-77 att de tider som där föreslagits för ATvar minimifider. Den ytterligare minskning som föreslås inger därförstyrelsen allvarUga betänkligheter. Mot denna bakgrund anser styrelsen attlämpligare väg all nå besparingar är all minska den handledda tjänstgöringenför K-grenens veterinärer. Dessa bör nämligen genom den utökade kliniskautbildning de får i den nya veterinär-utbildningen vara väl så skickade attsjälvständigt utöva veterinäryrkel som de veterinärer som erhåller legitimalionulan AT. Enligtstyrelsens mening är det dock under alla förhållanden nödvändigt att AT-systemeladministreras centralt av lantbruksstyrelsen för att del skall kunna fungera påavsett sätt. Härför erfordras en förstärkning med en handläggartjänst. I detlasammanhang vill lantbruksslyrelsen framhålla all AT-frågan nu måste lösaseftersom alternativet är att återgå lill en samlad grundutbildning. : har i besparingssyfte utarbetat ellalternativ som jämfört med VU 77:s förslag innebär all den handledda delen avtjänstgöringen reduceras och att vikariatstjänstgöringen ökas i motsvarandeutsträckning. Detta medför försämringar i utbildningen av framförallt L-velerinärerna.En halvering av den handledda distrikts-tjänstgöringen skall ses mol bakgrundav den redan hårt nedbantade kliniska undervisningen på denna ulbildningsgren.Fem månaders vikariats-tjänstgöring som i regel utförs på ensamdislrikl kaninte kompensera denna försämring av den handledda tjänstgöringen. 1981/82:122 76 Delär sannoUkl all många av L-veterinärerna kommer att tjänstgöra som besiklningsveterinärer.Därför är det angeläget att L-veterinärerna förutom en gedigen laboratorie- ochlivsmedelshygienisk utbildning även får nödvändig klinisk träning. Detta är särskillviktigt med hänsyn fill att i besiktningsveterinärens arbetsuppgifter ingår levandedjursbesiklningjämte bedömning av eventuella sjukdomssymptom, sjukdomsregistrering vid besiktningav slaktkroppar, kvalificerade obduktioner saml återföring av information omgjorda fynd till djurägare och praktiserande veterinärer. LivsmedelsverketviU vidare peka på de svårigheter som är att vänta när 25 L-velerinärer varjeår skall tillförsäkra sig två månaders vikarialsljänsl-göring på djursjukhussamt en månad på laboratorium. Med kännedom om den myckel begränsade tillgångenpå vikariat vid Svelab, hälsovårds-nämndslaboratorier och djursjukhus torde allmänljänstgöringenframför alll för L-veterinärerna avsevärt dra ut och även leda till enackumulering av examinerade men ej legitimerade veterinärer. Härtill skall läggasall lantbruksslyrelsen har framfört viss tveksamhet när det gäller all meddelalegitimation på basis av utbildning på L-linjen påbyggd med AT enligt djurhälsoutredningensförslag. En utveckling som skulle kunna leda tiU all två kategorier veterinärer- med eller utan legitimation - utbildas, är helt oacceptabel och striderdessutom mol principbeslut i denna fråga. Sverigeslantbruksuniversitet; Den av djurhälsoutredningen föreslagna AT:n är enligtlantbruksuniversitetets mening oacceptabel. Erfarenhetenhar visat att all praktik för att vara meningsfull måste vara handledd ochfölja ett uppgjort program. Förslagetom endast 3 mån handledd AT innebär en avsevärd kvalitetssänkning iförhållande fill VU 77:s förslag. För att AT:n skall vara meningsfull krävshandledning av minst den omfattning som VU 77 föreslog. Handledningen intar ennyckelposition i AT:n, inte minst för L-veterinä-ren. Denyutexaminerade veterinärerna förutsätts vidare skaffa vikariat på ett sådantsätt och inom sädana områden alt del bedöms som omöjligt för dem att klara deti praktiken. Bl a torde det vara orimligt all kräva vikarialstjänslgöring inomprivat verksamhet. Djursjukhusen anställer t ex sällan vikarier över huvudlaget. Benägenheten att inom sådan verksamhet anställa L-velerinärer med endast3 mån handledd AT, varav en mån vid djursjukhus, en vid djurhälsokonlroll ochen hos distriktsveterinär kommer sannolikt alt vara obefintlig. Utredningenföreslår att de nyutexaminerade veterinärerna skall skaffa sina vikariatsjälva. För att de skall få ut sin legitimalion inom planerade 6 resp 12 månefter avlagd examen krävs då alt de genom att söka och få vikariat på öppnamarknaden lyckats lill fylla perioden med effektiv vikariatstid, inomvissa bestämda områden och exakta lidsperioder. Detta torde vara helt orealisfiskt.Särskilt som man föreslår att behovet av vikarier kraftigt skallminskas inom dislriklsvelerinärorganisationen. 