prop · G503191 · 1981-12-31 00:00:00 — Till skillnad från t, ex, Annellavdragoch andra avdrag vid inkomstberäkningen innebär skattereduktion all avdrag görsfrån själva skatten. Avsikten med skattereduktionen är att stimulera aktiesparandetoch därigenom främja tillgången på riskkapital i näringslivet. Lagstiftningenbygger på kapitalvinstkommitténs delbetänkande (Ds B 1980:11) Stimulans avaktiesparandet. De nya reglerna, som gäller i avvaktan på kommitténs fortsattaarbete, tillämpas första gången i fråga om utdelning . Aktieägarnas skattereduktion beräknas på grundval avuppburen utdelning. Endast fysiska personer och dödsbon, som utgörsjälvständiga skattesubjekt, omfattas av regelsystemet. Detta innebär attvarken aktiebolag, handelsbolag eller dödsbon, som vid taxeringen behandlassom handelsbolag, har rätt till skattereduktionen. En ytterligare förutsättningär att utdelningen utgör intäkt av kapital för mottagaren. Vidare krävs attmottagaren är skattskyldig till och statlig inkomstskatt förutdelningen. Skattereduktion kan medges i fråga om kontant utdelning påaktie i svenskt aktiebolag, vars aktier vid utdelningstillfället ärinregistrerade vid . Till grund för skattereduktion fårvidare läggas 1981/82:191 13 utdelning på andel i svensk aktiefond om fonden vidutdelningsårets ingång till minst två tredjedelar består av börsnoteradeaktier. Utdelning från småföretag medför däremot inte rätt till skattereduktionför företagets ägare. Skattelättnaden är av summan av de utdelningar somblivit tillgängliga för lyftning till den del de inte överstiger . för ensamstående eller , för makar gemensamt. Den maximalareduktionen blir alltså , resp, . Reduktionen skall tillgodoräknasden skattskyldige efter sparskattereduktionen men före övriga former avskattelättnader. Som jag framhöU berättigar utdelning från exempelvis fåmansbolaginte till skattereduktion för aktieägarna. Om fåmansbolaget bedriver rörelseeller jordbruk, kan det emellertid i praktiken ofta helt undgå dubbelbeskattningensförsta led genom att betala ut hela överskottet i form av lön till bolagetsföretagsledare. Någon övre gräns för löneavdragets storlek torde inteuppställas. För en aktieägare som inte är anställd av bolaget upprätthålls dockdubbelbeskattningen. k. sparavdraget enligt 39 §3 mom. KL kan också gefysiska personer viss lindring av dubbelbeskattningen. Sparavdraget, som uppgårtill . för ensamstående och . för makar gemensamt, får inte ledatill att underskott uppkommer i förvärvskällan. Avdraget gäller samtligakapitalinkomster och tar alltså inte sikte bara på aktieutdelningar. 2.1.2 Allmänna utgångspunkter för en lindring idubbelbeskattningen I delbetänkandet (SOU 1981:95) Tillväxtkapital anförs attden mest effektiva åtgärden för att förbättra kapitalförsörjningen för demindre och medelstora företagen är att slopa den nuvarande dubbelbeskattningen,främst då i aktieägarledet. Utredningsmannen föreslår därför att de nuvarandereglerna om skattereduktion skall omfatta även utdelning på aktier som inte ärbörsnoterade. Styrelsen för teknisk utveckling (STU) har i sin tidigareomnämnda rapport diskuterat metoden för skattelindringar för småföretagen. Irapporten läggs bl. a. fram förslag om en väsentlig begränsning avdubbelbeskattningen av aktiebolagens vinster. Förslaget innebär att företagskall få göra avdrag för utdelad vinst av aktiekapitalet. Avdraget fåruppgå till högst . Problemet med dubbelbeskattning av bolagens vinster hardiskuterats av ett stort antal remissinstanser. Dessa är i stort sett eniga ombehovet av skattelättnader för att öka tillgången på riskkapital ismåföretagen. De remissinstanser som yttrat sig över utredningsmannensförslag om skattereduktion för utdelning på inte börsnoterade aktiertillstyrker i princip förslaget. På samma sätt är de remissinstanser som yttratsig över STU:s förslag om utdelningsavdrag med något undantag positiva tilldetta. Prop.1981/82:191 14 har uttalat sig för en kombinationav de båda föreslagna systemen, har