prop · G503100 · 1981-12-31 00:00:00 — Inombyggnadsverksamheten förutses en fortsall låg efterfrågan på arbetskraft underhela . De arbetsmarknadspolitiska åtgärder som har salts in bidrar tillatt dämpa nedgången under innevarande vinterhalvår och i viss mån under det påföljande året. IStockholmsområdet -där det tidigare råddestor brist på byggarbetskraft - förutses byggarbelsmarkna-den under år 1982vara relativt balanserad men i övriga delar av landet väntasundersysselsältning inom byggnadsyrkena. Inom den offentligatjänstesektorn väntas antalet sysselsatta öka något även ,även om ökningen sannolikt blir lägre än hillills. Utvecklingen av antaletarbetstillfällen i den offentliga sektorn beror delvis på hur omfattningenav deltidsarbete och övertidsullag utvecklas, vilket är svårt att förutse. Om tendensen lill ökatantal deltidsarbetande bryts kan det få till effekt att det totala antalet arbetstillfällenutvecklas svagare än annars. ArbetsmarknadspoUtiken under budgetåret 1982183 antogunder allmänna riktlinjer för arbelsmark-nadspolinken under1980-lalet (prop. 1980/81: 126, AU 1980/81:21, rskr 1980/81:404). Därvidframhölls särskilt behovel av all förbättra arbetsmarknadensfunktionssätt och underlätta den ömsesidiga anpassningen mellan utbud och efterfrågan påarbetskraft. I detta syfte infördes på försökell rekryteringsbidrag för längtidsarbetslösa ungdomar, en tillfällig rekryteringsslimulans till industriföretag somökar antalet sysselsatta och ettbidrag för all underlätta omställningen vid större förelagskriser. ökades möjligheterna till arbetsmarknadsutbildning för 18-19-åringar, flyttningsbidragen förbättrades och bestämmelsernaom lönebidrag och förtidspensionändrades i syfte all främja anställningar på den öppna marknaden. De av riksdagenantagna riktlinjerna innebär att arbetsmarknadspolitikens tyngdpunktskall ligga på förmedling av arbeten på den öppna marknaden. Den egentligaplatsförmedlingen tillförs 60 Ijänster genom omprioritering inomverket. Datorsystemet för sökning och matchning av lediga platser via terminalföreslås bli utbyggt. I övrigt gäller budgetpropositionens huvudförslag om minskning avförvaltningskostnaderna, efter pris- ochlöneomräkning, för arbetsmarknadsverket liksom för hela statsförvaltningeni övrigt. Prop.1981/82:100 Bilaga 15 31 Arbetet med allförenkla och effeklivera arbetsförmedlingens arbetsformer fortsätter ienlighet med del förslag av en utredning inom "PLOG", som redovisades budgetproposition. Målet är att varjearbetssökande skall få en individuellt avpassad service och att arbetsgivare skallfå ell mera kompetent slöd än i sina ansträngningar alt finna lämplig personal. Som framgår avredovisningen i del föregående är efterfrågan på arbetskraft f. n. lägre än pålänge, och någon påtaglig förbättring väntas inte ske förrän . Det finnsemellertid skäl alt anta att läget /83 kan komma att vara bättre än innevarande vinter,även om del inle är sannolikt all någon verklig högkonjunktur inträffar förräntidigast . Behovel av en högarbelsmarknadspolilisk beredskap förstärks av det faktum att denindustriella strukturomvandlingen måste förutsättas pågå i minst nuvarande taktunder åtskilliga år framåt. Jag vill i delta sammanhang framhålla all det inlekan vara en arbelsmarknadspolilisk uppgift all bromsa industrins nödvändigaanpassning fill ändrade marknadsförhållanden. Del omslällningsbidrag sominfördes på försök genom riksdagsbeslut är ägnat att underlättapersonalens övergång fill stadigvarande sysselsättning. Ett huvudmål för regeringens ekonomiskapolitik är all främja expansion i de industrigrenar som kan ge långsikfig trygghet försina anställda,och arbetsmarknadspolitiken skall hjälpa dem som är eller löper risk alt bliarbetslösa all få arbeten som kan ge trygghet för framtiden. I den mån som dearbetslösa inle kan beredas arbete på den öppna marknaden är det ofta nödvändigt altvidta andra åtgärder som förberedelse för en arbetsplacering. I första hand bör därvid enlämplig yrkesutbildning komma i