prop · G503142 · 1981-12-31 00:00:00 — Skälettill delta är, när det gäller brottsbalksbrott, i första hand alt bestämmelseni 36 kap. I § BrB endasl medger förverkande av "utbyte" av ell brott.Begreppet utbyte har inte blivit närmare definierat i förarbetena till denaktuella bestämmelsen, men det torde stå klart att det tar sikte på enekonomisk förmån - i form av eller förvärv av ett konkret föremål - somslår i direkl samband med del begångna brottet. Brott som begås inom ramen för vinstinriktadnäringsverksamhet kan emellertid ge ekonomisk utdelning som endastpå ett indirekt sätt har samband med den straffbara gärningen. Så är l.ex.förhållandet i alla de 5 1981/82. 1981/82:142 66 falldå brollet leder lill all koslnader i rörelsen uleblir. Sådana medelbara besparingaroch förtjänsler går därför ännu så länge fria från förverkande. Beslämmelseni 36 kap. I § BrB gäller som nämnls endasl brollsbalks-broll. Inom specialslraffrältenfinns åtskilliga författningar av intresse i del här sammanhanget som inleinnehåller bestämmelser om förverkande. 1 den män sådana beslämmelser finns harde i allmänhet utformats med 36 kap. 1 § BrB som förebild. Vad som sagts nyssom förverkande enligt 36 kap. I § BrB gäller givetvis även i fråga om dessabestämmelser. Specialstraffrättensförverkanderegler är emellertid stundom så utformade att de i det enskildafallet åtminstone till en betydande del kan medföra en indragning även av sådanaindirekta förtjänster som här avses. Elt exempel erbjuder den tidigare citerade28 § skogsvårdslagen (1979:429), som innebär atl virke som har varit föremålför brott enligt lagen eller värdet därav skall föriclaras förverkat, om detinte är uppenbart obilligt. Bestämmelser av detta slag kan som förut harframhållits t. o. m. medföra alt det belopp som förverkas överstiger vinsten avden brottsliga verksamheten. Ett annal exempel utgör en reglering av det slagsom förekommer i t. ex. livsmedelslagen - alt utbytet av broltel och de tillverkadevarorna eller deras värde kan förklaras förverkade. Alt bestämmelserna endasl sparsamlsynes användas för all konfiskera obehöriga företagsvinster kan möjligen tillviss del hänga samman med de tolkningssvårigheter som uppkommer till följd avatt de här aktuella brottsbeskrivningarna mycket ofta är subsidiära tillbrottsbalken, vars förverkanderegler enligt vad som har konstaterats ärbetydligt mera återhållsamma. Avvad som har anförts nu framgår att de förverkanderegler som i första hand börförslärkas är dels brollsbalkens, dels de specialstraffrättsliga förverkandebestämmelsersom efter mönster av medger konfiskation endasl av utbytet av delbrottsliga förfarandet och broltsprodukler som har direkt anknytning tilldetta. Dessutom måste det. som antyddes, givetvis övervägas att göra eltutbyggt förverkandeinstilut till-lämpligt i fråga om överträdelser av sådana specialstraffrättsligaförfattningar som f. n. saknar förverkanderegler. Närdet gäller frågan, om nya bestämmelser i ämnet bör bli tillämpliga generellleller endasl beträffande särskilt angivna författningar, bör erinras om att deti departementspromemorian rörande företagsböter har redovisats en avarbetsgruppen gjord rundfråga till rättscheferna i de olika departementen.Svaren gav vid handen att det fanns ett 60-tal specialförfatlning-ar som skullekunna sanktioneras med företagsböler. Del kan förmodas alt en genomgång medsikte på all undersöka behovet av utvidgade förverkanderegler skulle ge elllikartat resultat. Detframslår av flera skäl som mindre ändamålsenligt att la in en ny förverkandebestämmelsei var och en av de författningar som här är aktuella. Det synes inte hellerfinnas någol egentligt skäl lill atl undanta vissa specialstraffrättsligabestämmelser från tillämpningsområdet, även Prop.1981/82:142 67 omdel naturligtvis finns etl stort antal sådana bestämmelser där sanktionen irealiteten inte kan beräknas få någon användning i praktiken. Dessutom är delsom förut har framhållits angeläget att möjligheten atl förverka obehörigaföretagsvinster