påpekat att ett flertal problem måstelösas innan kan ligga till grund för vidare ställningstaganden. För egen del vill jag anföra följande. Det är av fleraskäl angeläget att förbättra småföretagens finansiella situation. En starkekonomisk ställning är ofta en nödvändig förutsättning för att ett företagskall kunna expandera och anställa ny personal. har möjlighetenför småföretag att få lån på fördelaktiga villkor förbättrats avsevärt. Enexpansion kan emellerfid sällan finansieras uteslutande med lånade medel, Soliditeten,dvs, förhåUandet mellan företagets egna och totala kapital, blir då alltför lågvilket i sin tur minskar företagets motståndskraft under exempelvis entillfällig förlustperiod. För att ett företag skall kunna utvecklas under sundaekonomiska former krävs därför i regel att det egna kapitalet - riskkapitalet -ökar. Ett aktiebolag kan öka sitt egna kapital genom att fondera- i stället för att dela ut - uppkomna vinster. Ett annat sätt är attaktieägarna skjuter till nytt kapital i samband med en nyemission. Många gångerär emellertid varken vinsterna eller ägarnas kapitaltillskott tillräckligt storaför att utgöra basen för den tillväxt som företagets marknadssituation gerutrymme för, I ett sådant läge återstår med dagens regelsystem ofta inte annatän att avstå från en eljest motiverad expansion eller att sälja bolaget till enkapitalstark köpare, t, ex, ett investmentföretag. Det är givetvis möjligt för ett företag att öka det egnakapitalet genom att göra en riktad nyemission till personer som inte tidigaretillhört aktieägar-kretsen. Riktade nyemissioner stupar emellertid ofta påenskilda personers obenägenhet att gå in som minoritetsdelägare i småföretag.Denna ovilja sammanhänger bl, a, med att det f, n, saknas en marknad för handelmed aktier i småföretag. Den som köper en aktiepost i ett sådant företagriskerar således att få sitt kapital bundet . Regeringen har (prop, 1981/82:116) lagt framförslag om ändrade villkor för aktiefonders placeringar. Förslaget syftar bl.a. till att skapa gynnsammare förutsättningar för handle med aktier i småföretag.De föreslagna placeringsreglerna är emellertid sannolikt inte i sigtillräckliga för att få till stånd cn fungerande aktiemarknad. Som påpekats iolika sammanhang är det också nödvändigt att aktieägarna fortlöpande erhållerviss avkastning på sin kapitalinsats. För aktieägare som inte är anställda ibolaget kan löpande avkastning inte ges i annan form än genom utdelning, Iallmänhet medför detta också att utdelning får lämnas på samtliga aktier, dvs.även på den majoritetspost som företagsledaren själv kontrollerar. Utdeladvinst träffas av dubbelbeskattning. För att aktieägarens avkastningskrav efterskatt skall kunna tillgodoses måste därför bolagets vinst före skatt varautomordentligt hög. Så är givetvis inte alltid fallet. Dubbelbeskattningenblir därmed ett hinder mot såväl enskilda personers engagemang i Prop.1981/82:191 15 småföretag som en mer allmän handel med aktier i sådanaföretag. Dubbelbeskattningsproblematikenses f. n. över av kapitalvinstkommittén (B 1979:05), enligt sina direktiv undersöka vad som kan göras föratt underlätta familjeföretagens försörjning med riskkapital. Deutredningsuppdrag som anförtrotts kommittéerna är mycket omfattande. Någraförslag i nu berörda frågor torde inte vara att vänta inom den närmasteframtiden. Det ärangeläget att småföretagen snabbt ges möjligheter att på rimliga villkor dratill sig nytt riskkapital. Med hänsyn till detta anser jag att det pågåendeutredningsarbetet inte utgör något hinder mot att frågan om en lindring idubbelbeskattningen nu tas upp till behandling. Jag avser att i ett senaresammanhang återkomma till spörsmålet i vad mån mina förslag motiverartilläggsdirektiv för nämnda kommittéer. Somframgått av min inledningsvis lämnade redogörelse kan aktiebolagensdubbelbeskattning lindras genom åtgärder på antingen bolagsnivå eller aktieägarnivå.I betänkandet Tillväxtkapital föreslås i första hand att lättnaderna skallkomma småföretagens ägare till del i form av skattereduktion. Lindringen skersåledes på aktieägarnivå. I den inom STU upprättade rapporten förordas däremotatt dubbelbeskattningen skall begränsas på bolagsnivå genom ett avdrag föraktieutdelning. Fr. o. m.