prop · G503156 · 1981-12-31 00:00:00 — Ingen får obehörigen, till nackdel för den som harförvärvat ett egenartat efternamn, i näringsverksamhet använda en firma, ettvarumärke eller ett annat kännetecken som lätt kan förväxlas med namnet. Medfirma likställs beteckning för stiftelse, ideell förening eller därmedjämförlig sammanslutning. Ett efternamn skall anses som egenartat, om det är ägnatatt utmärka tillhörigheten till en viss släkt. I 19 § lag finns f. n. ett förbud att bära ettnamn, som lätt kan förväxlas med ett egenartat efternamn. För att det klartskall framgå att namnet inte får brukas endast vid enstaka tillfällen, t. ex.som en pseudonym, har ordet "bära" nu bytts ut mot ordet "använda". 20 § Har ett konstnärsnamn eller ett liknande namn bhvitallmänt känt och har någon annan en äldre rätt till ett egenartat efternamn medvilket konstnärsnamnet lätt kan förväxlas, måste den andre inom rimlig tidinskrida mot användandet. Annars får konstnärsnamnet användas utan hinder avvad som föreskrivs i 19 §. Första stycket tillämpas även i fall då ett kännetecken avdet slag som anges i 19 § andra stycket har inarbetats och någon annan har enäldre rätt till ett egenartat efternamn med vilket kännetecknet lätt kanförväxlas. I de fall som avses i första eller andra stycket kandomstol efter vad som är 5 1981/82. 1981/82:156 66 skäligtföreskriva att konstnärsnamnet eller kännetecknet får användas 21 och 22 §§ endast på ett särskilt sätt. 21 §' Talan om fastställelse huruvidaen rätt till ett egenartat efternamn består eller inte eller huruvida ettförfarande utgör intrång i en sådan rätt eller inte får prövas av domstol, närdet råder ovisshet om förhållandet och ovissheten är till nackdel för den somför talan. 22 § Den som gör intrång i någonannans rätt till ett egenartat efternamn är skyldig att ersätta den andresskada, om han eller hon har insett eller borde ha insett att förfarandet vartill nackdel för denne. Vid bedömande om och i vad mån skada har uppstått skallhänsyn tas även till lidande och övriga omständigheter av annan än rentekonomisk betydelse. Med mellannamn avses vad som lag kallastilläggsnamn. Namnet, som bärs mellan förnamn och efternamnet, kan inte förasvidare till barn och make. Mellannamn fyller i stället uppgiften att markerasamhörighet med någon annan som bär det namnet som efternamn. Mellannamnetbärs utan bindestreck. Från mellannamnet är att skilja dubbelnamn, för vilkadet inte finns något utrymme varken i den nuvarande eller i den nu föreslagnanamnlagen (se specialmotiveringen fill 11 § 3 och avsnitt 2.1 i den allmännamotiveringen). Den rätt som gifta kvinnor enligt lag har attbära mellannamn har i den nya lagen utvidgats till att avse även gifta män (23§). Vidare behålls de nuvarande reglerna om adoptivbarns mellannamn, vilka haranpassats till de olika namnsituationer som kan föreligga hosadoptivföräldrarna (24 §). En förutsättning för rätten att bära mellannamnenligt dessa bestämmelser är att namnet anmäls hos pastorsämbetet (25 §). 23 §- En make som har förvärvat den andra makensefternamn får framför efternamnet bära ett tidigare efternamn som mellannamn. Har makarolika efternamn får en av dem, med den andres samtycke, framför sitt efternamnbära den andres efternamn som mellannamn, om inte detta har förvärvats på grundav ett tidigare äktenskap. Rätten för en make att med den andra makens samtyckebörja bära dennes efternamn som mellannamn gäller även sedan äktenskapet harupplösts. En efterlevande make får utan samtycke börja bära ett sådantmellannamn. När båda makarna har samma efternamndärför att en av dem har förvärvat den andres namn, får den som sålunda harbytt namn bära sitt fidigare efternamn som mellannamn. Det tidigare namnet kananfingen vara det namn han eller hon senast har burit som ogift eller ett namnsom har förvärvats i ett äktenskap som ligger i tiden före det aktuella. Enmake kan sålunda genom mellannamnet visa både sin nuvarande och tidigare Paragrafen har jämkats något i propositionsförslaget. Paragrafen har i propositionsförslaget fått en något annanlydelse. 