prop · G503113 · 1981-12-31 00:00:00 — Utvecklingsarbetet bör bedrivas av resp. sektorsorgan som sedansvarar för genomförandet, t. ex. den regionala utvecklingsfonden vad avseråtgärder riktade mol enskilda förelag inom fondernas målgrupp. 3.8.2UtveckUngsarbete på central nivå Inomindustridepartmentet bedrivs viss verksamhet som slöd för arbetet i länen. a. produktsökning i utlandet för industriföretag i vissa län ochsökning efter lokaliseringsbara projekt inom den privata service- ochtjänstesektorn. Förutsättningarna för den senare verksamheten förbättradesgenom beslut (prop. 1978/79:112, AU 1978/79:23, rskr 1978/79:435)om att systemet med lokaliseringssamråd skall utsträckas fill all omfatta ocksåstörte förelag inom den privata tjänste- och servicesektorn samt intresse- ochideella organisationer. Jag övergår nu till att beskriva dessa aktiviteter ochbehandlar i del sammanhanget först, för information,lokaliseringssamrådet. Underåren 1976-1977 träffades överenskommelser meUan regeringen ochindustriföretagens organisationer - . och - om ell samråd direkt mellanregeringen och de större industriföretagen i lokaliseringspolitiska frågor.Syftet med samrådet är att skapa förutsättningar för all de av slalsmaklernafastställda riktlinjerna för regionalpolitiken och sysselsättningspolitikenbeaktas på ett tidigt stadium vid planeringen av investeringar inom industrin.Samrådet omfattar förelag som inom landet sysselsätter minst 500industrianslällda. Ca 200 industrikoncerner/företag har skriftligen förbunditsig att deUa i samrådet, som därmed har kommit alt täcka ungefär hälften avindustrisysselsältningen. En särskild delegation inom induslridepartemenletsvarar för kontakterna med samrådsförelagen och för handläggning av frågor omregionalpolitiskt stöd, industrigarantilån m. m. til! Enredovisning av erfarenheterna av systemet med lokaliseringssamråd med de störrei industriföretagen lämnades i den regionalpolitiska propositionen (prop. 1978/79:112, bU. beslöt all systemet medlokaliseringssamråd skulle behållas och utvidgas lill den privata service- ochtjänstesektorn (AU 1978/79:23, rskr 1978/9:435). Regeringensöverenskommelser om lokaliseringssamråd med de större 1981/82:113 138 industriföretagentiUkom i mitten av 1970-lalel. antog man allmänt alt industrinsproduktion, sysselsällning och investeringar skuUe fortsätta att ökakontinuerligt. Nyetableringar i denna expansionsprocess skulle genomlokaliseringssamrådel och med hjälp av regionalpolifiskt slöd så långt möjligtstyras fill sysselsättningssvaga regioner. Nedgångeni industrins anläggningsinvesleringar och den minskade relafiva andelen förbyggnadsinvesteringar har, i kombination med de slrakturkriser som har drabbatett flertal branscher, helt naturligt hitfills gett sämre föratsättningar attuppnå lokaliseringssamrådels huvudsakliga syften än vad som ursprungligenantogs. Samrådet har främst kommit att avse frågor med anknytning tillinvesteringar vid befintliga arbetsställen, omlo-kaliseringar,företagsrekonslraklioner, sysselsätlningsminskningar och nedläggningar samlförsök all skaffa ersätlningssysselsätlning i anslutning härtUl. Denallmänt svaga utvecklingen av industrikonjunkturen har bidragit till attsamrådet med enskilda företag rörande deras framtidsplaner starkt påverkats avhänsyn lUl allmänna bransch- och strakturaspekler. Förelagen har därvid visatett positivt intresse av att inom samrådets ram diskutera sina planer från ettvidare industripolitiskl och branschorienteral perspektiv. Enligt min meninghar lokaliseringssamrådet kommit att utgöra en mycket värdefull kontakt- ochinformationskanal mellan regeringen och de större industriföretagen rörandedessa frågor. Samrådet ger också möjlighet till en snabb handläggning av destörre industriföretagens ansökningar om regionalpolitiskt slöd m. m. Jaganser alt det finns anledning alt la fasla på de goda erfarenheterna avlokaliseringssamrådel som kanal för kontakter mellan regeringen och de störteindustriföretagen och utveckla