prop · G50312 · 1981-12-31 00:00:00 — I lagförslagel slås vidare fast en skyldighel för församlingenalt i fredstid vidla förberedelseåtgärder för alt församlingen under krig ellervid krigsfara etc. skall kunna fullgöra de uppgifter som har ålagts den. Enligt kommitténs förslag skall en beredskapsnåmnd handhade kyrkliga beredskapsfrågorna. I en församling eller kyrklig samfällighet somsammanfaller med kommunen ulgör kyrkorådet beredskapsnämnd. När församlingeller kyrklig samfällighet inle sammanfaller med kommunen skall samlliga deförsamlingar som ingår i kommunen bilda en sårskild kyrklig samfällighet förkyrklig beredskap. i samfälligheten ulgör i sådana fallberedskapsnämnd. Ansvaret för atl församlingarna vidtar förberedelseåtgärder ide här fallen åvilar alltså den särskill bildade samfälligheten. För alt enuppdelning av beredskapsfrågorna i de som år av ekonomisk nalur och de Prop.1981/82:12 49 som är av annan nalur skall kunna undvikas föreslårkommittén att den särskill bildade samfälligheten skall utan särskilt besluthandha samtliga beredskapsfrågor. uppgift enligl förslaget är atl planeraverksamhelen under krig och vid krigsfara etc. Nämnden åläggs därvid all verkaför alt samråd sker med övriga trossamfund i kommunen. Om anseralt del behövs med hänsyn till beredskapsuppgifternas omfattning ellerbetydelse, skall förordna att förberedelserna skall redovisas ien särskild plan. Denna upprättas av beredskapsnämnden och anlas av församlingeller samfällighet som sammanfaller med kommunen eller av den särskill bildade samfälligheten.Den skall därefter underställas länsslyrelsen för godkännande. Föregodkännandet skall länsslyrelsen samråda med . Enligl en sårskild beslämmelse i lagförslaget är ocksä defria trossamfunden skyldiga att redan i fredstid vidta förberedelser för verksamhelenunder krig eller vid krigsfara etc. Tvä representanter för sådana samfundföreslås få närvara vid beredskapsnämndens behandling av vissa frågor och deltai överläggningarna men inte i besluten. Enligt förslagel skall följa tillämpningenav lagen om kyrklig beredskap. Länsslyrelsen skall tillse atl såvälförberedelsearbetet som själva verksamheten bedrivs på etl ändamålsenligl sätt samlsamordnas med annan beredskapsplanläggning och försvarsverksamhet.Länsstyrelsen får vidare under vissa förutsättningar meddela en församlingeller samfällighet föreskrifter beträffande verksamheiens bedrivande och inrikining. Enligl 16 § lagen om beredskap kan en kommun, somhar upprättat en särskild beredskapsplan, erhålla statsbidrag för planläggningskostnadenmed eller den större del av kostnaden som regeringen medger.Kommittén föreslår en motsvarande ersättningsbestämmelse för den kyrkligaberedskapen. En församling eller samfällighet, som har upprättat en särskildberedskapsplan, skall alltså vara berättigad till bidrag med åtminstone 90procent av planläggningskostnaden. För att säkerställa all resurserna i kristider samordnasinom alla församlingar i en kommun föreslår kommittén att regeringen fårföreskriva atl en samfällighet som omfatlar hela kommunens område skall från enförsamling eller en annan samfällighet överta en eller flera uppgifter som är särskillviktiga för den kyrkliga beredskapen. Som exempel på sådana uppgifter nämns bl.a. förvaltning av kyrkogård och tillgodoseende av personalbehovet. Kommittén föreslår också vissa ändringar i lagen omförsamlingsstyrelse. Som har nämnts har kyrkoberedskapskommillénspromemoria remissbehandlats. En utförlig sammanställning av avgivnaremissyttranden redovisas i avsnilt 5. Kommitténs förslag har fått etlförhållandevis positivt mottagande. Kritik mot väsentliga delar av förslagethar emellertid också 4 1981/82. Prop.1981/82:12 50 Flera remissinstanser betonar vikten av altfrågan om den kyrkliga beredskapen får en lösning. De flesta remissinstanserna Ullstyrkereller lämnar utan erinran förslaget att den kyrkliga beredskapsplanläggningenskall regleras i en särskild lag. De kritiska remissinstanserna redovisar