prop · G503170 · 1981-12-31 00:00:00 — Dessa lotter är nämligen somregel svårare att förfalska än rena nummerlotter. FPC vUl under denna punkt poängtera nödvändigheten av alt lilltillfälliga mässor m.m. räkna Barnens Dagsarrangemang, idroiismässor och Uknande,som ordnas genom tillfällig uppställning av lottkiosker på torg eller andraallmänna platser. FPC delar också utredningens förslag betr. hur ersättningen lillserviceföretagen skall regleras. FPC vill dock betona skillnaden mellan basarfirmoroch serviceföretag. Alt anmälningslotterier även skall få anordnashälsar vi med fillfredsställelse, men förordar att utredningens förslagkompletteras så alt en höjning av högsta insats och vinst kan genomföras i taktmed den aUmänna prisutvecklingen och utan att en ny förordning behöverutfärdas. Enligt förslaget skall de ideella festarrangörerna för enfast kostnad hyra spelulruslningen och driva denna i egen regi, detta kommeromöjligt alt fungera i praktiken, eftersom ett ambulerande tivoliföretag intebara består av lotterier och spel, utan även all annan utrustning som ärerforderlig för att en folkfest skall fungera, såsom Kontorsvagnar, Toalettvagnar,Logevagnar, Elcentraler, Kablar, Dansbanor, Friluftscén, Staket för inhägnad Prop.1981/82:170 262 avfestplatsen, Enlrévagnar, Radiobilbanor, Karuseller av skUda slag, utbildadteknisk personal saml försäkringar av olika slag. Enfolkfest varar i regel över ett veckoslut där föreningsmedlemmarna arbetar medfesten ideelh på sin frifid. Enl. nya förslaget skulle detta Innebära, att allinventering av vamvinster tiU ca. 20 - 30 talet olika spel och lotterier, skallske på kvällslid före festligheterna och att relurinven-teringen skall ske pånatten efter festligheternas slut, kanske mängagånger i dåligt väder och under andra miserabla förhållanden. Detta kommer attfalla på sin orimlighet. Förvarje sådan folkfest köper festarrangören in artister, program, dansmusik etc.till betydande belopp, vidare bekostar de stora summor pä reklamen, platshyror,polisbevakning m.m. redan här ett mycket stort risklagande. Dessutom skullefestarrangören bU tvingad att i förväg beställa lotter och varor för ett visstomsältningsbelopp som då i förväg skulle vara begränsat tiU en viss storlek,vidare kommer kostnader för hyra och frakter på lotleribodar, chokladhjul ochall annan utrustning som är nödvändig och således ytterligare öka arrangörensrisktagande. Brukligtär all under nuvarande förhällande arrangören erhåller i netto av tivolielmellan pä bruttoomsättningen från första kronan lill sista och all tivolielslår för alla kostnader för transporter, upp och nedmontering samt service(dock ej försäljningspersonal). Vivet att de flesta arrangerande föreningarna lever pä sin fest och altnettot fördelas inom klubbarna för att de skall kunna bedriva sinungdomsverksamhet. Dessa har icke råd all riskera sin ekonomi, alt med förstora fasta belopp hyra hela utmstningen till sin fest vilket inkluderartransporter, upp och nedmontering, service, ev. reparationer etc. torde kommaatt röra sig om avsevärda belopp. Faktumär att råder stor oro bland festarrangörerna, att effekten av den nya lotterilagen kommer att undergräva de berörda ideella organisatio nerna ekonomi och därigenom i många fall omöjliggöra den ideeUa verk samheten, del hela kommer att bli tungt, arbetsamt och olönsamt. görerna tappar intresset och lägger helt enkelt ner sina festligheter Sammanfattningsvisvill vi fastslå för att kunna fortsätta festligheter av traditionell art ochsom här ovan omtalats anser vi att denna del av utredningen bör göras om, därsakkunniga inom just detta område och där de som själva är med och arrangerarfesterna får tillföra utredningen de fakfiska synpunkterna och del verkligaförhållandet, som bör ligga till grund för förnyad prövning. bör §2 lotterierna finnas kvar i oförändrad form. Som seriösa företagare har visvårt all förstå utredarnas uppfattning all fasta anläggningar kan i praktikenfortsätta sin verksamhet som tidigare t. o. m. med