prop · G50348 · 1981-12-31 00:00:00 — Enligt styrelsen vore det rimligare attsuccessivt bygga ut eller anpassa den typ av akutinformation om kemiska riskersom lämnas av GIC (giftinformationscentralen). För det kommunala hälso- ochmiljövårdsarbetet samt räddningstjänsten vore det därför värdefullt om nyaresurser i första hand kunde lotsas till GIC för akutinformation och tillberörda centrala myndigheter för köp av toxikologisk kunskap via internationellainformationssystem. () anför: Sammanfattningsvis understryker LRF den stora viktenav en effektiv information i miljöfrågor. Men en begränsning avinformationsproduktionen mäste ske. förslag är enligtförbundets mening alltför ambitiöst och kommer mot den bakgrunden att motverkasitt eget syfte. Information måste vara lättillgänglig. I det avseendetmotsvarar inte utredningens förslag de uppställda kraven. LRFunderstryker vidare nödvändigheten av att ta tillvara och utnyttja nuvarande kompetens på området i stället för att skapa ett stort fristående ämbetsverk. Såväl produktkontrollnämndens som giftcentralens nuvaran de arbetsuppgifter bör följaktligen ligga kvar hos respektive huvudman. LRF finner också den föreslagna toxikologiska informationstjänsten alltför ambitiöst upplagd och mindre effektivt organiserad. Slutsatsen måste bli att LRF avstyrker en stor del av miljödatanämndens förslag och i fortsätt ningen utförligt utvecklar sina skäl härför. LRFdelar miljödatanämndens uppfattning om behovet av en utökad toxikologisk informafionsserviceoch en förbättrad information om kemiska ämnens och produkters effekter på vårmiljö och på oss själva. Förbundetfinner dock den föreslagna toxikologiska informationstjäns ten vara alltför ambitiöst upplagd och mindre effektivt organiserad. LRF ansluter sig därför i stort sett till den av ledamoten avgivna reservationen och avstyrker förslaget om en separat organiserad toxikolo gisk informationstjänst. Enstatlig myndighet bör ej ge allmän nyhetsservice, eftersom detta lätt skullekunna leda till ett överutbud av ovidkommande informafion, för vilken det intefinns någon effekfiv efterfrågan och som därför blir underut-nyttjad, dvs.producerad mer eller mindre i onödan. Dessutommåste, oavsett hur nyhetsservicen är organiserad, arbetarskyddsstyrelsen,livsmedelsverket m.fl. tänkbara avnämare själva följa den vetenskapligautvecklingen pä sina respektive områden. 1981/82:48 86 möjligtatt låta en servicebyrå svara för den bevakning som de själva mäste utföra föratt följa med i utvecklingen. All erfarenhet frän såväl forskning som praktisktverksamhet visar att endast den som skall använda uppgifterna kan bedömavilken information som är relevant. Förden av miljödatanämnden föreslagna specifika sammanställningsservicen synes ejbehov föreligga. Sammanställningarna bör liksom nyhetsbevakningen utföras av demsom använder och har behov av uppgifterna. Miljöförbundetanför: Det förslag som presenteras av miljödatanämnden om en toxikologisk informafionstjänsti den form utredningen föreslär speglar en inställning som miljöförbundet menarär alltför passiv och defensiv. I stället för att i grunden angripa problemenmed den snabbt ökande användningen av kemiska ämnen, så föreslås ett organ somsåvitt vi kan se kommer att legitimera en fortsatt snabb ökning av kemiska ämnen.Förslaget skulle i och för sig leda till ökade resurser för riskutvärdering,men miljöförbundet har en rad invändningar mot, och frågetecken kring, dettasätt att angripa problemen. Detär riktigt som utredningen konstaterar att verksamheten pä detta område ärspridd på en rad olika myndigheter, verk och institutioner. Detta ger en oklaruppfattning om vart man kan vända sig med frågor i olika ärenden. Ett centraltorgan behövs därför för att kunna svara på olika frågor och ge service ochupplysningar på det toxikologiska området. Enligt miljöförbundets mening kandock detta åstadkommas genom förstärkningar eller omorganisationer av idagbefintliga organ t. ex. produktkontrollnämnden och