1 realiteten kommer del alt labetydligt än 6 resp 12 mån all samla erforderlig vikariatstid omdet över huvud laget går inom vissa områden. Med tanke på att del varje årkommer ul en ny årskull torde situationen bli helt ohållbar. DenAT som VU 77 föreslog var väl avvägd fill sin omfattning och sitt innehåll ocherbjöd såväl nödvändig flexibilitet som en organiserad vikariatsanskaffning.Det förslaget var ett minimiförslag. 1981/82:122 77 OmAT ej kan genomföras i den omfattning som anges i VU 77 blir konsekvenserna förvelerinärutbildningen betydande. Ettav de alternafiv som framförts är att återgå till 1966 ärs studieordning. Detlaalternativ är av flera skäl oacceptabelt. Förödet första kan ej de mål och kravsom djurhälsoutredningen stälU upp för den veterinära verksamheten uppfyllas. Denlinjedelade utbildningen är en direkt anpassning till de kraven. Den utvecklingsom skett av utbildningen går ej att realisera inom ramen årsstudieordning. Fördet andra saknas resurser för att utbilda 75 studerande i en sammanhållenkliniskt inriktad utbildning. Vare sig personal, lokaler eller klinisktmaterial är i den kliniska undervisningen dimensionerade för 75 studerande.Kostnaderna för all bygga upp nya kliniska insfitutioner vilket pga denbegränsade tiUgången på djur i så fall måste göras utanför -skulle vidaöverstiga kostnaderna för AT. Ettalternativ med legitimafion endast för dem som gått K-grenen är även detoacceptabelt. En sådan lösning saknar helt förankring i arbetsmarknaden. L-grenensveterinärer skulle då efter 5,5 års veterinärstudier ej kunna fungera somveterinärer fullt ut. Även på många av de L-tjänsler som utbildningen skapatsför skulle de vara oanvändbara. Ett flertal av dessa tjänster har koppling lillklinisk verksamhet och kräver klinisk bakgrund och förståelse. En tredjedel avveterinärkåren skulle därmed bli begränsad lill elt fåtal L-ljänster och varahelt oanvändbara såväl i klinisk verksamhet som stora delar av laboratorie- ochlivsmedelshygienverksam-helen. UtanAT och möjlighet fill legitimafion för dem som examinerats på L-grenen saknargrenen sitl berättigande som velerinärutbildning. Sett ur en vidare ekonomisksynvinkel vore denna lösning den mest oekonomiska och ineffekfiva. ATför enbart L-grenens veterinärer skulle medföra en mycket olycklig obalansmellan grenarna. L-grenen skulle ge bredd och valmöjligheter som K-grenenskulle sakna motsvarighet lill. De skäl för att införa AT som tidigare anförtsgäller i mycket hög grad även för K-grenens veterinärer. Slutsatsenblir, om AT ej genomförs, all hela utbildningsgången måste ses över, attantalet utbildningsplatser måste väsentligt reduceras och att slutprodukteninte blir den veterinär djurhälsoulredningen efterlyser. ; LRF anser del angelägel att den blivande veterinären erhållertillräcklig klinisk färdighet och erfarenhet från jordbrukels djurhållning föratt kunna tillgodose animalieproduktionens krav på tillfredsställande serviceoch kompetens. Många blivande veterinärer kan tänkas ha ringa erfarenhet avdjurhållning inom jordbruket och det är därför viktigt att allmänljänstgöringenfår ell innehåll som motsvarar avnämarnas krav på den legifimeradeveterinären. En minskning av den handledda delen av AT anser LRF därförolycklig. Del har vidare framkommit att utredningens förslag kommer attinnebära betydande svårigheter att genomföra, då tillgången på vikariat ärbegränsad. LRF föreslår därför att AT genomförs enligt del ursprungligaförslaget i VU-77. : Konsekvenserna av djurhälsoutredningens förslag till AT blirenligl veterinärförbundet oacceptabla. Den ökade och oorganiseradevikariatstjänstgöringen medför köbildning till lediga AT-plalser, dvs vikariat.Eftersom utredningen har föreslagit 50 fasta vika- 1981/82:122 78 riatstjänsterminskar antalet lediga vikariat kraftigt. Del synes inte troligt atttillräckligt antal AT-månader kan göras tillgängliga. Laboratorier ochdjursjukhus kan inte väntas ha intresse av att till sin verksamhet knyta ejlegitimerade veterinärer som vikarier, då dessa endast i mycket ringa grad kanutföra självständigt arbete. ABSvensk laboratorietjänst; Svelab kan ej biträda utredningens