allvarligainvändningar mot förslagel om särskilt bildade samfälligheter för kyrkligaberedskapsfrågor. Några av dessa remissinstanser hänvisar till den s. k. lotalförsvarsprincipenoch betonar att kyrkliga beredskapsfrågor i möjligaste män bör knytas till deni fred befintliga kyrkliga organisaUonen. Det har med hänsyn till remisskriUkenansetts nödvändigt att inom kommundepartementet överarbeta det framlagdaförslaget lag om kyrklig beredskap. Överarbetningen har gjorts i samverkanmed kyrkoberedskapskommiltén. Resultatet av överarbetningen redovisas i dennapromemoria. Kyrkoberedskapskommiltén har utöver förslaget lag omkyrklig beredskap även avgett en skrivelse till regeringen om organisationen avprästerlig arbetskraft inom under beredskap och krig. Kommitténhar anhållit att regeringen fastställer en norm för den församlingsprästerligaorganisaUonen under beredskaps- eller krigstillstånd och föreslår att dennanorm formuleras som ett procenttal - mellan 50 och 75 -beräknat på del antalpräster som enligt nu gällande riktlinjer skulle fä finnas i pastoratet; dockskall alltid minst en präst finnas i varje pastorat. Kommitténs skrivelse har remissbehandlals.Frågan om hur många präster kan disponera under beredskap ochkrig, sedan försvarets behov av präster har tillgodosetts, övervägs i särskildordning. En ytterligare fråga som ingår i kommitténs pågåendearbete är spörsmålet om omhändertagande av döda civilpersoner i krig. Dettaspörsmål hänger samman med hur begravningsväsendet skall vara organiserat underkrigsför-hållanden. Det bör i sammanhanget erinras om att planeringsansvaretför hur begravningsverksamheten och kyrkobokföringen skall ombesörjas i krigkan komma att förändras med hänsyn fill pågående utredningsarbete. En särskildutredare (1979:04) har tillkallats för att göra en kompletterande undersökningav begravningsverksamheten, Elt ändrat ansvar för och en ändrad organisation avbegravningsverksamheten kan bli följden av detta utredningsarbete. För attutreda folkbokföringens framlida organisation har en kommitlé (B 1979:12) Ullkallats.Enligt direkUven (Dir 1979:96) bör kyrkobokföringen inte längre ankomma påpastorsämbetena inom . Efter remiss har yttranden över kyrkoberedskapskommillénspromemoria avgetts av överbefälhavaren (), , beredskapsnämn- Prop.1981/82:12 51 den för psykologiskt försvar, ,kammarkollegiet, , , ochstatens historiska museer, , överstyrelsen förekonomiskt försvar, statens planverk, ,länsstyrelserna i , , och Norrbollens län,civilbefälhavaren i södra civilområdet, ärkebiskopen, domkapitlen i ,, och , . , , frikyrkoräd, och delegationen för vissa trossamfund. De friakristna samfundens råd (de fyra sistnämnda instanserna har förenat sig i etlgemensamt yttrande), de kyrkliga samfälligheterna i , ochMalmö, kyrkliga samfällighet, , församlingoch Föreningen . har till sitt remissvar fogat yttranden frånlandsarkiven i och Vadslena samt stadsarkivet i . Domkapitleti har till sitt svar fogat yttranden av tvä kontraktsprostar i stiftet. 5.2 Remissutfallet i stort Remissinstanserna ar förhållandevis posiUva tillkommitténs förslag men kritik mot förslaget saknas inte. Flera remissinstanserbetonar vikten av att frågan om den kyrkliga beredskapen fär en lösning. Deflesta remissinstanserna tillstyrker eller lämnar utan erinran förslaget attden kyrkliga beredskapsplanläggningen skall regleras i en särskild lag. Till de ihuvudsak positivt inställda remissinstanserna hör ÖB, civilförsvarsslyrelsen,, kammarkollegiet, , ,, , planverket, länsstyrelserna i ,och , ärkebiskopen, i , , frikyrkoräd m. fl., dekyrkliga samfälligheterna i , och , Stockholmskyrkliga samfällighet, och församlingar samt FöreningenSveriges kyrkogårdschefer. Avremissinstanserna intar tio instanser i allt väsentligt en negaUv hållning.Dessa inslanser är i princip kritiska mot förslaget om särskilt bildade samfälligheterför kyrkliga beredskapsfrågor. Några negaUva remissinstanser hänvisar till dens. k. totalförsvarsprincipen och understryker att kyrkliga