årets taxering medges skattereduktion för utdelning på börsnoterade aktier.Skatten reduceras av den mottagna utdelningen, dock högst 2 250 kr.Enligt min uppfattning talar övervägande skäl mot att låta dennaskattereduktion omfatta även aktier i småföretag. För en enskild person som förett stort belopp förvärvat en aktiepost i exempelvis ett medelstortindustriföretag torde en skattereduktion på högst . vara av begränsatintresse. En annan nackdel med skattereduktion är att det kan vara svårt attutforma reglerna så att skattelättnaden sätts i relation till kapitalinsatsensstorlek. Ett sådant samband synes dock önskvärt eftersom det knappast kan ansesrimligt att en aktiepost på . skall kunna ge lika stor skattereduktionsom en aktiepost på . endast av den anledningen attutdelningsbeloppet i de två fallen är detsamma. Det av STUföreslagna generella avdraget för aktieutdelning är eft nytt inslag i detsvenska skattesystemet. Jag delar flera remissinstansers uppfattning att enefter dessa riktlinjer konstruerad avdragsrält kan avsevärt förbättrasmåföretagens möjligheter att dra till sig nytt riskkapital. Vad gälleravdragsreglernas tekniska utformning bör vidare erfarenheterna av Annell-lagstiftningenvara till vägledning. Min slutsats är således att den önskvärda Undringen idubbelbeskattningen bör grundas på STU:s förslag. Lättnaden bör med andra ordgenomföras på bolagsnivå. Jag föreslår mot bakgrund av det anförda att företag, sominte är börsnoterade, skall kunna få avdrag för lämnad aktieutdelning. För attdenna avdragsrätt skall komma i fråga bör krävas att företagets huvudsakliga Prop.1981/82:191 16 verksamhet avser rörelse, jordbruk eller skogsbruk.Avdragsrätten bör sättas i relation till aktiekapitalet och bör även maximeras beloppsmässigt.Avdrag bör - till skillnad mot vad STU föreslagit - vidare inte medges med helautdelningsbeloppet utan med högst av detta. Vissa ytterligarebegränsningar bör slutligen gälla för att hindra omotiverade skattelättnaderexempelvis i de fall då utdelningen tillfaller ett koncernbolag eller legattill grund för Annellavdrag. Bestämmelserna om utdelningsavdraget bör tas in i ensärskild lag. Jag övergår nu till att närmare redogöra för mitt förslag ochföljer därvid lagtextens disposition. 2.1.3 Utdelningsavdragets närmare utformning Tillämpningsområdet (1 §) 1 § Vid beräkning av nettointäkt av jordbruksfastigheteller av rörelse enligt kommunalskattelagen (1928:370) och lagen (1947:576) omstatlig inkomstskatt har svenska aktiebolag rätt till avdrag för utdelning påaktier i enlighet med bestämmelserna i denna lag. Avdrag för ett och samma beskattningsår får göras i endasten förvärvskälla. Som förutsättning för avdragsrätten gäller 1. att aktiebolagets huvudsakligaverksamhet avser jordbruk, skogsbruk eller rörelse samt 2. att bolagets akfier inte ärinregistrerade vid då utdelningen förfaller till betalning. Vid fillämpning av denna lag skall ettförvaltningsföretag, som fått dispens enligt punkt 1 sjunde stycket avanvisningarna till 54 § kommunalskattelagen, anses som ett rörelsedrivandeföretag och ett rörelsedrivande företag, som fått dispens enligt samma lagrum,anses som ett förvaltningsföretag. Avdrag enligt Annellagstiftningen är förbehållet svensktaktiebolag som redovisar inkomst av rörelse eller jordbruksfastighet. Avdragetmedges vid såväl den statliga som den kommunala taxeringen. Jag anser att det nya avdraget för aktieutdelning börutformas på ungefär samma sätt som i AL. Avdragsrälten bör alltså, vilketframgår av första stycket, begränsas till de fall då utdelningen lämnas avsvenska aktiebolag. Ekonomiska föreningar omfattas således inte av förslaget.Jag vill emellertid erinra om att frågan om de kooperativa föreningarnasskattevillkor