fråga. Arbetsmarknadsutbildningen har underinnevarande budgetår utökats, och även under /83 beräknas arbetsmarknadsutbildningenbehöva få större omfattning än under /81. Verksamheten kommeremellertid inle all nå lika stor sammanlagdomfattning under denna lågkonjunktur som i slutet av 1970-lalel, vilket beror på en ökad återhållsamhet medutbildningsbidrag för utbildningarsom inle är klart yrkesinriktade. Jag anser all en fortsall stark prioritering av direkt yrkesinriktade kurser avmåttlig längd är nödvändig både avarbetsmarknadspolitiska skäl och med hänsyn fill behovel av återhållsamhetmed statliga utgifier. Den försvagning avarbelskrafleflerfrågan som har skett under innevarande budgetår beror tillinle oväsentlig del på minskad aktivitet inom byggsektorn. Såväl nybyggandet avbosläder som de offentliga investeringarna väntas gä ner del närmaste året. Inombostadssektorn vägs nedgången lill viss del upp av ökad ombyggnadsverksamhelinkl. Den påbörjade omstruktureringen av branschen medhänsyn till bostadsbyggandets ändrade inriktning måste forlsälla.Av regeringen vidtagna åtgärdersåsom lidigareläggningar av offentliga investeringar, slimu- Prop.1981/82:100 Bilaga 15 32 lansåtgärderinom bostadssektorn och beredskapsarbeten bidrar lill all mildra sysselsättningsminskningen inom byggsektornunder innevarande vinterhalvår.Byggsektorn präglas också av betydande säsongsvängningar, vilka skapar väl så stora problem i elt läge medsvag sysselsättning som i ett meranormall läge. Den arbelsmarknadspolifiska byggnadsregleringen, som syftar lill alt åstadkomma en säsonguljämningoch i viss mån också en konjunkturmässigutjämning av byggsysselsällningen, ses f. n. över av en särskild utredare (1980:06). Han beräknas avgeett betänkande . Beräkningen avmedelsbehovet för arbetsmarknadspolitiska åtgärder är liksom i tidigarebudgetpropositioner konjunkturneutral. Jag ulgår dock ifrån att regeringenliksom under innevarande budgetår får disponera en särskild finansfullmakt som gör det möjligtalt med kort varsel anvisa medel som behövsför extra arbetsmarknadspolitiska insatser. 1 statsbudgetensbesparingsprogram ingår en post på 234 milj. kr. Detaljutformningen av ifrågavarande besparingsåtgärderavser jag alt ta ställning lill efter remissbehandling av den inom arbetsmarknadsdepartementetutarbetade promemorian, (DsA 1981:17)Förslag lill ändrat bidragssystemm.m. för den frivilliga arbetslöshetsförsäkringenvarvid jag förutom ifrågavarande besparingsåtgärder också kommer att ta upp frågan om höjning avdagpenningarna inom arbetslöshetsförsäkringen liksom av del kontantaarbetsmarknadsstödet ochutbildningsbidragen. Jag avser att föreslåregeringen alt förelägga förslag på samfiiga dessa punkter. Viss omorganisation av vapenfriverksamheten Inledning Organisationen avvapenfriverksamheten är delad på två myndigheter; ansökningar omtillstånd alt fullgöra vapenfri tjänst handläggs av vapenfrinämnden, somsorterar under försvarsdepartementet, medan utbildningen m. m. av vapenfriatjänstepliktiga administreras av vapenfrisektionen inom AMS underarbetsmarknadsdepartementet. Som anordnare av utbildning av vapenfria, som AMSalltså administrerar, fungerar statliga ämbetsverk, statliga affärsdrivandeverk, landsting, kommuner och vissa organisationer. I regeringensproposition /78:159 om ändring i lagen (1966:413) om vapenfri tjänst m. m. anfördeföredragande statsrådet, dåvarande chefen förförsvarsdepartementet, att han inte var beredd alt förorda någon förändring avorganisationen samt att nuvarande uppdelning på departement t. v. borde bestå,men uttalade sig för all den framlida administrationen inom AMS av de vapenfrias tjänstgöring m. m. ochbehovet av personal härför närmare övervägdes. Vid riksdagensbehandling av propositionen underströk försvarsutskottet (FöU1977/78:28) vikten av att vapenfriverksamheten organiserades på ett ändamålsenligt sätt och gavstillräckliga resurser. 