prop · G503129 · 1981-12-31 00:00:00 — Regeringenföreslår att antaga de förslag som har upptagits i bifogade utdrag avregeringsprotokoll. kan spridas till synskadade genom s. k. taltidningar. Det kanske genom att innehållet till vissa delar spelas in på kassetter eller sändsvia radio. Propositionen bygger i huvudsak på de förslag som utredningen omdagstidningar för synskadade har lagt fram i betänkandet (Ds U 1982:2) Dagsfidningarför synskadade. Ipropositionen föreslås att statsbidrag under vissa villkor skall kunna utgåtill tidningsföretag för utgivning av lallidning. Frågor om statsbidrag föreslåsunder en övergångstid prövas av en särskild kommitté som även skall bedrivavisst utrednings- och utvecklingsarbete. Kostnadernaför förslagen i proposifionen uppgår för /83 till 10 milj. kr. 1981/82:129 2 Lag om ändring i lagen (1981:508) om radiotaltidningar Härigenom föreskrivs att 4§ lagen (1981:508) om radiotaltidningarskall ha nedan angivna lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse skall helt eller skall helt eller delvisåterge texten i förlagan. Den delvis återge texten i förlagan. fårinte innehålla annonsmaterial. Högst hälften av sändningstiden vid ett sändningstillfälle får användas förannonsmaterial ur förlagan. Sändning av annonsmaterial får dock endast ske omljudet är förvrängt eller innehållet kodat. Utöver material som förekommer i förlagan får radiotaltidningenendast innehålla uppgifter om hur materialet i sändningen disponerats. Denna lag träder i kraft den . Prop.1981/82:129 3 Närvarande:statsministern , ordförande, och statsråden , , ,, Åsling, Söder, , , , , , ,, Tilländer, Ahrland, om stöd tili taltidningar Regeringenbeslöt att tillsätta en särskild utredare' med uppgift attutvärdera pågående och avslutad försöksverksamhet med distribution avinnehållet i dagstidningar till synskadade. Utredarenfick i uppdrag (Dir. 1980:59) alt belysa försöksverksamhetens omfattning ocheffekter i olika avseenden, därmed förbundna problem saml kostnaderna för deolika försöken. Möjligheterna att framställa talversioner med fullkostnadsläckning skulle särskilt studeras. förslag (SOU1976:20) att kostnaderna för en talversion av dagstidningarna bör betraktas somen normal kostnad för tidningarna omnämndes särskilt. Isyfte all begränsa kostnaderna skulle utredaren också belysa olika möjlighetertill samarbete mellan dagstidningarna, liksom mellan dagstidningarna och dekommunala taltidningarna. Även ett eventuellt intresse hos andra grupper änsynskadade för talversioner av dagstidningar skulle beaktas. Regeringenbeslöt att utfärda tilläggsdirektiv till utredningen. Idirektiven (Dir. 1981:31) framhölls del angelägna i att frågan om dagstidningarför synskadade bringas till en lösning. Utredningsmannens uppdrag vidgades ochpreciserades på så sätt att han fick i uppdrag dels att undersöka även andrafinansieringsmöjligheter än den angivna, dels alt på grundval av de gjordaundersökningarna lägga fram ett eget förslag i finansieringsfrågan. Härvidskulle utredaren redovisa olika tänkbara om- Kartong:S. 3, under Närvarande Utgår: Elmstedt 1981/82:129 4 fördelningarinom statsbudgeten för att täcka de kostnader som kan uppstå i olikaalternativ. Utredningsarbetethar bedrivits i två etapper! Den första omfattade en utvärdering av pågåendeoch avslutad försöksverksamhet med olika former av distribution av innehållet idagstidningar till synskadade. Resultatet redovisades i rapportenUtvärdering av försöksverksamhet med dagstidningar för synskadade. Rapporteninnehåller en genomgång av försöksverksamheten i dess olika former, behandlarvissa andra åtgärder för synskadade på informationsområdet och ger en översiktav massmedierna i dagens samhälle, med särskild hänsyn till synskadades behovoch önskemål. Denandra etappen av utredningsarbetet har omfattat en redovisning och en bedömningav de praktiska och ekonomiska förutsättningarna för utgivning avdagstidningar för synskadade och förslag till former för verksamheten.Utredningens överväganden