kan komma till användning även när det gäller brottsbalksbrott.Viktigt är naluriigtvis dock all de nya beslämmelserna utformas på ett sådanlsätt att de blir subsidiära lill de specialstraffrättsliga sanklionsbestämmelsersom redan finns liksom givetvis lill de bestämmelser i som här äraktuella. Detframstår därför som mest ändamålsenligt att placera en ny förverkandebestämmelsei brollsbalkens förverkandekapitel och alt ge den en sådan räckvidd att den kantillämpas även inom hela specialstraffrätlen. Fråganvilka rättssubjekt som skall kunna åläggas förverkande med slöd av en nybestämmelse bör lösas på det sättet alt bestämmelsen får omfatta fall då enotillbörlig vinst eller annan ekonomisk fördel har uppkommit hos ennäringsidkare till följd av att etl brott har begåtts i hans verksamhel. För attsyftet med förverkanderegeln skall uppnås krävs det inte att den riktar sig motandra än företag och företagare. Enligt vedertagen uppfattning omfattarbegreppet näringsidkare var och en som yrkesmässigt bedriver verksamhet avekonomisk art. (Se l.ex. 1975: 104 s. Genomatt på angivet sätt knyta bestämmelsen fill näringsverksamhet i allmänhetuppnår man även den fördelen att den blir tillämplig på alla näringsidkareoavsett ägarformen. Med denna utformning kommer nämligen bestämmelsenstillämpningsområde atl omfatta enskilda företagare likaväl som juridiskapersoner. När det i fortsättningen talas om företag och näringsidkare, avsesalltså såväl juridiska personer som enskilt ägda företag. 3.3.4När har ett brott begåtts i näringsverksamhet? Föratt ett brott skall anses vara begånget i näringsverksamhet bör det givetvisframstå som ell led i en näringsidkares verksamhet. Elt annat sätt att uttryckasamma sak är alt säga alt handlingen eller underlåtenhelen typiskt sätt skallha en klar anknytning till den verksamhet som bedrivs av gärningsmannen i hansegenskap av näringsidkare eller företrädare för eller anställd hos den sombedriver näring. allra flesta fall kommer det naturligtvis inte att föreligga några svårigheteratt avgöra, huruvida brottet är av sådant slag. Ett stort antal författningarinom specialstraffrätten innehåller således antingen allmänna bestämmelser somgäller näringslivet i stort - l.ex. allmänna arbetstidslagen (1970: 103) ocharbetsmiljölagen (1977:1160) - eller särskilda bestämmelser som gäller förvissa slag av näringsverksamhet - t. ex. livsmedelslagen (1971:511) och lagen(1973:329) om hälso- och miljöfarliga varor. När någon hos ett företag i sinverksamhet bryter mot sådana uppenbart näringsreglerande författningar, tordedet inte råda någon tvekan om att brottet är begånget i näringsverksamhet. Detvar bestämmelser av det här Prop.1981/82:142 68 slaget som i arbetsgruppens promemoria föreslogs blisanktionerade med företagsböter. På motsvarande sätt får man bedöma de fall, där gärningeni och för sig innebär att bestämmelserna i en näringsreglerande författningåsidosätts men där brottet är av sådant slag att ansvar skall ådömas enligt enbestämmelse i . Inte heller i dessa fall torde det föreligga någontvekan om atl ett sådant brott - begånget av någon i ett företag till vilketden aktuella författningen riktar sig - också är att anse som ett brott inäringsverksamhet. Det bör å andra sidan observeras att inte allaöverträdelser av näringsreglerande författningar är begångna inäringsverksamhet i den mening som här avses. Kravei på atl brollel skall habegåtts i näringsverksamhet innebär nämligen att sådana regelöverträdelser somäger rum i icke yrkesmässig verksamhel faller utanför tillämpningsområdet förden föreslagna beslämmelsen. Omvänt gäller att även brott mot bestämmelser av annatslag - exempelvis centrala straffrättsliga beslämmelser - stundom kan vara attanse som brott i näringsverksamhet. Som exempel kan anföras det fallet all elloljebolag i sina bensinstationer saluför lågoktanig bensin under föregivande atlden är högoktanig. Ett sådant förfarande kan vara att bedöma som bedrägeri enligl9 kap. I § BrB. är det också klart atl delta bedrägeribrott ärbegånget i bolagets näringsverksamhet. 