behandlats av kooperationsutredningen i belänkandet (SOU 1981:60)Kooperationen i samhället. Utredningen har i sitt betänkande föreslagit bl. a.att en kooperativ förening i vissa fall skall ha rätt till avdrag för utdelningpå insatskapital. Betänkandet är f. n. föremål för remissbehandling. Minavsikt är att återkomma till denna fråga. Enligt min uppfattning talar praktiska skäl för att avdragför ett och samma beskattningsår bör komma i fråga i endast en förvärvskälla.Ett bolag som under beskattningsåret haft nettointäkt av bådejordbruksfastighet och 1981/82:191 17 rörelse eller som bedrivit flera jordbruk eller flerarörelser kan alltså få utdelningsavdrag i endast en av förvärvskällorna.Bolaget bör självt få välja i vilken förvärvskälla avdraget skall göras.Bestämmelser om detta - vilket överensstämmer med vad som gäller vid avsättningtill investeringsfond - har tagits in i andra stycket. I tredje stycket anges ytterligare två förutsättningar föratt rätt till avdrag skall föreligga. Enligt/7unÄ:f 1 krävs att aktiebolagetshuvudsakliga verksamhet avser jordbruk, skogsbruk eller rörelse. Med uttrycket"huvudsaklig verksamhet" menas att verksamheten till åtminstone skall avse jordbruk, skogsbruk eller rörelse. Ett bolag vars verksamhet tillväsentlig del avser förvaltning av fastigheter eller värdepapper omfattas alltsåinte av avdragsrätten. Jag är medveten om att innebörden av begreppet huvudsakligverksamhet kan vålla gränsdragningsproblem. En utgångspunkt vid denna bedömningbör enligt min mening vara antalet anställda inom de olika verksamhetsgrenarna.Även andra faktorer såsom tillgångarnas värde, omsättning och resultat böremellertid tillmätas betydelse. Det får i sista hand ankomma påskattedomstolarna att på grundval av en helhetsbedömning skilja de oUkakategorierna av bolag från varandra. Domstolarna kan därvid ha ledning av denpraxis som utvecklats exempelvis i fråga om koncernbidrag enligt 43 § KL ellervid tillämpning av lagen (1980:456) om insättning på tillfälligt vinstkonlo ochlagen (1974:325) om avsättning till arbetsmiljöfond. Som förutsättning för avdrag krävs vidare enligt pwnf 2att bolagets aktier inte är inregistrerade vid . Avgörandeför denna bedömning är tidpunkten då aktieutdelningen förfaller till betalning.Börsnoterade aktiebolag, dvs. bolag vars akfier finns upptagna på den s. k. AI- eller A Il-listan, faller alltså utanför lagens tillämpningsområde. Dessabolag kan dock självfallet fortfarande få Annellavdrag. Viss lindring idubbelbeskattningen av börsnoterade bolag sker även genom reglerna omskattereduktion för aktieutdelning. enligt punkt 1 sjunde stycket av anvisningarnatill 54 § KL, under vissa fömtsättningar medge alt ett förvaltningsföretag ibeskattningshänseende inte skall behandlas som förvaltningsföretag. Denna dispensrégelkan utnyttjas beträffande ett moderföretag i en koncern som ombesörjer vissagemensamma uppgifter för koncernens räkning. Moderföretaget kan t. ex. - vidsidan av förvaltningen av aktierna i dotterbolagen - ha hand om organisatoriskaeller finansiella frågor inom koncernen. Effekten av dispensen blir alt ettmoderbolag inte längre behöver vidareutdela utdelningen från dotterbolagen föratt skaltefrihet skall föreligga för utdelningen. RSV kan också, om särskilda skäl föreligger, medge att ettföretag, som inte är ett förvaltningsföretag men vars verksamhet till inteoväsentlig del består i förvaltning av värdepapper o. d., skall ibeskattningshänseende behandlas som ett förvaltningsföretag. Regeln är avseddfrämst för 2 1981/82. 