prop · G503197 · 1981-12-31 00:00:00 — ter det sig stötande attfamiljer som på gmnd av familjeförhållanden inte anser sig kunna eUminerakonsekvenserna av begränsningen i kvittningsrätten genom intema transaktionerskall drabbas av en hårdare beskattning än typfamiljen. Härtill kommer attfråga är om en kostnad för familjen. Till yttermera visso kan i detta fallsambeskattningen med den föreslagna regeln sägas innebära en dubbel progressivitet. Likalydandeuttalande görs av . Vireagerar vidare kraftigt mot att förslaget inte ger fulla möjligheter tillutjämning mellan makar. Det måste vara en självklarhet, att det mellan makarskall kunna ske en utjämning mellan överskott och underskott av samma slag utanatt omdisponeringar och kmmbukter skall till. SHIO Familjeföretagen och : Vadavser sambeskattning av makar kan bl. a. anmärkas att förslaget gör det än merbesvärligt för makar att göra en skatteberäkning. Det är vidare anmärkningsvärtatt kvittning inte får ske vid beräkning av skatt på B-inkomst mellan enamakens underskott och den andra makens överskott i förvärvskälla. SRFuttalar att det motsätter sig makebeskattningens utökade särtaxe-ring när detborde vara tvärtom och anför: Vimotsätter oss helt förbudet mot överföring av allmänna avdrag ochunderskottsavdrag mellan makar. Samma gäller förbud mot kvittning av inkomst avkapital mot underskott av villaschablon mellan makar. Vi anser det vidare vara inkonsekvent,att vid förmögenhetsbeskattningen skall gälla samtaxering men vad gälleravkastningen av förmögenheten skaU särtaxering ske. Detta måste anses stötande,då det faktiskt finns många familjer, där fortfarande den ena av makarna är hemmaarbetande. Skattelagar får inte pä deftasätt tillåtas ta överhand över civilrättsliga lagar, vad gäller familjensstatus. Risken blir i så fall, att skattedelen får för stor betydelse ifamiljens ekonomi. Ett angivet skäl attförenklingsvinster ligger i att antalet fall av personer med B-inkomst starktbegränsas synes vidare vara ett synnerligen svagt argument. Föratt undvika orättvisor och skattedikterade transaktioner borde sambeskattningenhelst helt upphöra. Alternativt bör möjlighet tiU kvittning finnas också mellanunderskottsavdrag för egna hem och den andra makens inkomst av kapital. 1981/82:197 204 anser det som en orättvisa att inkomst av annanfastighet alltid anses som B-inkomst och sambeskattas och framhåller också attdet komplicerade regelsystemet gör det omöjligt för en lekman att beräknamakarnas skatt. Förbundet anser det vore naturligt att inkomst avfastighetsförvaltning - liksom inkomst av jordbruksfasfighet och rörelse -utgjorde A-inkomst om den skattskyldige har varit verksam i förvärvskäUan, attdet är i och för sig posifivt att en utökad särbeskattning föreslås samt borde kunna helt genomföra särbeskattning även av inkomster från hyreshus.Vidare anser förbundet aft kvittningsmöjligheter bör finnas mellan makars fastighetsinkomster. NSDuttalar att kvittningsrätten lön frän fåmansföretag - ränta på lån för aktieköpbör gälla även lön till andra maken samt sådan ersättning fill make och underårigabarn som taxeras hos aktieägaren. Vidare anser NSD att om makarna gemensamttagit upp lånet, avräkning bör få ske mot deras sammanlagda inkomst. Behandlingenav skattefria lån till anställda tas upp av några remissinstanser. Länsrättenvill redan i detta sammanhang peka pä en annan fråga som hänskjuts fill ytteriigareutredning. Det gäller frågan om beskattning av räntefria lån tiU anställda. Detär alldeles uppenbart att förmåner av denna art i hög grad blireftersträvansvärda. Länsrätten anser därför att det från såväl aUmänhetens somtillämpande myndigheters synpunkt måste anses vara ett starkt önskemål attfrågan om beskattning av en sådan förmån besvaras innan en sädan omfattandereform som den nu föreslagna genomförs. Länsstyrelseni (majoriteten): Medde nya bestämmelserna kan förmån av räntefritt lån från arbetsgivare ge upphovtiU en klar skatteförmån för skattskyldiga med inkomst över