reviderade plan omallmäntjänstgöring utan anser att VU-77:s väl genomtänkta förslag i sin helhetbör ligga fill gmnd för en framlida allmäntjänstgöring. Bolagethar inget intresse av att lill sin verksamhet knyta ej legitimerade veterinärersåsom vikarier, då dessa sannolikt endast i myckel ringa utsträckning undersin tjänslgöringsmånad vid laboratorierna kommer att kunna utföra självständigtlaboratoriearbete. Svelabvill även framhåUa det mycket väsentliga i alt de veterinärer som i framtidenskall knytas till de veterinärmedicinska laboratorierna fömtom sin laboratorieinriktadeutbildning har gedigna kliniska kunskaper och erfarenheter, varvid legitimationföregången av en allmänljänstgöring enligt VU-77:s förslag synes vara ettminimikrav. : SKK ser positivt på utredningens förslag om införandet av allmänljänstgöringför veterinärer, som efter grendelning får en differentierad grundutbildning.En väl planerad och genomförd aUmäntjänstgöring (AT) synes närmast vara enförutsättning för att bl.a. den kliniska färdighetsträningen som erhålles undergrundutbildningen kompletteras så att den legitimerade veterinären uppnårminst samma kompetensnivå som . ; Föreningen anser att den AT som föreslogs avutredningen är ett absolut minimum för all minska de negativa effekternaav linjedelningen inom veterinärutbildningen och i någon mån tillförsäkra enbibehållen kunskapsnivå bland nyexaminerade veterinärer. Föreningen anserdärför alt de prutningar på AT som utredningen föreslagit är oacceptabla. ; Den kliniska träningen inom AT-program-met kommer alt vara mycketbetydelsefull och därför anser vi att den lill största delen måste vara handleddoch inte som utredningen föreslår lill hälften eller mer utgöras av vikariat.Det är också mycket vikfigt att handledningen blir likartad för samtligaexaminerade veterinärer. En förutsättning härför är en samordnad handledamlbildning. Fömtomatt vikariatstanken är otillfredsställande som utbildningsalternativ bedömervi det som praktiskt ogenomförbart att AT- veterinärerna själva, inom avseddlid, skall kunna ordna sina vikariat. Del vore orimligt att tro attnyutexaminerade veterinärer med ringa klinisk erfarenhet skulle kunna erbjudasarbetstillfällen på den öppna marknaden, som l.ex. Djurhälsoulredningenpåpekar att "den föreslagna AT:n är obligatorisk enbart för de veterinärersom önskar bli legitimerade", ett påstående som vi finner helt absurt tyatt utbilda veterinärer, som efter 5 1/studier ej blir legitimerade ochföljaktligen får ett mycket begränsat arbetsområde, vore efter så lång ochkostnadskrävande utbildning samhällsekonomiskt oacceptabelt. 1981/82:122 79 Sammanfattning av SVA-SLL utredningens betänkande (Ds Jo1981:9) Översyn av statens veterinärmedicinska anstalt SVA:suppgtft är alt inom veterinärmedicinens område bedriva diagnostisk verksamhet,rådgivnings- och utredningsarbete, produktion av vacciner, sera m. m. samtdärmed förenat forsknings- och utvecklingsarbete. Vidanstalten finns på statliga budgetmedel 1981 ca 180 tjänster. Utgifterna varunder /81 ca 54 milj. kr. och inkomsterna av verksamheten var ca13 milj. kr. konstaterar att SVA utgör en betydelsefull del av statens insatserför att förbättra djurhälsan. SVA kommer att även vara av slorbetydelse som expert- och serviceorgan tiU lantbruksslyrelsen och andrastatliga myndigheter. Vidare bedömer utredningen alt näringen även ifortsättningen kommer alt efterfråga kvalificerade ijänster inom området. bedömer att de områden som SVA hUtills arbetat inom även framdeleskommer all vara väsentliga för främjande av djurens hälso- och sjukvård.Utredningen föreslår en del ändringar av organisatorisk och annan art.Myndigheten benämns lämpligen statens veterinärmedicinska insfitut (SVI). S VI hartill uppgift att vara ett expert- och serviceorgan åt lanlbmksstyrelsen,näringen och allmänheten, med bl.a. uppgift att vara ett organ för smittskyddsamt i övrigt utreda smittsamma sjukdomars uppkomst, spridningssält m. m. SVIskall såsom veterinärmedicinskt centrallaboratorium utföra viss mtinmässigdiagnostisk verksamhet. Vidare skaU SVI aktivt medverka i sjukdomars förebyggandeoch bekämpande saml fill slöd för ovan nämnda funkfioner ulföra forsknings- ochutvecklingsarbete. Detlångsikliga melodologiska forskningsarbetet inom berörda områden bör i ökadutsträckning