prop · G50374 · 1981-12-31 00:00:00 — Fartyg i vilka det enligtutredningen förekommer brister i bemanningen finner däremot oftast inteanledning alt vända sig tUl utlandsmyndighet, som kan befaras utöva någon slagskontroll. I fall av uppsåtlig underbemanning är det föga sannolikt alt de påeget initiativ skulle träda i kontakt med lönad utlandsmyndighet om det kanundvikas. En aktivare bemanningskontroll än den som förutsätts äga mm inom delnuvarande mönslringsförfarandels ram lorde därför vara mera ändamålsenlig. Generalkonsulateti : Två vikliga moment i denna verksamhet är bemanningskontrollen ochkontrollen av att behörig personal finns ombord. Utredningen har enligtgeneralkonsulatet föreslagit radikala principlösningar i dessa avseenden.Verksamheten kommer enligt förslaget att regleras av fasta mtiner ochkontrollarbetet kommer att utföras mera fackmässigl frän av förändamålet utbildad personal. Enligt generalkonsulatets uppfattning harutredningen lagt fram ett praktiskt förslag. Lägger man därtill alt ekonomiskabesparingar tydligen kan göras genom förslagets realiserande, förefaller detvara en fördel om den nya ordningen kan genomföras . Förutvarande generalkonsuln i : Den stora frågansom utredningen gång på gång återkommer till direkt eller indirekt är hur ochmed vad man skall ersätta de olika kontrollfunkfioner som utövas av mön-slringsmyndighelerna.De består av dels de så att säga mindre kontrolluppgifterna avseende enskildperson som tUl exempel påmönstringsförbud. 1981/82:74 38 behörighet,giltigt läkarintyg och anställningstillslånd i vissa faU samt dels den storauppgiften all kontrollera besättningens storlek och sammansättning. Den väg som utredningenföreslår är alt kontroUen av den enskilda personen (sjömannen) läggs i förstahand på fartygels befälhavare och i sista hand på sjömansregislret. Minpersonliga erfarenhet är att det är i första hand befälhavaren som börkontrolleras. Det förekommer ju ibland att en befälhavare försöker dölja attdet föreligger påmönslringshinder av ett eUer annal slag för en man som skall påmönslra.Den bakomliggande orsaken till sådana "försök" från en befälhavaressida är ofta påtryckningar från rederiet. Dessa kan exempelvis la formen avatt man påminner om alt fartyget måste hålla en fastställd avgångstid då manannars riskerar förlora ett ingånget charteravtal osv. Den relafivt nyabestämmelsen om s. k. resebeslut och befälhavarebeslul bör emellertid betydligtminska antalet fall då man kan tänka sig all en befälhavare utsätts förpåtryckningar från rederiet för att fylla en vakans ombord. Utredningen verkar ocksävara väl medveten om den känsliga ställning som en befälhavare kan komma attbefinna sig i då han dels är rederiets representant och dels har uppgift enligtförfattning att utöva kontroU över besättningens storlek och behörighet. De andra kontrollorgan somutredningen föreslår är dels sjöfartsinspek-fionen med resande inspektörer ochdels de utlandsmyndigheter som är liUsynsmyndigheter. Tanken synes vara attdessa båda organ skall utöva kontroll framför allt efter anmodan frånsjömansregistret efter all man där med dalans hjälp har fått misstanke om atten brist i bemanningen föreligger. Med ett väl fungerande dataregister och ellväl fungerande rapportsys-lem om på- och avmönstringar torde detla kunna fungerabra och varje allvarlig brist som kan påverka ell fartygs sjövärdighet lordesnabbt kunna avslöjas. Det sägs också i utredningen alt de utlandsmyndighetersom är tillsynsmyndigheter bör kunna hålla kontroUen på fartyg i oceanfart på fillräckligthög nivå. Här vill jag bara fillägga att en bemanningskonlroll på ettoceangående fartyg kan vara en besvärlig sak och det finns egentligen bara ettsäkert sätt alt ulföra den riktigt nämligen alt ställa upp besättningen pådäck och räkna dem. En sädan ålgärd företages naturligtvis endast om mycketstarka skäl föreligger alt misstänka underbemanning såsom till exempel efteranmälan av nägon ombordvarande ansvarig person. Generalkonsulatet