brytpunkten.Länsstyrelsen vill därför understryka nödvändigheten av att frågan om beskattningav förmån av räntefritt lån får en snar lösning. Utredningensförslag om tilläggsbelopp för räntefria lån från arbetsgivaren är mer befogat.Risken för missbmk är här betydUgt större. Personer med höga inkomster haroftast en ledande (bestämmande inflytande) ställning i företaget och kandärför låta framtida löneökningar utgå i form av räntefria län. Enklasttorde man kunna komma tillrätta med problemet på det sätt somBrottsförebyggande rådet i annat sammanhang föreslagit dvs. att förmånen upptastill beskattning i sin helhet såsom inkomst av tjänst. Härigenom kan manundvika det betungande förfarandet med tilläggsbelopp. 1981/82:197 205 Detär självklart att expertgmppen har tagit upp frågan om räntefria lån och det ärlika naturligt att expertgruppen anser att de räntefria länen bör bli föremålför beskattning. EmeUertid har expertgmppen inte kunnat göra det lika enkeltför sig beträffande räntefria lån som beträffande många andra frågor. Skälethärtill är aft Brottsförebyggande Rådet tog upp denna fråga ochföreslog att de räntefria lånen skuUe beskattas. Vid remissbehandling framkomså många skäl emot en sådan beskattning att förslaget inte blivit föremål förlagstiftning. Detta har resulterat i att expertgmppen nöjer sig med attkonstatera att "saken bör därför bli föremål för ytterligare övervägandeninnan lagreglering sker. Det är dock angeläget att frågan får enlösning". Delegationen nödgas ånyo konstatera att promemorian framtagitsunder allt för stor brådska och att åtskilliga frågor måste analyseras bättreinnan de kan bli föremål för lagstiftning. Samfiiga problem hänger på ett ellerannat sätt ihop varför helheten kräver att samtliga frågor är färdigutreddainnan förslaget läggs till gmnd för lagstiftning. Endastett fätal remissinstanser tar upp förslaget tiU ändring i begränsningsregeln (80/85-procentregeln). LRFdelar bedömningen aft de nuvarande reglerna måste ändras och att av de bådametoder som diskuteras i promemorian (A och B) metod A i vissa fall kan ge inteavsedda effekter, varför den inte bör genomföras, samt anför: Ibetänkandet motiveras förslaget att inte låta egenavgifterna påverkabegränsningsregeln med att neutralitet mellan skilda företagsformer därigenominte föreligger. Sedan avgiftema aUtmer börjat likna en skatt som tas utoberoende av företagarens förmåner på gmnd av avgifterna finns ingen anledningatt lämna egenavgifterna utanför bestämmelserna om nedsättning av skatt.Enligt delegationens uppfattning bör avgifterna således ingå bäde ispärrbeloppet och skattebeloppet. Denföreslagna begränsningsregeln innebär ett totalt skatteuttag som ligger påsamma nivå som f. n. Enligt trepartiöverenskommelsen skulle marginalskatternasänkas. Som en följd härav borde rimligen även den inkomsttagare vars skattbestäms med tillämpning av begränsningsregeln erhålla ett minskat totaltskatteuttag. Spärrbeloppet bör därför bestämmas på annat sätt. Dennuvarande regeln om att den beskattningsbara inkomsten skall ökas medinvesteringsavdrag vid bestämning av spärrbeloppet föreslås kvarstå. Sedan nyaregler om investeringsavdrag vid inventarieanskaffning införts (SFS 1981:1099)måste 3 § andra stycket ändras till ... "vid inkomsttaxeringen medgivetsärskilt investeringsavdrag". I annat faU får den stimulanseffekt sominvesteringsavdraget åsyftar inte avsedd verkan i kombinafion medbegränsningsregeln. fall begränsningsregeln skall tiUämpas och den skattskyldige redovisar såvälstatligt beskattningsbar inkomst som underskottsavdrag föreslås att både gmndbeloppoch tilläggsbelopp skall få nedsättas dock skall tilläggsbeloppet inte fånedsättas med större belopp än som motsvarar tilläggsbeloppet beräknat pä denbeskattningsbara inkomsten. Eftersom skatten på tilläggsbeloppet därför måstedelas upp i två delar mäste även 1981/82:197 206 angesvilken del - den beskattningsbara inkomsten eller fillkommande post - som skallanses utgöra den högsta resp. lägsta