detta yllerligare. De senaste årens stmktur-,bransch- och förelagskriser, som ofta har drabbat utsatta orter och regioner,har visat alt behovel av sådana kontakter är stort. Del är av betydelse allkontakterna äger ram kontinuerligt och inle koncentrerat fill akutakrissituationer. Ettutvecklat samråd med de störte industriföretagen bör kunna tjäna såväl derassom samhäUets intressen. Genom samrådet förbättras regeringens kännedom omsådana förhållanden inom industrisektorn som kan vara av betydelse vidutformning av mål och medel för närings- och regionalpolitiken. gestillfälle all förmedla information till industrin om statsmaklernas politikför den industriella och regionala utvecklingen. närmaste framliden kommer sannolikt inte lokaliseringssamrådetsförutsättningar att ändras vad avser industrins investerings- och sysselsättningsutveckling.Den internafionellt sett höga nivån för industrins satsningar på forskning,produktutveckling, marknadsinvesteringar m. m. ger emellertid enligt minbedömning underlag för att se optimistiskt på möjligheterna till etttrendbrott i utvecklingen av byggnads- och maskininvesle- Prop.1981/82:113 139 ringarnapå medellång och . Elt sådant trendbrott skulle förbättra fömtsättningarnaalt uppnå regionalpolitiska effekter av lokaliseringssamrådel. Det finns dockenligl min mening inte skäl att annat än i undantagsfall förvänta sigetablering av stora filialer på orter där företagen inte har varit verksammatidigare. Förelagen och deras fackliga organisationer lorde i första handkänna ansvar för sysselsättningen på de orter inom eller utom stödområden -där förelagen redan är etablerade. Motbakgmnd av det sagda är det enligt min mening angeläget att utvecklaoch intensifiera lokaliseringssamrådel ytterligare. Jag vill understrykavikten av all företagen på ell tidigt stadium i sina interna beslutsprocesserrörande verksamhetsförändringar, investeringar m. m. initierar kontakter inomramen för lokaliseringssamrådet. Om samrådsverksamhe-len inte ger mer påtagligaresultat i en konjunktumppgång anser jag att man måste överväga andra formerför lokaliseringspåverkan. Somjag tidigare nämnt har beslutat alt systemel med lokaliseringssamrådskall utvidgas till den privata service- och tjänstesektorn. I samband härmedgav regeringen i uppdrag att överväga om särskilda regionalpolitiskastödformer borde utformas för tjänste- och servicesektorn. De diskussioner omdenna utvidgning som har skelt underhand mellan företrädare förinduslridepartemenlet och ell tiotal organisationer inom den privata service-och tjänstesektorn har lett lill slutsatsen alt avtal om sådant samråd medförebild i avtalet mellan regeringen och i allmänhetinte förefaller ändamålsenliga när det gäller denna del av näringslivet. Defrämsta skälen till detta är all anlalel huvudorganisationer är stort enbartinom gmppen intresseorganisationer över 500 och att täckningen för de olikaorgansationerna bland förelagen inom resp. område synes vara myckel ojämn. Ettstort anlal avtal skulle därför bli nödvändigt för att täcka in en merabetydande del av förelagen. Tillgängliga resurser på den statliga sidan skullehärigenom under relativt lång lid bli uppbundna vid arbetet med dessa avtal.Möjligheterna att under ell inledande skede uppnå konkreta resultat genomsamrådet skuUe bli starkt begränsade. Försök har därför gjorts all ulan avtalmen med hjälp av förekommande huvudorgansafioner ta direkt kontakt för samrådmed enskilda företag/organisationer. Kontakter med intressanta förelag harockså sökts genom andra kanaler, bl. a. med hjälp av konsultföretag. Motbakgrand av erfarenheterna från dessa underhandskontakter anser jag attlokaliseringssamråd med företag/organisationer inom den privata service- ochtjänstesektorn t. v. kan genomföras i samarbete med berörda huvudorganisationerulan avtal. Samrådet med förelagen/organisationerna bör ha två huvudinslag. Fördel första en diskussion om företagets/organisationens möjligheter alt medanvändande av regionalpolitiskt stöd göra en omlokalisering ellerfilialetablering och för det andra överläggningar om förelagets/organisafionensmöjligheter all lägga ul arbetsuppgifter tUl befintliga företag inom deregionalpolitiskt mest utsatta delarna av landet. 