iMarseille: Dä jag sedan flera är tUlbaka såväl skriftligen som vid samtal med oUkaav frågan berörda som min synpunkt angivit alt mönslringsförfarandel i dessnuvarande omfattning borde, och då helst , ersättas med frånbefälhavarna lämnade uppgifter tiU ett databaserat register ansluter jag mig hellfiU utredningens förslag. I sammanhanget vill jag inte underlåta framföra attjag håller del för troligt att del föreslagna systemet kommer alt visa sig vidaöverlägset del nuvarande i exakthet och möjligheter lUl bemanningskonlroll och behörighelskon-troll,speciellt i jämförelse med de mönstringar som utförs vid de mönstringsberättigadeolönade konsulalen. Vad beträffar övriga kontrollåtgärderanser SJ att skyddsombudens och skyddskommittéernas roll bör betonas starkare,ev. ILO-kommittén:Ett avskaffande av mönstringssystemet får - som utredningen framhåller - ävenkonsekvenser för fillämpningen av konventionen (nr 73) angående läkarundersökningav sjömän, antagen (sid. 47). Utredningens förslag att ufiandsmyndighelernaskall Prop.1981/82:74 39 övertamönstringsförrältarnas roll får anses tillfredsställande för tillämpningen avkonventionen. GeneraltuUstyrelsen:Tullmyndigheternas åligganden enligt de nuvarande mönstringsbestämmelsernaframgår av 41 och 42 8§ mönstringsförordningen (1961:87). Enligt dessabestämmelser får svenskt handelsfartyg inte tullklareras för avgång tillutrikes ort utan all giltig sjömansrulla finns ombord. För att ett utländskthandelsfartyg skall få avgå krävs antingen att del styrks att ingen svensksjöman finns anställd ombord eller, om så är fallet, att mönslringsbevis somavses i 36 8 mönslringsförordningen företes avseende de pä fartyget anstäUda svenskasjömännen. Enligt förslagen ibetänkandet skall bl.a. organisationen av mönstringsförrättare och mönstringeni dess nuvarande form avskaffas. De åtgärder av mönstringsförrättare som ej kanslopas skall övertagas av andra parter, såsom rederi/befälhavare,sjöfartsinspektionen, sjömansregislret och passmyndigheterna. Blandde åtgärder som skaU slopas är kontrollåtgärderna beträffande svenska sjömän påutländska fartyg. Tullverkels kontrollverksamhet enligt 42 8mönstringsförordningen skulle därmed upphöra. : Förbundet vill framhålla att ansvaret för kontrollen attsjöman innehar giltigt läkarintyg, formell behörighei för befattningen m. m. ioch för sig kan övertas av redaren/arbetsgivaren. För alt förhindra missbrukmåste emellerfid ansvaret vara straffsanktionerat. Vid bristmönstring av sjömanär del nödvändigt att förordna om ell obligatoriskt samrådsfört'arande medbefälhavaren och, när det gäller maskinpersonal, maskinchefen. Del ligger isakens natur att rederiet mäste acceptera befälhavarens eller maskinchefensbedömning om lämpligheten av en bristmönstring i det enskilda fallet. SJ tfrågasätlernödvändigheten av all sjömansmlla förs och anser att andra former förregistrering av den ombordanstäUda personalen kan vara Ukvärdiga eller bättre. Högskolan iSundsvall/: Vi biträder förslagel alt --- den bundna sjömansmllanersätts av en rulla med lösbladssyslem. Vi förslår utredningens tveksamhetinför rulla med lösbladssyslem p. g. a. behovei av att i efterhand i rullankunna kontrollera uppgifter om Qänstgöring när Qänstgöringsbeskeden varitofullständiga. Förslagel att lösa delta problem genom att behåUa den bundnamilan till dess det föreslagna nya systemet med rapportering till sjömansregislretfungerar tillfredsställande biträds. Enytterligare garanti för alt få ett så heltäckande kontrollsystem som möjligt ärenligt att behälla den befinfiiga milan, i vartfaU . Sveriges redareförening:Utredningen föreslår att den bundna milan bör behållas under en övergångsfidtills rutinerna vid det nya sjömansregislret blivit inkörda. Föreningen villbetona angelägenheten av en kort övergångslid eftersom fartygen underövergångstiden måste föra två rullor, en bunden enligt det gamla systemet ochen ny med lösbladssyslem. Förutvarandegeneralkonsuln i : Det av utredningen föreslagna systemet med en lösbladsmllamed ett exemplar av Qänstgöringsbeskedel för varje ombordanställd insatt irullan som skall vara giltig så länge fartyget seglar under svensk flagg ärutmärkt. 