1981/82:156 67 Genom att bära ett mellannamn kan makenockså Mellannamn upprätthålla namngemenskap med barn i det tidigare äktenskapet, 24 § Beträffande vad som avses med ett namn som senast harburits som ogift kan hänvisas till specialmotiveringen fill 1 § tredje stycket. För att ett efternamn skall kunna ha förvärvats i etttidigare äktenskap krävs att maken i det äktenskapet har samtyckt tillförvärvet. Något nytt samtycke krävs inte för att namnet nu skall få bäras sommellannamn (jfr andra stycket). Det tidigare efternamnet får fortfarande bärassom mellannamn även sedan det nya äktenskapet har upplösts. Det är ocksåmöjligt att först då börja bära detta namn som mellannamn enligt förstastycket. Om var och en av makarna har behållit sittefternamn, kan mellannamn användas för att markera makarnas samhörighet. Ävenprakfiska skäl kan tala för en sådan lösning av namnfrågan. Av de skäl som harangetts i den allmänna motiveringen (avsnitt 2.4.1) kan emellerfid endast en avmakarna bära den andres efternamn som mellannamn. I enlighet med principen att en make inte kan förvärva denandra makens efternamn, om detta har förvärvats i ett tidigare äktenskap (se 9§ andra stycket), kan den förstnämnda maken inte heller bära detta namn sommellannamn. Det fordras att makarna är överens för att en av dem skallfå bära den andres efternamn som mellannamn. Det är dock tillräckligt att denandra maken en gång har samtyckt till detta. Han eller hon kan alltså intedärefter hindra sin make att fortsätta att bära detta mellannamn. Detta gälleräven sedan äktenskapet har upplösts. Samtycket kan ej heller på något annatsätt vara villkorat (jfr specialmofiveringen till 9 § första stycket). En make har även rätt att sedan äktenskapet har upplöstsbörja bära den andra makens efternamn som mellannamn. En förutsättning äremellertid också i detta fall att den andra maken samtycker fill detta. Kravetpå samtycke gäller dock inte när äktenskapet har upplösts till följd av denandra makens död. 24 §' Den som har adopterats och förvärvat ett efternamnsom bärs av adoptivföräldern eller av adoptivföräldrarna eller en av dem fårframför detta som mellannamn bära sitt efternamn från tiden före adoptionen. Om den som adopterats har behållit sitt tidigareefternamn, får han eller hon framför detta som mellannamn bära ett efternamnsom bärs av adoptivföräldern eller av adoptivföräldrarna eller en av dem. Om enadoptivförälder förvärvar ett nytt efternamn genom äktenskap med någon annan änden andra adopfivföräldern, krävs att maken i detta äktenskap samtycker tillatt den som har adopterats bär detta namn som mellannamn. Reglerna i denna paragraf om mellannamn för adoptivbarnhar sin motsvarighet i 3 § femte stycket lag. De har dock byggts utmed hänsyn till de utvidgade valmöjligheter beträffande adoptivföräldrarnas ' Paragrafen har fått en något annan lydelse ipropositionsförslaget. 1981/82:156 68 namn som föreligger enligt 2 och 6 §§. Reglerna ärtillämpliga oavsett 25 § adoptivbarnets ålder. Ett adoptivbarn, som enligt 2 § genom adoptionen 26 8 förvärvar det efternamn som adoptivföräldrarna ellernågon av dem bär, kan som mellannamn bära det efternamn barnet hade före adoptionen, Adopfivbarnet kan fortsätta eller börja att bära detta namnsom mellannamn även om barnet senare byter efternamn enligt 6 §, Enligt första meningen kan adoptivbarnetbetona samhörigheten med adoptivföräldrarna på så sätt att barnet sommellannamn kan bära ett namn som adoptivföräldrarna eller en av dem faktisktbär. Lika litet som enligt lag kan adoptivbarnet däremot bäraexempelvis ett namn som någon av adoptivföräldrarna har burit som ogift. Omnågon av adoptivföräldrarna gifter om sig och förvärvar den nya makensefternamn, är det möjligt för barnet att fortfarande ha namngemenskap medadoptivföräldern genom att bära dennes nya namn som mellannamn. För dettafordras emellertid - efter mönster för vad som gäller