1981/82:113 140 Beträffandebehovel av elt särskill regionalpolitiskt stöd lill den privata tjänste- ochservicesektorn ger enligt min mening erfarenheterna vid handen attoffertstödet är väl anpassat härför i den mån övriga stödformer inte ärlämpliga. Närdel gäller enskilda förelags och organisationers möjligheter att lägga uluppdrag på redan befintliga företag bör serviceföretag inom de frånregionalpolitisk utgångspunkt mest utsålla delarna av landet, främst stödområdenaA och B prioriteras. I de hittillsvarande kontakterna mellanindustridepartementet och berörda förelag och organisationer har en naturligutgångspunkt varit de tjänster som Stiftelsen Servicecentralen i () erbjuder. SIGAetablerades som en följd av beslut (prop.1978/79:127, AU 1978/79:33, rskr 1978/79:320) om åtgärder för att främjasysselsättningen i Nortbollens län. lämnar konlorsservice i form avADB-regislrering, ord- och textbehandling, mikrofilmning, tryckning ochdistribution åt främst statliga myndigheter i . Anlalelsysselsatta i GäUivare är f n. drygl 60. Enligl regeringens beslut den 3september 1981 skall en filial för ca 40 sysselsatta etableras i undervåren 1982. De undersökningar som induslridepartemenlet har låtit göra ommarknadsförutsättningarna för företag av SlGA:s typ tyder på att det finns godautvecklingsmöjligheter inom ett marknadsområde som kan betecknas somdokumenthantering. En sådan Ijänsl måste emellertid om-falla en del serviceutöver den som nu erbjuder bl. a. skilda typer av arkiveringsljänster. Dediskussioner, som har skett inom ramen för lokaliseringssamrådet medorganisationer och förelag inom den privata service-och tjänstesektorn,bestyrker denna slutsats. Jag anser därför att bör kompletteras så all enfullständig service kan erbjudas i fråga om dokumenthantering. Dettaleder troligen lill alt verksamhet kan etableras på ytteriigare någon plats somdock med hänsyn till kostnader och lid för transporter m. m. troligen måsteväljas närmare huvudmarknaden, dvs. , än den nuvarandelokaliseringen. Förslaghar förts fram, om att ytterligare servicecentraler skall startas. Även ometableringen av i gått bättre än som förutsågs återstår mycketarbete innan en väl fungerande verksamhet har uppnåtts. Erfarenheterna frånverksamheten i och från etableringen i bör enligt min meninginväntas innan ställning tas till frågan om alt etablera ytterligareservicecentraler med statligt slöd. Produklsökningstartade i industridepartementets regi. Den har sedan hösten 1979samordnats med teknikimporlkommitténs (I 1979:14) verksamhet. Totalthar ca 600 företag i 13 län deltagit i sökningen. 1981/82:113 141 intresseradeföretag och deras produktönskemål har som regel utförts av de regionalautvecklingsfonderna. Prioritering av regioner med sysselsättningsproblem synesha inverkat på urvalet av förelag. Pågrundval av dessa uppgifter har företagen grupperats i s. k. företagsprofilersom anger förelag av likartat slag och med likartade produklönske-mål. På deltasätt har 16 profiler angetts, nämligen arbetsmiljö, elektronik,materialhantering, handverklyg, hälsovård, frilid, energisparteknik,jordbraksmaskiner, förpackning, industrirobotar, laboratorieulruslning,elektromagnefiska produkter, mekaniska precisionsinstrument, utrustning baseradpå mikroprocessorer och texlilmaskiner. Försökning av produkter inom dessa områden har anlitats konsulter. Fem sökomgångarmed konsulter har genomförts. Sökningenhar tagit sikte på färdiga produkter där produklägaren är beredd att säljalicens för tillverkning i och försäljning i , eller helaeller delar av . Produklförslag har i huvudsak tagils fram genomkonsulter. Ävenandra källor för produktförslag har prövats. I takt med all verksamhetenblivit känd har ell antal erbjudanden spontant inkommit. En del