giftinformationscentralen.Därmed kan befintliga resurser pä området tas tillvara på bästa sätt tillallmänhetens hjälp. Attskapa en ny stor (omkring 50 personer redan i starten) statlig myn dighet och satsa de ekonomiska resurser som krävs för detta är enligt vår mening en felaktig principiell väg. Denna stora satsning bör i stället göras pä att avsevärt förstärka befintliga kontrollerande myndigheter på detta område, och pä att snabbt upprätta en plan för systematisk minsk ning av giftanvändningen i hela samhället. mening måste, som tidigare framhållits, samhällets förstahandsuppgiftvara att angripa den snabbt ökande användningen av kemiska ämnen. 1 en besväriigsamhällsekonomisk situation bör då resurserna i första hand satsas på en sådan oftensivoch aktiv linje och inte koncentreras pä en ny statlig myndighet med uppgiftatt granska, utvärdera och upplysa om ämnen som redan är på väg eller i värstafall redan finns pä marknaden. En myndighet som snabbt riskerar att drunkna imängden av ärenden och sin egen administration. Ettförsta steg pä en mera offensiv väg att angripa dessa problem är enligt vårmening att ta nödvändiga politiska beslut och satsa erforderliga ekonomiskaresurser för att snabbt minska på användningen av gamla och nya kemiska ämnenmed stora risker. Nyaorgan kan därvid behöva tillskapas, men man måste också utnyttja 1981/82:48 87 redanbefintliga enheter som t. ex. produktkontrollnämnden, vars kompetens ochresurser behöver utökas. 5.3Motiv för att vänta med beslut om resurssatsningar eller för avstyrkan Detfinns i huvudsak tvä olika motiv redovisade i sådana remissyttranden, där detmera klart framgår att vederbörande anser att ett beslut bör anstå eller avstyrker särskilda resurser för toxikologisk informationsservice. Ettsådant motiv är koppling till frågan om produktkontrollens organisation. Enrad ytterligare synpunkter på just denna fräga har sammanförts i efterföljandeavsnitt 6, där det organisatoriska ansvaret för en toxikologiskinformationsservice behandlas. Det andra huvudmotivet som anges är det rådandesamhällsekonomiska läget. Vissa andra synpunkter framförs också då det gälleratt komma till rätta med kemiska hälso- och miljörisker. vid anför: delarutredningens uppfattning att användningen av gifter är ett stort problem. Ettangeläget mäl måste vara att nedbringa användningen av gifter och andraskadliga ämnen av skilda slag. vill emellertid ifrågasätta omden föreslagna toxikologiska informationsservicen är ett effektivt sätt att näsådana mål. anser att andra former bör övervägas och vill pekapå möjligheterna att införa ett strikt ansvar för tillverkare och distributörerliknande det som gäller för hus- resp. bilägare. Övrig miljöinformationsservicebör som redan framhållits delas upp på de organ som fär ansvar för motsvarandeverksamhet. Produktkontrollnämndenanför: Det är utan tvekan ett betydelsefullt samhällsproblem som behandlas i den angivna rapporten. Enligt produkt kontrollnämndens mening är det också en väsentlig förutsättning för en förbättrad kemikaliekontroll att informationsfrågorna finner en rationell lösning. Nämnden anser emellertid att denna fråga hör sä nära samman med frågan om produktkontrollens framtida organisation att det vore olyckligt om man nu skapade en fristående organisatorisk enhet för infor- niafionsfrägorna.-- Detresursbehov som beräknats för TOXIT är . / 82 och 7-8 mkr.per år därefter. Detta är mer än vad som hade beräknats som behövligt tillskotttill produktkontrollen. Med de relativt skissartade modeller som föreligger ibåda fallen är det inte möjligt att göra de nödvändiga prioriteringarna. Produktkontrollnämndenkan sålunda ej tillstyrka att miljödatanämndens förslag om inrättande av ensärskild toxikologisk informationstjänst nu läggs till grund för beslut. Konsumentverketanför: Användningen av kemikalier har ökat kraftigt med riskför negativa effekter pä miljön och på människor både som arbetstagare och somkonsumenter. 