3.3.5 Vilka slags vinster skall kunna förverkas? Del har tidigare vid flera tillfälten påpekats att brottsom begås i näringsverksamhet kan ge ekonomisk utdelning på många olika säll.Del kan t. ex. i vissa fall röra sig om direkta brotlsförtjänster av sådantslag som avses med uttryckel utbyte av brott. 1 andra fall kan del vara frågaom förtjänster som på ett mera indirekt sätt kan härledas till den broltsligagärningen. Hit kan räknas exempelvis besparingar i form av uteblivna koslnaderav olika slag samt i vissa fall ökade vinster som har uppkommit i anledning avatt gällande bestämmelser har blivil åsidosatta. En allmän förutsättning för att förverkande i sådana fallskall kunna komma i fråga vid sidan av vad som följer redan av nu gällanderegler bör vara alt fråga är om en otillbörlig ekonomisk fördel av ett brott.Häri ligger bl. a. atl relationen mellan å ena sidan brottets art och svårhetsgradoch å den andra den förtjänst eller besparing som i anledning härav haruppstått för etl företag skall vara sådan att det med hänsyn också tillomständigheterna i övrigt från allmän synpunkt framstår som stötande altföretaget får tillgodogöra sig den ekonomiska fördelen. Som förut har nämntskommer här företrädesvis i blickpunkten företagare som systematiskt åsidosättergällande föreskrifter i syfte att göra besparingar eller förtjänsler. Här bören ny reglering innebära att det sammanlagda värdet av de ekonomiska fördelarsom har uppkommit i anledning av brottet skall kunna förverkas. Prop.1981/82:142 69 Enligt36 kap. I § BrB kan utbyte av brott enligl inle förverkas, om del molsvarasav skada för enskild. Anledningen lill delta är all del vid brollsbalksbrotten- del gäller här särskilt förmögenhelsbrotten inle uppkommer någon vinst förgärningsmannen, om en målsägande skall erhålla full ersättning för den skadahan lidit genom brottet. Specialstraffrättsliga förverkandebestämmelserinnehåller i regel inte några motsvarande inskränkningar. Närdet gäller sådana förelagsvinster som här avses bör emellertid någon generellbegränsning till fall då vinsten inte motsvarar skada för enskild inte ställasupp. Om skadeståndsskyldighet för gärningsmannen på grund av brottet kan antaskomma att realiseras, bör dock delta, som senare skall beröras, innebära att förverkandeförklaringenskall jämkas eller efterges i motsvarande mån. Eltexempel kan anföras som illustrerar betydelsen av del sagda. En handlande har istor omfattning såll en produkt som på förpackningen anges innehålla en bestämdkvantitet, t. ex. ett kilo. I själva verket innehåller emellerlid varjeförpackning bara , och handlanden är medve-ten om della. Han kan dåfällas lill ansvar för bedrägeri, om förulsältning-arna härför i övrigt är förhanden. Den obehöriga vinst som utgörs av skillnaden mellan de försåldavarornas pris och det som rätteligen skulle ha utgått kan emellertid inteförverkas enligt 36 kap. 1 § BrB, eftersom den motsvarar skada för de enskildapersoner som har köpt varan hos honom. Det står dock helt klart för domstolenatt några skadeståndsanspråk inte kommer att framställas. I ett sådant fall börvinsten förverkas till slaten. Mendet är inte i första hand i situationer av denna typ som det kan antas atttillämpningen av en ny förverkandebestämmelse kommer att aktualiseras. Merapraktiska fall utgör sådana där näringsidkare vid straffansvar har ålagts attvidta vissa åtgärder och där brottet består i just underlåtenhet att fullgöradessa skyldigheter. Somexempel på en sådan situation kan anföras följande. har fått etticke vitessanktionerat föreläggande enligl arbetsmiljölagen (1977: 1160) attvidta vissa åtgärder för all förbättra de anställdas arbetsmiljö. Omföreläggandet inte blir åtlytt, kan den som är ansvarig för della dömas tillböter eller fängelse i högst (8 kap. 1 § arbetsmiljölagen). Genomunderlåtenheten kan emellertid företagel på elt otillbörligt sätt ha gjortstora besparingar i form av uteblivna koslnader. Värdet av