1 saml Nr 191 1981/82:191 18 rörelsedrivande företag med ett stort innehav avkapitalplaceringsaktier. Medges dispens blir företaget befriat frånskattskyldighet för all utdelning i den mån utdelningen slussas vidare. Jag anser att det är lämpUgl att en dispens i de båda nunämnda fallen får rättsverkningar även vid tillämpningen av detta lagförslag. Isista stycket har därför uttryckligen angetts att ett förvaltningsföretag, somerhållit dispens av nu nämnt slag, vid bedömning av rätt tillutdelningsavdraget skall anses som ett rörelsedrivande företag. Likaså bör ettrörelsedrivande företag, som medgetts dispens, anses vara ettförvaltningsföretag. Vad jag nu sagt innebär inte bara att en RSV-dispens fårbetydelse vid prövningen om det utdelande bolaget över huvud taget omfattas avavdragsrätten. Som framgår av 2 § kan ett dispensbeslul även inverka på fråganom avdrag skall medges för utdelning till viss aktieägare. Beräkning av avdragsunderlaget (2 §) 2 § Avdrag medges av den utdelning ipengar som har förfallit lill betalning under beskattningsåret. Vid beräkning av avdraget får hänsyn inte tas tillutdelning på akfier som vid utdelningstillfället ägs av 1. svenskt företagsom är frikallat från skattskyldighet för utdelningen enligt bestämmelserna ipunkt 1 tredje-femte styckena av anvisningarna till 54 § kommunalskattelagen(1928:370, 2. svensktförvaltningsföretag, vars aktier eller andelar a. är inregistrerade vid eller b. till ägs - direkt eller indirekt -av ett svenskt förvaltningsföretag, vars aktier är inregistrerade vid , eller av ett företag som enligt punkt 1 tredje-femte styckena av anvisning arna till 54 § kommunalskattelagen är frikallat från skattskyldighet för utdelning från förvaltningsföretaget eller 3. utländskt bolag som avses i 67 § kommunalskattelagensåvida bolaget - om det hade haft hemvist i - skulle ha varit sådant företag som anges i punkt 1. förstås sådant företag som avses ipunkt 1 andra stycket av anvisningarna till 54 § kommunalskattelagen. Har bolaget för beskattningsåret yrkat avdrag enligt lagen(1967:94) om avdrag vid inkomsttaxeringen för viss aktieutdelning skallutdelningsbeloppet enligt första stycket - i förekommande fall minskat medutdelning som avses i andra stycket minskas med det utdelningsbelopp som legattill grund för nyssnämnda avdragsyrkande. Det förekommer f. n. relativt sällan alt småförelag lämnarutdelning till sina aktieägare. Anledningen till detta är att det är avsevärtbilligare att betala ut vinsten i form av lön än som utdelning. ärdelta - som jag tidigare nämnt - skälet till att det är så ovanligt medutomstående aktieägare, dvs. sådana som inte kan avlönas. Avsikten medavdragsrätten för utdelning Prop.1981/82:191 19 äratt göra det ekonomiskt möjligt för företagen att börja dela ut en del av sinavinster. Som jag i det föregående konstaterat torde detta vara nödvändigt föratt handeln med minoritetsposter av akfier skall få någon omfattning. Frågan ärhur stor del av utdelningen som behöver vara avdragsgill för att avdraget skallfå avsedd verkan. Sålänge skatte- och avgiftsbelastningen vid löneuttag är lägre än effekten av denkvarstående dubbelbeskattningen lär det för de flesta småföretag fortfarandeframstå som en belastning att lämna utdelning. Ersättningen fill de aktieägaresom också är företagsledare skulle ju kosta mindre om den i stället lämnadessom lön. För en anställd aktieägares del har löneutbetalning vidare denfördelen att en sådan ersättning utgör A-inkomst och ligger till grund förberäkning av tilläggspension och sjukpenning. Detär å andra sidan inte önskvärt att i detta sammanhang så radikalt ändra balansenatt småföretagen regelmässigt finner det fördelaktigast att betala ut ersättningentill företagsledaren som utdelning. Utdelningsavdraget bör alltså avvägas såatt utdelningen från skatte- och avgiflssynpunkt blir ungefär lika högtbelastad som en löneutbetalning. Motdenna bakgrund har jag stannat för att avdrag bör medges avaktieutdelningen. Detta innebär att ett företag, vars rörelsevinst uppgår till100, kan dela ul omkring 70 och betala 30 i skatt. Den skattepliktiga inkomstenblir då nämligen 100 ./. (x 70=) 49 = 51 och skatten (x 51=) 30. Utanavdragsrätten skulle skatten blivit 58 och endast 42 tillgängligt förutdelning. Skatten på bolagets vinst har alltså ungefär halverats. Enbestämmelse om att avdraget är begränsat till av utdelningen finns iförsta stycket. Vid bestämmande av