1981/82:74 40 skiftaut Qänstgöringsbeskeden i lösbladsmllan och insända därför avsett exemplar tillsjömansregistret kan givetvis ske utan att någon mönstringsförrättare behövermedverka. (): RPS anser i likhet med utredningen afi sjöfartsboken bör behållas. förslag att polisstyrelsen skall vara utfärdande myndighet inomlandet ställer sig emellerfid RPS avvisande. I regeringens proposition Polisensuppgifter, utbildning och organisation m.m. (prop. 1980/81: 13) anförföredragande departementschefen bl. a. att del är "viktigt att de skildaaktiviteter som ryms under begreppet polisens serviceverksamhet får en rimlig avgränsninggentemot den verksamhet som bedrivs av andra organ i samhället". Polisenshuvuduppgifter anges vara att upprätthålla allmän ordning och säkerhet. Vidareanförs att "sådana aktiviteter som inte alls eller endast i mindre mån harsamband med de centrala polisuppgiflerna eller kräver en organisation som ärfristående frän övrig polisverksamhet bör emellertid inte utan starka skäl ankommapå polisen". RPSframhöll i sitt remissyttrande över det betänkande som föregick propositionenatt polismyndighelsärenden skulle inskränka sig lill sådana där främstordnings- och säkerhetsfrågor spelar en avgörande roll. RPSanser att uppgiften att utfärda sjöfartsbok inte faller inom ramen för denhuvudsakliga polisiära verksamheten. Förslaget att polisstyrelsen skall varautfärdande myndighet avstyrks därför. Uppgiften bör i stället läggas på sjömansregislretoch de kvarvarande sjömansförmedlingarna. Om olägenheterna för den enskildesjömannen att uppsöka någon av dessa myndigheter skulle bli alltför stora,synes länsarbetsnämnderna, som ju i likhet med sjömansförmedlingarna ärunderordnade arbetsmarknadsverket, kunna vara utfärdande myndigheter. Ifråga om utfärdande av sjöfartsbok för utlänningar anför RPS: Som utredningennämner föreligger enligt ILO-konvenfionen nr 108 inte skyldighet förmedlemsstat alt utfärda sjöfartsbok för annan än medborgare i del egna landel.Konventionen lämnar emellertid utrymme all utfärda sjöfartsbok för varje annansjöman, som antingen är anställd pä fartyg registrerat i landet eller inskrivenvid arbetsförmedling där. Enligtkonvenfionen är det utfärdande landet skyldigt att låla innehavaren återvändadit av efter utgången av sjöfartsbokensgiltighetstid. En utlänning kan tvångsvis avlägsnas från med förbud attåtervända hit . Att denne enbart av det skälet att sjöfartsbokhar utfärdals här skall ha rält att resa hit kan inte vara riktigt. är i första hand en nationell identitetshandling som under vissa fömtsättningarQänar samma ändamål som ett vanligt pass. Det är därför orimligt all svenskamyndigheter skall utfärda en sådan handling till annan än svensk medborgare. RPSmotsätter sig således att sjöfartsbok utfärdas till utlänning. Omdet ändå anses önskvärt att ersätta del nuvarande registreringsbeviset förutlänningar, skulle i stället en särskild kunna utfärdas av sjömansregislreti enlighet med förslaget i betänkandet Mönstring av sjömän (Ds K 1974:11). Detbör därvid klart anges i att denna inte är en sådan handlingsom anges i den tidigare omnämnda ILO-konvenlionen och alt den endast gällervid anställning hos Prop.1981/82:74 41 svensk arbetsgivare och vid hänvändelse till svenskamyndigheter. skulle bli ett hjälpmedel ur såvälanställnings- som kontroll-synpunkt och fömtom att utgöra ett bevis för attutlänningen är registrerad hos sjömansregistret skulle den fungera somarbetsbok. SJ: Det synes lämpligt att sjöfarlsboken bibehålls så somutredningen föreslär. Speciellt värdefull skulle denna bli i ett läge medslopat sjömansregisler, främst som underlag för beräkningar o. dyl. ibehörighels- och ev. även pensionsfrågor. På SJ fäijor är sjöfartsbok inte någotobligatorium för de anställda. Delta innebär inte någon