förbättrade vinslvärden etc.men all ambulerande företag på grund av kontrollsvårigheter icke skulle fåsamma möjlighet att driva sina företag under samma fömtsättningar i ettdemokratiskt samhälle. Vadbeträffar lotterier i samband med tivolin, mässor m. m. (24.17) anser lOGT-NTOall det förslag utredningen framlägger får en negativ effekt för de ideellaorganisationerna. a. därför alt föreningslivet som regel inte harmöjlighet att ställa upp med garantier för de stora fasta belopp som en inhyrningav betingar. Resultatet av fillfälliga lokala utomhusar- 1981/82:170 263 rangemangberor i myckel hög grad på vädret. lOGT-NTO anser därför att man i sådana fall mästeacceptera ett annorlunda synsätt på lotteridelen än vad som gäUer vidtraditionella lotterier. I de avtal som upprättas med livoliförelagen bör denideella föreningen eller föreningsalliansen kunna avtala att kostnaderna iförsta hand täcks av l.ex. av intäkterna pä åk- och serviceinrättningar ochi andra hand av t. ex. på bruttointäkterna av föreningarnas lotleriomsältning.Detta bör betraktas som en ersättning för dels vinster och lotter, dels hyraav kiosker, servicematerial m.m. När del gäller kontrollenav lottförsäljningen bör denna få en något annorlunda form än vad som gällervid övriga lotterier. Bl.a. av de skäl som tidigare anförts, främst vad gällervädrets effekter på arrangemang av del aktuella slaget, kan man inte rimligenbegära att föreningarna ska trycka upp lotter med specialtext. Ett sådantförfarande kan leda till, om vädret är dåligt, att ett betydande antal lotterblir över, eller om den omvända situationen skulle vara för handen, attlotterna inte räcker lill. De här antydda problemenskulle kunna lösas genom att /service-företaget får tillstånd av denlänsstyrelse där företaget har sitt säte att t. ex. trycka upp 1 miljon lottermed eget namn, serier, lollpris och spelnamn, varefter man efteråt till tiUslåndsgivarenredovisar försäljningen genom omsättningsintyg från den lokala arrangören. Viförutsätter att den lokale arrangören handhar skötsel och redovisningen av lolleridelenvid fivolil. Avnågon icke angiven orsak diskriminerar nu utredningen de ambulerandeförelagen. När det gäller dessa företag kan man alltså plötsligt skilja på"ideellt" spel och "kommersieUt". Eller är omfattningen avdessa företags lotterier så myckel större än pä l.ex. privatägda iStockholm som har dagligt öppethållande (mot de ambulerandesgenomsnittliga ). tror att del inte finnstillräckliga möjligheter lill kontroll över ambulerande verksamhet. Det ärsvårt alt förstå vad man menar med detta. Del som skall kontrolleras i dettafall är ju t. ex. lotter, att lottsatserna innehåller rimligt antal vinsteretc. En enkel åtgärd vore ju att alla tivoliföretag i landet måste användalotter av samma utförande och i färdigblandade satser, tillhandahållna ochkontrollerade t. ex. av . Att finna på effektiva kontrollåtgärdertorde inte erbjuda några oöverstigliga svårigheter för i konsten mlinerademyndigheter. Utredningen har ocksåråkat ut för en begreppsförvirring, när man i kapitel 24.17 övergår till attkalla livolin och nöjesfält för serviceförelag, ett fult ord i lotteriulredningensvokabulär. Som ovan antytts är ell nöjes-fäll eller livoU ell förelag uppbyggtsedan långliga lider av fasta beståndsdelar, varav lotterier i form avchokladhjul etc. är en del. Nusäger utredningen: "Enligt vår mening skall även i framliden lotterierför ideella ändamål få anordnas i samband med tivolin, mässor och liknandetillfälliga tillställningar. Dessa lotterier skall således anordnas av ideellaföreningar." Menden ideella föreningen skall ordna alla lotterierna själva. Anskaffningen avlotter och vinster, lottstånd, skyltar och övrig utrustning skall betalas tillfasta belopp. Någon procenluppgörelse skall inle få förekomma. Resultatet avdetta förfarande skulle bli ett ensidigt risklagande från den ideellaföreningens sida, ett risktagande som ingen förening efter en eller ett parregndagar skulle våga ikläda sig. Prop,1981/82:170 