prop · G503103 · 1981-12-31 00:00:00 — Enligl riktlinjerna skall etthuvudsyfte med jordbrukspoli- Dir 1981:56 liken vara att tillförsäkra dem somär sysselsatta inom jordbruket i alla delar av landet en ekonomisk och socialstandard som är likvärdig med den som jämförbara grupper uppnår. Vidareframhölls att de generella jordbrukspoliliska medlen liksom bordekompletteras med särskilda insatser för jordbruket i norra och förlantbrukare med låga inkomster. Jordbrukspolitiken skall också utformas medhänsyn till konsumenternas intressen. Därför skall den också ha lill mål alltillgodose konsumenternas berättigade krav på säker tillgång till livsmedel avhög kvalitet till rimliga priser. framhölls att det genomjordbrukspolitiken dock endast går att påverka den andel av konsumentprisernasom omfattas av jordbruksprisregleringen. Det betonades att arbetet medrationaliseringen av jordbruket måste fortsätta. En fortsatt tillämpning av mellanprislinjenför baslivsmedel skulle vara av särskild betydelse för barnfamiljer ochpersoner med låga inkomster. Beträffande inkomstmålet uttalade jag i regeringensproposition att detta skulle särskill beaktas vid prissättningen avjordbruksprodukterna. Däremot ansåg jag inte att det fanns anledning attprecisera inkomstmålet genom att ange vilka grupper som skulle jämföras och hurjämförelsen skulle gå till. Jag framhöll därvid att del här gällde alt lahänsyn till såväl ekonomisk som social standard, varför det var svårt att göraexakta mätningar. Vid sidan av alt inkomstmålet skulle avse i första hand heltidssysselsattainom jordbruket skulle en strävan vara att nå en ökad utjämning av inkomsternamellan olika jordbmkarkaiegorier. Jag pekade ocksä på de särskilda låginkomstsatsning-arsom kunde göras liksom på andra sociala trygghetsåtgärder för jordbruket.Samtidigt som syftet skulle vara att de som är sysselsatta inom jordbruketskulle kunna följa med i den allmänna standardökningen som kan uppnås i vårtland fick detta inte ses som en lönsamhelsgaranti för varje enskilt företag.När del gällde prissättningen framhöll jag att det borde föreligga en betydandefrihet vid valet av utgångspunkter för prissättningen. Det skulle ses motbakgrunden av de målkonflikter som ofrånkomligen uppträder vid den praktiskautformningen av prisregleringen. Därför borde det finnas möjligheter att tahänsyn lill alla de faktorer som har betydelse i sammanhanget och till att delinte är möjligt att i förväg bestämma vilken betydelse olika faktorer skalltillmätas. lämnade dessa uttalanden utan erinran. Det enligt del jordbrukspoliliska beslutet gällandeinflationsskyddet och systemet för inkomslföljsamhel för jordbruket syftar tillatt ge jordbruket och viss livsmedelsindustri kompensation för prishöjningar påinköpta produktionsmedel samt att möjliggöra följsamhet för jordbrukarnasinkomster av eget arbete och eget kapital till inkomstulvecklingen för andrabefolkningsgrupper. 1977 årsjordbrukspolitiska riktlinjer har tillämpats på den senast avslutade regleringsperioden, som omfattade tiden 30 juni 1981 (prop. 1977/78:154. JoU 1977/78:34, rskr 1977/78:348). gällde i huvudsak följande principer. I fråga om ersättningen till jordbruket för eget arbete och eget kapital skulle i första hand löneutveck lingen för de stora kollektiven beaktas. När del fanns ett tillförlitligt statistiskt underlag skulle även inkomsl- och lönsamhetsförhållandena för andra småförelagargrupper kunna beaktas. Hänsyn skulle tas till de olika 207 Skr.1981/82:103 förhållanden som påverkar den ekonomiska och socialastandarden inom Del II jordbruket. Ralionaliseringsutvecklingenskulle beaktas på i princip samma sätt som under tidigare prisregleringsperiod.Kostnadsersättningen till jordbruket för inköpta produktionsmedel skulle mätasmed det s. k. produktionsmedelsprisindex (PM-index). Inför utgången av den nyssnämnda prisregleringsperiodenfick statens jordbruksnämnd på sedvanligt sätt i uppdrag att efteröverläggningar med Lantbrukarnas förhandlingsdelegation