och förslag har presenterats i betänkan-del (Ds U1982:2) Dagstidningar för synskadade. En sammanfattning av betänkandet börfogas till protokollet i detta ärende som bilaga 1. Handikapprörelsenhar i kontakter med regeringen förklarat alt en dagstidningsreform försynskadade är den av denna högst prioriterade reformen. Mot denna bakgrund harinom den reformram för handikappade som regeringen har föreslagit ett belopp av10 milj. kr. avsatts för stöd till taltidningar. Med hänsyn tillhandikapprörelsens önskemål är det önskvärt att reformen genomförs /83. Utredningenlade fram sitt slutbetänkande . Då det har varit angelägel altreformen skall kunna genomföras redan fr.o.m. /83 har del intevarit möjligt att låta utredningsförslaget gå ut på sedvanlig remiss. I ställethar de tre huvudintressenterna. Svenska tidningsutgivareföreningenoch , ställt sig till förfogande iberedningsarbetet och därvid framfört synpunkter och förslag i direktanslutning till arbetet med denna proposition. En sammanfattning av de lämnadesynpunkterna bör fogas till protokollet i detta ärende som bilaga 2. Idet följande används termen taltidning för såväl talutgåvor av dagstidningarsom exempelvis s. k. länstaltidningar och kommunala taltidningar. När termenssyftning på enbart talutgåva av dagstidning inte framgår av sammanhanget, görsett sådant förtydligande. Sedanår 1977 har det på ett antal tidningsföretag gjorts försök med att till synskadadeöverföra innehållet i dagstidningar. Varje försök har haft karaktären avpionjärverksamhet, eftersom det inom berörda företag an- Prop.1981/82:129 5 tingenhelt har saknats erfarenhet av sådan verksamhet eller i vart fall har funnitsen ytterst begränsad erfarenhet att utgå från. TidningenKronobergaren, som utkommer i , har sedan slutet av år1977 gett ut en redigerad lallidning på kassett. En redaktion med tre anställdaförfogar över en komplett teknisk utrustning för inspelning och kopiering. F. n.har taltidningen ca 160 abonnenter. Dessa får taltidningen tillsammans med ettexemplar av den tryckta tidningen genom företagets buddistribufion.Verksamheten finansieras av medel som regeringen har beviljat ur allmännaarvsfonden. Vestmanlands Läns Tidningi genomförde en försöksverksamhet medutgivning av lallidning. Det redaktionella arbetet bedrevs på ungefär sammavillkor som i . Den tekniska utmstningen hyrdes, och taltidningendistribuerades med ordinarie morgonutdelning till ca 160 prenumeranter. Ävendetta försök finansierades av medel ur allmänna arvsfonden. Provutgivning av lallidningunder har också gjorts av som utnyttjadekassettdistribution. Dessutom ger vissa fådagarstidningar på egen bekostnad ochpå eget inifiativ ut kassettdistri-buerade taltidningar. Redigering ochinläsning sker i ungefär samma former som hos Kronobergaren, men kopiering ochdistribution upphandlas utifrån. Enförsöksverksamhet med överföring av taltidning via abonnemangsradio pågårsedan år 1979 i . sänder nattelid sex gångeri veckan till 20 abonnenter en taltidning som spelas in automatiskt på särskildmottagamlmstning. Försöket bekostas av medel ur allmänna arvsfonden. Samma distribulionsmetodutnyttjas av i . Stockholmsläns landsting avser alt starta försök med överföring avtaltidningar via FM-nätet. i planeras ingå iförsöket, som bekostas av och beräknas pågå . För attmöjliggöra försöket har särskild lagsliflning om radiosända taltidningarinförts. Utöver de försök som hargjorts och görs med dagstidningar finns en sedan lång fid etablerad informafionsverksamhelför synskadade genom taltidningar som ges ut av landsting och kommuner. Deflesta av dem har utvecklats ur bibliotekens specialservice för synskadade, ochalltjämt framställs kommunala taltidningar i stor utsträckning genomlänsbiblioteken även om en rad primärkommunala taltidningar också haretablerats. Huvudman är oftast en kulturnämnd eller enbiblioteksstyrelse, i vissa fall också en lokalavdelning av . Verksamheten finansieras genomgående av kommuner och landsting,oftast i form av delat