prop · G503100 · 1981-12-31 00:00:00 — Nästan hälften av fondens resurseranvänds till familjeplaneringsprogram. Andelen kan förväntas öka. I övrigtlämnas stöd lill folkräkningar, uppbyggande av folkbokföringssystem,befolkningsstafislik, utbildning och information, forskning m m. Merparten avprojekten verkställs av FNs 1981/82:100 Bilaga 6 99 fackorgan.En växande andel genomförs emellertid av mottagarländerna själva. Fonden ärunderställd , som godkänner del långsikliga arbetsprogrammet, de finansiella planernam m. Huvudkontoret hardrygt 150 tjänstemän och är förlagt till . I mollagarländerna finns ca 40 samordnare med ansvar för ell eller flera länder. UNFPAs verksamhetfinansieras genom frivilliga bidrag. uppgick inkomsterna till127 milj dollar mot förväntade . De största bidragsgivarna är , , ,, och . Del svenska bidraget var vilket motsvarade av de sammanlagdabidragen. FNs barnfond () Fondens uppgift var att lämna katastrofhjälp lill barnoch mödrar i del krigshärjade . Mandatet utvidgades senare till all även omfattalångsiktig utvecklingshjälp till barn i . samarbetar medregeringar i elt hundratal länder.Fonden söker särskill bistå barnen i de hårdast drabbade och minstutvecklade länderna. spelar fortfarandeen viktig roll som förmedlare av katastrofbistånd. Tyngdpunkten i fondensverksamhet ligger emellerfid numera på långsikliga biståndsprogram. Bistånd utgår i form avpengar, personal, tekniskt kunnande och varor. Målet är alt tillgodose de mest grundläggande behoven hos barn och mödrar, framförallt i länder där samhällelig social service saknas. Programverksamhetenomfattar insatser inom hälso- och sjukvård, vattenförsörjning, åtgärder för altförbättra näringsstandarden hos barn och mödrar, familjeplanering, grundläggande utbildning m m. Behovet avsamordning med övriga delar av FN-systemet har blivit alltmer påtagligt.Fonden samarbetar med. en rad FN-organ, däribland UNDP, UNFPA,, FAO och UNHCR. Tillsammans med WHO försöker föra ut begreppetprimärhälsovård, som omfattar förebyggande åtgärder, vaccinationer, kontrollav diarrésjukdomar, distributionav vikliga läkemedel m m. annat exempel pä detta samarbete är Prop.1981/82:100 Bilaga 6 100 det av WHO och utarbetade förslaget tillinternationell marknadsföringskodför bröstmjölksersältning som antogs av världshälsoför-samlingen i maj1981. UNICEFs styrelsebestår av 30 medlemmar (15 , 11 i-länder, 4 socialistiska i-länder).Den granskar och drar upp riktlinjer för verksamheten och fördelar medel lillfondens program. har varit medlem av . UNICEFs huvudkontorhar 400 anställda och är beläget i . Dessutom finns sex regionalkonlor och ett fyrfiolalländerkontor med totalt 1 400 anställda. UNICEFs verksamhetfinansieras genom frivilliga bidrag, huvudsakligen från regeringar. Regeringsbidragenhar utgjort avfondens resurser. Nationalkommittéer, enskilda organisationer och andra privata bidragsgivare svarar för återstoden.Inkomsterna frän nationalkommittéer kommer främst från försäljningen avUNICEFs julkort. Med hjälp avsärskilda bidrag finansieras speciella hjälpinsatser, bl a i . Ensärskild katastroffond om finns för akuta nödsituationer. Desammanlagda inkomsterna beräknas uppgå till . För att skapa en fastare grund förfondens verksamhet infördes på svensktinitiativ 1979 ett rullande och långsikfigt arioelsprogram, baserat på behov och UNICEFs bedömning avinkomsterna för en fyraårsperiod. har verkat för all givarländernaockså