av dessa harsvenskt ursprung. har del vuxit fram elt anlal internafionelladatoriserade produklförmedlingssystem. av dessa syslem prövas f. n. genomde regionala utvecklingsfonderna. Sökningenhar haft en bred uppläggning. Efter hand som erfarenheter erhållits harsökningen givits en mer riktad prägel. En annan förändring har inneburit attavtalen med konsulterna blivit mera preslalionsinriklade. Även inriktningen avsökningen har ändrats. Verksamheten var i ett inledande skede inriktad helt pålicensprodukler medan tyngdpunkten i de pågående aktviteterna ligger mera vidaffärsmöjligheter. Framfill /82 har ca 1600 produktförslag förmedlats. Ca 350 av dessaeller har rönt intresse i förelagen. Den uppföljande bearbetningen iförelagen har i ca 80 fall lett lill Ucensförhandlingar. Hitfills har 14licensavtal eller Uknande slutils. F. n. pågår förhandlingar kring ca 40produktförslag och ungefär lika många produktförslag befinner sig i ett tidigtbearbetningsskede. Någramera långtgående slutsatser om produktsökningen kan enligl min mening ännu inledras. Vissa erfarenheter kan dock redovisas. Först kan konstateras alllidsålgången när del gäller all föra in nya produkter i företagen är störte änvad som förutsägs. Företagens förutsättningar alt bearbeta produktförslagen harvarierat beroende på tillgången på kapacUel och kunskap. Många mindre ochmedelstora förelag har bristande kunskaper om licensförvärv. Föratt produktsökning skall ge resultat måste en rad föratsättningar varauppfyllda. Det gäller inte bara al) hitta ett intressant produklförslag, delmåste också passa in i förelagets affärsidé och helst även i dessproduktionsapparat. Det måste också aktualiseras 1981/82:113 142 t.ex. när del finns tid all bearbeta förslaget, ledig produkfionskapacitet ellerföratsättningar att göra de nyinvesteringar som behövs. Det är inle lätt altföralse när aUa dessa omständigheter sammanfaUer i fiden. Om man skaU nåresultat med produktförmedling måste därför elt kontinueriigl arbete bedrivas.Stor frihet måste finnas när det gäller valet av metoder i verksamheten. Den idetta sammanhang åsyftade produklsökningen skall ha ett regionalpolitiskt syfteoch vara inriktad på företagen i sysselsällningssvaga regioner. Del är dåmotiverat att ge förelagen i dessa regioner en särskill aktiv hjälp så altintresset för teknisk förnyelse stimuleras och lidigarelåggs. Delta innebär attdirekt konsultstöd för produktsökning ål företagen i en viss region har visatsig vara en lämplig metod. bör det vara rationellt alt kunna förmedlaproduklförslag som inle röner intresse hos företagen i den regionen fillförelag i andra delar av landet. En mera brett upplagd förmedlingsverksamhet äralltså också motiverad. Produklsökningenhar också lett fill alt ett antal färdiga lokaliseringsbara projekt har kunnatspåras. Detta har i sin lur medfört att två företag kommer att etableras iLuleå och elt filialföretag i . Kontakter har även erhållits med företagsom sökt underleverantörer. Induslrideparlemenlelhar även deltagit i försök med aktiv legoförmed-ling fillsammans medStatsföretag och utvecklingsfonden i . Med erfarenhet frånförsöket i bedrivs nu en utvidgad verksamhet i samarbete medSveriges industriförbund, och utvecklingsfonden iNorrbottens län. 1 försöket deltar ett 10-lal störte företag i södra ochmellersta och ett 30-lal länkbara underleverantörer i Nortbotten. Enerfarenhet som är gemensam för alla de akfiviteler som jag har beskrivit här ärden stora tidsätgången när del gäller projektens genomförande. En annanerfarenhet är del stora bortfallet av projekt under arbetets gång. Tillsammansleder detla fill att tidssamordningen mellan t. ex. en driftsinskränkning vidett förelag och t. ex. inlrodukfionen av en ersättningsprodukt kan bU dålig.Eftersom akuta sysselsättningsproblem inom förelag är troliga även i framtiden- även om platsen just nu kan vara okänd - bör ett fortlöpande projektarbetebedrivas både centraU och regionall. Det ökar förutsättningarna aU när ellsysselsättningsproblem