ansvar. Innehålleti de kommunala taltidningarna är i allmänhet en blandning av nyhetsmaterial ochmeddelanden. Som källmaterial används i övervägande 1981/82:129 6 utsträckninglokalpressen, i vissa fall också rikspressen. Pressmaterialet blandas medsärskild informafion för synskadade, kommunala meddelanden och egna inslag, t.ex. intervjuer och referat. Det generella mönstret är i stort sett detsamma föralla kommunala taltidningar, men utformningen i detalj skiftar. Entredje form av taltidning är inlästa versioner av tidskrifter. Sammanlagtfinns ett 30-tal publikationer utgivna av myndigheter, institufioner och organisationer,t.ex. tidskrifterna och Socionomen som ges ut av resp.Elevförbundet, och . framställer också en rad talfidningar med innehåll ur veckopressen.Dessa benämns vanligen ersättningslidskrifler och finansieras till större delenav medel från anslaget Kostnader för viss verksamhet för synskadade undersocialdepartementets huvudtitel. Ensynskadad lyssnar fill sin tidning med hjälp av en vanlig kassettbandspelare.Denna räknas som hjälpmedel för handikappade och fillhandahålls mot läkarintygutan kostnad för den enskilde. Huvudmän för hjälpmedelsverksamheten ärlandstingen. Centralt organ inom hjälpmedelsområdet är handikappinstitutet varshuvudmannaskap delas av staten och landsfingen. Institutet beslutar om vilkahjälpmedel som skall föras upp i den s.k. hjälpmedelsförteckningen, vilketinnebär en rekommendation till landstingen om kostnadsfrihet för den enskilde. Detbör också påpekas alt och andra organisationer försynskadade ger ut ett antal publikationer av fackpresskaraktär på punktskrift, f.n.sammanlagt elva tidningar. Punklskriftstekniken har också utnyttjats i ett treveckorsförsökmed elektronisk överföring av i samarbete med Chalmerstekniska högskola. har bedrivits i olika former och på delvis skiftande villkor.I sin genomgång av de praktiska och ekonomiska fömtsättningarna för enetablerad verksamhet har utredningen om dagstidningar för synskadade fört framförslag om taltidningens utformning, former för distribufion och därmedsammanhängande rättsliga frågor saml olika koslnadsalternativ. Utredningenföreslår att del redaktionella arbetet med taltidningen skall utförassjälvständigt av den enskilda tidningens medarbetare i nära anslutning tillden ordinarie verksamheten. Huvudprincipen bör vara att förlagan följs. Urvaloch redigering bör göras på sådant sätt att dagstidningen troget återspeglas italtidningen både beträffande sakinnehåll och åsiktsorienle-ring. Avvikelserbör i princip vara redigeringstekniskt betingade. Verksamhetenstekniska del, dvs. inläsning, mångfaldigande och utsändning, bör enligtutredningen läggas upp i form av samverkan mellan 1981/82:129 7 dagstidningareller mellan dagstidningar och andra intressenter, helst i form av en s. k. tallidningscentral.I de fall där en långtgående samverkan inte kan etableras bör samarbeteeftersträvas i olika tekniska led av verksamheten, t. ex. genom gemensamupphandling av tjänster. Utredningenräknar med i huvudsak två former för distribution av taltidningar; antingenutsändning av inspelade och kopierade kassetter eller överföring viaradiosändning. I valet mellan de två systemen bör i princip tidningens storlekoch spridningsområde vara avgörande. För tidningar vars talupplagor beräknas gåut i ett begränsat antal exemplar i ett lokalt spridningsområde framstårkassettdistribution som en lämplig lösning. Tidningar som har större upplagoroch/eller stora spridningsområden och därför kan räkna med en mer omfattandedistributionsapparat, t. ex. storstadstidningar och tidningar i glesbygd, börundersöka möjligheterna för radiodistribution. Frånsett själva etableringsskedetär radiodistributionen en snabbare och smidigare metod än kassettdistributionenoch erbjuder också större rationaliseringsmöjligheter för tidningsföretagen vidutbyggd samverkan. Enverksamhet med taltidningar innebär f. n. vissa rättsliga problem. Utredningenpåpekar att kassettallidningen i dagens läge i