skall göra långsikliga bidragsulfäslelser. egnafierårsulfäslelser har dock inle lett till efterföljd. är denstörsta bidragsgivaren, följt av , och . Delsvenska bidraget uppgick lill , vilket motsvarade drygt13% av de sammanlagda regeringsbidragen. Bidraget från Svenska UNICEF-kommillén var 5 milj.kr. Internationella utvecklingsbanker och -fonder De internationellautvecklingsbankerna och -fonderna har till uppgift alt lämna finansiellt bistånd i form av obundna län. Därtill kommer eltomfattande tekniskt bistånd, som komplement lill del finansiella. Den äldstaoch största är (), som kommit att utgöra modell för uppbyggnaden av övrigautvecklingsbanker. 1981/82:100 Bilaga 6 Tabell 1: Fakta om de internationellautvecklingsbankerna och -fonderna') Asiatiska (AsDB) Asiatiska utvecklingsfonden (AsDF) Afrikanska utvecklingsfonden (ADF) ' Den Interamerikanskautvecklingsbanken (IDB), som tillkom , behandlas underhandelsdepartementets huvudtitel. Utvecklingsbankernafungerar som ell mellanled mellan den internationella kapitalmarknaden ochu-länderna. De kan genom sin goda ställning låna upp och vidareförmedia län påvillkor, som är förmånligare än vad de allra fiesta själva skullekunna fä. Många av de fattigareu-länderna saknar den nödvändiga återbetalnings-förmågan även när det gällerutvecklingsbankernas relafivt förmånliga lån. I syfte att kunna bistå ocksådenna länderkalegori har utvecklingsfonderna upprättats som ett komplement tillbankerna. De lämnar utvecklingskre-diler på näst infill gåvobasis. De svenskabidragen har därför koncentrerats till dessa fonder. Föregångare och alltjämthelt dominerande är Internationella utvecklingsfonden (), som är knutentill . Bankernas/fondernashögsta beslutande organ är guvenörsslyrelsen (). Den ärsammansatt av representanter för samtliga medlemsländer och håller elt möte perår. Däremellan handhas det löpande arbetet av en direklörsstyrelse (Board ofDirectors). Eftersom antalet medlemsländer överstiger antalet platser idireklörsslyrelsen har man fått gå samman i röslgrupper. En direktörrepresenterar således i regel ell fiertal länder. De nordiska länderna ingär i samma röstgrupp.Medan de i / Prop.1981/82:100 Bilaga 6 102 och ADF bildar en egen röslgrupp har de i AsDB/AsDFslutit sig samman med Canadaoch . Rösträtten är iprincip vägd i förhållande till andel tecknat kapital/bidrag. För att ge små länder, i första hand småu-länder, ell större inflytande filldelas varje medlemsland också ett visstanlal röster, oberoende av landets kapital-och bidragsandelar. De svenska andelarna framgår av tabellerna 3 och 4. U-läf.derna harstörst röststyrka i Afrikanska utvecklingsfonden, . I /ochAsDB/AsDF är motsvarande siffror . Enligl en mer ellermindre uttalad regel har chefskapet i Väridsbanken alllid tillfallit enamerikan, i AsDB alltid en japan och i ADB naturiigen en . I samtligabanker har det skeft elt skifte på chefsposten. är nychef för , tillträddechefsposten i AsDB och Wila D. Mungomba från Zambiautnämndes lill ADBs president . Utvecklingsbankernasutlåningsverksamhet är baserad pä det av medlemsländerna tecknade kapitalet. Avdet tecknade kapitalet inbetalas endast en mindre del. Resterande del fungerar som engaranti för utvecklingsbankernas upplåning på den internationellakapitalmarknaden. Detta innebär att utlåningen till stor del finansieras med hjälp av upplänadepengar och all ulläningsvillkoren därför blir bestämda av upplåningsvillkoren. Tabell 