1981/82:100 Bilaga 15 33 AMS har vidupprepade tillfällen, bl.a. i sina anslagsframställningar begärt alt verketsansvar för vapenfriverksamhelen skall föras över lill annan huvudman. Som elt led i verkels strävan alleffektivt kunna utnyttja sina resurser inom området för den egentligaarbetsmarknadspolitiken vill AMSfrigöra sig från andra uppgifter, däribland vapenfriverksamhelen. Den 1 november 1979tillkallade regeringen en särskild utredningsman' för att tillsammansmed sakkunniga och experter se över administrationen av vapenfriverksamhetensaml avge förslag till förändringar och dimensionering av organisationen. Utredningen överlämnadei sill belänkande (Ds A1981: 5) Förslag lill viss omorganisation av vapenfriverksamhelen. Yttrande har avgells av , nämnden föru-landsutbildning, överbefälhavaren (), chefen för flygvapnet,försvarels civilförvaltning (FCF), vämpliktsverket, civilförsvarsslyrelsen(Cfs), civilbefälhavaren i östra civilområdel, försvar,(), vapenfrinämnden, ,, (), statensvägverk, , luftfartsverket, (),statskontoret, (),riksanlikvarieämbelel, , överstyrelsen för ekonomiskt försvar (ÖEF), (), , domänverket, länsstyrelserna i ,, och ,, och , (), skogsvårdsslyrelsen i , ombudsmän (), i (LO), . Slalsljänstemannaförbundel (ST)Centralorganisationen /SR,(), , , , , Norrköpingsoch kommuner, . Svenska Freds- o. , , Vapenfria arbetsgruppen,kristna ungdomsråd (SKU), Krislen demokratisk ungdom (KDU) . Till AMS yttrande har personaiförelrädarna Eklundoch lämnat reservation.Särskill yttrande har avgivils av försvarsdi-reklören Klefbom iVärmlands län. Den ändring i lagenom vapenfri Ijänsl som trädde i kraft gjorde det lättareför värnpliktiga att få tillstånd till vapenfri tjänst. Alt lagändringen skulleleda lill en ökning av anlalel ansökningar - och där- " Sakkunniga och experter: , expeditionschefen , departementsrådet , kanslichefenDavid , departementssekreteraren ochavdelningsdirektören . Sekreterare i utredningen har varit direktören . 1981/82:100 Bilaga 15 34 medökade anspråk på såväl vapenfrinämnden som vapenfrisektionen -var förutsett. Antalet lill vapenfrinämndeninkomna ansökningar om vapenfritjänst har sedan lagändringen trädde i kraft ökat med i stort sell ; en utveckling som kan förväntasfortsätta även och1982. inkom lill vapenfrinämnden drygl 3800 ansökningar omvapenfri Ijänsl. avgjorde nämnden 3500 ärenden. Balansen överanlalel icke avgjorda ärenden ökade emellertid med 300 till 2700. Vapenfriverksamheteninom AMS har under en följd av år arbetat med en provisorisk organisation som tillströmningen avvapenfria ökat. Svårighelerna att få framutbildningsplatser ledde till långa väntetider för dem som beviljats vapenfritjänst. mötte AMS också invändningar från berörda fackligaorganisationer, som ansåg all de vapenfria försämrade utbildnings- ochanställningsmöjligheterna för deras medlemmar. I samband med lagändringenår 1978 gavs AMS möjligheter att ekonomiskt ersätta kommuner, organisationer och affärsdrivandeverk för utbildning och administration av de vapenfria. Detta förde med sig attefterfråganpå vapenfria från ulbildningsanordnarnas sida var större än utbudet. Vidare konstaterarutredaren att man numera frän fackligt hålli allt väsentligt har accepterat vapenfriutbildningen. Planeringen avvapenfriverksamhelen på , såväl centralt inom AMS vapenfriseklionsom hos utbildningsanordnarna, har emellertid skapat problem dels somföljd av den ojämna tillströmningen av vapenfria mellan olika år, dels på grundav att statsmakterna fastställer utbildningsramar mätt i antal utbildningsdagar,för elt budgetår i sänder. Detta försvårar AMS möjligheter att träffa flerårsavial medutbildningsanordnarna, i förstahand kommuner och organisationer. Enligt utredarensuppfattning borde vapenfrimyndigheten kunna träffa långsiktiga avtal på förslagsvis fem årmed utbildningsanordnarna om anlalelutbildningsplatser för såväl lång- som kortiidsulbildning, utbildningens innehåll, ekonomiska och övriga villkor.Genom femårsavtal skullevapenfrimyndighelen befrias från huvuddelen av förhandlingsarbetet under störredelen av avtalets