och nämndenskonsumentdelegation avge förslag om den närmare utformningen av prisregleringenför liden efter . anförde vid sin redovisning av uppdragetatt del vid överläggningarna hade visat sig råda stora motsättningar om hurprisregleringen på jordbruksprodukter skulle vara konstruerad i principiellthänseende. Molsällningarna gällde särskilt principerna för kostnadskompensationenoch systemet för inkomslföljsamhel. Del var därför inte möjligt att nå enöverenskommelse om en flerårig regleringsperiod, även om en sådan skulle havarit att föredra. När del gällde en ettårig prisregleringsperiod var deprincipiella åsiktsskillnaderna enligt nämnden mindre. Båda delegationerna hadeför regleringsårel 1981/82 accepterat i huvudsak oförändrade principerbeträffande koslnadskompensalionen. I fråga om inkomstnivån och inkomslföljsamhelenredovisade nämnden att delegationerna inle hade kunnat enas om de belopp somborde tillföras jordbruket. Skillnaden i delegationernas ståndpunkterredovisades av nämnden till 520 milj. kr. för /82. föreslog att en ettårigprisregleringsperiod skulle tillämpas som ell provisorium i avvaktan påöverläggningar om prisregleringen för liden efter . Nämndensförslag för /82 byggde i allt väsentligt på de regler somgällt för liden efter och innebar att jordbruket såvitt avser inkomslföljsamhelenskulle tillföras, utöver rationaliseringsvinsten, 30 milj. kr. per den 1 juli1981 och ytterligare 40 milj. kr. Dessutom skullejordbruket tillföras ett engångsbelopp av 100 milj. kr. för att delvis kompenserajordbruket för eftersläpning till följd av inflalionsskyddets konstruktion. Isärskilda skrivelser lämnade Lantbrukarnas förhandlingsdelegation ochkonsumentdelegationen synpunkter på det av jordbruksnämnden lämnade förslaget.Två ledamöter i nämnden avgav varsin reservation mol förslaget. 1980/81; 190 föreslog regeringen på minföredragning all de grunder för prisregleringen för tiden den 1 juli 1981-den30 skulle gälla som jordbruksnämnden föreslagit. beslutadei enlighet härmed (JoU 1980/81:36, rskr 1980/81:419). För egen del kan jag konstalera att del varit förstagången som har haft att ta ställning till en proposition om jordbruksprisregle ringen som baserats på ett förslag av jordbruksnämnden som inte har biträtts av både Lantbrukarnas förhandlingsdelegation och nämndens konsument delegation. Också i jordbruksnämnden har det avgetts reservationer. Den redovisning som har lämnats av de båda delegationernas ståndpunkter visar att man har olika bedömningar av inkomstutvecklingen och hur jordbrukspolitiska beslut bör tillämpas. Det är också uppenbart att den 208 ekonomiska situationen förlantbrukarna varierar starkt och att det har blivit svårare att med generella prispolitiska medel nå dejordbrukspolitiska Skr. 1981/82:103 målen. Det ränleslöd som har införts inomprisregleringens ram är emellertid Dir 1981:56 ett led i strävan att uppnå enbättre fördelning av prisjusleringarna. Också de låginkomstsatsningar av olikaslag som gjorts under flera prisregleringsperioder har haft detta syfte. Detär naturligtvis också väsentligt alt prissättningen sker så att konsumenternaskrav på livsmedel av hög kvalitet lill rimliga priser kan tillgodoses. Denminskning av livsmedelssubventionerna som har gjorts och aviserats motiverasav det statsfinansiella läget. Den oenighet som har redovisats ger vid handen alt deöverläggningar om prisregleringen för tiden efter som skallpåbörjas kan bli komplicerade. Mot den bakgrunden finns det anledningatt vidta särskilda förberedelser inför överläggningarna i syfte att underlättadessa. Enligl min mening bör en särskild kommitté tillkallas för ändamålet.Kommittén bör bestå av ämbetsmän. Kommittén bör analysera bl. a. situationen för olikagrupper lantbrukare, däribland de som är nyetablerade eller har gjortstora investeringar, liksom de skiljakligheler i bedömningarna som kom fram vidde senaste överläggningarna. Utgångspunkten bör därvid vara de mål som anges i1977 års beslut. Kommittén