1981/82:48 88 negativaeffekter är oftast bristfälliga, vilket skapar oro ute i samhället. Konsumentverketser positivt på att försök görs att öka våra kunskaper genom att bygga upp entoxikologisk informationsservice. anser det emellertidanmärkningsvärt att miljödatanämnden inte samordnat sitt arbete med produktkontrollorganisationsutredningen.Denna brist på samordning bör enligt mening leda till att rapporteninte läggs till grund för åtgärder. Produktkontrollens framtida organisationär ännu oklar. anser att frågan om toxikologisk informationsservicebör lösas i anslutning till att beslut fattas om produktkontrollensorganisation. Det kan inte anses rimligt att satsa stora resurser ochtoxikologisk sakkunskap på en oberoende toxikologisk informationsservice sålänge som produktkontrollen har alltför knappa resurser. Sverigeslantbruksuniversitet (SLU) anför: Allmänt kan sägas att SLU instämmer imiljödatanämndens förslag att, efter att ha fullgjort sin uppgift att utvecklamiljövårdens informationssystem, överföra sina nuvarande arbetsuppgifter påandra organ medan vi avstyrker förslaget att i rådande ekonomiska krislägebygga upp ett nytt organ till en kostnad som vida överstiger vadmiljödatanämnden kostat. Toxikologiskinformationstjänst som ger snabb frägeservice, sökning och sammanställning avlitteraturdata samt hänvisningsservice är naturligtvis alltid angeläget. Denföreslagna organisationen, liksom dess målsättning, är enligt SLU alltförambitiöst tilltagen och kostnaderna mycket höga. Det råder stor brist påexperter inom toxikologi, varför en satsning på mera utbildning och forskninginom området synes mer angelägen. Risken för en ökad byråkratisering förefallervidare uppenbar och det måste anses som en allvarlig brist att man iutredningen ej diskuterat i vilken mån redan befintliga organ skulle kunnautnyttjas för verksamheten. anför: är mycket tveksamt till denna senaredel av nämndens förslag. Förbundet anser för det första, att uppbyggnaden av ensammanhållen toxikologisk kompetens måste ses i samband med den ännu inte avgjordafrågan om produktkontrollens organisation. Eftersomproduktkontrollarbetet har ett akut behov av toxikologisk kunskap, ochtillgången på kvalificerade toxikologer här i landet - liksom för övrigt ocksåutomlands - är mycket begränsad, måste en avvägning göras mellan de nämndaakuta behoven och den mera långsiktiga verksamhet som uppbyggnaden av TOXITinnebär. Fördet andra menar , att det i rådande statsfinansiella läge även frånekonomisk synpunkt måste göras en prioritering mellan behoven hos tvåverksamheter inom i stort sett samma område men med något olika inriktningbeträffande såväl tidsaspekten som avnämare av de producerade tjänsterna. FränFörbundets synpunkt utfaller avvägningen från båda de nämnda utgångspunkterna tillförmän för en viss begränsad förstärkning av produktkontrollverksamheten. 1981/82:48 89 Vadgäller uppläggningen av TOXIT enligt miljödatanämndens förslag har Förbundetinvändningar både mot organisationens storlek och vissa av de tilltänktauppgifterna. Vi anser det orealistiskt att räkna med den personalstyrka pånästan femtio personer för en verksamhet, vars omfattning endast kan uppskattasmycket grovt. Vi finner det inte motiverat att TOXIT skall upprättasubstansregister eftersom produktkontrollbyrån sysslar med ett projekt påområdet. Industriförbundetär medvetet om behovet av informationsservice inom det aktuella området. Dessutformning och anknytning kan enligt vår mening dock bedömas först när produktkontrollorganisationenär klar. Såsomframhållits ovan är tillgången till utbildade toxikologer i mycketbegränsad, vilket snart kan visa sig vara ett allvarligt hinder för såvälnäringslivet som de miljöansvariga myndigheterna. Industriförbundettillstyrker därför förslaget att utbildningen inom detta området snarastförstärks. Lämplig utbildningsuppläggning bör troligen bli föremål för en mindreutredning. att miljödatanämnden läggs ned vid halvårsskiftet1981; att utbildningen inom området toxikologi ses över och förstärks.Industriförbundet avstyrker