delen av tilläggsbeloppet. I förslagettill lagtext saknas detta. Vadvi vUl särskilt vända oss emot beträffande detta förslag är - bortsett från våruppfattning om avdragsbegränsningen - att egenavgtfter tagits bort frän deskatter, vilka enligt nuvarande regler kan påverka skattenedsättningen. Medhänsyn tiU att fr.o.m. egenavgifterna kommer att få ett ökatinslag av skatt genom att de tas ut även på inkomstdelar, vilka inte päverkarförsäkringsförmånerna, finner vi det omotiverat aft göra den föreslagnaändringen. SRFmotsätter sig regelsystemet på den grund att det gör redan befintligasvårigheter mera komplicerade och anför att stora förhoppningar hade knutitstill att dessa komplicerade regler skulle försvinna, när inkomstskattereformenskulle genomföras. Enligtde förslagna reglema i fråga om begränsning av skatt skall viss del av detjusterade underlaget för tilläggsbelopp beaktas vid fastställande avspärrbelopp. Det är inte alltid lätt att avgöra om begränsningsregeln blirtillämplig förrän skatten har beräknats. Detär viktigt att man tar fill vara förenklingsmöjligheterna i det nya systemetoch det är därför önskvärt att begränsningsregeln utformas pä annat sätt sä attfastställandet av underlag för tilläggsbelopp behöver ske bara i de fallunderlaget överstiger brytpunkten. Lagtextenbör också göras tydligare på så sätt att det anges något om uppdelningen avspärrbeloppet mellan makar. Avde i promemorian diskuterade metoderna för den praktiska hanteringen avbegränsningsregeln delar myndigheten den uppfattningen att metoden B är lättastatt tillämpa. Trots föreslagna förenklingar av begränsningsregeln innebär emeUertidäven tiUämpningen enligt metod B att beräkningsarbetet kompliceras. Deremissinstanser som har tagit upp frågan om beräkning av inkomstskatt förackumulerad inkomst anser i allmänhet att de redan befintliga administrativasvårigheterna förvärras. Expertgmppensanalys av svårigheterna med fillämpning av reglerna om beräkning av statliginkomstskatt har inskränkt sig fill valet av skattetabell. Vid en så drastiskförändring av skatteskalorna som föreslagits är det förvånande att expertgmppeninte tiUvaratagit möjligheten tiU radikala förenklingar i det mycket krångligasättet att beräkna den statliga inkomstskatten. En ingående översyn av dessaregler förordas av . Man kan t. o. m. ifrågasätta nödvändighetenav att ha kvar reglerna. 1981/82:197 207 Hanteringenav ärenden angående ackumulerad inkomst enligt dagens system är ofta mycketkomplicerad. I fall som rör makar med A- och B-inkomster där makarna omväxlandehar högst A-inkomst och där fördelningen skall ske har vederbörande deklarafionsgranskareatt - i blankett för beräkning av ackumulerad inkomst och hjälpblankett tilldenna - göra över 500 noteringar. Beräkningen kompliceras ibland av attbegränsningsregeln (80/85-procentregeln) blir tillämplig. Eftersomvarken begränsningsregeln eller bestämmelserna om A- och B-inkomsternasbeskattning förenklats genom förslaget, lär ej heller beräkningen avackumulerad inkomst i det nya systemet bli enkel. Då realisationsvinst vidförsäljning av fast egendom fortsättningsvis kommer att omfattas av reglema förackumulerad inkomst, torde antalet ärenden avseende ackumulerad inkomst medstor sannolikhet komma att öka. Särskildasvårigheter orsakar förslaget att tillämpa den skatteskala och de skattereglersom gällde för ettvart av de år som skatteberäkningen avser. Svårigheternaaccentueras om man härtill lägger, att deklarafions-granskaren, som har atthandlägga ärenden om ackumulerad inkomst, får högst ett eller ett parärenden av detta slag och således för detta/ dessa speciella tillfällen har attsätta sig in i en kavalkad av närmast rättshistoriska bUder. För att i någonmån minska dessa olägenheter kunde man dels genomföra en renodlad särbeskattningoch dels bibehålla bestämmelserna om att skatteberäkningen skall ske medledning av det sista årets skatteskala, dock att man övergångsvis tillämparsista "konvenfionella" årets skatteskalor för år som ligger före 1983och i övrigt använder sista årets skatteskalor och övriga skatteregler. i fögderi anför att beräkningen av skatt förackumulerad inkomst, som sker manuellt, ytterligare försväras, vilket givetviskräver ökade arbetsinsatser från personalen. Statliginkomstskatt för ackumulerad inkomst kan inte beräknas maskinellt i ADB-systemetutan måste allfid räknas manuellt. Föreslagen ändring kommer att i viss månförsvåra det redan nu ofta besvärliga utrednings- och beräkningsarbetet. 