bör söka bedöma inkomstutvecklingen för olikajämförbara grupper samt den ekonomiska och sociala standarden för dessa jämtede prestationer som standarden grundar sig på. Vidare bör en genomgång ske avde prispolitiska medel som kan utnyttjas för att de jordbrukspolitiska målenskall uppnås. Därvid bör bl, a, prövas de förslag som framfördes vid de senastejordbruksprisöverläggningarna angående tekniken för att uppnå inkomslföljsamhel.Likaså bör prövas förslagen om ändring av indexkonstruktionen för beräkning avkostnadskompensationen till jordbruket, 1 uppdraget bör också ingå all sökavägar för alt uppnå en bättre produktionsbalans i enlighet med vad som anges i1977 års beslut, varvid också bör beaktas den roll som utrikeshandeln kan ha. Syftet med förberedelserna är alltså inle, vill jagunderstryka, alt föreslå förändringar i de gällande jordbrukspolitiskariktlinjerna ulan att få fram en plattform för jordbruksprisöverläggningar ochdärmed göra det möjligt all basera riksdagsbeslutet för nästaprisregleringsperiod på en överenskommelse. Kommittén bör själv bestämma sina arbetsformer. Det ärdock givet alt kontakter måste tas med berörda parter. Däremot skall kommitténinte inleda några prisöverläggningar. Det bör ankomma på regeringen att somhittills ta ställning till under vilka former dessa skall ske sedan kommitténhar redovisat sitt uppdrag. Kommitténs överväganden bör redovisas i sådan tidatt uppdrag om prisöverläggningar kan lämnas av regeringen före den 1 december1981, Med hänvisning lill vad jag nu har anfört hemställer jagall regeringen bemyndigar chefen för att tillkalla en kommitté med högst tre ledamöter meduppdrag att överväga vissa frågor rörande jordbruksprisregleringen efter den 30juni 1982, att utse en av ledamöterna att vara ordförande, att besluta om sakkunniga, experter, sekreterare och annatbiträde åt kommittén, 209 Skr.1981/82:103 Vidare hemställer jag attregeringen beslutar Del II att kostnaderna skall belasta tionde huvudtitelns kommilléanslag. Regeringen ansluter sig till föredragandens övervägandenoch bifaller hans hemställan, Sekretessgranskning av kartor m. m. Chefen för , statsrådet ,anför. Enligt 6 kap. 1 § tryckfrihetsförordningen (TF) har varjesvensk medborgare eller svensk juridisk person rätt att själv eller med hjälpav andra sälja, försända eller på annat sätt sprida tryckta skrifter. hänförs bild även om den inte åtföljs av text (1 kap. 5 § TF). 1 frågaom alt sprida sådana kartor över eller del därav som innehållerupplysningar av betydelse för rikets försv,3r eller av därmed jämförlig ritningeller bild meddelas enligt 6 kap. 2 § TF närmare bestämmelser i lag. Sådanabestämmelser återfinns i lagen (1975:370) om förbud mot spridning och utförselav vissa kartor (kartspridningslagen) och lagen (1975:371) om förbud mot spridningoch utförsel av flygbilder och vissa fotografiska bilder (bildspridningslagen). Kartspridningslagen förbjuder försäljning och annanspridning samt utförsel ur riket av vissa kartor ulan föregående godkännande avstatens lantmäteriverk eller . De kartor som det gäller är kartoröver svenskt område i större skala än 1:500 000 vilka har framställts av någonannan än lantmäteriverket eller och vilka återger förhållandensom har tillkommit . Bildspridningslagen förbjuder försäljning och annanspridning saml utförsel ur riket av vissa bilder utan tillstånd avöverbefälhavaren. De bilder som omfattas av lagen är flygbilder över svensktområde samt fotografiska bilder av försvarsmaktens stridskrafter och befäslningsanläggningar,kraftverksanläggningar saml fabriker, varv, förråd och andra liknande anläggningar, I kartsekretessförordningen (1975:372) meddelas närmarebestämmelser om vilka typer av föremål som inte får återges på kartor ochflygbilder, I sammanhanget bör nämnas att det i fråga om handling somhar upprättats av lantmäteriverket eller finns föreskrifter i 2 kap, 2 § sekretesslagen (1980:100), Där bestäms all prövningen från sekrelessyn- punkt av en begäran