att det i rådande statsfinansiella läge nyskapasen statlig organisation med cirka femtio tjänster; att en toxikologiskinformationstjänst inrättas innan produktkontrollens resursbehov ärtillgodosedda. , med instämmande av SACOISR anför: En starkt bidragandefaktor till att tillverkare, importörer m. fl. verkligen ska ta initiativ riskvärdering av sina produkter är att tillsynen av hälso-och miljöfarligavaror fungerar tillfredsställande. Detta är inte fallet . De ytterligareresurser som staten har möjlighet att satsa på produktkontrollverksamhet bör istället till stor del satsas på att förbättra tillsynen av hälso- ochmiljöfarliga varor. Föratt kunna bedöma en produkt är det nödvändigt att ha en god kännedom omhanteringen av densamma. Det är därför bäst om sakkunskap beträffande hälso-och miljöeffekter byggs upp vid de ansvariga företagen. Detta kommer att leda tillett ökat antal arbetstillfällen för kemister och toxikologer. Idagsaknas ofta all kunskap om hälso- och miljöeffekter hos t. ex. de företag somimporterar och försäljer kemiska produkter. En förutsättning är återigen att enpress sätts på dessa företag genom en fungerande tillsyn. Genom en sådan pressstimuleras också efterfrågan på kommersiellt arbetande konsultföretag vilketinnebär mindre behov av statliga initiativ. Fråganom en toxikologisk informationsservice hänger intimt samman medproduktkontroll. I betänkandet om produktkontrollutredningens framtidaorganisation föresläs att ett nytt pruduktkontrollverk bildas men med mycketbegränsad ökning av tillgängliga resurser. 1981/82:48 90 Motbakgrund av detta synes förslaget att bilda en ny statlig organisation med ettfemtiotal tjänster helt orealistiskt. Att denna organisation efter en relativtkort tid skulle kunna bli självbärande torde vara en alltför optimistiskberäkning. () anför: Vi har i ett annat remissvarrörande produktkontrollens organisafion pekat på vårt stora beroende avinternationell information inom detta område. Vi har också pekat pä behovet av harmoniseringav svenska lagar och regler på området. Vidare har behovet av praktiskavägledningar till bl. a. näringslivet rörande vilka underlag och bedömningarsom skall göras berörts. I avsaknad av dessa bassystem är det mycket svårt, föratt inte säga omöjligt, att bedöma vilka behov på detta område som föreligger.I nu remitterade förslag har man ambitiöst listat mängder av mer eller mindreklart uttalade önskemål och behov. Men om dessa i realiteten kommer att behövasi näringslivet vet vi inte förrän vi fär klara kravspecifikationer. Vihar också i skilda sammanhang pekat på den resurssplittring som föreliggerpå detta område. Motsvarande uppgifter som föresläs görs redan, bl.a. påarbetarskyddsstyrelsen och produktkontrollbyrån. Vidare finns frägecentraler,bl. a. giftinformationscentralen och biomedicinska dokumentationscentralen påKarolinska institutet. Dessa två sistnämnda institutioner bör kunna utgöra ettembryo till en mer utbyggd informationsservice om sådan erfordras ochefterfrågas. Dessa båda institutioner kan också vartefter behoven ökar utökasin verksamhet successivt. Att nu starta ytterligare en instituUon på området,som under uppbyggnadsskedet skulle besättas med ca femtiotalet tjänster, ärenligt PKL:s uppfattning synnerligen oekonomiskt och som tidigare nämnts börproduktkontrollen systematiseras och effektiviseras innan man över huvud tarställning till behovet av en ny statlig myndighet. SverigesKemiska Industrikontor anför: En bedömning av behovet av toxikologisk informafionsservicenär det gäller kemisk industri har till utredningen redovisats av Kemikontoretstoxikolog, docent . Sammanfattningsvis anför han att det idagsläget torde föreligga ett tämligen begränsat "konkretiserat"behov av en sådan informationsservice. Detta behov beräknas dock komma attöka. EnligtKemikontorets mening måste frågan om en toxikologisk informationsservice ses irelafion produktkontrollen. I själva verket hör förestående fråga så närasamman med frågan om produktkontrollens