rättsligt avseende är atllikställa med fonogram. Frånvaron av en ansvarsreglering av det slag som gällerför massmedier i övrigt skulle därför kunna försvåra en etablering avtaltidningar, eftersom en utgivning f. n. medför straff- och processrättsligarisker som dagstidningen i övrigt är skyddad från. för synskadade får enligt utredningens mening inte försvåraseller förhindras av oklara ansvarsförhållanden. Utredningen har därför i ensärskild skrivelse till hemställt att förslag snarastföreläggs i syfte att reglera det rättsliga ansvaret för innehållet italutgåvor av dagstidningar. Utredningenberör också andra frågor med rättslig anknytning. a. noteras attutformningen av taltidning som distribueras via radio är särskilt reglerad ilagen (1981; 508) om radiotalfidningar. För kassettdistribuerade taltidningarfinns ingen motsvarande reglering. En sådan taltidning som utges på endagstidnings eget initiativ och bekostnad kan således utformas fritt avföretaget. Vidare framhåller utredningen att utnyttjandet av innehållet i dentryckta tidningen för en talutgåva innebär atf därmed sammanhängandeupphovsrättsliga frågor måste lösas. Vadgäller kostnader för verksamheten hävdar utredningen att dessa i storutsträckning bestäms av distributionen. De redaktionella kostnaderna är ungefärlika för stora och medelstora flerdagarsfidningar, däremot mindre för fådagarstidningar.Distributionskostnaderna bestäms av tidningens storlek och utgivningsfrekvens,liksom av möjligheten lill samverkan. 1981/82:129 8 Föredragandens överväganden 3 Allmänt Regeringoch riksdag har formulerat sin syn på massmediernas uppgifter i detdemokratiska samhället i fyra punkter (prop. 1975/76:131, KU 1975/76:46, rskr1975/76: 260). Massmedierna bör sålunda ge den information som är nödvändigför ett ställningstagande i samhällsfrågor; de bör självständigt eller somspråkrör för organiserade intressen kommentera samhällsutvecklingen; de bör iallmänhetens intresse granska och kontrollera de ledande i samhället och debör slutligen främja kommunikation inom och mellan olika gmpper i samhället. Regering och riksdag hardärvid begränsat sig till vad de har bedömt vara väsentligt i den demokratiskaprocessen. Detta innebär inte att massmedierna frånkänts andra betydelsefullauppgifter, t. ex. informafion i vidaste bemärkelse, underhållning, förströelsesamt den viktiga funktionen att på olika sätt uttrycka och förmedla socialakontakter. Såsommassmedierna har byggts upp i finns grundläggande skillnader mellanetermedierna och dagstidningarna. Förpressen gäller den liberala pressideologin, där tryckfrihetslagslift-ningenreglerar förhållandet till statsmakterna. Regering och myndigheter har iprincip inget inflytande över innehållet i tidningarna. Pressens opinionsnämndär ett pressens eget organ, skapat för att främja och upprätthålla godpublicistisk sed. Dagstidningarnai har i regel en närmare anknytning till de politiska partierna än vadsom är fallel i de flesta andra demokratiska länder. harpolitiska partier och stora organisationer förvärvat eller på annat sätt aktivtengagerat sig i dagstidningar. har emellertid andra tidningar påolika sätt markerat sitt oberoende i förhållande till de politiska grupperingarna. Jämförtmed etermedierna uppvisar dagstidningarna stor geografisk och poUtisk mångfald.Med undantag för försöken med närradio arbetar etermedierna under särskildakrav som finns fastställda i lagar och avtal, bl. a. kravet på opartiskhet. Fömtsättningarnaför politiska ställningstaganden är avsevärt begränsade, liksom utrymmet förkommunikation mellan och inom olika gmpper i samhället. Olikaslag av medier fullgör sålunda skilda uppgifter. För synskadade får dessaskillnader påtagliga konsekvenser. Radio är det enda massmedium där de iprincip är jämställda med seende. Även om TV används flitigare av synskadade änvad många seende torde föreställa sig begränsas synskadades möjligheter atttillgodogöra sig olika TV-program till vad ljudet kan förmedla. Synskadadeär däremot f. n. i det