beträffande rätten tillefternamn i styvbarnssituafionen (4 § första stycket andra meningen) - attsamtycke finns från adoptivförälderns nya make. 25 §' Den som vill bära ett mellannamn skall anmäla dettatill pastorsämbetet. Vill han eller hon inte längre bära detta mellannamn,skall det anmälas till pastorsämbetet. Till skillnad från vad som gäller enligt lag omtilläggsnamn föreligger enligt dessa bestämmelser en skyldighet att anmälamellannamn till pastorsämbetet. Genom anmälningen kommer mellannamnet att kunnainflyta i pass och andra officiella handlingar. Vid anmälningstillfället skall pastorsämbetet konstateraatt föreskrivna samtycken föreligger. Det kan röra sig om samtycke enligt 23eller 24 § av den som bär det efternamn som anmäls som mellannamn, men också omsamtycke enligt 44 § av adoptivbarn som är över 12 men under , Denna avdelning innehåller regler om förvärv av förnamn(26 §), tillägg och strykning av förnamn (27 §), ändring av ordningsföljdenmellan förnamn (28§), tillägg, ändringar och strykningar av förnamn i andrafall (29 §), hinder för godkännande av ett förnamn (30 §) samt gårdsnamn (31§), Bestämmelserna motsvarar delvis bestärnmelser men innehåller ocksåen del nyheter. 26 §- Varje barn skall ges ett eller flera förnamn, sominom från födelsen skall anmälas till pastorsämbetet. Förnamnförvärvas genom anmälningen, om hinder inte möter mot att namnet godkännsenligt 30 §, ' Paragrafen har ändrats i propositionsförslaget, - Andra meningen har i propositionsförslaget med vissaredaktionella ändringar förts över som ett nytt andra stycke till 30 §, Prop.1981/82:156 69 Paragrafen innehåller den grundläggande regeln om förvärvav förnamn, I Förnamn förhållande till lag har den ändringen gjortsatt det nu uttryckligen 27 § sägs att förnamn förvärvas genom en anmälan hospastorsämbetet (se avsnitt 2,7,1 i den allmänna motiveringen). Självaförnamnsgivningen, som kan ske formlöst eller vid en religiös akt, innebärsåledes i och för sig inte något förvärv av förnamn. Anmälningen skall enligt32 § första stycket göras fill pastorsämbetet i den församling där barnet ärkyrkobokfört. Om förnamn ges vid dop inom är det enonödig omgång att föräldrarna därefter gör en särskild anmälan hospastorsämbetet. Döps barnet av pastorn i den församling där barnet ärkyrkobokfört, är dopförrättaren samma person som den som svarar förkyrkobokföringen enligt 1 och 6 §§ folkbokföringskungörelsen (1967:495). Och omnamngiv-ningen sker vid ett dop som förrättas av någon annan präst i , skall denne enligt 27 § folkbokföringskungörelsen (1967:495) genastsända en underrättelse om dopet till pastorsämbetet i den församling där dopetskall antecknas. I 32 § tredje stycket har därför föreskrivits att anmälan omförnamnet i dessa fall skall anses ha skett genom att namnet har anmälts filldopförrättaren. Om föräldrarna, trots påminnelser, underlåter att gebarnet ett förnamn kan de enligt 57 § andra stycket jämförtmed 30 § tredje stycket folkbokföringsordningen (1967:198), vid vite föreläggasatt fullgöra denna skyldighet. Sådant föreläggande utfärdas av länsstyrelsenefter anmälan av pastorsämbetet. 27 § Den som har förvärvat ett eller flera förnamn kangenom anmälan till pastorsämbetet förvärva ytterligare ett eller flera förnamn.I samband med detta får ett eller flera förnamn strykas. Sådan anmälan fårgöras endast en gång. Genom paragrafen försvinner den nuvarande skillnadenmellan fall då ett barn ges ytterligare förnamn formlöst och fall då barnet gesytterligare förnamn vid en religiös förrättning. I båda fallen kannamntilläggen i fortsättningen kostnadsfritt anmälas till pastorsämbetet. Vid tillägg av förnamn får beaktas att namnet är lämpligtenligt regeln i 30 §. Ett särskilt problem kan uppstå om någon till sitt ellersina förnamn vill lägga ett namn som egentligen endast är en annan form av ettnamn som han eller hon redan har. Det kan exempelvis vara en önskan att tillnamnet lägga namnet , En sådan kombination är mindre lämplig urnamnvårdande