alt få la del av en sådan handling ankommer på del verk som har upprättat handlingen om den innehåller kart- eller flygbildmaterial 210 av betydelse för totalförsvareteller uppgift ur verkels geodeliska arkiv. Hemställanfrån landskapsinformationsutredningen (LINFO) Skr. LINFO (Bo 1978:08) har uppdrag att föreslå åtgärder somsyftar till en effektiv organisation och rationella arbetsformer för attsamla in och behandla landskapsinformation. Utredningen har i en skrivelse den28 lill hemställt alt gällande regler förbildsekretess ses över. Enligt LINFO kommer s, k, fjärranalys av landskapet medhjälp av kartor, flygbilder m, m, i allt större utsträckning alt ersättakostnadskrävande studium av landskapet direkt i fäll. LINFO konstaterar vidareall de senaste årens tekniska utveckling inom fjärranalysens område har ändratförutsättningarna för sekretessgranskning av kartor och bilder. a. till den ökade användningen av spaningssalelliler. Mot denna bakgrund och med hänsyn lill allsekretessgranskningen av kartor och bilder har blivit allt dyrare begär LINFOalltså en översyn av gällande regler. Av praktiska skäl föreslår utredningenatt översynen också skall omfatta kartor och geodetiska dala, dvs. data som i sifferformbeskriver lägel av olika punkter på marken. Chefen för försvarsstaben har i yttrande över LINFO:shemställan framhållit att kart- och bildsekretessen är ett viktigt led ilandets försvar och att information från satelliter inte under överskådlig tidkan ersätta fotografering eller annan registrering från lågt flygande flygplan.Chefen för försvarsstaben delar dock LINFO:s uppfattning om behovel av enöversyn av reglerna för kart- och bildsekretess. Civilförsvarsstyrelsenhar i en skrivelse till regeringen föreslagit ändringar i kartsekretessförordningen.Förslaget grundas tilläggsprotokoll till Genévekonventionerna somger civilförsvaret och dess personal ett utökat folkrättsligt skydd. Delsammagäller civilförsvarels byggnader, material och skyddsrum. Överbefälhavaren hartillstyrkt att ändringar genomförs, men del bör ske först när tilläggen till Genévekonventionernahar ratificerats av stater som skulle kunna komma i konflikt med. Uppdragåt en särskild utredare Jag har efter samråd med chefen för försvarsdepartementetkommit fram till att reglerna för sekrelessgranskning av kartor m. m. bör sesöver. Uppgiften bör anförtros en särskild utredare. Utgångspunktenför utredningsarbetet bör vara att undersöka i vilken mån granskningsreglernakan förenklas ulan att grundläggande försvarspolitiska krav eftersatts. Ändraderegler för granskningen bör kunna innebära kostnadsbesparingar både hos degranskande myndighelerna och hos dem som framställer kartor och flygbilder ilandet. Utredarens förslag bör därför bl. a. grundas på studier av hurgranskningsverksamheten skall kunna bedrivas till väsentligt lägre kostnader änf. n. för den offentliga förvaltningen. Härvid bör några olika alternativprövas, varav elt alternativ bör belysa en besparing om . Skr.1981/82:103 Utredaren bör också studera deregler för kart- och bildsekretess som Del II gäller i andra främst neutralavästeuropeiska länder och redovisa sina slutsatser med anledning härav. Utredaren bör bedriva översynsarbelel i nära samarbete medöverbefälhavaren, , och lantmäteriverket.Arbetet bör vara slutfört senast vid utgången av .' Med hänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jagatt regeringen bemyndigar chefen för alt tillkalla en särskild utredare med uppdrag alt utredafrågan om sekretessgranskning av kartor m.m, att besluta om sakkunniga, experter, sekreterare och annatbiträde ät utredaren. Vidare hemställer jag alt regeringen beslutar att kostnaderna skall belasta trettonde huvudtitelnskommittéanslag. Regeringen ansluter sig till föredragandens övervägandenoch bifaller hennes hemställan. Utredning om kommerskollegiets tolk- och translators-verksamhet Departementschefen, statsrådet anför. har haft ansvaret för frägorom godkännande av tolkar och auktorisation