den utdelning som får ligga till grund förberäkningen av avdraget skall hänsyn i princip inle tas till utdelning tillskattefria mottagare. Jag återkommer strax lill denna problematik. Av första stycket framgårvidare att avdrag medges för utdelning som förfallit till betalning underbeskattningsåret. Samma lösning har således valts som i 2 § AL. Med utdelningsom förfaUit till betalning avses i regel den under beskattningsåret beslutadeutdelningen för näst föregående beskattningsårs verksamhet. Endast utdelning ipengar ger rätt till utdelningsavdraget. Iandra stycket anges de inskränkningar i avdragsrätten som sammanhänger medägarförhållandena i det utdelande bolaget. Den omständigheten att avdrag vägrasför viss utdelning hindrar emellertid inte avdrag för utdelning på övrigaaktier i bolaget. Bedömningen av om en aktie ägs av en förmånsbehandlad ellerundantagen person grundas på förhållandena vid utdelningstillfället, dvs. iprincip då utdelningen blir tillgänglig för lyftning. Enavdragsrätt oberoende av vem som är ägare till det utdelande bolaget skullekunna medföra en lindring i dubbelbeskattningens båda led. För all kedjebeskattninginte skall uppstå är - som jag tidigare nämnt - företag under vissaförutsättningar befriade från skattskyldighet för utdelning på 1981/82:191 20 Att i sådana fall även medge det utdelande bolagetavdrag skulle uppenbarligen innebära en alltför stor skattelättnad. Mot bakgrund av det nu anförda anser jag alt avdrag intebör medges för utdelning på aktier om dessa ägs av företag som enligt punkt 1tredje-femte styckena av anvisningarna till 54 § KL är befriade frånskattskyldighet på utdelningen. En regel om delta finns i andra stycket punkt1. Vad gäller innehållet i punkt 1 tredje-femte stycket av anvisningarna till54 § KL får jag hänvisa till min inledningsvis lämnade redogörelse (avsnitt2.1.1). Påpekas bör dock att vad jag nu föreslagit inte hindrar avdrag förutdelning till ett rörelsedrivande aktiebolag som innehar de aktuella aktiernai rent kapitalplaceringssyfte. Avdrag för utdelning kan också komma i frågaför utdelning till ett aktiebolag som driver byggnadsrörelse e. d. underförutsättning att aktierna utgör omsättningstillgångar i rörelsen. I andra stycket punkt 2 behandlas olika fall när ettsvenskt investmentföretag eller ett annat förvaltningsföretag äger aktier -direkt eller indirekt - i det utdelande bolaget. Som tidigare nämnts är ettförvaltningsföretag i princip frikallat från skattskyldighet för aktieutdelningi den mån utdelningen under samma beskattningsår delas vidare. Detta gälleräven för utdelning på kapilalplaceringsaktier. Om företaget fonderar medleninträder däremot skattskyldighet för utdelningen. Mol denna bakgrund bör inormalfallet något hinder inte föreligga mot att avdrag medges för utdelningtill ett förvaUningsföretag. I vissa situationer kan emellertid undanlagsreglerbehövas. Så är fallet om utdelning sker tUl ett svenskt förvaltningsföretagvars aktier är inregistrerade vid . Reglerna omskattereduktion för utdelning på börsnoterade aktier medför att vissakategorier av aktieägare, bl. a. fysiska personer, får en lindrad beskattning.Enligt min mening skulle det innebära ett alltför stort skattebortfall att i nuangivna fall medge skattelättnader på både bolagssidan och aktieägarsidan. Jagföreslår därför att avdrag inte medges för utdelning till ettförvaltningsföretag som är inregistrerat vid . Förslaget ärintaget i andra stycket punkt2 a). Det föreligger risk för att den nämnda bestämmelsenkringgås på så sätt att ett förvaltningsföretag, som inte är börsnoterat,skjuts in mellan det utdelande bolaget och det börsnoterade förvallningsbolagel.För alt hindra att en sådan organisatorisk uppbyggnad ger obehörigaskattelättnader måste regeln i 2 a kompletteras med ytterligare enundantagsbestämmelse. Avdrag bör sålunda vägras för utdelning på aktier som ägsav ett förvaltningsföretag förutsatt att detta i sin tur till viss del ägs avett börsnoterat förvaltningsföretag.