löptid. Därmed skulle administrativa fördelar uppnås ochresurser frigöras för insatser på eftersatta områden, l.ex. informationen, fillsynen, uppföljningen ochutvärderingen av utbildningen. Vapenfrimyndighelenskulle därigenom få möjlighet alt bättre anpassa utbildningen av de vapenfriatill de arbetsuppgifter som de skall fullgöra i krigssamhället enligtkrigs- och beredskapsplanerna. Utredarens förslagom flerårsavial biträds av de remissorgan som yttrat sig i denna del.Uppsala kommun framhåller värdet av en långsiktig planering bl.a.på grund av alt kommunens budgetår inte sammanfaller med de statliga verkens. Dessutom kommer, med nuvarandeetlårsavtal, besluten med snäv lidsmarginal. AMS delar utredarens uppfattningatt planeringen 1981/82:100 Bilaga 15 35 av vapenfriutbildningen skulle underlättas omstatsmakterna lämnade medelsramar för 5-årsperioder. Erfarenheter visar, enligtstyrelsen, all betydande effeklivilelsvinsler skulle uppnås såväl centralt somhos utbildningsanordnarna om anlalel disponibla utbildningsdagar för denärmaste femåren vore kända då överenskommelse om vapenfriulbildning träffas. FRI anser allell sådant avtal bör gälla anlalel minimiplatser samt även innehålla regler förhur kompletteringar i antalet utbildningsplatser skall ske. Statskontoretställer sig tveksamt till om utbildningsanordnarna kan binda sig för så som . Myndighetenanser all man i stället bör övervägaen rullande planering som bygger på femårsavtal men där man , utöver all planera för ell nytt femteår, korrigerar anlalel utbildningsplatser . För egen delbiträder jag utredarens förslag om längre avtalsperioder för utbildningen. Jagdelar emellertid statskontorets tveksamhet i fråga om alt binda upputbildningsanordnarna med fasta femårsavtal gällande antalet utbildningsplatser.En årlig översyn av avtalen bör enligl min mening, kunna vara lillgagn för båda parter och ge den önskvärda flexibiliteten i planeringsverksamheten. 1977/78: 159anförde föredragande departementschefen att kosl-nadsregleringen m. m. bör skötas avden myndighet som placerar de vapenfria inom olika tjänsigöringsområden, dvs.AMS, och all denna myndighet bör vara budgetansvarig. Genom att AMSvapenfrisektion åläggs alt skötakoslnadsregleringen underlättas enligl föredraganden också länglids-planeringen, vilket ger en enhetlig bedömning avkostnadsutvecklingen för de vapenfrias utbildning. Den i propositionendiskuterade kostnadsregleringen synes inle ha blivit genomförd fullt ul.Utredaren konstaterar alt av kostnaderna för vapenfriverksamhetenfinansieras över anslaget B5. Tolalförsvarsverk-samhet, vilket disponeras av AMS. Detär i stort sett de statliga myndigheternas och affärsverkens kostnader förvapenfriverksamheten som finansieraspå elt annat säll. Huvudparten avkostnaderna utanför AMS reglering faller på Cfs och affärsverken. Vid Cfs börde vapenfrias utbildning bestämmas av del civilförsvarsbehov som finns. Delmest rafionella synes, enligt utredaren, vara all se denna del av vapenfriverksamheten som en delav civilförsvarelsegentliga verksamhet. Vid affärsverken skall de vapenfriautbildas för särskilda funktioner inomverken. Affärsverkens insatser för utbildning av vapenfria bör planeras i ett nära samband med affärsverkenshuvudverksamhet. Det skulle enliglutredarens bedömning krångla lill planeringen och försvåra för Cfsoch affärsverken att planmässigt driva vapenfriverksamheten, om mangav vapenfrimyndighelen budgelerings- och kostnads- 1981/82:100 Bilaga 15 36 rings-och kostnadsregleringsansvaret för de vapenfrias utbildning vid dessa myndigheter. Statsmakternas möjligheter lill överblick över verksamheten torde inle heller öka till följd av en sådan förändring. Vapenfriutbildningenvid de övriga statliga myndigheterna kan möjligen betraktas på eltnågot annorlunda säll. Utbildningen vid dessa myndigheter är inle sådirekt knuten till myndigheternas behov av personal i beredskapslägen.Många vapenfria som utbildas vid dessa myndigheter torde t.ex. inle få sin krigsplacering vid