uppkommer kunna anvisa projekt som kan bidra lill attlösa problemen. Att påbörja projektutvecklingen först när t. ex. endriflinskränkning anmäls ger inte den framförhållning som är nödvändig. Jaghar i del föregående framhållit viklen av alt regionalpolitiken bedrivs idecentraliserade former och föreslagit åtgärder för att uppnå detta. Dettahindrar emellertid inte att en viss projektsökning och projektutveckling börbedrivas centralt och t. v. inom regeringens kansli. De främsta skälen tiUdetla är de goda kontaktmöjligheter som en verksamhet med sådan placering fårsamt möjligheterna fill snabba beslut och en flexibel hantering av denregionalpolitiska stödmedelsarsenalen. 1981/82:113 143 böremellertid hållas på en begränsad nivå och främst inriktas på projekt som kankomma till utförande i de regionalpolitiskt mest utsatta delarna av landet. Liksom börlokaliseringssamrådel med förelag och organisafioner inom såväl industrin somden privata service- och tjänstesektorn användas som ett inslrament i dencentrala projektverksamheten. Produktsökning och legoförmedling blir naturiigainslag i arbetet. Det är viktigt all verksamheten centralt bedrivs i formersom medger stor flexibUitet och som gör del möjligt att pröva nya vägar när delgäller all stödja näringsUvet i områden med sysselsättningsproblem. Del blir dånödvändigt att Uksom anlita konsulter för en stor del av arbetet. Jagutgår ifrån att den centrala projektverksamheten bedrivs på i stort settoförändrad ambifionsnivå och återkommer senare till anvisandet av medelhärför. Fleraav aktiviteterna på central nivå, t. ex. produklsökning och legoförmedling,bygger på samverkan med de regionala utvecklingsfonderna. Jag serutvecklingsfondernas del i delta arbete som ell inslag i del regionalautvecklingsarbetet. F. n. bestrids kostnaderna för den regionala medverkanfrån länsstyrelsernas åtgärdsanslag i de län som är med. Som jag tidigare nämntbör länsstyrelserna även fortsättningsvis, om de gör den prioriteringen, kunnatilldela utvecklingsfonderaa medel för detta från det nya anslagetRegionalpolitiskt stöd: Regionala utvecklingsinsatser. Isamband med regionalpolitiska beslut (prop. 1978/79:112, AU1978/79:23, rskr 1978/79:435) behandlades även gles-bygdspoUtiken. Riksdagenbeslöt då om en samordning av de dittillsvarande statliga stödformerna medinriktning på glesbygden. F. n. kan statligt glesbygdsstöd enligt bestämmelseri förordningen (1979:638) om statligt slöd till glesbygd lämnas enligtföljande: 1. sysselsättningsfrämjande åtgärder vid förelag iglesbygder om del från allmän synpunkt är angeläget all bygden är befolkad.Slöd kan ges dels i form av ränte- och amorteringsfritl avskrivningslånmotsvarande högst av den godkända investeringskostnaden, dock högst 125 000kr. (för ulhyrningsstugor högst . ), dels i form av kreditgarantier förlån som tas upp i allmänna kreditinrättningar. Gemensamt för båda stödformernaär att stöd endasi lämnas för investeringar i byggnader eller faslaanläggningar, maskiner och inventarier samt för iståndsättning av åkermark.Avskrivningslån kan därutöver även ges för anskaffning av bålar för drift avförelag i skärgärden. Kreditgaranti kan även ges för förvärv av mark ellerföretag. 2. kommersiell service i glesbygder för attupprätthålla en tillfredsställande försörjning med dagligvaror ellerdrivmedel. Slöd kan lämnas till 1981/82:113 144 kommuner i form av bidrag av kommunens nettoulgiftför hemsändning av dagligvaror. Avskrivningslån kan lämnas lill näringsidkareför anskaffning av eller för ny-, fill- eUer ombyggnader eller störrereparationer av lokaler eller för inredning och utrustning saml, om särskildaskäl föreligger, för motsvarande investeringskostnader i varubuss. Ellavskrivningslån är ränte- och amorteringsfritl och får motsvara högst 35%eller, om särskilda skäl föreligger, av den godkända investeringskostnadenoch löpa i längst . Investeringslån får beviljas för samma ändamål somgäller för avskrivningslån, men skall amorteras och löper med samma räntefotsom gäller för industrigarantilån. Ränlefrihel fär beviljas för högst omsärskilda skäl föreligger. Anstånd med amortering kan medges upp till fem år.Kreditgaranti får lämnas för lån eller annan kredit för anskaffning avvarulager. Driftstöd kan, om synnerliga skäl föreligger, lämnas tillnäringsidkare under en begränsad lid i avvaktan på andra åtgärder om driftstödulgör den mest ändamålsenliga stödformen. 