2: Utvecklingsbankernas utlåningsvillkor ADB AsDB 15-25 år 10,8,10, Spännvidden ilöptiderna beror på skillnader i låntagarländernas utvecklingsnivå och/eller iprojektinriklningen. Tabell 3: Utvecklingsbankei-nas tecknade kapital, deninbetalda andelen och uteståendeupplåning per . Tecknat kapital (milj dollar) Inbetald andel (procent) Utestående upplåning (milj dollar) , andel av tecknade kapitalet röstandel (procent) 1981/82:100 Bilaga 6 103 Till skillnad frånbankerna finansieras fondernas verksamhet inte genom upplåning utan genombidrag från i första hand i-länderna. Sedan mitten av 1970-lalel har ocksåvissa OPEC-länder och andra rikare UTländer tillkommit som bidragsgivare.Bidragens storiek fastställs i samband med s k påfyllnadsförhandlingar. Enpåfyllnad sker genom en internationell överenskommelse, där bidragsgivarna gören utfästelse för tre eller . En del av vinst överförsvarje år dessutom lill . Utlåningen från fondernasker pä mycket gynnsamma villkor. och lämnar ulvecklingskrediler med enlöplid och én ädministra-tionsavgift på 0,. AsDFsulvecklingskrediler löper med en avgift av . åramorleringsfria i samtliga fonder. Tabell 4: Bidragen tillutvecklingsfonderna per Totala bidrag (miljdollar) 21120 1000 2 730 samlade bidrag(milj. dollar) 761 56 bidragsandel(procent) 3,59 5,6 röstandel(procent) 2,59 2,57 Storleken av det tecknadekapitalet i respektive utvecklingsbank och av bidragen till respektiveutvecklingsfond avspeglar samfidigt deras utlå-ningskapacitel. Tabell 5:Utvecklingsbankernas och -fondernas utlåningsvolym Total utlåning per (milj. dollar) Utlåning 1980 (milj. dollar) 52750 21530 84 280 8809' 3 482' 12291' ADB ADF ADB/ADF AsDB AsDF AsDB/AsDF 5 653 2441 8094 Avser /81. Fördelning av utlåningen på länder Även om utvecklingsbankerna och -fonderna riktarsig lill olika mottagarländer, beroende på utvecklingsnivå ochkredilvärdighet, strävar både bankerna och fonderna efter all bistå defattigare länderna. Såväl som har under 1970-talel i ökandeutsträckning förskjutit Prop.1981/82:100 Bilaga 6 104 utlåningen lill länder med lägre BNI per capita. För deafrikanska och asiatiska regionalbankerna ledde det växande behovet av attbättre kunna bistå de fattigare länderna fill bildandet av respektiveutvecklingsfonder. I följande tabell visas den långsikliga förskjutningen ibankernas utlåning efter BNIper capita. Tabell 6: Den procentuella länderfördelningen avutvecklingsbankerna och -fondernas utlåning BNI/capita i dollar är 1979 1968/69-1972/73 (procent) 1978/79-1979/80 (procent) -390 391-680 681- BNI/capita 1977 -300 301-600 601- BNI/capita 1977 -300 301-600 601- Fördelning av utlåningen på sektorer Utlåningen har intebara i ökad utsträckning gäll till de fattigare . har utlåningen också alltmer kommit de fatfigare befolkningsgrupperna till del (se tabell 7). Detta framgår av alt andelen projekt inom jordbruk och landsbygdsutveckling ochsocial infrastruktur har ökat i jämförelse med andelen för industri ochekonomisk infrastruktur. Tillsocial infrastruktur hänförs i allmänhet hälsovård, stadsutveckling, utbildning och vallenförsörjning. Medekonomisk infrastruktur menas energianläggningar, transport ochkommunikation. Bakom den ökadesatsningen pä jordbruks- och landsbygdsutveckling och på socialaprojekt ligger den förändrade inställningen till dessa sektorers betydelse för utvecklingen. Dennaförändrade syn grundar sig på insiktenatt det inte föreligger något