närmaste utestängda från dagstidningarna. Atl de mednågon försening kan få del av visst nyhets- och kommen- 1981/82:129 9 tarmaterialfrån dagstidningar, t. ex. genom kommunala och länstaltidningar, är i och försig positivt, men synskadade befinner sig trots allt i ett informationsunderlägejämfört med seende. Föratt synskadade skall bli mer delaktiga i samhällslivet bör deras tillgång tillden breda informafion och de mångsidiga opinionsyttringar som erbjuds avdagstidningar förbättras. Med hjälp av taltidningar kan innehållet idagstidningar göras tillgängligt för synskadade som f. n. står utanförtidningarnas omedelbara läsekrets. Taltidningar kan också - i likhet medtalböcker vara till glädje för andra handikappade än synskadade såsom t. ex.rörelsehindrade, afasisjuka, ordblinda och utvecklingsstörda. Dock ärsynskadade den ojämförligt största målgruppen för taltidningar. Antalet synskadadesom är registrerade i Synskadades riksförbunds socialmedicinska registeruppgår fill drygt 30000 personer. Förbundet bedömer dock det totala antaletsynskadade i landet till omkring 80000 personer. Dagstidningarnasbetydelse för den demokratiska processen grundar sig ytterst på medborgarnasbehov av information, orientering och opinionsbildning. Det ligger därför itidningarnas naturliga intresse att inom sitt spridningsområde nå ut till såmånga människor som möjligt. Tidningarna kan med talutgåvor nå ut fill nyaläsare och - i den mån dessa inte ingår i de hushåll som harprenumererat på resp. tidnings tryckta utgåva - även nya hushåll. är därför en naturlig del av ett tidningsföretags verksamhet.Enligt den enkät som utredningen har gjort har också en stor majoritet avtidningarna i princip ställt sig positiv till en utgivning av tidningen somtaltidning. Föregen del finner jag del vara en självklar utgångspunkt att en verksamhet medtalutgåvor av dagstidningar - i vart fall vad gäller den redaktionellaframställningen bör bedrivas under resp. tidningsföretags juridiska ochorganisatoriska ensamansvar. Härför talar den faktiska regleringen i fråga om utgivaransvar,redakfionell och teknisk ledning och samordning samt praktiska skäl. För derent tekniska och administrativa momenten i fråga om ljudinspelning,mångfaldigande resp. överföring samt distribution kan emellertid andralösningar vara mer ändamålsenliga. Ansvarsfördelningen i det avseendet börkunna anpassas till de former för samverkan som kan bli aktuella i det enskildafallet. Det finns således inte något behov av en enhetlig organisatoriskuppläggning. för synskadade hade enligt sina direktiv i uppdrag atl i förstahand undersöka dagstidningarnas egna möjligheter atl finansiera lalversioner avtidningarna. I det sammanhanget erinrades om handikapputredningens förslag (SOU1976:20) atl kostnaderna för kassettupplagor av dagstidningar skall betraktassom en normal kostnad för ti /82. 1981/82:129 10 fidningarnaoch läckas på samma sätt som tidningarnas övriga kostnader. Enligt detilläggsdirektiv, som regeringen senare med stöd i uttalande (SoU1980/81:17, rskr 1980/81:242) har utfärdat, skulle utredningen dels undersökaäven andra finansieringsmöjligheter än den tidigare angivna, dels på gmndval avde gjorda undersökningarna lägga fram ett eget finansieringsförslag. kan man på gmnd av dagspressens ekonomiska situation knappastförvänta sig någon etablering av taltidningar enbart baserad på tidningarnasegna initiativ och helt finansierad av tidningarna själva. Samtligatidningsföretag som har svarat på utredningens enkät bedömer det som praktiskttaget omöjligt att själva bekosta taltidningar. Ingen tidning anser sig f n. haråd med en lallidning eller kunna öka intäkterna för att täcka kostnader förnya åtaganden. Mot denna bakgmnd finner utredningen det befogal att statenvidtar åtgärder som gör att det ekonomiska läget i branschen inle utgör ettavgörande hinder för etablering av taltidningar. Tidningar som uttrycker ettuttalat intresse för en sådan verksamhet bör enligt utredningen ha möjligheteratt få vissa