beredskapsfrågor imöjligaste mån bör knytas den i fred befintliga kyrkliga organisationen. Dei huvudsak negaUva remissinstanserna är , överstyrelsen för ekonomiskt försvar, , i , civilbefälhavaren i södracivilområdet, domkapitlen i , och , ochLandstingsförbundet. Prop.1981/82:12 52 ÖB biträder kommitténs uppfattning att ur angelägel att kyrklig verksamhet i beredskap och krig planeras redan i fredstid,atl detta i första hand bör vara en församlingsangelägenhet och alt skyldighelenalt genomföra en sådan planering bör lagfästas. ÖB tillslyrker attberedskapsplaneringen organiseras i enheter som stämmer överens med denkommunala indelningen. Kammarkollegiet tillstyrker alt den för den kyrkligaberedskapen nödvändiga lagstiftningen i huvudsak ulformas enligt de principersom kommittén har . Kollegiet pekar på att kommittén har haft att ulgåfrån förutsättningar som kan te sig svårförenliga, nämligen dels atl denkyrkliga beredskapsplaneringen liksom själva verksamheten i möjligaste män börbedrivas av redan befintliga organ, dels all planeringen pä lokal nivå bör omfattasamma område som den borgerliga kommunen. Kollegiet kan inte finna annal än attkommittén genom förslaget att församlingsstyrelselagens möjligheter till samfållighetsbildningskall utnyttjas funnit en lyckad lösning på problemet. Genom denna melod kanden församlingskommunala självstyrelsen fungera även vid behandlingen avkyrkliga beredskapsfrågor. framhåller att verkel har elt särskilt ansvar ifråga om anläggande och väsentlig ändring av begravningsplatser och krematorier.Från denna ulgångspunkt har verket ingenting att invända mol den föreslagnalagstiftningen. Tvärtom ser verket en klar fördel i atl beredskapsfrågornaanförtros organ vars geografiska områden molsvarar de borgerliga kommunerna.Detta bör enligt verket kunna underlätta en samordning mellan kommunernasfysiska planering och den beredskapsplanlåggning som skall ske enligtförslaget. En sådan samordning är nödvändig, eftersom en reservation av markför anläggande av begravningsplats i krigstid kan påverka markens användningredan i fredslid. i län instämmer i kommitténs förslagatt den kyrkliga beredskapen lokalt bör omfatta samma territoriella område somden borgerliga kommunen. Den nödvändiga samordningen när en församlings eller samfällighetsgränser inte sammanfaller med kommunens kan lösas enligt kommitténs förslag ompartiella samfälligheter för beredskapsfrågor. Länsslyrelsen erinrar om attkommittén konstaterar all de kyrkliga beredskapsfrågorna i betydandeutsträckning är av samma natur som motsvarande borgerligt kommunala frågor.Länsstyrelsen i noterar med tillfredsställelse kommitténssträvan att försöka anpassa den territoriella indelningen för beredskapsfrågortill samma områden som omfattas av de borgerliga kommunerna. I de fall dettagår att genomföra, kommer givetvis samverkan med övriga delar av totalförsvaretatt underlättas, framhåller länssslyrelsen. i uttalar att en lagstiftning påområdet behövs. I mänga fall är enligt kunskaperna omberedskapsfrågor mycket Prop.1981/82:12 53 bristfälliga och ofta saknas en beredskapsplanering hell.En särskild fortbildningskurs i beredskapsfrågor skulle enligl säkerligenvara lill slor nytta. För del fall alt en särskild kyrkligberedskapsorganisation tillskapas, har ingen erinran mot all denskall bygga pä kommunens område. Delta synes enligt ändamålsenligt,i varje fall såvitt gäller förhållandena i . Flera remissinstanser framför kritiska synpunkter. Beredskapsnämndenför psykologiskt försvar underslryker betydelsen av atl verksamhelen inomsvenska kyrkan och de fria samfunden kan fortsätta i en krigssituation. Denandliga gemenskap som dessa organisationer kan ge men också deras utåtriktadeverksamhet kan i en lid, då människor är utsatta för hård press, få eltsärskilt värde, anför nämnden. Frågan om beredskapsplanläggning för densvenska kyrkan bör kunna lösas pä etl enklare sätt än del som kommitténföreslår. Verksamheten bör enligl nämnden så långl det är möjligt bygga