nackdel för rederiet,men för enskild anställd som slutar vid SJ kan det vara till fördel att ha ävensjötid vid SJ med i sjöfartsboken. Generellt har SJ intet alt erinra mot detföreslagna utökandet av obligatoriet vad gäller sjöfartsbok. Under vissa högtrafikpe-rioderkan del bli aktuellt alt anställa personal för speciella uppgifter ombord,exempelvis för rengöring. Det fömtsätts att sådan "extra" personal ickeskall behöva inneha sjöfartsbok utan kan jämställas med sådan intendenturpersonal,som ej behöver sjöfartsbok. : tiUstyrker förslaget omsjöfartsbok för utlänningar. för utlänningar synes vara tänkt somett obligatorium. Detta medför i och för sig en ökad byråkrati. I fråga omutländsk intendenturpersonal anser verket, att sjöfartsbok skall behövautfärdas endast om det begärs av den anställde själv eller rederiet. I fråga omdäcks-, maskin- och radiopersonal anser verket det vara värdefullt att sjölidenfinns samlad i en sjöfartsbok. är lämplig som del "existing documenl",där behörighelen för vaklgående däcksmanskap skall kunna styrkas enligtföreskrift i , regel II/6 paragraf 4 (som alternativ till ensärskild behörighetshandling). För vaklgående maskinmanskap rekommenderas iresolution 9 paragraf 4, all behörighelen styrks i ett "existing documenl"(som alternativ till en särskild behörighetshandling). tiUstyrkeratt i fräga om ufiänningar sjöfartsboken blir obligatorisk för däcks-, maskin-och radiopersonal. har sjöfartsboken ansetts giltig så länge som denutgör bevis om att sjömannen är inskriven i sjömansregistret. Om man anger att denär giltig i t. ex. , fastän sjömannen inte längre har det folkbokföringsmäs-sigaskyddet av inskrivning i sjömansregistret, bör man precisera i vilket avseendeboken är gilfig, t. ex. som identitetshandling eller genom att nya Qänstgöringsperioderfär föras in. : Förslagel att bibehållasjöfartsboken men i en annan form än den nuvarande synes väl underbyggt ochtillstyrks i sin helhet. ILO-kommUtén:Utredningen diskuterar inledningsvis i avsnitt 3.8 huruvida sjöfartsboken överhuvud taget skall vara kvar. vill för sin del erinra om den avSverige ratificerade (nr 108) angående nationellaidentitetshandlingar för sjömän, anlagen (prop. Etteventuellt beslul att inte bibehålla sjöfartsboken skulle innebära allkonventionen måste sägas upp av . Värdet av internationellakonventioner bmkar särskUl framhåUas i fråga om verksamheter som ärinternationella, l.ex. Konventionen i fråga har ratificerats av 39stater, däribland samtliga nordiska, och en uppsägning av konventionen voredärför synnerligen olycklig. Kommitién ser därför med fillfredsställelse attutredningen förordar bibehållande av sjöfartsboken. Utredningens förslag synes vara förenliga med konventionennr 108. 1981/82:74 42 Kommitiéndelar sålunda utredningens uppfattning att bestämmelsen i art. 3 enligt vilkensjöfartsboken skall förvaras hos sjömannen inte lorde hindra att boken per postsänds till sjömansregislret för komplettering när sjömannen befinner sig iland. Kommitténnoterar utredningens förslag att viss personal skall befrias från skyldighelatt inneha sjöfartsbok. Konventionen medger inga undantag beträffandemedlemsstats skyldighet att utfärda sjöfarlsbok (art. 1 och 2) och kommitién vUldärför understryka utredningens förslag att sjöfartsbok skall kunna utfärdastill sädan personal på den anställdes begäran. Medanledning av utredningens förslag på sid. 64 i betänkandet att även utlänningarbör förses med sjöfartsbok vill kommillén dra uppmärksamheten till enbestämmelse i konventionen som utredningen inte berört i betänkandet. Enligt konvenfionensartikel 5 skall nämligen , som innehar giltig identitetshandUng (=sjöfartsbok), äga rätt att återvända till den stal, som ulfärdal handlingen.Denna rätl består under efter utgången av i handlingen angivenlid. (Originaltexten till artikel 5 lyder: "seafarer who holds a vaUd seafarer'sidentUy documenl issued by the compelent aulhorily of a territory for which thisConvention is in force shall