motsatsförhållande mellan satsningen på basbehov,som i hög grad tillfredsställs genom sociala projekt, och ekonomisk tillväxt.Därtill kommer all de fattigaste befolkningsgrupperna främst återfinnspå landsbygden. Prop.1981/82:100 Bilaga 6 105 För en allsidigutveckling krävs emellertid även fortsatt satsning på industri, energi,transport och kommunikation. Inle minst kommer ökade insatser förenergiutvinning i de oljeimporterande att spela en viktig roll iframtiden för all förbättra betalningsbalansen. Den i längdenofrånkomliga strukturomvandlingen av de oljeimporterande u-ländernasekonomier kräver stora investeringar även inom andra sektorer änenergin. /beslöt därför alt bistå deoljeimporterande även med s k strukturanpassnings-lån, som inte ärknutna fill specifika projekt. Genom denna modifierade form av programlånhar rådgivningsfunktion ytterligare markerats. harspelat en central roll för all, i samråd med berörda , upprättabisländskoordinerande grupper, s k konsortier och konsultativa grupper. Detfinns f n ett tjugotal sädana grupper under ordförandeskap avVärldsbanken. är medlem i de grupper som berör länder som mottar svensktbilateralt bistånd. leder också den konsultativa gruppenför internationell jordbruksforskning (CGIAR). Tabell 7: Den procentuella fördelningen avutvecklingsbankernas och fondernas utlåningpå sektorer 1981/82:100 Bilaga 6 106 Internationella finansieringsboiaget (IFC) Internationellafinansieringsbolaget upprättades som en del av Väridsbanksgruppen.Dess syfte är att främja ekonomisk utveckling i genom att, tillsammans medprivat kapital, medverka till upprättande och expansion av privataföretag i . För medlemskap i att man är medlem i . IFC har 119 medlemsländer, varav98 . Guvernörs- och direklörsslyrelserna är desamma för IFC somVärldsbanken och . chef fungerar som ordförande i . Rösträtten är liksom i vägd i förhållandelill andelen tecknat kapital. Verksamheten leds av en verkställandevice-president, som haren särskildstab på 220 personer lill sitt förfogande. IFCs kapital är 650milj dollar, varav 483 milj. dollar tecknats per . Dessutomfinansieras IFCs verksamhet genom ackumulerade vinster och lån från . IFCs investeringarsker i allmänhet i form av en kombination av aktieteckning ochlångfristiga lån. Investeringsobjekt skall enligt stadgan vara privata förelag. Statligt delägandeutesluts inte men företaget skall ha "privatkaraktär" och inte vara regeringskonlrollerat. Varje investering måsteuppfylla tvä grundläggande krav: 1) den måste bidra lill utvecklingen avekonomin i mottagarlandet och 2) denmåste med hög sannolikhet vara vinstgivande IFCs verksamhet harexpanderat kraftigt . Åtagandena under /81 uppgickfill , vilket innebär enökning med från föregående verksamhetsår. 1981/82:100 Bilaga 6 107 utgjorde emellertid endast ca en fjärdedel av de totalakostnaderna för de investeringar, i vilka IFC dellog. Tre fjärdedelar komfrän andra finansieringskällor,i första hand privata banker. Antalet länder somfär IFC-slöd har stigit och en ökad satsning har skett i läginkomstländer.Hälften av antalet projekt under det senaste verksamhetsåret gick lill länder,som 1979 hade en per capilainkomst . Dessa länder erhöll avde totala investeringarna. De största mottagarna av IFC-medel i absoluta tal är fortfarande destörre och rikare (t ex , , , , och ). IFC-medlen går iökad utsträckning lill jordbruk och energi. går dock hälften lill induslriprojekl. Internationella