synpunkt. Den nu berörda namnfrågan kan emellerfid lösas genom denmöjlighet som ges i andra meningen att vid tillägg av förnamn begära att etteller flera förnamn stryks. Sålunda går det att byta ut namnet mot , Tillägg och strykning kan bara ske en gång genom anmälantill pastorsämbetet. Därefter kan ytterligare förnamn förvärvas och ytterligare Prop.1981/82:156 70 strykningar ske endast efter ansökan hos patent- ochregistreringsverket Förnamn enligt 29 §. Om förvärvet sker vid dop i skallskyldighet att göra anmälan till pastorsämbetet, liksom vid förvärv enligt 26§, anses ha fullgjorts genom att namntillägget har anmälts till dopförrättaren(se 32 § tredje stycket). Om anmälningen avser ett barn krävs barnetssamtycke enligt 44 §. 28 § Ändring av ordningsföljden mellan två eller fleraförnamn, så att tilltalsnamnet kommer först, kan göras genom anmälan tillpastorsämbetet. Genom en sådan anmälan får även stavningen ändras, om intenamnets uttal ändras genom detta. Bestämmelsen saknar motsvarighet lag. Sådanaändringar av förnamn som avses i paragrafen har enligt hittillsvarande ordningfått ske efter ansökan hos patent- och registreringsverket. Bestämmelsen i första meningen har bl. a. sin grund isvårigheten att i dataregister som baseras på folkbokföringen särskilt utmärkatilltalsnamnet (se avsnitt 2.7.3 i den allmänna motiveringen). Den som efter enändring enligt denna bestämmelse vill börja använda något av de andra förnamnensom tilltalsnamn kan på nytt ändra ordningsföljden med stöd av bestämmelsen. Bestämmelsen i andra meningen om ändring av stavningen avett förnamn medger att stavningsändringen görs genom en anmälan tillpastorsämbetet så snart ändringen inte medför att förnamnets uttal ändras. Exempelpå tillåtna stavningsändringar är att ändras till , till ochGöran till . Vidare kan ett bindestreck tas bort eller läggas till.Däremot kan inte exempelvis ändras till eller ändras till Elsegenom en anmälan enligt denna bestämmelse. Även en stavningsändring av ett utländskt förnamn sominnebär att stavningen anpassas till svenska förhållanden kan göras genom enanmälan, om inte uttalet ändras genom detta. Som exempel kan nämnas en ändringfrån till Krisfina. Däremot går det inte att på detta sätt ändra frånHeinrich till eller från till . Någon begränsning i fråga om antalet stavningsändringarfinns inte. Om stavningsändringen avser en underårig krävs dennessamtycke enligt 44 §. 29 § Tillägg, ändring eller strykning av förnamn kan iandra fall än som avses i 26-28 §§ ske efter ansökan hos patent- ochregistreringsverket, om det finns särskilda skäl. Paragrafen motsvarar 24 § andra stycket och 25 § i 1963års lag. Det krav på att det skall finnas synnerliga skäl som föreskrivs i 25 §i lag har Prop.1981/82:156 71 emellertid nu mjukats upp till att gälla särskilda skäl.Dessutom har i Förnamn lagtexten uttryckligen angetts att paragrafen avser ävenstrykning av 30 och 31 förnamn. Beträffande samtycke av barn se 44 §, 30 §' Som förnamn får inte godkännas namn som kanväcka anstöt eller kan antas leda till obehag för den som skall bära det eller namn som av någon annan anledning uppenbarligen inte är lämpligt som förnamn. Innehållet i denna paragraf har i sak oförändrat förtsöver från 26 § lag. Frågan om ett förnamn uppfyller de krav som uppställs iparagrafen prövas av pastorsämbetet när namnet anmäls dit och av patent- ochregistreringsverket när en ansökan om namnet har gjorts där. Av 32 § tredjestycket framgår att anmälan om förnamn som vid dop inom görstill dopförrättaren anses som anmälan fill pastorsämbetet. Det innebär attprövningen enligt förevarande paragraf i detta fall ankommer på dopförrättaren(se lagen 1946:778 om tillägg fill 3 kap. kyrkolagen, ändrad senast 1963:525;jfr prop. 1963:37 s. 135). Den praxis som har fastslagits av patent- ochregistreringsverket får i princip även i fortsättningen vara vägledande.Sålunda bör det vara tillåtet att som förnamn anmäla s. k. patronymikon, dvs.namn av typen , etc. vilka har bildats på faderns förnamnoch sätts mellan de övriga förnamnen och efternamnet. En särskild fråga som har berörts i specialmotiveringen till27 § är smeknamn och andra namn som en person kallas i stället för sittegentliga filltalsnamn. Det bör vara möjligt att erhålla ett sådant namn, omdet är fillfredsställande ur språkliga och andra namnvårdande synpunkter. 