myndigheten.Det kan också i dagens ansträngdabudgetläge vara svårt alt motivera myndigheterna att salsa resurser för enutbildning som är av allmän beredskapskaraktär och som inte är särskilt anpassad till den kommandetjänstgöringen vid myndigheten. Delkan därför finnas elt behov för vapenfrimyndighelen all få en ökad insyn och ett större inflytande över devapenfrias utbildning vid de statliga myndighetersom nämnts här. Utredningen har också diskuterat ökade insatser av vapenfrimyndigheten bl. a. när detgäller tillsynen över utbildningen. En överföring avbudgelerings- och kostnadsansvaret lill vapenfrimyndighelen skulle ioch för sig kunna leda till alt denna fick en större insyn i ulbildningsanordnarnasverksamhet. Risken är dock stor all en sådan ordningskulle bli administrativt svårhanleriig. Bl.a. skulle hanteringen avulbildningsanordnarnas anslagsfrågor kompliceras och detta endast för attbudgelmässigl reglera den marginella del av ulbildningsanordnarnas verksamhetsom vapenfriulbildningen utgör. Utredaren villdärför mol den redovisade bakgrunden inle heller för de övriga statligamyndigheterna föreslå någon ändrad ordning i budgeierings-ochkoslnadsregleringsfrågorna, en uppfattning som delas av flertalet remissorgan. För egen del anserjag, i likhet med utredaren, all budgelerings- och koslnadsfördelningsfrågornabör hanleras centralt av den utbildningsansvariga myndigheten.Vapenfrimyndighelens behov av insyn m.m. bör i slällel kunna tillgodoses genomökade insatser när det gäller bl.a. tillsyn över utbildningsanordnarna och elt utökatinformationsutbyte mellan berördaparter. Del är emellertidangelägel alt vapenfrimyndighelen noga följer utvecklingen avutbildningskostnaderna hos de olika utbildningsanordnarna. I likhet med utredarenanser jag all den ansvariga myndigheten bör lämna en årlig redovisningav kostnaderna. Härigenom underlättas regeringens och möjligheterall mera långsiktigt kunna överblicka verksamheten. Vad beträffarfrågan om all lägga ul arbetsuppgifter från den centrala vapenfrimyndighelenpå statliga regionala organ, l.ex. länsarbetsnämnderna, får detta,enligt utredaren, inte några positiva effekter. För utredningen framstår delsom väsentligt alt hela utbildningsverksamheten sköts av en central myndighetsom samtliga utbildningsanordnare kan vända sig 1981/82:100 Bilaga 15 37 till för all bl. a. få råd i frågor som rör devapenfrias utbildning. Jag delar härvidlag utredarens uppfattning. Vapenfriverksainhetens organisation m. m. I självaorganisationsfrågan presenterar utredaren tre alternativ betecknade A, B ochC. I samtliga alternativ förutsätts all vapenfrinämnden ligger kvar underförsvarsdepartementet med oförändrade arbetsuppgifter och organisation.Utredarens skäl för alt inle ändra departementstillhörighet förvapenfrinämnden är i första hand att de vapenfrisökande är alt anse somvärnpliktiga inom försvarsmakten fram lill dess alt beslut om vapenfri Ijänslhar meddelats. Alternativ A innebär attvapenfriverksamhelen inom AMS förs över lill en ny myndighet underarbetsmarknadsdepartementet. Utredaren föreslår i delta alternativ att ensärskild nämnd inrättas. Den nya utbildningsmyndigheten för vapenfriaIjänsleplikliga skulle enligl utredaren kunna kallas Nämnden förvapenfriutbildning. I alternti v B behåller AMS sitt nuvarande ansvar för vapenfriverksamhelen.Inom AMS förläggs vapenfriverksamhelen lill elt vapenfrikon-lor som är direktunderställt chefen för avdelningen för sysselsättnings-planering. Alternativ C innebär attvapenfriverksamhelen inom AMS överförs fill Cfs i Karistad. För all reducera kostnadenför en ny myndighet enligl A-alternativet har utredaren övervägt alllokalmässigl och administrativt samordna den nya nämnden med vapenfrinämnden.En sådan samlokalisering skulle, enligl utredaren, möjliggöra en effekfivareanvändning av de båda myndigheternas samlade administrativa resurser.Samordningen skulle omfatta gemensam ekonomifunktion, telefonväxel,vaklmästeri. arkiv, ADB-baserad personalredovisning, samordnadeinformationsinsatser