jordbruksutvecklingsfonden () Den internationellajordbruksulvecklingsfonden () upprättades efter rekommendation frånvärldslivsmedelskonferensen . IFADsuppgift är all stödja projekt och utvecklingsprogram för livsmedelsproduktion och livsmedelshantering i u-länderna.I synnerhet uppmärksammas defattigaste med livsmedelsbrist och med goda förutsättningar alt ökalivsmedelsproduktionen. Särskild vikt skall läggas vid näringsstandard och livsvillkor för de fattigastebefolkningsgrupperna. Under åren 1978-80beviljade 60 lån till 48 länder pä sammanlagt . avlånen gavs på synnerligen mjuka villkor till de fattigasteu-länderna. Räntan är , amorteringstiden är , varav de första tio är amorteringsfria. Av de lån somges på de gynnsammaste villkoren gårhuvuddelen till länder med en percapita-inkomst på eller mindre. av de totalaresurserna har gått till asiatiskau-länder, lill afrikanska. Utöver lån förekommer även ell visst tekniskt bistånd. Ungefär hälften av IFADsprojekt har utarbetats av fonden, medan övriga genomförts i samarbete med andrainternafionella utvecklingsorgan. IFADs medlemsländer- 135 - är indelade i tre kategorier: ,OPEC-länder och mottagarländer. Samtliga länder ingår i en styrandeförsamling. Varje kategori har 600 röster. Inom de bidragsgivande kategoriernafördelas rösträtten i stor utsträckning i relation lill bidragsandel. 1981/82:100 Bilaga 6 108 iFADs styrelse består av 18 medlemmar,sex från varje kategori, och väljs för entreårsperiod. är ordinarie styrelsemedlem för denordiska länderna. Fonden hade för sinförsta verksamhetsperiod I lill sitl förfogande, varav kom från och43% från OPEC-länderna. Sverigesbidrag uppgick fill sammanlagt . Detta utgjorde 4,av bidrag eller 2,avden totala summan. Förhandlingar om en ny påfyllnad pågår. FNs/FAOsvärldslivsmedelsprogram (WFP) Under 1950-talel böljade vissa länder,främst , att använda sina storaspannmålsöverskott för bilateral livsmedelshjälp. För all undvika att behövandeu-länder blev alltför beroende av leveranser från ett enskilt land inrättades WFP som en mulfilaleralkanal för livsmedelshjälp, underställd FN och FAO. WFP lämnar bistånd i form av livsmedel främst tilljordbruksutvecklingsprojekt, därmatransoner delas ut till de anställda vid anläggningsarbeten, sk food-for-work. WFP ger också hjälp lill ur näringssynpunkl särskilt behövande grupper, tex kvinnor och småbarn, skolbarn, flyktingar etc. av WFPs tolalaresurser används för katastrofbistånd. Av WFPs sammanlagdabistånd går till de minst utvecklade länderna. WFPs styrande organär (), som består av 30 medlemsländer, varavhälften . , som efterträddes av , var medlem perioden1979-81. har normalt ytterligare en representant i CFA, f n . Kommitténsammanträder i , där WFP har sitt högkvarter. CFA skall, utöver sinsiyrelsefunktion för WFP, vara ett forum fördebatt och ge rekommendationer om bislåndsmetoder och biståndspolitikpå livsmedelsområdet. WFP finansieras medfrivilliga bidrag, dels i form av livsmedel, dels i form av kontanterför alt betala administration, frakt, försäkringar etc. Bidragen lill WFP har ökat frän drygt 300 milj dollarunder iväårsperio- Prop.1981/82:100 Bilaga 6 109 den till ca 1979-80. Eftersompriserna både på livsmedel och frakter har gått upp kraftigt har ökningen inte räckt lillmer änall bibehålla ungefär samma volym livsmedelsbistånd. All WFP ändå kunnat öka sinaleveranser beror på de tillskott man fått genom konvention