dessa besparingarbör då i princip kunna förverkas. Ytterligareett exempel, som avser en principiellt sett likartad situation, kan hämtas frånlivsmedelslagen (1971:511).Livsmedelsverket kan enligt 10 §livsmedelskungörelsen (1971:807) föreskriva alt vissa livsmedel skall genpmgåvärmebehandling. En tillverkare, som bereder sådana livsmedel, underlåter atlskaffa den erforderliga utrustningen. Han kan då dömas till böler ellerfängelse i högst (30 § 1 st. 2 p. livsmedelslagen). Den föreslagna beslämmelsenskulle här innebära att värdet av de gjorda bespa- 1981/82:142 70 ringarnaskall förverkas i den mån denna effekt inte uppnås med stöd av förverkandebestämmelsernai livsmedelslagen. Besparingarna kan beslå inte bara av investeringskostnadernaför den maskinella utmstningen ulan även av driftkostnaderna för dennautrustning, inklusive lönen till den personal som skulle sköta den. Exempletkan varieras på det sättet att tillverkaren visserligen har skaffat denerforderliga utrustningen men underlåter alt använda den, l.ex. därför att denförbrukar mycket energi och därför är dyr i drift. Besparingen, som då bestårav uteblivna driftkostnader, bör i så fall kunna förverkas. Desenast anförda exemplen har avsett vad som skulle kunna kallas besparingsfall -när brottet typiskt sett består i en underiåtenhel att fullgöra vissaföreskrivna skyldigheter. Men det är givet att del inte bara är besparingar somskall kunna förverkas. Även rena förtjänster som har uppkommit i anledning avbrott i näringsverksamhet och som inte är åtkomliga med andraförverkandebestämmelser bör kunna hänföras under den föreslagna bestämmelsen. Ettexempel på detta erbjuder fallet med handlanden som sålde förpackningarinnehållande en för liten kvantitet. Som ett annat exempel, vilket också harberörts förut, kan anföras det fallet alt elt oljebolag i sina bensinstationerlevererar lågoktanig bensin under föregivande alt den är högoktanig - ettförfarande som också det kan vara att bedöma som bedrägeri enligt 9 kap. I § BrB.Den som bolaget gör genom sitt bedrägliga handlande är med nuvarandeordning inte åtkomlig för förverkande, eftersom den motsvaras av skada förenskild. Det framstår emellertid som uppenbart, att varje enskild bilist kanfå betydande svårigheter att styrka sina bensininköp och bolaget kan såledesändå göra betydande vinster. En brottslig förtjänst av det här slaget bör därförkunna förverkas. Ävensådana rena förtjänster som har uppkommit i anledning av brott mot specialstraffrättsligabestämmelser bör vara åtkomliga för förverkande. Dock torde det kunnaförutskickas att den föreslagna bestämmelsen i detta avseende kommer att få enförhållandevis liten betydelse. Det beror på att den avses bli subsidiär iförhållande fill redan nu gällande förverkanderegler och att specialstraffrätlensbestämmelser är utformade på ett sådanl sätt att de omfattar ävende förtjänster som här avses. Skulle det emellertid uppstå en situation, därden aktuella författningen saknar bestämmelser om förverkande eller inleräcker till för att åstadkomma en fullständig vinsteliminering, bör den nyaregeln kunna utnyttjas. Närden ekonomiska fördelen av brottet skall bestämmas, skall man naturligtvis intese enbart till förhållandena vid brottstillfället utan också ta hänsyn tillvinst eller besparing som har uppkommit därefter, för tiden fram tillrättegången. Av allmänna grunder följer atl man vid bedömningen som princip börbortse från kostnader som reducerar eller eliminerar 1981/82:142 71 förtjänstenmen som direkl h£.r föranlelts av att den brottsliga gärningen har upptäckts.Detta hindrar dock inte att det - som senare skall beröras närmare - kan finnasskäl att inom ramen för en billighetsprövning jämka betalningsskyldigheten när l.ex.vissa föreskrivna åtgärder har vidtagits vid tiden för rättegången, låt varaför sent. Detta gäller i synnerhet om underlåtenheten uppenbart är atttillskriva ett förbiseende. På motsvarande sätt synes man - åtminstone i vissafall - böra bedöma den situation som uppkommer, om