3. intensifierade kommunala sysselsättningsinsatser iglesbygder (IKS) för all inom stödområde 5 och 6 öka sysselsättningen för i första hand äldre, lokall bundna arbetslösa. Bidrag får lämnas fill kommun och uppgå till högst av bidragsunderlagel för varje godkänt arbetsobjekt. Bidrag fill arbetsobjekt i egen regi får uppgå till högst . 4. samhällelig service i glesbygder lill kommuner ochlandstingskommu ner för kostnader för särskilda insatser för främst vård eller service ål äldre och handikappade samt aktiviteter för barn och ungdom. Slöd kan utgå i form av dels investeringsstöd med högst av kostnader för investering ar i lokaler samt inredning och utrustning av dessa, dels - om synnerliga skäl föreligger - driftstöd med högst av kostnaderna i längst i ell inledningsskede av verksamheten. Sedan beslutet om ell samordnat glesbygdsstöd genomfördesden har vissa utredningar genomförts. 1 inledningen av dennaproposition har en redovisning av dessa lämnats. Sammanställningar av förslagenoch remissammanställningar ulgör bilagorna 8 och 9 lill propositionen. Jag kommer i del följande all närmare behandla de irapporterna framförda förslagen. Jag vill dock först la upp en pricipiellfråga som gäller innebörden av begreppet glesbygd. Glesbygdsdelegationenskiljer i sill belänkande mellan glesbygd och landsbygd. Med landsbygd avserdelegationen områden utanför de större tätorterna inkl. mindre tätorter. Medglesbygd avses områden på betydande avstånd från kommunernas centralorter ochandra större orter, dvs. områden med länga avstånd till sysselsällning ochservice. annat utmärkande drag är, enligl delegationen, att näringslivetbygger på de areella näringarna. Det är delegationens uppfattning attutvecklingen på hela landsbygden bör främjas genom insatser av olika slag frånsamhällets sida, men att särskilda ekonomiska stödåtgärder bör begränsas Ullglesbygden, där de största problemen finns. Jag delar delegationens uppfattning alt sådana insatsersom görs med Prop.1981/82:113 145 glesbygdsmedelbör koncentreras lill utpräglade glesbygder. För den praktiska politiken ärdel därför angeläget att närmare precisera begreppet glesbygd. I det följandeavser jag med glesbygd sådana områden som ligger utanför dagligtpendlingsavstånd lill kommunernas centralorter eller andra tätorter mednågorlunda differentierad arbetsmarknad och utbyggd service. Med dennautgångspunkt bör statens insatser för att främja sysselsättning och serviceinriktas på de problem och de områden där behoven av insatser försysselsättning och service är allra störst. Del bör liksom ankomma pålänsstyrelsen att utifrån dessa utgångspunkter närmare avgöra inom vUka områdeni länet glesbygdsstöd skall kunna lämnas. Enannan fråga av principiell natur i fråga om glesbygdsstödet är förhållandettiU annat slalligl stöd såsom övrigi regionalpolitiskt slöd, jordbmks-politisklslöd och arbetsmarknadspolitiskl slöd. Riksrevisionsverkel konstaterar i sinrapport alt glesbygdsstödet i allmänhet uppfattas som ell viktigt komplementtill de nämnda stödformerna. Flera av remissinstanserna som yttrat sig överglesbygdsdelegationens rapport har också framhållit fördelen med allglesbygdsstödet på ett smidigt sätt kan användas för att stödja sådanaverksamheter, som inte är berättigade till annat slöd. Jag anser att det inlebör vara möjligt att kombinera olika slödform.er för samma investering elleratt dela upp en sammanhållen verksamhet i ohka delar och för dessa söka slödenligt oUka stödformer för att därigenom erhålla ell större statligt slöd änvad som annars skulle vara möjligt.