omlivsmedelshjälp (FAC) och det internationella beredskaps-lagret av livsmedelför katastrofinsatser (lEFR). levererade WFP sammanlagt 1,5 milj lon livsmedel. Under senare fidhar WFP haft svårt att uppnå de fastställda bidragsmålen. För perioden1979-80 var bidragsmälet , men bidragen uppgick bara tillca . Utfästelserna för perioden är sammanlagt735 milj dollar, jämfört med ett bidragsmäl på . Ett nytt bidragsmål för perioden 1983-84pä har anlagils, dock med betydande tvekan hos fleragivarländer. De störstabidragsgivarna är , och EG. Den svenska andelen av de reguljäraWFP-medlen uppgick till 4,. För vardera 1981och 1982 har utfäst ett bidrag på . Det svenska bidraget ärlill två tredjedelar bundet lill upphandling i . WFP får fritt väljavilken eller vilka varor man vill ha. Pä senare år har WFP uteslutande vall vegetabilisk olja. 1980års konvention om livsmedelshjälp (FAC) Konventionen omlivsmedelshjälp (FAC) är en del av del gällande internationellaveteavlalel. Tanken var all komplettera detta avtal med ett bidrag lillu-ländernas livsmedelsberedskap genom all i en bi-slåndskonventiongöra åtaganden om årliga spannmålsleveranser. konvenfion har förlängts med till den 30juni 1983. Syftet medkonventionen är all bidra till all nå del mål på 10 miljoner lon spannmålsbiständ , som uppställdes av 1974års världslivsmedels-konferens. De tolvmedlemsländerna har åtagit sig att leverera sammanlagt minst 7,6 milj ton perär. De största andelarna faller på (4 ), EG (1 650 000 lon),(), () och (). åriiga bidrag är40 . Bidragen utgär iform av spannmål, inklusive ris, eller kontantbidrag, omräknade enliglvärldsmarknadspris. Leveranserna sker som gåva eller som förmånligkredit, bilateralt eller multilateralt enligt givarens bestämmande. Av de totalaåtagandena går genom WFP. Det svenska bidraget kanaliseras i sinhelhet genom WFP, som även får ett fraklbidrag. Prop.1981/82:100 Bilaga 6 110 Detotala svenska kostnaderna beräknas till för /82. Del Internationellavelerådels sekretariat och en under konventionen upprättad kommitté för livsmedelshjälp() är ansvariga för konvenfionens tillämpning. Alla tolvmedlemsländerna ingår i kommittén. Internationellaberedskapslagret av livsmedel för katastrofinsatser (lEFR) FNsgeneralförsamlings sjunde extra möte antog en resolution, varimedlemsländerna uppmanas alt ställa pengar eller livsmedel till WFPs förfogande förkatastrofinsatser i . Målet sattes vid en reserv på minst 500 000 lonspannmål. Det internationella beredskapslagret (lEFR) upprättades . Sedan1978 har beredskapslagret en mera permanent karaktär med ärliga påfyllnader. Utfästelserna lilllEFR är frivilliga. Enskilda länder åtar sig att hålla en viss kvantitetlivsmedel i lager som med kort varsel kan sättas in i kata-slrofiägen. Under1980 översteg bidragen för första gängen , varav nästan 90procent ställdes lill WFPs förfogande. Målet på uppnåddes . Bidragsgivare till lEFR är i stort sett samma länder som tillFAC. Diskussioner pågårom hur lEFR skulle kunna förslärkas. En principöverenskommelse har träffats iWFP/CFA om att separata utfästelser lill lEFR skall göras i samband med WFPs ordinariebidragskonferens. bidrag uppgår till 40 000 tonsvenskt vete samt ett kontant bidrag för all läcka fraktkostnaderna. Dessutomkan i mån av behov och resurserbidra med andra livsmedelsprodukler. bidrag ställs i huvudsak tillWFPs förfogande. Kostnaden beräknas för /82 uppgå lill 59milj kr. FNs