åtgärderna ännu inte ärvidtagna men det ändå står hell klart all så kommer atl ske. Genomgåendegäller att man måsle uppställa elt krav på elt klart orsakssamband mellanbrottet och den ekonomiska förmån som skall kunna förverkas liksom på attbrottet skall utgöra den dominerande orsaken till att denna förmån haruppkommit. I de tidigare exemplen - i första hand besparingsfallen - kan detnaturligtvis förhålla sig så att förelagel lill följd av sina inbesparade invesleringskoslnaderkan hålla lägre priser på sina produkler än vad konkurrenlerna kan göra. Del ärlänkbart alt det härigenom kan öka sin försäljning och sålunda öka sin vinslytterligare. Samban-del mellan försäljningsvinsten och brottet blir emellertidalltför uiiunnal för alt etl häremot svarande belopp skall kunna förverkas. En sådanökad försäljningsvinst berpr nämligen på en mängd andra faktorer än de uteblivnakostnaderna (distributions- och marknadsföringsmeloder. kvalitet etc). Etttillräckligt klart orsakssammanhang mellan brottet och en vinst av del härslaget föreligger alltså inte. Detsamma får regelmässigt anses gälla sådanavinster för ett företag som består i att det ökar sin marknadsandel eller fåttmöjlighet fill en vinstgivande affär. 3.3.6Fastställandet av det förverkade beloppet Idet föregående avsnittet har närmare berörts vilka slag av företagsvinster somavses bli åtkomliga för förverkande. Här återstår nu att ta ställning till fråganhur värdet av dessa vinster skall beräknas för att man pä så sätt skallfastställa det belopp som skall förverkas. Ibetänkandet företagsböter diskuteras möjligheten av alt införa en schabloniseradberäkningsgrund för förverkande. En sådan metod skulle kunna åstadkommas genomatt det i lag fastställdes ett visst minimibelopp som alltid skulle förklarasförverkat oavsett om man i det särskilda fallet kan styrka att den obehörigavinsten har uppgått till delta belopp eller inte. Det torde emellertid ståklart atl man av rättssäkerhetsskäl i så fall måste sälta beloppet sä lågt attden ifrågasatta regeln knappast skulle fylla någon prevenfiv funktion. En sådanordning kan därför inte förordas. Principen bör i ställetvara atl det är värdet av den faktiska förtjänsten som skall förverkas. Dellavärde erhåller man, enkelt uttryckt, genom en jämförelse mellan det ekonomiskautfallet efter det brottsliga förfarandet och den tänkta situationen som skulleha förelegat, om något brott inte hade kommit till stånd. Om detta värde gåratt fastställa någorlunda exakt, uppstår inga komplikationer. Prop.1981/82:142 72 Ofta lorde det emellerlid möta stora svårigheter alt göraen närmare utredning om ell företags ekonomiska utveckling dels i det verkligaförloppet och dels i ett hypotetiskt alternativ. Alltför många svårutreddafaktorer kan tänkas inverka på det ekonomiska utfallet av ett företagsverksamhet för att någon tillförlitlig beräkning skall kunna ske på denna väg.Man blir då hänvisad till mera omedelbara bedömningar av inbesparade koslnader o.d.faktorer. Här kan hänvisas till lagrådets yttrande i prop. 1980/81:92 (s. 453 fOdär en likartad fråga på miljöskyddslagstiflningens område behandlas. De ultalandensom lagrådet har gjort i det sammanhanget lorde vara ägnade som vägledning ävenför de beräkningar som här blir aktuella. Sannolikt kommer del dock att förhålla sig såalt del står helt klart all elt förelag har gjorl en obehörig vinst på grund avelt brottsligt förfarande som det är mycket svårt att i varje fallutan en mycket omfattande utredning beräkna beloppet mera exakt. I allmänhetbordet då räcka om vinslen eller besparingen uppskattas till elt skäligtbelopp. Det kan därför ifrågasättas om inle en ny bestämmelse i ämnet bordekompletteras med en regel av innehåll alt värdet av vad som skall förverkasfår uppskattas till ett med hänsyn till omständigheterna skäligt belopp, ombevisning om den exakta summan inle alls eller endasl med svårighet kan föras(jfr 35 kap. 5 § ). Å andra sidan är detta något som generelltanses gälla i fråga om förverkande (jfr prop. 1968:79 s. 60 och ovan s. 18).