av översättare. Författningsmässigtregleras dessa frågor i lagen (1975:588) om bemyndigande att meddelaföreskrifter om auktorisation och godkännande av översättare och tolkar samt iförordningen (1975:590) om godkännande av tolkar och auktorisation avöversättare (senast ändrad 1980:750). Ytterligare bestämmelser finns ikommerskollegiets lolkkungörelse (KFS 1980:14), Systemel med godkännande av tolkar och auktorisation avöversättare var då del infördes en nyhet. En ordning för auktorisationav översättare hade dock funnits under ett fyrtiotal år. Denna auktorisationhandhades i allmänhet av handelskamrarna. Den nya ordningen tillkom som en följd av ellutredningsarbete , främst ett delbetänkande av invandrarutredningenavseende tolkservice (SOU 1972:83) samt en inom arbetsmarknadsdepartementetutarbetad promemoria (Ds A 1974:9) Auktorisation av tolkar och översättare, 1 promemoria föreslogs altstatlig auklo- 212 risation av tolkar och översättareskulle införas. Förslaget innebar alt tolkar och översättare som anlitas av myndigheter och avallmänheten borde ges en Skr. 1981/82:103 möjlighet att få sin kompelensprövad. Kunskapsprövningen skulle för tolkar Dir 1981:58 avse en nivå, somgaranterar en god minimistandard. Tolkar med specialkompetens, t, ex, rätlstolkaroch sjukvårdstolkar, borde få denna sin kompelens prövad i särskild ordning.För översättare () skulle gälla samma kvalificerade nivå somtillämpats av handelskamrarna. Kompetensprövningen borde enligt förslaget handhas av ensärskild statlig nämnd som även borde utöva tillsyn över godkända tolkars ochauktoriserade översättares verksamhet. Promemorian kom alt ligga till grundför ett förslag om godkännande av tolkar och auktorisation av översättare sominnefattades i regeringens proposition 1975:26 om riktlinjer för invandrar-och minorilelspolilikenm, m. I propositionen föreslogs bl, a, att statlig auktorisation av tolkar ochöversättare skulle införas, I stället för all inrätta en ny statlig nämndförordades emellertid alt verksamheten skulle handhas av en redan existerandemyndighet, kommerskollegium. biföll propositionens förslag (InU1975:6, rskr 1975:160), Kollegiet har sålunda haft ansvaret förfrågor om godkännande av tolkar och auktorisation av översättare. Tillkollegiet finns knuten en rådgivande somskall lämna erforderliga råd och upplysningar. Verksamheten innebärhuvudsakligen alt kollegiet prövar ansökningar, anordnar och bedömerkunskapsprov saml utövar tillsyn över godkända tolkars och auktoriseradeöversättares verksamhet. Kollegiet meddelar också föreskrifter och anvisningarför verkställigheten av förordningen om godkännande av tolkar och auktorisationav översättare, utger skrifter om god tolk- respektive Iranslalorssed samlproducerar ett omfattande prov- och informationsmaterial. _ Mot denhittillsvarande verksamheten på tolk- och Iranslatorsområdet har i olika hänseenden från tolk- och translalorsorganisationernaframförts erinringar och synpunkter. Dessa har främst gällt principerna rörandeförlängning av godkännande och auktorisation som tolk respektive transla-tor.Vidare har framförts synpunkter angående den rådgivande nämndens uppgifter ocharbetsformer. Kollegiet har i drygl svarat för verksamhetenmed godkännande av tolkar och auktorisation av översättare. Vissa erfarenheterhar vunnits . Verksamheten som lill delar är helt ny har avallt att döma ännu inte helt funnit sina former. Tiden torde nu vara mogen attgöra en översyn av den hittillsvarande verksamheten. Mot denna bakgrund förordar jag att en översyn görs avkommerskollegiets verksamhet rörande tolkar och översättare. För översynen bören särskild utredare tillkallas. Vid översynen bör särskilt följande frågor övervägas.Utredaren bör granska hur gällande ordning avseende omprövning av auktorisation och godkännande tillämpas. Härvid bör undersökas om gällande handläggnings ordning kan förenklas och kostnadsläckningen förbättras. Utredaren bör också pröva huruvida berörda intressen tillgodoses