stadiga bidrag. Ifråga om finansiering anför utredningen att regeringens uttalade avsikt attinom en reformram för handikappade föreslå 10 milj. kr. för stöd till taltidningarinnebär att ekonomiska fömtsätlningar för en verksamhet med talutgåvor avdagstidningar föreligger, utan att någon omfördelning inom statsbudgetenbehöver föreslås av utredningen. Det i andra sammanhang obligatoriska finansieringskravelför nya åtaganden över statsbudgeten gäller därmed inle för utredningen. Jagansluter mig fill utredningens principiella bedömning. Staten bör enligt minmening lämna ett ekonomiskt stöd så att en utbyggd verksamhet med talutgåvor avdagstidningar kan komma till stånd. För detta talar i första hand det angelägnabehovet att synskadade i ökad utsträckning får lillgång till dagspressen, samfidigtsom många tidningars ekonomiska möjligheter till nya åtaganden under enöverskådlig framtid sannolikt är begränsade. Mittprincipiella ställningstagande för stadiga ekonomiska insatser befriaremellertid inte tidningsföretagen från att för sin del allvarligt prövamöjligheterna att med egna medel åtminstone delvis bekosta sådan verksamhet.Tidningarnas ekonomiska fömlsättningar skiftar mycket kraftigt från företagtill företag. Långt ifrån alla tidningar torde sakna den ekonomiska bärkraftsom krävs för egenfinansiering av den i förhållande fill tidningens omsättningbegränsade verksamheten med taltidningar. En del av tidningens kostnader för lalutgåvanbör också kunna täckas med prenumerationsintäkter från taltidningsabonnenterna. Ävenom utgivningen av talfidningar i första hand syftar till att göra innehållet idagstidningar tillgängligt för synskadade, torde verksamheten som sådan vara avintresse för tidningarna. I och med alt tidningen når ut Prop.1981/82:129 11 tillsynskadade vidgas tidningens spridning till nya grupper och troligen nya miljöersom i sin lur kan tillföra tidningen nya läsare. Verksamheten med talutgåvorinnebär också för tidningen en ny erfarenhet som kan vara värdefull på längresikt. En viss egenfinansiering av kostnaderna för en talfidning är enligt minmening redan av dessa skäl principiellt befogad. 5 Utformning av ett statligt stöd Statensmöjligheter till nya ekonomiska åtaganden är i den nuvarande statsfinansiellasituationen synnerligen begränsade och måste i princip åstadkommas genom omprioriteringar.Det fordras därför i detta fall gemensamma ansträngningar från såväl detallmännas som fidningsbran-schens sida för alt en bred verksamhet medtaltidningar skall kunna komma till stånd. Enreahstisk utgångspunkt för dimensioneringen av de statliga ekonomiskainsatserna bör vara alt ett stadigt stöd inriktas på företrädesvis störretidningar som kan täcka förhållandevis stora spridningsområden. I en situationmed knappa resurser bör målsättningen att så många synskadade som möjligt skallfå tillgång till någon dagstidning prioriteras framför önskemålet att denenskilde synskadade skall kunna välja mellan olika lokala tidningar. Jag anservidare alt det statliga stödet i första hand bör avse kostnader för dentekniska framställningen och distributionen av taltidningar. Med hänsyn tillatt det redaktionella arbetet med talutgåvan sker i nära samband med dentryckta tidningens redigeringsprocess ligger det nära till hands att prövatidningens möjlighet till egenfinansiering av de kostnader som inle täcks avprenumerationsavgifter i första hand för denna del av verksamheten. Det kandock bli nödvändigt med visst statsbidrag även till sådana kostnader. Förstöd till en utbyggnad av verksamheten med taltidningar föreslår jag att /83 ett belopp av 10 milj. kr. Medlenbör kunna användas för bidrag till tidningsföretag för utgivning ochdistribution av talutgåva av dagstidning enligt de riktlinjer som jag i det följandenärmare kommer alt redogöra för och som får ses mot bakgrund av att detstatliga ekonomiska åtagandet inte kan fömtses komma att öka kommande budgetår.Inom medelsramen har jag också beräknat vissa kostnader för administration avstödet.