264 ----- Om lagen antas kan man räkna med att deambulerande nöjesfälten får så stora svårigheter alt de nödgas upphöramed verksamheten och då omöjliggörs de stora folkfesterna. ,idrottsmässor, marknader m.m. Utom all därigenom den ideella verksamhet deflesta arrangörerna bedriver fär svårigheter all finansieras, misterallmänheten en legitim och oförarglig hävdvunnen nöjesform. Vid genomgång av utredningsmaterialet finner man att enför bäde lotterianordnare och lottköpare attraktiv bit saknas. Denna luckakvarstår även efter en revidering av fria sektorn enligt vårt förslag. Fråganhar berörts något under § 15. Det begrepp som måste införas bygger på §2 enligtgällande lotteriförordning. I samband med offentlig nöjestiUställning ellertillställning för välgörande, kullurelll eller allmännyltigt ändamål eller isamband med s.k. storbingospel bör lotterier få anordnas i enlighet medkommentarerna till §15, dvs. högsta insats 2: och högsta vinstvärde 200:-.Ansökan tillställes som utser kontrollant. Identifikation avlotteriet sker genom tryck på lotterna av tombolans namn samt leverantör medtelefonnummer. Övriga upplysningar beträffande anordnare medregistreringsnummer enligt ovan, kontrollant, lollpris och vinstplan anslås vidförsäljningsstället. Genom ovan angivet tilltryck skapas möjligheter till tombolalottermed annan uppläggning än nummerlotter. Dä dessa kräver stora uppläggningsserierär tilltryck av föreningsnamn m. m, specifika uppgifter omöjligt all genomföra.Övriga godkända lottyper bör ocksä få användas under denna paragraf liksomolika typer av spelhjul. Som § 15är utformad enligt förslaget utestängs en stor del av landets ideeUa föreningarfrån möjligheten att som hitfills skaffa sig ett välbehövligt och väsentligtekonomiskt tillskott till sin verksamhet genom att arrangera en eller ett parmarknader, basarer eller liknande . Vid dessa arrangemang anordnaschokladspel, pil- och bollkastning, tombolor med underhållningsmoment pälotterna samt liknande. Detta utestängande beror på att del här inle rör sigom fasta anläggningar utan om tillfälligt uppsatta försäljningsslånd etc. Detkan inle vara rimligt att försvåra för ideellt arbetande föreningar som välbehöver sina lolteriinkomster och istället underlätta för etablissemang varsbehållning ej går till ideell verksamhet. Detta strider mot principen omlikhet inför lagen. Utredningens förslag i de delar den berör fivoliarrangemangär oantag-bara och kommer i längden all medföra, dels minskade inläkismöjlighelerför de ideella föreningarna, dels omöjliggöra de ambulerande nöjesfältensframlid. För att kunna fortsätta festverksamhet av traditionellart, anser vi att i berörda delar den gällande lotteriförordningen börbibehållas och de s. k. § 2-lotterierna finnas kvar. Alternativet till detta äratt det nya lagförslagets § 15 utvidgas alt omfatta även de ambulerande livoliförelagen.Vi anser inle alt det skall göras någon skillnad mellan fasta anläggningar ochambulerande företag. Ansträngningarna måsle i stället inriktas på att lösakontrollfrågorna. Delta är lika möjligt när del gäller de ambulerande nöjesfältensom de fasta anläggningarna. Det råder bland oss stor oro för all effekten av den nyalotterilagen kommer att undergräva de berörda ideella organisationernas ekonomioch därigenom i många fall omöjliggöra den ideella verksamheten. Prop, 1981/82:170 265 Utredningensförslag i de delar den berör tivoliarrangemang är oantag-bara och kommer ilängden alt medföra dels minskade inläktsmöjligheter för de ideella föreningarna,dels omöjliggöra de ambulerande nöjesfältens framlid. För att kunna fortsättafestverksamhet av traditionell art, anser vi att i berörda delar den gällande lotieriförordningenbör bibehållas och de s.k. § 2-lotterierna finnas kvar. Alternativet till dettaär att del nya lagförslagets §15 utvidgas att omfatta även de ambulerande livoliförelagen.Vi anser inle all del skall göras någon skillnad mellan fasta anläggningar ochambulerande företag. Ansträngningarna måste i stället