31 §- Den som vill använda ett gårdsnamn, som haneller hon har anknytning till genom släktskap eller äktenskap och som enligt gammal sedvänja är i bruk som tillnamn, kan till pastorsämbetet anmäla gårdsnamnet som särskilt förnamn. Vill han eller hon inte längre använda gårdsnamnet, kan detta anmälas till pastorsämbetet. Med gårdsnamn menas ett namn som anger från vilken gårdden som bär namnet kommer. Som exempel på gårdsnamn kan nämnas Erikers,, , Soldat, Tolvmans, Finn, Tysk, och , Om gårdsnamnsbegreppetse i övrigt avsnitt 2.7,4 i den allmänna motiveringen. Paragrafen, som är ny, tar sikte på sådana gårdsnamn somär i bruk enligt gammal sedvänja. Den omfattar alltså inte nyskapade gårdsnamn.Den som vill använda ett gårdsnamn bör vidare kunna visa en anknytning tillnamnet genom släktskap eller giftermål. Här kommer främst i fråga den som födsav föräldrar, som använder namnet, eller som gifter sig med den som använderdet, ' Paragrafen har i propositionsförslaget fått ett nyttandra stycke (jfr 26 § andra meningen i det remitterade förslaget). -Paragrafen har i propositionsförslaget fått en något annan lydelse. Gårdsnamnenär egentligen inte att anse som förnamn, och än mindre som efternamn ellermellannamn. De skall enligt paragrafen betraktas som "särskilda"förnamn, vilket innebär att de inte omfattas av övriga regler om förnamn i26-30 §§, De bör däremot antecknas i födelse- och dopboken, där anteckningskall göras om bl, a. förnamn. Detta förutsätter ett tillägg i 15 § folkbokföringskungörelsen(1967:495). Gårdsnamnetkan, beroende på sedvänjan på orten, bäras före eller efter övriga förnamn.Genom att det betraktas som ett särskilt förnamn kan det däremot inte bärasefter efternamnet. Det kantilläggas att paragrafen inte innebär någon ändring i möjligheterna att efteren ansökan hos patent- och registreringsverket ta ett gårdsnamn som efternamn. Förfarandeti mål och ärenden enligt denna lag 4.4 Förfarandet i mål och ärenden enligt denna lag De utökade möjligheter till familjerättsliga namnförvärvgenom en anmälan hos pastorsämbetet som den nya lagen innehåller innebär attsjälva regelsystemet har kunnat förenklas. I övrigt har några störreförändringar inte gjorts i reglerna om förfarandet. 32 § Anmälan till pastorsämbetet görs i den försan lingdär den som anmälningen avser är kyrkobokförd. Är denne inte kyrkobokförd iSverige, görs anmälningen i den församling där han eller hon vistas ellersenast har varit kyrkobokförd. I övriga fall får anmälningen göras tillriksskatteverket. Anmälningen fill pastorsämbetet eller riksskatteverketskall göras skriftligen. Som anmälan till pastorsämbetet anses anmälan som vidvigsel görs om efternamn fill vigselförrättaren och vid dop inom svenska kyrkangörs om förnamn till dopförrättaren. I förhållande fill den nuvarandebestämmelsen i 27 § lag har vissa ändringar gjorts. Sålunda har denhittillsvarande regeln för det fall att någon inte är men skulle varakyrkobokförd i en svensk församling tagits bort. Vidare har en bestämmelsetagits in som medger den som har varit men inte är kyrkobokförd i attgöra anmälan i den församling där han eller hon senast har varit kyrkobokförd.Bestämmelsen berör i första hand utlandssvenskar, vilka i de flestafall vänder sig med sina namnanmälningar till utvandringsförsamlingen.Pastorsämbetet i denna församling är emellertid f. n. inte behörigt att ta uppdessa anmälningar. I nuvarande 27 § sägs att för den som varken är ellerskall vara kyrkobokförd i en svensk församling och som ej heller vistas i riketanmälan får göras hos annan myndighet som regeringen bestämmer. Enligt 10 §namnförordningen (1963:528) är det som