framtida organisation och verksamhet,att det vore olyckligt om man nu skapade en fristående organisatorisk enhet förinformationsfrågorna. Irådande samhällsekonomiska läge måste vidare en strikt prioritering ske avolika insatser även på området för hälso- och miljöfarliga varor. Tillkomstenav nya institutioner för vilka eljest goda skäl kan anföras -måste särskiltnoga övervägas. Kemikontorethar denna dag yttrat sig över förslag om "Ny produktkon- 1981/82:48 91 trollorganisafion"och har därvid förordat en förstärkning av produktkontrollbyrån medkvalificerade utrednings- och handläggningsresurser. Detär enligt Kemikontorets mening ostridigt att en prioritering måste ske mellan åena sidan en förstärkning av produktkontrollbyrån och å andra sidan tillkomstenav TOXIT. Valet är enligt Kemikontorets mening lätt. En förstärkning av produktkontrollbyrånmed den inriktning Kemikontoret angivit i sitt ovan åberopade remissyttrande mästehär ges klar prioritet. Sammanfattningsvisvill Kemikontoret avstyrka att en toxikologisk informationsservice tillskapassom ett fristående statligt organ; förorda att resurser nu istället läggs pä enförstärkning av produktkontrollbyrån; förorda att, om informationsservicelikväl till äventyrs skulle tillskapas, den läggs som en serviceenhet knutentill produktkontrollbyrån. 6 Frågan om organisatoriskt ansvar för toxikologisk informationsservice Iavsnitten 6.1-6.3 citeras sådana remissyttranden, vari närmare berörts fråganom de aktuella resurserna för toxikologisk informationsservice bör gå en nyeller en befinfiig organisation alternativt fördelas pä flera befintligaorganisationer. I avsnitt 6.4 tas upp den särskilda frågan om giftinformationscentralensorganisatoriska ställning. förslaginnebar kanalisering av tillkommande resurser för en toxikologiskinformationstjänst (TOXIT) till en organisaUon, varvid TOXIT också förutsattesbli ett fristående organ. De remissorgan som anslufit sig härtill och därvidutvecklat särskilda synpunkter citeras i avsnitt 6.1.1. Härutöver hänvisas delstill dem som allmänt anslufit sig till miljödatanämndens förslag beträffande TOXIT(se särskilt avsnitt 5.1.1 i det föregående), dels. i tillämpliga delar, tillde remissorgan som i övrigt uttalat sig om miljödatanämndens förslag till informationsservicepå miljöområdet (refererade i avsnitt 4) eller som redovisat mera allmäntformulerade uttalanden om miljödatanämndens förslag i stort (avsnitt 2). Åtskilligaremissorgan förordar i stället en anknytning till en befintlig organisation, varvidolika alternativ anges (avsnitt 6.1.2). Den typ av argument som framförs ärfaran för resurssplittring avseende toxikologisk experfis, kontrollmyndighetsansvar för riskvärdering, behov av närhet fill forskning. Yttrandena hargrupperats med hänsyn till det alternativ som närmast föreslagits avvederbörande, nämligen anfingen en eventuell anknytning till ettproduktkontrollorgan eller till statens miljömedicinska laboratorium resp. enutbyggnad av giftinformationscentralen. Slutligen återges här ett par yttrandenenligt vilka man kan tänka sig mer än ett alternafiv. Vissa av de åsyftaderemissorganen efterlyser ytterligare utredning. - En del remissyttrandeninnehåller också synpunkter mot anknyt- 1981/82:48 92 ningtill viss organisation. Någon särskild gruppering med hänsyn till dennainfallsvinkel har inte gjorts. Några,som uttryckligen inte tagit ställning till frågan om fristående organ elleranknytning till befintlig organisation, har närmare utvecklat detta och citerasi avsnitt 6.1.3. Man hänvisar där bl.a. till bristande informationsunderlageller till utredningar inom angränsande områden. Ganskamånga remissorgan förespråkar att resurserna/ansvaret fördelas på flerabefintliga organisationer i stället för att kanaliseras till en enhet. Dessasynpunkter återges i avsnitt 6.2. Ett motiv har därvid varit rädsla för dubbelarbeteoch mindre effektivt resursutnyttjande. Flera har därvid pekat på bl.a. decentrala myndigheter som ansvarar för kontrollfunktioner då det gäller kemiskahälso- och miljörisker. Några har velat hänföra huvuddelen av den service manförespråkar till en organisation och därvid framfört liknandeanknytningsförslag som redovisats i avsnitt 6.1.2. Gränsen mellan dessa bådagrupper blir härigenom något oskarp. Iavsnitt 6.3 tillfogas övriga framkomna synpunkter på kanalisering av resurser m.m. Detbör slutligen erinras om att vissa remissorgan, enligt vad som framgått avföregående avsnitt, uttryckligen angett att de inte tagit ställning iorganisationsfrågan. 