inriktas på att lösa kontrollfrågorna.Detta är lika möjligt när del gäller de ambulerande nöjesfälten som de fastaanläggningarna. HAOifrågasätter om del är nödvändigt att i särskild förordning (i förslaget omlotteri och spel l.ex. §21) låsa ifrågavarande insatsbelopp lill ochhögsta vinslbelopp till (tidigare en krona resp. ). Detborde kunna ankomma pä att fastställa dessa belopp. Vi harvidare intet att erinra om nuvarande lagstiftning bibehålles. Nägrakontrollproblem har i detta hänseende icke registrerats inom folkparkernaeller nöjesfälten , och Fumvik. För skjutbanor, choklad- ochlyckohjul, pilkastning etc. borde det liksom hitfills räcka med enanmälningsskyldighet hos polismyndighet och icke särskilt tillstånd hosrespektive länsstyrelse. 11 Massmedie- och reklamlotterier Förslagetatt totalförbjuda reklamlotterier förefaller stå i nära överensstämmelse medde principiella utgångspunkter som ligger till grund för lagförslaget och denrestriktiva tillståndspraxis som hUlills utvecklats men förtjänar attytterligare övervägas. Del kan ifrågasättas om inle den reglering av dessa säljaklivilelersom redan finns pä det marknadsrättsliga området erbjuder tillräckligt skyddför dem som deltager i sädana lotterier. Någotbärande skäl för all tidningsföretag skall få anordna lotterier i marknadsföringssyflesynes inle heller finnas. påpekar har massmedielollerierna, ulan hinder av nuvarandelagstiftning, utvecklats lill lotterier i rent säljfrämjande syfte, något som inlehar varit lagstiftarens mening. Den nu föreslagna lagen, som innebär alt lottningsförfarandetblir fillåtet endast för alt utse vinnare i tävlingar, kommer att medföra altsådana lotterier inte längre möjliggörs. Verket stöder den föreslagnaändringen, då det inle finns anledning att undanta massmedia från den allmännaprincipen om förbud mot lotterier i säljfrämjande syfte. Trotsatt inga tillstånd för reklamloiterier beviljas, har verket kunnatkonstalera alt sådana anordnas i betydande utsträckning. - - -En förbättradkontroll på området är mot den bakgrunden önskvärd. Prop,1981/82:170 266 Också när del gäller s. k. reklamlotterier blir frågan ominnebörden av begreppet "förvärvssyfte" aktuellt. I det hehövervägande antalet fall torde det vara lätt att bedöma denna fråga men detfinns gränsfall där svårigheter kan uppkomma. Utredningen har berört frågan isamband med sin redovisning av praxis (se sid. 277, nederst). Här anförsföljande: "Inle sällan förekommer arrangemang, som innefattar en kombinafionav slump-och prestationsmoment. Den rådande uppfattningen i dessa fall är attom preslationsmomentel föregår slumpmomenlet dvs. den slutliga vinnaren utsesgenom dragning o. d. är arrangemanget totalt sett ell lotteri, medan det helabetraktas som pristävling om slumpmomenlet föregår prestations-momentet. Detta gmndarsig på ett beslut av . Man gjorde dåden bedömningen all en kombination, där man begränsade antalet deltagare genomett slumpmässigt förfarande och därefter lät vinnare fortsätta i en ren prestafionstävling,inle var alt betrakta som lotteri." Enligt vadlolterinämnden har erfarit har del blivU allt vanligare att i reklamsammanhang med hänvisning till det av utredningen åberopade beslutet - ge sken av attpristävling anordnas trols alt det rätteligen är ett lotteri. Nämnden anseremellertid all beslutet inte har den prejudicerande betydelse som påstås. DettagäUde uttagning av deltagare i den av anordnade 10000-kronors-frägani televisionen. Del måsle starkt ifrågasättas om ell ärende av så speciell art kanläggas till grund för praxis. Nämnden finner del därför angelägel attspörsmålet klarläggs i samband med den fortsatta behandlingen av utredningensförslag. Beträffande de s. k. massmedielotlerierna i tidningar,radio och TV avvisar utredningen en höjning av den nuvarande gränsen för högstavinstvärde, . Denna värdegräns infördes . , ,gällde . Höjningen motiverades av den inträffade penningvärdeförsämringensedan år 1939. vill för sin del ifrågasätta om inle en höjningtill , som föreslogs , vore berättigad. Utredningens skälatt inte medge någon höjning nämligen att syftet med massmedielotterier iförsta hand är all roa och underhålla deltagarna finner länsstyrelsendiskutabelt. avstår emellertid från något yrkande denna fråga.Länsstyrelsen är däremot ense med utredningen om att reklamloiterier i säljfrämjandesyfte i näringsverksamhet inte bör tillåtas. Länsstyrelserna i och och anför i huvudsak detsamma som i . Utredningen behandlar särskilt massmedie- ochreklamlotterier. Utredningens förslag vad gäller de förra stämmer enligt NDMsmening väl överens med vad som egentligen är gällande rätt. Däremot menar NDMall man bör överväga alt höja beloppsgränsen. reklamloiterier anses i praktiken vara förbjudnaenligt gällande rätt. Det rättsliga underlaget för denna uppfattning är emellerfidbräckligt. Någon genomtänkt motivering finns inte för de beslut, som ansettsvara vägledande; för övrigt ligger dessa långt tillbaka. Företagen har i sinmarknadsföring varit hänvisade lill tävlingsformen ("reklampristävling- Prop, 1981/82:170 267 ar").Utredningen föreslär ingen ändring när det gäller reklamloiterier ochreklampristävlingar. NDM anser för sin del att en mer nyanserad inställning lillreklamloiterier är motiverad. Del kan nämligen inle rimligen göras gällande attreklamloiterier - eventuellt med en låg högsta vinslgräns, l.ex. i dagenspenningvärde - skulle kunna få sociala skadeverkningar eller störa denegentliga lotlerimarknaden. NDM anser att det finns goda skäl alt aUvarligtöverväga att tillåta reklamloiterier av samma karaktär som lidningslollerierna,dvs. lotterier med låga vinster och i praktiken ulan krav på insats. Ilikhet med utredningen anser TU att korsordslävlingar och liknande, som berederen stor grupp människor tidsfördriv och underhållning, även i fortsättningenskall få anordnas i tidningarna. TU finner del emellertid ocksä rimligt atttävlingar av underhållande karaktär, som inle kräver nägon störte akfivarbetsinsats, skall få anordnas i tidningarna. Enligt TU:s mening bör det äveni fortsättningen vara tillåtet att ordna sådana tävlingar, även om dessa skullefå en säljfrämjande effekt. Från samhällets synpunkt bör det vara av värde omman på detta sätt skulle kunna vidmakthålla och även utvidga läsintresset inleminst hos yngre människor. Oavsetthur frågan om tidningslotlerier regleras är det tillätet att ordnapristävlingar utan lotleriinslag. Ett eventuellt förbud mot att avsluta pristävlingarmed ett lotleriförfarande skuUe alltså inte hindra tidningarna att genomförasådana pristävlingar men göra del svårare för dem alt pä ett praktiskt sätt lafram en eller flera pristagare bland dem som i slutomgången löst ifrågavarandelävlingsuppgifter. Om prislagarna inle fick fram skulle tidningarnatvingas ersätta detta förfarande med en ny tävlings-omgång. Ensådan är självfallet möjlig att genomföra men för att göra den så rättvis sommöjligt skulle det kanske inte sällan bli nödvändigt att samla prislagarna iförsta lävlingsomgången till en avslutande rond i en och samma lokal. Deltaskulle förmodligen stöta på praktiska svårigheter för många av de ifrågavarandepristagarna. Därför är det alltid lättare att begränsa antalet pristagare i entävling genom ett lotteriförfarande. Inle minst av detta skäl vill TU förordaatt dagstidningar får fortsätta all använda ett lotleriförfarande i samband medpristävlingar. Medhänsyn till alt den nuvarande gränsen för värdet av högsta vinst itidningslotterier varit oförändrad anser TU alt värdet bör höjastill den nivå, som motsvarar penningvärdet sistnämnda är. TUvill avslutningsvis understryka att vid ett genomförande av tidnings-lotterierbör självfallet reglerna i marknadsföringslagen noggrant iakttas. Enligtvår uppfattning, som bl. a. baseras på positiva konsumenlreak-tioner, harlotterier som en integrerad del av produkten och dess marknadsföring ett klartunderhåUningsvärde. Vi hävdar att lotterier iveckotidningar även i framliden bör få användas på samma sätt som för närvarande.Det föreligger