päfrivillighetens grund. För kan det vara nödvändigtmed viss tvingande lagstiftning. Ett centralt organ (eventuellt något redan nubefintligt) bör leda verksamheten och ange de huvudsakliga riktlinjerna fördenna. Till delta organ bör knytas en nämnd med ledamöter, som genom sinställning (inom , de fria samfunden och totalförsvaret) kan ansessärskilt lämpade alt handlägga ärenden rörande den planläggning, som det här ärfråga om. Överstyrelsen för ekonomiskt försvar delar kommitténsuppfattning alt de kyrkliga beredskapsfrågorna sä långt möjligt bör knytas tillredan befintliga organ. Beredskapsfrågorna ingår som normala arbetsuppgifterför kyrkoråden, framhåller överstyrelsen. Riksnåmndenför beredskap anser det angelägel att och de friasamfundens möjligheter all verka under beredskap och krig säkerställs ochregleras genom lag. betonar att den s. k. lotalförsvarsprincipen,som innebär atl den som har ansvar för en verksamhel i fred bör ha sammaansvar i krig, bör vara styrande vid all totalförsvarsplanläggning. Dennaprincip bör enligl riksnämnden gälla även för kyrkans beredskapsplanläggning.Riksnämnden framhåller atl den i likhet med kommittén har den principiellauppfattningen att den kyrkliga beredskapsorganisalionen sä långl som möjligtbör knytas lill de i fred befintliga organen. menar därför atl mani all beredskapsplanläggning i första hand skall försöka behålla fredsorganisalionen.De samverkansmöjligheter som växer fram i fredsorganisalionen bör enliglriksnämnden las till vara i krigsorganisationen. uttalar attförutsättningarna för alt finna en sådan enklare lösning bör vara goda. Imotsats till kommunerna, framhåller riksnämnden, får församlingarna nämligen inlenågra nya uppgifter när beredskapstillständ inträder. Olika verksamheter kan fåannan tyngd vid beredskapslillslånd ån i fred, fortsätter riksnämnden. Det kanpåverka behovel av resurser, t. ex. lokaler, personal och maskiner.Begravningsväsendet är ell exempel härpå. 1981/82:12 54 borde dock enligt riksnämnden kunna lösas i samband medden beredskapsplanläggning som skall ske i fred, t. ex. genom överenskommelseom samverkan mellan en församling och en kommun. anser attkommittén inte har visat all delta är omöjligl eller olämpligt. En ändring avsamverkansmönstret som förutsätter att nya partiella samfälligheter lillskapasbör enligt riksnämnden tillgripas endast som en sista utväg. menaralt varje församling och samfällighet som finns i fred bör göra sinberedskapsplanläggning med utgångspunkt i fredsorganisationen. Hänsyn fårenligt riksnämnden tas till ökad eller minskad arbetsbelastning jämfört medfredsorganisationen. i anför att förslaget om denkyrkliga beredskapen är elt bra exempel på hur svårt det är att finnaorganisatoriska lösningar i fräga om samarbele i siörre sammanhang än pasloratsvis.Länsstyrelsen betonar atl det är angeläget att frågan om den kyrkligaberedskapen får en lösning. Det är enligl måhända nödvändigt attdetta sker lagstiftningsvägen, eftersom det kan vara svårt alt åstadkomma enrikstäckande lösning helt pä frivillighetens väg. ifrågasätteremellertid om inte ett ytterligare försök bör göras att åstadkomma en sådanlösning. Enligt mening blir den föreslagna ordningen tungroddoch komplicerad. kan därför inte tillstyrka förslaget om bildandeav särskilda samfälligheter. Civilbefälhavaren i södra civilområdet tillstyrker medhänsyn till den ställning som har atl kyrkan i lag gesskyldighet att genomföra viss beredskapsplanläggning. i har inte något alt erinra mot attförsamlingarnas skyldighet att anordna sina beredskapsfrågor föreskrivs i ensärskild lag till vilken kan knytas de anvisningar och bestämmelser i olikasakfrågor som förutsätts bli ulfärdade för att en kyrklig beredskapsplaneringskall kunna komma till stånd. anser att kommitténs förslag att denkyrkliga beredskapsorganisationen på lokal nivå skall omfatta sammaterritoriella område som den borgerliga kommunen är att bruka större våld påden kyrkliga organisationen än nöden kräver. i finner det