134 föreslås att man vid beräkning av ackumulerad inkomst ska tillämpa denskatteskala och övriga skatteregler som gäller vid taxeringen för de aktuellaår under vilka fördelning ska ske. En sådan ordning förutsätts numera intevara förenad med samma praktiska svårigheter som . kan bedöma, torde de praktiska svårigheterna vara minst lika storasom . Det bör uppmärksammas att den statliga inkomstskatten i dessafall inte kan beräknas med hjälp av ADB-systemet. Därtill kommer dekomplikationer som uppstår när tillägg av ackumulerad inkomst för vissttaxeringsår innebär att den skattskyldiges inkomster kommer över brytpunkten såatt underlag för tilläggsbelopp mäste beräk- 1981/82:197 208 nas.Hur detta ska lösas har inte berörts i promemorian. Det kan således blinödvändigt att beräkna tilläggsposter och kvittningsräntor för ett inkomstårsom ligger bakåt i tiden, såvida inte begränsningar görs ilagstiftningen. Av intresse är inte minst vilken instans som ska göra sådanaberäkningar. Statliginkomstskatt för ackumulerad inkomst kan inte beräknas maskinellt i ADB-systemetutan måste allfid räknas manuellt. Utrednings- och beräkningsarbetet är besvärligt. Det nya beräkningssättet kommer att än mer försvåra dettaarbete. Det är enligt föreningens mening beklagligt aft man ej kunnat finnanågon enklare form, om man nu skall ha kvar dessa bestämmelser. Förslagetsinverkan i fråga om jämkning av preliminär skatt tas upp i ett parremissyttranden. Lokala skattemyndigheten i fögderi: F. n.krävs i flertalet av fallen uppgifter från de skattskyldiga om inkomst frånarbetsgivare, övriga inkomster med angivande av storleken av B-inkomster,inkomst för make eller sammanboende med angivande av B-inkomster, specifikationav underskott av s.k. schablonfastighet samt övriga inkomster och avdrag. Efterreformens genomförande kommer ytterUgare specifikation att behövas av inkomstav kapital för att eventueU rätt till avräkning av underskott avschablonfastighet skall kunna bedömas. LSMSutfärdade under /81 totalt 61 277 jämkningsbeslut beträffandeA-skatt. Detojämförligt största antalet av denna typ av stående skattejämkning består av nedsättningsbeslut,dvs. att inkomsten nedsätts med ett visst belopp innan skatteavdrag verkställs enhgtpreliminärskattetabellen. I dessa faU kontrolleras eller bedöms i första handavdragssidan då ansökan inkommer första gängen. Följande år sker som regeländring endast efter anmälan från skattskyldig. Redanhösten 1982, dä särskild beräkningsgmnd för skall bestämmas,kommer de lokala skattemyndigheterna (LSM) att behöva begära in fullständigajämkningsansökningar. Detta beror på att hänsyn nu måste tas tUl den förändradefrigränsen för B-inkomster, rätten till avdrag för underskoft av schablontaxeradfastighet mot överskott i kapital innan tilläggsbelopp beräknas samt att detmåste fastställas om inkomsterna överstiger brytpunkten. LSMSbedömer att fastställandet av särskild beräkningsgmnd kräver avsevärt ökaderesursinsatser främst men även 1983 och 1984 om hänsyn ska kunnatas till den här föreslagna reformen. LSMSutfärdade 29783 beslut om särskild beräkningsgrund. 