heller inte någon risk för att marknaden översvämmas av dylikalotterier, vilket utredningen själv konstaterar. Vi hävdar vidare att underhållningsvärdelstår i proportion till vinstens storlek. Med hänsyn lill infiationen som gått sedan den nuvarande vinslsumman fastställdes, anser vi attvinslvärdet skall höjas tiU minimum 500 kron.or. (i 1955 årspenningvärde motsvarar i är ). Prop, 1981/82:170 268 kan rundradioföretag i samband med radio- och TV-sändningaranordna s.k. tidningslotterier utan anmälan eller tillstånd under fömtsättningbl. a. alt värdet av högsta vinst inte överstiger . RR har funnit systemet bra ur programmässig synpunkt.Lyssnarna har visat sig uppskatta möjligheterna att kunna delta i olikatävlingar även sädana med lotleriinslag. RR tillstyrker därför utredningensförslag att denna möjlighel även i fortsättningen skall finnas kvar. En typ av vinster, som är naturlig för ettrundradioföretag, är apparater och tillbehör för mottagande av sändningar t.ex. transistormottagare. Sådana apparater har emellertid numera stigit i prisså att det knappast är möjligt alt anskaffa dem inom ramen för 200-kronorsgränsen- i varje fall icke om någorlunda godtagbar kvalitet eftersträvas. Även när del gäller priser i form av grammofonskivor hardet visat sig svårt att hålla sig inom 200-kronorsgränsen, t. ex. om högstapris är 5 LP-skivor, vilket länge varit ett vanligt pris i olikamusiktävlingar. RR anser därför att gränsen bör justeras med hänsyn tillpenningvärdets försämring. En lämplig gräns vore . anför i huvudsak detsamma somSveriges . Utredningen föreslår nu alt inga former av reklamloiterieri framtiden skall få förekomma och all följaktligen inte heller någon avbankgrupperna fär anordna lotterier. tillstyrker detta förslag. Vissa typer av stimulanslotterier som ej kräver nägonekonomisk insats av dellagarna kan emellertid ha en för den enskilde ochsamhället värdefull uppgift. Exempel pä sådana lotterier är enklare tävlingareller ullottningar som stimulerar till enskilt sparande. har avregeringen erhållit tillstånd till ett stimulanslolteri för ökat sparande isamband med den anordnade Sparbanksveckan. Delta lotteri harotvivelaktigt haft stor betydelse för att stimulera sparande icke minst blandbarn och ungdom. Sparbankerna som bedriver sin verksamhet utan enskiltvinstintresse och med stort kommunalt inflytande är att betrakta somallmännyttiga institut. Vi förutsätter att den nya lotterilagstiftningenutformas så alt regeringen även fortsättningsvis äger rätt att ge tillståndtill den typ av stimulansåtgärder som sparbankerna bedrivit. Några tillstånd har inte lämnats lill reklamloiterier däröverskottet var avsett att gå lill kommersiell verksamhet. Utredningens förslaginnebär alt alla former av reklamloiterier blir förbjudna . Detinnebär att även den typ av premieringslotterier som förekommer, l.ex. mellangrossist, importör, fabrikant å ena sidan och återförsäljarledet å andrasidan, förbjuds. Denna del av förslaget bygger på att den del av marknaden som inleskall förbehållas staten, i huvudsak ska förbehållas ideella organisationersom är i behov av inkomster för sin ideella verksamhet. Prop, 1981/82:170 269 bör närmare övervägas, eftersom effekten av en ändring inleulan vidare låter sig överbhckas. Mänga samarrangemang av typen ,idrottsföreningar och nöjesarrangörer, kan få icke fömtsedda slömingar i sinaverksamheter. Det är t. ex. inle ovanligt att lokala köpmannaföreningar isamarbete med lokala idrottsföreningar av typ "Korpen", samarrangerarlotterier av olika slag. Ur den lokala köpmannaföreningens synvinkel kan detses som ett reklamlotleri, men behöver inte vara det ur den lokalaidrottsföreningens synvinkel, eftersom överskottet går till ideellt ändamåloch att det leder till ökad uppmärksamhet kring idrottsföreningens verksamhet. När del gäller reklamprislävlingar går utredningen på denväl utvecklade praxis som finns på området, dvs. att reklampristävlingar därprestations-momentet kommer som ett sista led, kommer att tillåtas.