samt om nuvarande regler bör kompletteras med kriterier som i större utsträckning tar hänsyn till om del är ett udda eller frekvent språk, till arbetsformer, slag av text som översatts och de villkor i övrigi som kännetecknar tolk- och translalorsverk- samheten. I delta sammanhang bör utredaren även beakta de problem som kan vara förenade med att tolkar och översättare av integritets- eller sekretesskäl kan vara förhindrade all närmare dokumentera utförda 213 1981/82:103 uppdrag. Mol bakgrund av vad somframkommer kan utredaren lämna Del II , förslag till eventuella ändringar i gällandeordning. En annan fråga som utredaren närmare bör pröva är denrådgivande nämndens roll, funktion och befogenheter. Enligl förordningen omgodkännande av tolkar och auktorisation av översättare ger nämnden kollegietvid behandling av ärenden i tolk- och translalorsfrågor erforderliga råd ochupplysningar. Det kan finnas skäl att närmare undersöka i vilka typer av fallnämnden bör höras. Vidare kan del finnas skäl att ta ställning lill frågan omden hittillsvarande representationen i ochorganisationer är den mest ändamålsenliga. Utredaren skall beakta tilläggsdirektiven till samtligakommittéer och särskilda utredare angående finansiering av reformer (Dir. 1980:20). Utredningsarbetet bör bedrivas skyndsamt. Utredaren börsamråda med berörda myndigheter och organisationer samt bereda dem tillfälleatt framföra synpunkter. Med hänvisning lill vad jag nu har anfört hemställer jagatt regeringen bemyndigar chefen för att tillkalla en särskild utredare med uppdrag att utredavissa frågor om kommerskollegiets tolk- och translatorsverksamhel, att besluta om sakkunniga, experter, sekreterare och annatbiträde ål utredningen. Vidare hemställer jag alt regeringen föreskriver attkostnaderna skall belasta elfte huvudtitelns kommilléanslag. Regeringen ansluter sig till föredragandens övervägandenoch bifaller hans hemställan. Översyn av användningen av studieomdöme som urvalsgrundvid antagning till högskoleutbildning Departementschefen, statsrådet , anför. Den som genom studier vid folkhögskola har skaffat sigutbildning motsvarande minst tvåårig linje inom gymnasieskolan och som harkunskaper i svenska och engelska motsvarande minst två årskurser på någonlinje i gymnasieskolan har allmän behörighet till högskoleutbildning enligt 5kap. 15 § högskoleförordningen (1977:263). Vid urval till utbildningslinje förssökande sorn har allmän behörighet genom folkhögskolestudier till en särskildkvotgrupp (5 kap. 25 §). När företräde bestäms mellan sökandena inom denna kvolgmppräknas poäng för studieomdöme och poäng för arbetslivserf;irenhet (5 kap. 30§). Enligt 35§ folkhögskoleförordningen (1977:551) beslutar styrelsen för en folkhögskolaom studieomdöme skall ges till de studerande vid vissa längre 214 kurser vid skolan. Studieomdömetges därvid till en studerande endast om han eller hon själv begär det. Som studieomdöme får endastanvändas något Skr. 1981/82:103 av uttrycken Mindre god. God, Myckel godeller Utmärkt. Studieomdömet Dir 1981:60 bestäms av skolans lärarråd. För att göra studieomdömen från olika folkhögskolorjämförbara skall () ställa ett normeringsinstrument i formav ett grupprov lill skolornas förfogande. SÖ har vall alt erbjuda skolorna dels. k. högskoleprovet som grupprov. har vid sin behandling av prop. 1980/81:184 omändringar i reglerna för tillträde till högskoleutbildning m. m. jämtemotioner, mot bakgrund av att så få elever valt att delta i det normerandehögskoleprovet, ifrågasatt om studieomdömena blir rättvisande som urvalsgrundtill högskoleutbildning. som tanken all studieomdömena skulleavskaffas avvisades, ansågs därför att regeringen borde se över användningen avstudieomdömet som urvalsgrund vid antagning till högskoleutbildning (UbU1980/81:39, rskr 1980/81:418). Enligt min mening bör en särskild utredare tillkallas meduppgift alt fullgöra det av begärda utredningsuppdraget. Jaghemställer därför att regeringen bemyndigar chefen för