angeläget att planeringsansvar pä olika nivåer för beredskapsfrågorna klarläggs iförfattning. bör enligl så nära som möjliglanknyta lill fredsorganisalionen och till de relationer mellan myndigheternasom härvid råder. redovisar den principiellauppfattningen att den kyrkliga beredskapsorganisationen, så långt det ärmöjligt, bör knytas i fred befintliga organ. Det är enligt förbundet enståndpunkt som helt stämmer överens med den allmänt vedertagna s. k.totalförsvarsprincipen. Kommitténs förslag innebär för många församlingardäremot atl deras krigsorganisation i hög grad avviker frånfredsorganisationen, framhåller förbundet. I organisatoriskt hänseende innebärförslaget att man för de 1981/82:12 55 kyrkliga beredskapsfrågorna i etl stort anlal fall nödgastillskapa nya partiella samfälligheter. Detta avlastar visserligen de i fredsorganisalionenverksamma församlingarna och samfälligheterna vissa uppgifter men inte alla.Församlingarna och samfälligheterna måsle därför fortsätta att verka också ikrig. Det kräver planläggning, även om den kan bli ganska enkel. Förbundet principiella uppfattningen att man i all beredskapsplanläggning i förstahand bör söka behålla fredsorganisationen med de samverkansmöjligheter som därhar utbildats efter hand. Landstingsförbundel anför att grundläggande förförsvarsplaneringen bör vara principen alt ansvar i fred för en viss verksamhetföljs av ansvar att förbereda, genomföra och leda samma verksamhel i krig, omden då skall fortgå. Särskilda resurser bör inte skapas för behov som kantillgodoses genom fredssamhället. bör enligt förbundet planläggaför själavården och övriga kyrkliga beredskapsfrågor i krigssamhället utgåendefrån sin fredsorganisation. Den samverkan som härvid kommer stånd i fredmellan den kyrkliga och den borgerliga kommunen kommer även att underlättasamverkan i krig. erinrar om attmöjligheter finns att öva den kyrkliga krigsorganisationen i samband med deledningsövningar på lokal nivå som genomförs i varje kommun vart tredje årunder ledning av försvarsområdesregementet och . Syftet medövningarna är främst att öva samordning och samverkan. vikten av att personalfrågorna inom ochde fria samfunden löses . Det är enligt riksnämnden av stor vikt attpräster och pastorer krigsplaceras pä sina tjänster i helt annan utsträckningän vad som f. n. är fallet. i efterlyser föreskrifter som germöjlighet att frän ett domkapitel till ett annat lämna över ansvaret för en delav ett stift, när det under krig eller vid krigsfara befinns ändamålsenligleller renlav nödvändigt. Erfarenheterna frän beredskapsövningar visar enligldomkapitlet att det bör finnas föreskrifter om ansvarsdelegering mellan sUften. 5.4 Särskilda partiella samfälligheter förberedskapsfrågor Flertalet remissinstanser tillstyrker förslaget omsärskilda samfälligheter för beredskapsfrågor eller lämnar förslagel utanerinran. ÖB, kammarkollegiet, planverket, lånsstyrelserna i ochNorrbottens län, i , församlings- och pastoratsförbundoch kyrkliga samfälligheten i Ullstyrker uttryckligen förslaget. De posiUvaremissinstanserna betonar, som framgår av avsnitt 5.3, värdet av att det organsom svarar för beredskapsfrågorna omfatlar samma område som kommunen. En sådanny kyrkokommunal enhet anknyter enligt församlings- ochpastoralsförbund på ett tillfredsställande sätl till den befintligaorganisationen. Enligt kyrkliga samfälligheten i Prop.1981/82:12 56 förefaller förslagel om särskilda samfälligheter att vara ellnaturligt sätt atl uppnå samordning. Av framställningen i avsnilt 5.2 framgår att ell tiotalremissinstanser har en kritisk inställning lill förslagel om särskilda samfälligheterför beredskapsfrågor. Allmänna synpunkter från de kritiska remissinstansernahar redovisats i avsnitt 5.3, för psykologiskt försvar behöveren så vidlyftig organisation som den kommittén föreslår inte byggas upp för attlösa de uppgifter som beredskapsplanläggningen innebär. För samverkan med denborgerliga kommunen kan enligt överstyrelsen för ekonomiskt försvar