ankomma på den veterinärmedicinska fakulteten vid Sverigeslantbruksuniversitet. SVA-SLL utredningen föreslår överföring av två högretjänster jämte basresurser (1,0 milj. från SVI till lantbmksuniversitetetför programbunden forskning inom angelägna områden. anser del nödvändigt att man i ökad utsträckning tar tUl vara defördelar som den samlade lokaliseringen i medför. a. att vissa särskilt utsedda professorer vid den veterinärmedicinskafakulteten enligt instruktion skall medverka i forskningsverksamheten vid SVI.Professorerna i virologi och parasilologi vid lantbmksuniversitetet föreslåstills vidare vara laboratoriechefer för motsvarande discipliner vid SVI.Samverkan bör i övrigt ske i huvudsak informellt och i gemensamma projektgrupper. SVIföreslås få en egen styrelse som i vissa övergripande frågor är understäUdstyrelsen för lantbmksuniversilet. Härav följer vissa ändringar iansvarsfördelningen meUan SVI och styrelsen för . I SVIföreslås finnas en epizootologisk enhet, ett centrallaboratorium, envaccinenhet saml ett antal djurslagsinriktade enheter. Denepizootologiska enheten har att löpande följa det epizootologiska Prop.1981/82:122 80 sjukdomslägetutom och inom landet. Enheten medverkar genom bl. a. fältutredningar ibekämpandet av smittsamma djursjukdomar. Enheten utgör en viktig funktion ilandets beredskap mot epizootier. SVI:suppgifter som centrallaboratorium bör enligt utredningen vara att utföradiagnostiska undersökningar på särskilt uppdrag av myndigheter samtdiagnostiska undersökningar som kräver specieU kompetens eller särskildaresurser som saknas på andra laboratorier. Institutet skall utarbeta, utveckla,standardisera och introducera nya diagnostiska metoder saml svara för skötseloch förtåd av bakterie- och virusslammar samt för referensundersökningar avslammar. Vidare skall SVI bereda och tiUhandahålla vissa diagnostiskapreparat, substrat o.d. samt svara för diagnostisk beredskap. Härtill skall SVIaktivt medverka i vidareutbildning och rådgivning på laboraloriediagnoslikensområden och även i övrigi stödja den regionala laboratorieverksamheten. Enarbetsgrupp inom har föreslagit en samordnad humanmedicinskoch veterinärmedicinsk vaccinproduktion. Vaccinproduktionen föreslås ske vid eltnyinrättat . föreslår med anledning härav att vaccinprodukfionen vid SVA iStockholm avvecklas möjligt. En särskild vaccinenhet för forsknings-och utvecklingsarbete inrättas vid SVI i . bör rutinmässig kommersiell produktion ske vid vaccininslitutet. FoUoch tillverkning av besätlningsegna vacciner m.m. bör dock ske vid envaccinenhet vid SVI. Importen av veterinärmedicinska preparat bör i principvara fri, men imporllillslånd för beredskapsändamål bör ges avlantbruksstyrelsen. Ansvaret för den statliga kontrollen av bakteriologiskapreparat bör åläggas . Utredningenföreslår alt sjukdomsövervakning, utredningsverksamhet, rådgivning m. m. börske i djurslagsvisa enheter inom SVI. Dessa bör inom resp. djurslagsintresseområden bevaka djursjukdomslägel, medverka i den organiserade djurhälsokontrollverksamheten,göra fäUutredningar och bedriva utredningsverksamhet. Enheterna får också lilluppgift att bedriva rådgivnings- och informationsverksamhet samt medverka ifortbildningskurser. Enheternaskall vidare lämna råd och anvisningar i anslutning till den diagnostiskaverksamheten samt bedriva, medverka i och initiera djurslagsinriktaddiagnoslik och forskning inom verksamhetsområdet. Slufiigen föreslås demedverka i vaccinförsörjningen. föreslår utöver överföringar av vissa forskningsresurser tilllantbruksuniversitetet vissa andra ändringar i resursfördelningen. Sålundaföreslås att del livsmedelshygieniska laboratoriet samt konsulenlverksamheleninom området husdjurshygien förs över till . Vidareföreslås alt en samordnad organisafion för försöksdjursfrågor inrättas vid SVI.Delta förslag innebär alt tjänster föreslås övertlyttade från universitets-och högskoleämbetet till SVI. Sammanfattningsvisbedömer utredningen att SVI kan bedriva den framtida verksamheten inom djurhälsoomrädelpå en hög ambitionsnivå. Utredningen föreslår dock besparingar påvaccinförsörjningens område (5,8 milj. och i uppdragsverksamheten (1,0milj. Prop.1981/82:122 81 Sammanställning av remissyttranden över SVA-SLL utredningensbetänkande belänkande har remissbehandlats.