6.1Kanalisering av resurserna för toxikologisk informationstjänst (TOXIT) till enorganisation 6.1.1TOXIT som ett fristående organ Rikspolisstyrelsenanför att en förbättrad toxikologisk informationsservice inte bara kommer attunderlätta polisens och övriga tillsynsmyndigheters verksamhet inom områdetutan framför allt kommer att underlätta för industrin och transportörerna atttillämpa de ofta svåröverskådliga reglerna. Det är därför viktigt attförverkligandet av miljödatanämndens förslag möjliggör att allinformationsservice inom här akutellt område sammanförs till en enhet. Detta ärav stor betydelse för den som har behov av servicen. Såväl förebyggande somakut frågeservice bör därför tillgodoses inom den föreslagna organisationen.Mot den föreslagna informationsservicens organisation, successiva uppbyggnadoch finansiering har styrelsen i princip inget att invända utan vill endastframhålla det angelägna i att organisationen kommer till stånd. Televerketanför: Ur praktisk synpunkt är det enligt mening fördelaktigt atten, sammanhållen enhet kan ge alla typer av service inom området toxikologiskinformation. Nuvarande giftinformationscentralen bör således ingå i dennaenhet, såsom föreslagits. Som användare av TOXIT:s service ser vi hög kvalitetsamt rimliga väntetider och kostnader som viktiga förutsättningar. Dådet gäller tillverkares och importörers efterlevnad av lagstiftningen 1981/82:48 93 omhälso- och miljöfarliga varor är enligt kvaliteten mycket varierande.Här bör inräUandet av TOXIT innebära att större krav kan ställas på tillverkareoch importörer i detta avseende. kan det befaras att det blir ännusvårare för användaren/arbetsgivaren att få tillgång till uppgifter omen produkts innehall och egenskaper, med hänvisning till att TOXIT har gjorten riskutvärdering ("Godkänd/granskad av TOXIT"). Användaren/arbetsgivarenbehöver ett sä fullständigt underlag som möjligt frän tillverkaren/importören,eftersom användarens riskbedömning inbegriper såväl varans innehåll ochegenskaper som det aktuella hanteringssättet - det kan gälla vilken arbetsmetodoch vilka verktyg som skall användas, de yttre användningsförhållandena osv.Övervägande skäl talar för att TOXIT skall få verksamhetsformen statligmyndighet, men av nämnda orsak är det av största vikt att servicenmarknadsförs så att det klart framgår att det är fråga om en renkonsultfunktion och inte på något sätt kan uppfattas som en myndighet avämbetsverkskaraktär. Sjöfartsverketanför: Inom dessa områden har gjort erfarenheten, atttillverkare och arbetsgivare (fartygens ägare) i realiteten söker övervältrasitt ansvar för säkerheten på myndigheten av vilken begärs olika typer avförhandsbesked gällande ämnets användning. kan vara ettsteg att komma tillrätta med detta genom att förstärka resurser för informationstjänst.Utredningens förväntningar på TOXIT syns emellertid orealistiska. De trotsallt små resurserna kan lätt blockeras av några avnämare med risk för att deninformation som en fillsynsmyndighet kan behöva i ett aktuellt ärende uteblir.Det vore önskvärt om målen för TOXIT-tjänsten kunde utformas så att det klart framgickatt de sammanfaller med målen för hittillsvarande reformer på arbetsmiljönsområde och att systemet är avsett att operationellt stödja denansvarsfördelning som finns mellan tillverkare, arbetsgivare, myndigheter ochandra i arbetsmiljölagsfiftningen. Länsstyrelseni län anför: ställer sig positiv till den föreslagnaorganisationen för uppbyggnad av TOXIT.