Även om behovel av en hjälpregel kan förutsättas bli särskill frekvent i de häraktuella fallen, skulle med hänsyn härtill en sådan regel kunna leda lill missförstånd. Vid en skälighetsbedömning av det här slaget torde manmånga gånger kunna avvara mera komplicerade beräkningar. 1 vissa fall lordeockså berörda myndigheter kunna stå till tjänst med ungefärliga vinstberäkningar.I etl mål som rör förverkande av nu föreslagen art skall en åklagare inlebehöva styrka mer än atl det av honom yrkade beloppet ligger inom rimlighetensgränser. Om företaget å sin sida anser att det yrkade beloppet är för högt, kandet givetvis föra motbevisning. Man kan naturligtvis inte komma ifrån alt den föreslagnaregleringen i en del fall kommer att innebära elt visst merarbete för polis ochåklagare. Med hänsyn lill den begränsning som ligger i att fråga skall vara omotillbörliga ekonomiska förmåner synes detta dock inte behöva bli alltföromfattande. 3.3.7 Fakuhativ eller obligatorisk tillämpning? I det föregående har påpekats attbrottsbalkens bestämmelse om vinningsförverkande och flertalet specialstraffrättsligaförverkanderegler är så utformade att förverkande skall ske, om det inte äruppenbart obilligt, samt alt 36 kap. 11 § BrB dessutom innehåller en generellregel med samma innehåll. Förverkande kan därför sägas vara en fakultativrättsverkan; det finns Prop.1981/82:142 73 alltid möjligheter att av billighetsskäl jämka ellerunderlåta elt i och för sig lagligt grundat förverkandebeslut. Såvitt gäller defall som avses i 36 kap. I § BrB föreligger emellertid en stark presumtion föratt förverkande skall ådömas. Enligt denna beslämmelse är huvudregeln altförverkande "skall" äga mm, vilket innebär att åtgärden får underiåtaseller betalningsskyldigheten jämkas endast om del föreligger särskill tungtvägande skäl. I 36 kap. 2 och 3 §§ föreskrivs däremot att förverkande"må" ske. Med hänsynlill att den reglering som diskuteras är avsedd att täcka etl mycket stortfält där i praktiken förhållandena kan variera avsevärt bör lämpligenförverkande föreskrivas som en fakultativ påföljd. Därigenom markeras ävenbetydelsen av alt en noggrann prövning av om förverkande bör äga rum görs i delsärskilda fallel. Man måste nämligen räkna med att det i praktiken kan uppstååtskilliga situationer där förverkande visseriigen skulle vara möjligt enligtde förut redovisade principerna men en bedömning av samtliga omständigheterändå leder till alt del skulle framstå som oskäligt att ålägga företaget ensådan rättsverkan eller åtminstone att tillämpa förverkande fullt ul. Regelöverlrädelsenkan exempelvis ha varit förhållandevis bagalellarlad eller ursäktlig ellerorsakssammanhanget sådant all förverkande inte framstår som motiverat frånvare sig sakliga eller kriminalpolitiska synpunkter. Vikten av att en allmänbedömning alltid görs av hur rimligl förverkande ler sig i det enskilda fallelbör understrykas ytterligare genom att det uttryckligen anges all eltförverkande inle får ske, om del skulle vara obilligl. Man bör alltså inlelämpligen i delta sammanhang använda rekvisitet "uppenbart obilligl"som ju gäller vid förverkande av ordinärt slag. Vissasituationer som bör beaktas inom ramen för den billighelsprövning som ienlighet härmed alllid måste ske har sådan principiell betydelse alt delämpligen bör markeras särskilt vid utformningen av en ny bestämmelse. Häråsyftas fall då ett broll medför att företagel blir betalningsskyldigt även påannan grund än enligl en förverkanderegel av här föreslagen typ. Ett sådantfall föreligger, om det inträffar en kollision mellan denna bestämmelse och ensärskild reglering av s.k. sanklionsavgifter (se avsnill 4). Sådana avgifterhar regelmässigt bl.a. till syfte atl dra in obehöriga förelagsvinster av detslag som här avses. Särskill lydligl framgår della syfte när del gäller de miljöskyddsavgiflersom föreslås införda enligl den fidigare omnämnda proposifionen om ändringar i miljöskyddslagstiflningen(se närmare avsnitt 4.2.6).