flyktingkommissarie () FNsflyklingkommissarie började sin verksamhet 1951. UNHCRs uppgift är att geinternationellt skydd och bistånd åt flyktingar genom att underlätta derasbosättning i asyllandet eller alt, där så är möjligt, hjälpa dem att återvända till sitt hemland. Delrättsliga skyddet söker flykting- 1981/82:100 Bilaga 6 111 kommissarien skapa genom att verka förinternationella avtal för skydd för flyktingar samt genom alt ge rättshjälp.Eftersom de flesta flyktingar befinner sig i nödsituationer har verksamhetenefter hand huvudsakligen kommit all inriktas på nödhjälp och hjälp tillbosättning, livsmedelsförsörjning, hälsovård och utbildning. Hjälpen utformas så allfiyklingarna lill en början organiseras i läger, där de erhåller bistånd i formav livsmedel, medicin och enkla bostäder. Om flyktingarna inle bedöms kunnaåtervända till sitt hemland inom en snar framlid vidtar en bosältningsfas där flyktingarnaerhåller husgeråd, utsäde, jordbruksredskap etc. Det direkta praktiskabiståndsarbetet utförs inte av UNHCR ulan av andra myndigheter, oftavärdlandets regering, eller av frivilliga organisationer i samarbete med UNHCR. UNHCRs verksamhet kan indelasi tre olika typer: det reguljära programmet bland flyktingar,utbildningsprogrammet där individuella flyktingar får sfipendier, resor m mfinansierade av UNHCR, samt de särskilda operationerna som bl a omfattarbistånd till flyktingar efter det all de återvänt lill hemlandet eller biståndtill människor som lever som flyktingar i sitl eget land. Eftersomomfattningen av del reguljära programmet beslutas årsvis kan en plötslig ökningav flyktinganlalet eller en ny stor fiyktingsiluation, som inträffar efter detatt årsprogrammet fastslagits, temporärt bli en särskild operation. UNHCRs verksamhetgranskas av en rådgivande kommitté, den sk exekutivkommittén. Kommittén har 31medlemmar. Kommittén sammanträder engäng i . Därutöver äger informella möten rum ell par gånger perår. Detta sker för att bidragsländerna löpande skall kunna få insyn i UNHCRsverksamhet, som kraftigt utvidgats . Flyktingkommissariensverksamhet finansieras genom frivilliga bidrag medan kostnaderna försekretariatet i inklusive fältkontoren, ca 1 600personer, till en del bestrids via FNs ordinarie budget. Det reguljära programmetoch utbildningsprogrammet beräknas 1981 uppgå lill medan desärskilda operationerna beräknas till ca . Verksamheten har vuxitexplosionsartat . uppgick kostnaden för det reguljäraprogrammet till och 1979 fill . De största bidragsgivarnaär , , och . Prop.1981/82:100 Bilaga 6 112 Därutöver ges omfattande extra bidragfrån bl a kataslrofan-slagetlill de särskilda programmen. Liksom de fiestaandra organisationer inom FN-systemet har UNHCR svårt all nå de fastställdabidragsmålen. räknar man dock med alt budgeten kommer alt balanseras. Ettannat problem är den ökade specialdeslineringen av bidrag, dvs all givarländernabinder sina bidrag lill insatser som man av politiska skäl vill stödja. Deltaminskar flyklingkom-missariens handlingsfrihet och ger verksamheten obalans. FNs hjälpprogram för Palestina-flyktingar (UNRWA) FNs hjälpprogramför palestinaflyktingar började sin verksamhet 1950. UNRWA bistår deflyktingar som lämnade vid tillkomst samt desom blev flyktingar efter junikrigel 1967. är ca 1,8 milj palestinierregistrerade som hemlösa eller fiyktingar hos UNRWA. Ungefär en tredjedelav dessa befinner sig i läger i , , saml Gaza-remsan och päVästbanken.