be readmitted to that territory. The seafarer shallbe so readmitted during a period of al least one year after any date of expiry indicatedin the said document".) Detla krav enligt konventionen måste studeras iförhållande till gällande invandringsregler och andra bestämmelser som gällerför utländska sjömäns anställning och vistelse i landet. Hotell-och : Frågan om sjöfartsbokens fortsattatillämpning kan betraktas utifrån många olika aspekter. Det förefaller ossemellertid såsom angeläget att bibehålla denna viktigadokumentation, vari alla för sjömän väsentliga uppgifter skall vara samlade. : Förbundet anser att sjöfarlsboken skall behållas. Sjöfarlsbokenhar varil och bör fortsättningsvis också vara det dokument i vilket alla försjömannen väsentliga uppgifter skall vara samlade. : Förslagel alt ge sjöfartsboken en ny och mera ändamålsenligutformning är mycket positivt. Särskilt betydelsefullt är förslagel om attsjöfartsbok skall kunna utfärdas även till andra ombordanställda än svenskamedborgare. Därmed kan praktiska problem vid avlösning av personal i främmandehamnar undvikas. Det har inträffat störningar härvidlagvilka för den enskilde medfört att vederbörande inte blivit avlöst ellerfått sin planerade ledighet förskjuten som rederiet fåll vidkännasstora extrakostnader. Förutvarandegeneralkonsuln i : Till utredningens förslag om att den nuvarandesjöfartsboken skall få ny utformning och ges en giltighetstid samlall den skall kunna utfärdas av bland annat svenska passmyndigheter utom riket stäUerjag mig lite frågande. Nuvarande giltighetstid för sjöfartsböcker ärobegränsad eller upphör om innehavaren ej längre utövar sjömansyrket.Denna sistnämnda bestämmelse skaU enligt utredningen fortfarande vara i kraftvarför i praktiken endast aktiva sjömän som stannar i yrket kommer att berörasav åliggandet att förnya sjöfartsboken . En motsägelse synesockså föreligga här. Kan man ge en identitetshandling giltighetstid omden genom andra bestämmelser kan bU ogiltig "any time" under dennatidsperiod? Varje gång en sådan handling framvisas som slöd för en persons idenfitetoch yrke borde alltså giltigheten kontrolleras med sjöfartsregistrel. Prop.1981/82:74 43 Däinskrivning av en i samband med utfärdande av sjöfartsbok trots alltskiljer sig från utfärdande av vanliga pass skulle jag vilja föreslå en begränsningi detta avseende tiU att gälla endast de myndigheter utomlands som utfärdarsjöfartsböcker. Förslagetom alt även utländska sjömän inskrivna i del skallförses med sjöfartsbok av samma typ som för svenska sjömän (förmodar jag) synesicke bäras upp av tillräckligt starka skäl. Frågan är om inte någon form av delnuvarande registreringsbeviset om all sjömannen i fråga är registrerad i detsvenska sjömansregistret torde vara att föredraga framför sjöfartsbok. Artikel5 i No. 108, 1958, som föreskriver rätl för innehavare avidentitetshandling utfärdad för att återvända lill utfärdande statsterritorium bör väl observeras i den män del kan strida mot andra svenskabestämmelser. Omförslagel om utfärdande av sjöfartsböcker även för utländska sjömän realiserasbör det kanske antecknas i boken att innehavaren ej är svensk medborgare. Riskkanske annars föreligger för eventuellt missbruk av sjöfartsboken i vissasituationer då innehavaren anhåller om hjälp eller bistånd hos svenska ellerutländska myndigheter eller institutioner. Såsom anställd på ett svenskt fartyghar ju sjömannen, svensk eller utlänning, ändå genom lag och kollektivavtal ellfillräckligt skydd i socialt hänseende. Generalkonsulatet iMarseille: Min huvudsakliga invändning mol det i betänkandet framfördaförslaget gäller utfärdandet av sjöfartsböcker för utländska sjömän. Då delinte är ovanligt all svenska sjömän begagnar sina sjöfartsböcker som pass bör evenlueUsjöfartsbok för utländsk -jag anser givetvis alt det är värdefuUl afiför den utländske sjömannen ha officiella anteckningar om anställningstider m.m.