1981/82:197 209 Jämkningav preliminär skatt sker i mycket stor utsträckning genom s. k. årlig jämkning,dvs. gmnden för skatteberäkning har angetts på prelimi-närskattesedeln redan dåden utsänds. Dessa jämkningar föranleds i regel av underskott på fastighet,kostnader för resor till och från arbetet eller utgivna periodiska understöd.Jämkningsbesluten utformas oftast på det sättet att skatt skall beräknas påinkomsten minskad med visst belopp. Som underlag för besluten behövs uppgift omunderskottets eller kostnadens art och storlek samt om eventuella inkomsterutöver inkomst från huvudarbetsgivaren, ger god överensstämmelsemellan preliminär och slutlig skatt. fall jämkning skaU ske på gmnd av underskott i förvärvskälla kan nutillämpad metod inte oförändrad användas vid inkomster över brytpunkten utanatt slutlig skatt i alltför hög grad kommer att avvika frän preliminärt uttagenskatt. Skillnaden meUan slutlig skatt och preliminär skatt ökar med stigandeinkomster och underskottsavdrag. Metoden att man i sådana fall efter vissaschabloner minskar nedsättningsbeloppet med hänsyn tiU underskottsavdragetsoch inkomstens storlek synes alltför svårhanterligt. Det kan därför starktifrågasättas om metoden med nedsättningsbelopp kan användas vid underskott iförvärvskälla, dä den beräknade inkomsten är över brytpunkten. Förifrågavarande jämkningar behövs utöver ovan nämnda uppgifter även uppgift omårsinkomst. Detta medför att ansökningarna i ökad omfattning behöverkompletteras genom förfrågningar från lokal skattemyndighet. De föreslagna reglemaför beräkning av statlig inkomstskatt kan därför pä goda gmnder antas medförabetydligt ökat arbete vid jämkning av preliminär skatt. Ökningen av lokalskattemyndighets arbetsbörda kommer särskUt göra sig gällande under arbetetmed de s.k. årliga jämkningarna , dvs. under dentid då lokala skattemyndigheterna även i övrigt har hård arbetsbelastning. Enallt större del av jämkningarna sker genom beslut redan före inkomståretsingång. Besluten anges på den preliminära skattsedeln med hjälp av ADB-systemet.Den troligen vanligaste anledningen tiU sådant beslut är underskott på viUafastighet.Beslutet ges i aUmänhet formen av att skatt ska beräknas pä inkomsten, minskadmed visst belopp. Detta belopp motsvaras i princip av underskottet påfastigheten, uppdelat på antal lönetillfällen. Dennabeslutsprincip torde inte kunna användas för personer med inkomsteröver brytpunkten. Föreningen har svårt att se hur man på ett någorlunda enkeltsätt ska kunna utforma besluten så att de ger acceptabel överensstämmelsemellan preliminär och slufiig skatt. Oavsett hur man löser problemet tordejämkningsförfarandet för personer med underskottsavdrag och inkomster överbrytpunkten bU avsevärt mera betungande för LSM än . Ytterligaresärskilda frågor tas upp i några yttranden. Vidarevill länsrätten framhålla att det vore önskvärt om det kunde förtydligas hur denya reglerna i förslaget kommer att påverka tillämpning-14 1981/82.1 saml. 1981/82:197 210 enav vissa dubbelbeskattningsavtal (enligt länsrättens mening då närmast sådanaavtal som tillämpar olika former av exemptmetoden). Reglernaom skattetillägg torde inte behöva ändras. Däremot bör uttalande tas in ipropositionen om en relativt liberal tillämpning av bestämmelserna iförekommande faU under åtminstone . Deföreslagna reglerna kan försvåra för många skattskyldiga att själva räkna utsin skaft och därmed också storleken av sina eventuella kvarstående skatter.För den skull bör reglerna om bestämmande av kvarskat-leavgifi ses över och riksskatteverketfå i uppdrag att utfärda vägledande anvisningar. Merpartenav den preliminära B-skatten debiteras pä grundval av slufiig skatt för senastetaxeringsår. I de fall den skattskyldige inte påförts slutlig skatt ellertaxerad inkomst beräknas öka med minst en femtedel eUer då han tidigare haftatt erlägga preliminär A-skatt skall han utan anmaning avge preliminärsjälvdeklaration. Även i andra faU har han rätt att inkomma med sådan, t.ex.då inkomstförhållandena förändras under inkomståret. Lokal skattemyndighet kanäven anmana skattskyldig att inkomma med prehminär självdeklaration. Eftersomgmnderna för debitering av den statliga skatten förändras väsentligt vidgenomförande av reformen kommer myndigheten enligt vad nu kan bedömas attfrämst inför inkomståren 1983 och 1984 (då debitering av B-skatt blir för högom den sker med stöd av den