ordinariekyrkoråd fungera inom församlingar och kyrkliga samfälligheter vilkas områdenstämmer överens med kommunindelningen. I övriga fall synes enligtöverstyrelsens mening möjligheter föreligga all församlingar (samfälligheter)med bibehållande av sina kyrkoråd utser gemensaml kyrkoråd för exempelvisangelägenheter som rör försvarsberedskapen. Uppgifterna för ett sådant kyrkorådbör enligt överstyrelsen förslagsvis vara begränsade till sambandsuppgiftergentemot kommunen. För verkställigheten av beredskapsåtgärderna svarar"ordinarie" kyrkoråd. Några särskilda beredskapsnämnder synes enligtöverstyrelsen inle behövas. i anser det viktigt allanknyta organisationen till redan befintliga förhållanden särskilt som denkyrkliga beredskapen görs till en församlingskommunal angelägenhet. Dennaturliga utgångspunkten är enligt länsslyrelsen att göra den kyrkligaberedskapen till en uppgifl för församling eller pastoral eller andra redanbeslående samfälligheter med uppgifter av ekonomisk natur. Det är särskiltangeläget att beredskapsuppgiften knyts lill någol organ som normalt redanfinns i den kyrkokommunala organisationen. avfärdar en lösningförsamlingsvis med hänsyn till del stora antalet församlingar i riket.Länsstyrelsen konstaterar att antalet pastorat utgör 1 143 och framhåller atlockså det är etl stort anlal enheter ur samordningssynpunkl. Kommittén haremellertid inte redovisat några skäl till varför man avvisat även möjlighetenall göra den kyrkliga beredskapen till en pasloratsuppgift i likhet medkyrkobokföringen. anser all kommiilén hade bort närmare övervägaom inte beredskapsfrågorna kan knytas lill pastoraten. En lanke bakomkommitténs förslag är alt beredskapsfrågorna skall lösas gemensamt för områdensom molsvarar en kommun, fortsätter länsslyrelsen. Detta är enligl länsslyrelsenfrän många synpunkter en lämplig utgångspunkt. För vissa kommuner i riketskulle emellertid antalet församlingar i samfälligheterna bli mycket högt. Del lordevara svårl atl - med bibehållande av de enskilda församlingarnas respekt förden kommunala demokratin - skapa fungerande samfälligheter av sådan storlek,framhåller . Länsslyrelsen pekar vidare på all del i förslagel inte harangetts hur många ledamöter beredskapsnämnden skall ha. Det har inte heller angettshur de enskilda församlingarna skall represenieras i den särskilda samfällighetens Prop.1981/82:12 57 beslutande organ eller hur ledamöterna skall utses.Avsikten torde enligt emellertid vara att församlingsstyrelselagensregler om samfälligheter skall lillämpas fulll ul. ifrågasätterom inte undantag bör göras från bestämmelserna i församlingsslyrelselagen. Omdetta avvisas, kan de antydda problemen åberopas som slarka skäl mol denföreslagna konstruktionen. Enligl länsslyrelsen har kommittén inle hellerberört finansieringsfrågan. Den föreslagna samfälligheten skulle enliglnuvarande system själv få rätt atl ta ut skatt för skötseln av vissa uppgiftermed därav följande administrativa olägenheter, konstaterar länsstyrelsen.Länsstyrelsen finner det tveksamt om del är lämpligt all bilda ell uldebileringsberät-tigalorgan för förvaltning av relativt begränsade uppgifter. En avgiftsfinansieringhade bort övervägas. Enligl mening kan det lämpliga i att berikaden församlingskommunala organfloran med ytterligare elt obligatoriskt organmed relativt begränsade uppgifter ifrågasättas. Civilbefälhavareni södra civilområdet yttrar all man inte bör inrätta nya organ förberedskapsplanläggning utan bygga på existerande organisation, om inte alldelesspeciella skäl talar för en annan lösning. Enligt civilbefälhavaren ärplanläggningen i första hand en församlingsuppgifl. Planläggningen blir inle omfatlandeoch, om någon samordning behövs, kan samordningsansvaret åläggas kyrkoherdenefter anvisningar. I fred samarbetar församlingarna redan medkommunerna, konstaterar civilbefälhavaren. Ärendenas omfattning eller karaktäri krig lorde inte kräva några nya instanser, även om en kommun skulle omfatta eltanlal församlingar.