m. m. Utredaren avvisar emellertid tanken på en sådan samordning.Som skäl anförs, att de båda myndighelerna, ehuru formellt självständiga, ipraktiken skulle komma all uppfattas som ell myndighetsutövande organ inomvapenfriområdet och med placering under försvarsdepartementet. Risken för enökad tolal-vägran kan enligl utredaren under sådana omständigheter inleuteslutas. En reducering avkostnaderna skulle även, enligl utredaren, kunna ernås om den nya nämnden fårrepliera på AMS' servicefunktion. Utredarens huvudförslag (alternativA) stöds mer eller mindre starkt av , , Vapenfria arbetsgruppen och KDU. Av verk ochmyndighelerna förordas A-alternativet av JO, AMS, ,, domänverket, , , civUbejälhavaren för östracivUområdet och ÖEF. Dessutom stöds A-alternativet av ,i , Göteborgs fritidsjörvaltning,i , socialförvaltning och . 1981/82:100 Bilaga 15 38 ,Vapenfria arbetsgruppen. Svenska Freds- o. samt KDU seruppenbara fördelar i utredarens förslag lill en frislående nämnd förvapenfriulbildningen. menar, alt det är en klar fördelall i frågor som angår de vapenfria, kunna vända sig lill en nämnd och inteenbart vara hänvisade lill en chefstjänsteman. Liknande synpunkter framförs avKDU som anser, all förslaget om en speciell myndighet som enbart har till uppgift att handlägga vapenfrifrågornaskapar förutsättningen för en större effektivitet och därmed bättre utbildningav de vapenfria Ijänsleplikliga. anser sig inte ha något atterinra mot del förslag som utredaren förordat, därest en ändring av nuvarandeorganisation anses böra göras. Hovrätten pekar dock pä den omständigheten allutredaren inle närmare berört vapenfriverksamhetens anknytning lilltotalförsvarets civila personaltjänst som AMS svarar för, men utgår från alldenna fråga beaktas vid genomförande av förslaget. AMS lar i sill yttrandefasta på att utredaren bl.a. motiverar sill ställningstagande medangelägenheten av all styrelsen får koncentrera sina resurser på aktivitetersom ger effekt inom arbetsmarknadspolitikens område. En överföring avvapenfriverksamhelen till annan huvudman är ell viktigt led i denna strävan.AMS förordar därför att en annan myndighet får överta ansvaret förvapenfriutbildningen. AMS övergripande ansvar för den del av totalförsvaretinom vilket de vapenfria är en betydelsfull resurs, hindrar inle, enligl AMS,att en annan myndighet med fördel kan handlägga de praktiska frågorna kring devapenfrias utbildning och krigsplacering. AMS inflytande på verksamheten kansäkerställas genom att samrådsskyldighet med AMS i vissa frågor föreskrivs. Flera remissorgan,däribland , , domänverket, ÖEF, iMalmöhus län och socialförvaltning ser inle några omedelbara praktiskafördelar i en ändring av den nuvarande organisationen men anser sig inle hanågot alt erinra mol utredarens förslag. Utredarens B-allernati v, dvs. istort sett bibehållande av vapenfriutbildningen inom AMS förordas avFRI och RRV. Övriga myndigheter och verk som stöder B-alternativel ärberedskapsnämndenförpsykologiskt försvar, värnpliktsverket, SJ, statensvattenfaUsverk, luftfartsverket, och . Vidare förordasB-alternalivet av i , , , , ST. personalrepresentanterna i ,vapenfrinämnden, , SKU samt försvarsdirektören iVärmlands län. Det är i första hand deökade kostnaderna för en ny myndighet som styr nämnda remissorgansställningstagande. Såväl FRI som RRV finner att de fördelar som en egenvapenfrimyndighel ev. kan ge, inle slår i proportion till de beräknadekostnaderna. RRV och stalskontoret ifrågasätter därtill utredningenskostnadskalkyl. De besparingar som kan göras i AMS administration vid enutflyttning bedöms av RRV som betydligt mindre än vad 1981/82:100 Bilaga 15 39 utredningen räknat med. Även LO, TCO och ST lar uppkostnadsaspekten. LO anför,att det knappast ler sig realistiskt all inrätta en särskild nämnd och myndighet underarbetsmarknadsdepartementet för en merkostnadav 1 milj. kr. Del leder, enligl LO:s förmodan, inle heller fill ensnabbare handläggning av vapenfriutbildningen.