slutliga skatten) att tvingas handlägga ett mycketstort antal preliminära självdeklarationer. De skattskyldiga kommer givetvisatt inkomma med deklaration eftersom B-skatten eljest i mänga fall blir förhög. Preliminärsjälvdeklarafion skall enligt 18 § uppbördslagen avlämnas senast den 1 decemberåret före inkomståret och skattsedel översändas fill den skattskyldige senastden 25 febmari inkomståret (36 § uppbördslagen). Eftersom tiden för debiteringav B-skatt är begränsad kommer arbetsuppgiften aft vara mycket betungandeunder de ovan angivna åren. Särskilda utredningar kommer troligen också attbehöva genomföras i många fall t.ex. med hänsyn fill att s.k. räntefillägg förnäringsidkare, jordbmkare m.fl. kan komma i fråga vid bestämmande av underlagför tilläggsbelopp. LSMShade 72750 B-skatteskyldiga varav ca 24000 avsäg fysiskaskattskyldiga. behandlades endast 4179 preliminära självdeklarationer,varav ca 3 200 avsäg fysiska skattskyldiga, . Förhandsuträkningav skatt och förtidsåterbetalning Dessaarbetsuppgifter är rent . För arbetsuppgiften förtidsåterbetalning harde lokala skattemyndigheterna vid 1981 ärs taxering haft visst stöd av ADB-systemetvia terminal. Bägge arbetsuppgifterna kommer emellertid att bli merkomplicerade och följaktligen mer resurskrävande. Ökar antaletförhandsuträkningar och förtidsåterbetalningar ytterligare föreligger risk attmyndigheten inte kommer att hinna med att utföra arbetsuppgiften inom för deskattskyldiga acceptabel tid. 1981/82:197 211 Vadbeträffar förtidsåterbetalningar kommer troligen antalet fall där remiss tilltaxeringsnämnden mäste ske att öka väsentligt t. ex. i de faU där räntetiUäggtill underlaget för tiUäggsbelopp kan komma i fråga om uppgiften inte kanåterfinnas i självdeklarationen. ADB-systemettillåter endast omräkning för det närmast föregäende taxeringsåret. På gmndav de f. n. stora balanserna hos länsrätten är det endast i undantagsfall somett länsrättsbeslut kan omräknas maskinellt. Systemet används därförföreträdesvis för omräkningar på gmnd av LSM:s beslut enligt 72 a § TL och krediteringsändringar.I de flesta andra fall måste omräkning ske manuellt. RSV planerar dock att fr.o. taxering successivt genomföra ett system som tiUåter maskinellaomräkningar . Det är således bl. a. arbetssituationen hos länsrättenoch taxeringsavdelningens besvärsenhet som avgör hur stort merarbetet kommeratt bli hos LSM när det gäller omräkningar. I vilket fall som helst kommer dockomräkning av skatt att kompliceras genom reformen. Vidarepåpekar lokala skattemyndigheten att skatteuträkningen i de fall därdubbelbeskattningsavtal skall fillämpas och den därför inte kan ske i ADB-systemetkommer att ytterligare försvåras. Vidberäkning av skattetillägg behövs f. n. endast uppgift om det belopp som gmndartiUägget. Med de föreslagna reglerna för beräkning av statlig inkomstskatt mästeman beträffande inkomster över brytpunkten även ange fill vilka belopp höjdtaxering beror på att underskott i förvärvskälla ändrats resp. pä t. ex.utelämnad inkomst. Frågan har ej berörts i promemorian. Ettpar remissinstanser tar upp frågan om en höjning av sparavdraget. Vidarebör det s.k. sparavdraget i deklarationen nu höjas kraftigt i sparstimulerandesyfte efter att ha varit oförändrat . Med hänsyn tillpenningvärdeförsämringen borde nu sparavdraget åtminstonefördubblas. Stärka skäl talar för en ytterligare, kraftig höjning av beloppet. Sparavdragetär en generell åtgärd som långsiktigt och varaktigt stimulerar sparandet. Enhöjning av sparavdraget till de av föreningen föreslagna beloppen - 2200 resp.4400 kr. - skulle i hög grad förstärka den föreslagna skatteomläggningenspositiva effekter pä inflationstakt och sparande. SCBanser det viktigt att en utveckUng kommer till stånd av modeller för aktualiseringoch framskrivning av fördelningsstatisfiken liksom för att belysa och simuleraeffekter på levnadsförhållandena av olika samhällspo-litiska åtgärder. SCB anförvidare att de följdverkningar som omläggningen 1981/82:197 212