- få en sådan utformning, att det klart framgår all handlingen ej är attbetrakta som pass eller annan legifimationshandling ulan endast är en bok förinskrivning av uppgifter rörande vederbörandes Qänstgöringstider ochkvalifikationer. Datainspektionen:Enligt 2 8 första stycket datalagen (1973:289) får personregister inte inrättaseller föras utan liUständ av datainspektionen. Första stycket nämnda paragrafgäller emellertid inte i fråga om personregister vars inrättande beslutas avregeringen eller . Före sådant beslul av statsmakterna skallemellertid yttrande inhämtas från datainspektionen enhgt 2 8 andra stycketdatalagen. Påden dokumentation som förebragls synes det av utredningen föreslagnapersonregistret inte medföra andra risker för olillbörligt intrång i denpersonliga integriteten än sådana som kan förebyggas med föreskrifter förregistret. Datainspektionen är beredd alt meddela sådana föreskrifter vidansökan om tUlslånd eller vid den anmälan som skall inges av registeransvarigmyndighet efter statsmakternas beslul om inrättande av registret. del kommer all finnas behov av, fömtom de obligatoriskaföreskrifterna om registrets ändamål och innehåll, kan inspektionen inte nuange närmare. Datainspektionenutgår ifrån att statsmakterna inväntar utredningens slutbetänkande innan slufiigtställningstagande tas lill registret. 1 det yttrande som datainspektionen fömtsättersig få lUlfälle att avge över detta slutbetänkande torde större möjligheterfinnas alt precisera vilka föreskrifter enligt datalagen som inspektionen finnernödvändiga. 1981/82:74 44 Pådet material som redovisats tillstyrker datainspektionen således utredningensförslag om fortsatt arbete med inrättande av ett sjömansregister. Sominspektionen lidigare under hand påpekat är det från integriletssyn-punklviktigt att utredningen i sitt fortsatta arbete tar fasta på bl. - om utdrag ur registret kommeratt kunna göras på så sätt alt arbetsgivare kan grunda beslut om anställningpå vad där finns antecknat bör den registrerade automatiskt få kopia avregisterinnehållet Qfr 11 8 kreditupplysningslagen (1973:1173) - om registret skall innehållakänsliga avstängnings- och hälsovårdsuppgifter bör garantier finnas för attdessa inte sprids på ett otillbörligt sätt - rutiner måste finnas sä attregistrerad kan erhålla underrättelse enligt 10 8 datalagen - sjömansnämndensavstängningsregisler (datainspektionens dnr 1944-74) bör upphöra om dess ändamål kan fullgöras genom sjömansregislret. SJ föreslår ytterligare utredning om slopande av sjömansregislret. redu cering av dess arbetsuppgifter eller sammanläggning med sjömansskattere gistret och tillägger: Vid SJ har sjöfolket aldrig varit inordnaderegistrering vid sjömansregislret. Några negativa konsekvenser härav har inteblivit påtalade och lorde inte kunna konstateras. Vid en inchartradfärja , med samma fart och fraktuppgifter som SJ: s egnafärjor har hela fiden mönstring och registrering vid sjömansregistrettillämpats. På syskonfärjan , som ägs av , är personalen till synes ulan nackdelar - undantagna från dessa procedurer. En jämförelsevisar att "" drabbas av onödigt krångel och byråkrati. Skallsjömansregislret bibehållas synes det vettigt och naturligt att huvudmannaskapetflyttas till såsom föreslås. instämmer i att ell sjömansregisler skall finnas och att detskall föras med hjälp av ADB. Sammanfattningsvis är verkets huvudmotiv för ett ADB-baseratsjömansregister: a) redovisningen av sjömännens sjötid, vilket utgör elltillförlitligt underlag för utfärdande av behörighetsbevis, b) bemanningskontrollen, vilken möjliggörs genom enkontinuerlig redovisning av sjötid, c) möjligheten att följa personalutvecklingen inomsjöfarten, för att man bättre skall kunna bedöma behovet av åtgärder av olikaslag. Dessutomfinns det andra motiv (d-e), beträffande vilka man på skilda håU kan ha olikauppfattningar om motivens styrka. Det kan konstateras alt sjömansregistret har nedannämndafunktioner (a, d, e) , men på vissa hålla ifrågasätts det kanske om intedessa funktioner kan lillgodoses pä annal sätt.