tar emot Genom att de nu förevarande bestämmelsernager möjlighet Förfarandet i mål att göra namnanmälan i utvandrings- ellervistelseförsamlingen behöver och ärenden enligt motsvarigheten tillbestämmelsen i 27 § endast avse dem som inte har varit denna lagkyrkobokförda i landet. I dessa fåtal fall är det mer ändamålsenligt attlåta 33 § som central folkbokföringsmyndighet i stället förutrikesdepartementet ta emot anmälningarna. En bestämmelse om detta har nutagits in i själva lagtexten. Vad som sägs i 10 § namnförordningen kan därförutgå. I samband med denna ändring i namnförordningen kan det finnas anledningatt i stället ålägga svensk utlandsmyndighet att vidarebefordra namnanmälningar. När det gäller exempelvis makars förvärv av efternamn vidingående av äktenskap innebär bestämmelserna att, om kvinnan skall anta mannensefternamn, anmälan skall göras i kvinnans församling och, om mannen skall antakvinnans efternamn, anmälan skall göras i mannens församling. Det har visat sig att det vid en muntliganmälan ofta uppstår missförstånd om bl. a. ett namns stavning. Den nuvarandemöjligheten till en muntlig anmälan har därför tagits bort. F. n. kan en kvinna när hon gifter siggöra en anmälan till vigselförrättaren, om hon önskar behålla det namn hon harförvärvat som ogift eller annars bär. En sådan anmälningsmöjlighet behålls ochkommer i fortsättningen att gälla när någon av makarna vill ta den andres namn(se avsnitt 2.2.1 i den allmänna motiveringen samt specialmotiveringen till 9 §första stycket). Denna anmälan skall då anses som en anmälan tillpastorsämbetet. Det bör ankomma på vigselförrättaren att vidarebefordraanmälningen till pastorsämbetet. En föreskrift om detta kan meddelas i administrativordning (jfr 31 § folkbokföringskungörelsen). Som har nämnts i specialmotiveringen till 26 § skulle det,när ett barn döps inom , vara en onödig omgång om föräldrarnaförst anmäler barnets förnamn till dopförrättaren och därefter på nytt anmälernamnet till pastorsämbetet. Bestämmelsen i tredje stycket, som är tillämpligäven vid tillägg av förnamn som sker i samband med dop inom , hardärför utformats så att föräldrarna i dessa fall behöver anmäla förnamnet ellerförnamnen endast till dopförrättaren. Denne bör sedan vidarebefordraanmälningen till pastorsämbetet. Även en föreskrift om detta kan ges iadministrativ ordning (jfr 27 § folkbokföringskungörelsen). Det kan tilläggas att den anmälan till vigselförrättaren ellerdopförrättaren som avses i tredje stycket skall göras skriftligen (se andrastycket). 33 § Beslut av pastorsämbetet får överklagas till genom besvär. beslut får överklagas till kammarrätten genombesvär. I förhållande till de motsvarande bestämmelserna i 29 §första och andra styckena lag har några redaktionella ändringargjorts. 1981/82:156 74 34 § Beslut av får överklagas tillkammarrätten genom Förfarandet i mål besvär, och ärenden enligt I paragrafen har tagits in en bestämmelse om hurriksskatteverkets beslut denna lag överklagas (jfr 29 § tredje stycket lag), 34, 35 och 36 §§ Ansökan hos patent- och registreringsverket I detta avsnitt har ändringar huvudsakligen gjorts i reglerna om kungörande (37 §) och om instansordningen (39 §), 35 § Ansökningar hos patent- och registreringsverket skallgöras skriftligen. De skall innehålla uppgift om sökandens postadress och omskälen för ansökningen. Till ansökningen skall fogas ett personbevis. Tillansökan om förnamn för den som är född här i landet skall också fogas utdrag urfödelse-och dopboken. Sökanden skall betala ansökningsavgift. Regeringenbestämmer avgiftens storlek. Till skillnad från 30 § laginnehåller dessa bestämmelser inte några föreskrifter om vad ett personbevis (i1963 års lag benämnt prästbevis) skall innehålla. Närmare bestämmelser om dettakan lämpligen utfärdas i administrativ ordning. Liksom när det gäller barns konsekvensförvärv (sespecialmotiveringen till 4 §) erbjuder lagen två vägar för makar när detillsammans vill förvärva ett efternamn som nämns i 10 §.