prop · G50382 · 1981-12-31 00:00:00 — Del förefalleremellertid i det närmaste olänkbart att i rådande stalsfinansiella lägeomfattande resurser skulle sättas in för den aktuella kontrollen. Bukowskiskonsthandel förmodar likaså att den konlrollapparat som fordras måste blibetydligt mer omfattande än utredningen föreslår. Därmed sfiger deadministrativa kostnaderna betydligt. Utredningen har underskattat de kostnadersom de övervakande institutionerna skulle belastas med. I kostnads- ocholägenhetssynpunkt har ingen hänsyn tagits till allmänheten. Rikspolisstyrelsennoterar all redan nu gör en förhandsgranskning av de föremålsom utbjuds vid de slora kvalilelsauktionerna i och vissa auktionerutanför . Det vore önskvärt all dessa förhandsgranskningar ävenomfattade auktioner utanför samt all polispersonal bereddesmöjlighet att deltaga för att om möjligt spåra stulet gods. En ökad informationom från kullurvärdande myndigheters sida skullehälsas med tillfredsställelse. GeneraltuUstyrelsenpåpekar att kontrollresursér i huvudsak används för kontroll av varuinförsel,eftersom skatter eller avgifter i regel utgår vid införsel men däremot inte vidutförsel. Kontrollen vid utförsel sker i form av dokumentkontroll men ivissa fall även genom undersökning av godset. Denna kontroll är gles eftersomhuvuddelen av tuUverkets kontrollresursér måste avdelas för införselkonlrollen.Varje ny kontrolluppgift som åläggs ulan all verket erhåller ökaderesurser innebär i princip en uttunning av verkels kontroll i övrigt. Någon möjlighetatt med befintliga resurser kontrollera utförseln av kulturföremål annat än imycket ringa utsträckning finns inte. Enligt styrelsens mening är emellertiddet föreslagna förbudet av del skälet inte meningslöst. Även myckel glesastickprov har en prevenfiv effekt, öm en resursförstärkning på lägst tvåtullassistenter och en handläggare kommer till stånd, vill styrelsen inteavstyrka förslagel. För all underlätta tullmyndigheternas kontroll vid ettgenomförande av förslaget är det angeläget att förteckningar sammanställs överoffentliga kulturvårdande institutioner och av sådana institutioner anvisadesakkunniga med behörighet alt utfärda intyg om kulturföremåls ålder. Angåendekulturrådels synpunkier på möjligheterna att kontrollverksamheten skallunderlättas genom lips lill tullen från allmänheten framhåller kammarrätten iStockholm all del är främmande för svensk rättspraxis att efterlevnaden av enreglering i betydande ulslräckning skulle bero av angivelser från anser däremot all det i viss utsträckning ärmöjligt för allmänheten, museer, hembygdsföreningar m.fl. att hjälpa till att"vaka över" kulturföremålen i en bygd. Även i detla avseende får manlita till att den av utredningen tänkta informationen skall öka intresset förkulturföremålen. Riksförbundetför hembygdsvård instämmer i utredningens uppfattning att de slumpmässiga sfickprovskontrollernabör göras i ökad omfattning. F. ö. anser förbundet alt föremål som las i beslagav inte bör föras ul i öppna handeln. De bör överlämnas till ettmuseum eller en hembygdsgård i den bygd varifrån de härstammar. bördå endast få ersättning för sina kostnader i samband med leverans. Svenska ungdomsringenför bygdekultur anser likaledes att i den mån ell kultur- 1981/82:82 49 föremålpåträffas för vilket tillstånd ej givits om utförsel bör sådana föremålöverlämnas till museum eller hembygdsvårdande förening på den ort där föremålethör hemma. Svårigheternaatt övervaka ell eventuellt utvidgat ulförselförbud kan enligt Stockholmshandelskammare befaras leda till all exporten av konst och antikviieler gårförbi den seriösa handeln, utan all för den skull minska i omfattning. Detta lordei sin lur innebära att museers och andra institutioners möjligheter att följautvecklingen skulle minska. Dessa konsekvenser har enligt handelskammarensmening inte fillräckligt beaktats i uiredning. Länsmuseernassamarbetsråd anser att del torde vara hell klart alt en störte ållydnad avlagen kan förväntas, om en snabb och effekfiv handläggning kan ske på orterute i landet. Övervakningen kan då också göras mer effektiv genom den närmarekännedom om de för länen rådande förhåUandena som finns på länsmuseerna, ochgenom att samarbetet med tullmyndigheterna kan äga rum på"fältnivå". Kullurtådetframhåller viklen av all en ny lagsfiftning förenas med en allsidig ochomfattande informationsverksamhet. En rad instanser instämmer i dennauppfattning och framför synpunkter. anser att informafionentill allmänheten även bör omfatta informafion om hur man kan märka sina tillhörigheleroch därigenom minska risken för stöld. Kammarrätten i villunderstryka betydelsen av all information lämnas om lillämpningen av lagen. Delär av serviceskäl önskvärt all denna information tillhandahålls samlat för allade områden som lagstiftningen kommer all omfatta. vill särskiltunderstryka den betydelse som en fortlöpande information har för såvälallmänheten som för affärsmän och myndigheter. Särskilda anslag bör avsättasför denna verksamhet. Informationen bör främst syfta till all öka förståelsenför all vårda och bevara det svenska kulturarvet. anser det viktigt att informationsfrågorna ytterligare studeras.Härvid bör beaktas betydelsen av den information som skall bidra till att spridakunskap och känsla för värdet av alt vårda och bevara kulturarvet. Museernasuppgift härvidlag kan utvecklas ytterligare. LSH framhåller att informationmåste bygga på kunskap. Denna kunskap finns inom de tillslåndsgivandemyndigheterna, som därför måste ges möjlighet och resurser att stå för vikligadelar av informationen lill allmänheten. Museet i finner i likhet medutredningen all informationen om lagen och dess tillämpning måste ges stortutrymme. Same-Åtnam ansluter sig också lill utredningens mening om all enomfattande informationsverksamhet om äldre kulturföremåls kulturhistoriskavärde bör göras. anser att man ihögre grad än borde inrikta sig på alt sprida kunskap för all stimuleraoch öka allmänhetens inlresse av att förvärva svenska kulturföremål. Generaltullstyrelsendelar kulturtådets uppfattning all tullpersonalen bör ges viss utökadutbildning inom den föreslagna lagstiftningens område. I denna utbildning måstedock styrelsen i slor ulslräckning repliera pä de kuhurvårdande myndigheternassakkunskap även om utbildningen administreras av styrelsen. De kulturvårdandemyndigheterna bör ansvara för alla kostnader, liksom för undervisningen ochutbildningsmaterialet. 1981/82:82 50 Museet i och Riksförbimdet för hembygdsvård anser attinformation om utförsel av kulturföremål lill allmänheten och speciellamålgrupper bör ske via alla tillgängliga kanaler, icke minst genomföreningslivet och framför allt de lokala hembygdsföreningarna i samarbete medstudieförbund, museer, arkiv m.fi. Genom hembygdsföreningarna kan man nå nära500000 människor som är intresserade av kuhurföremålens kvarhåUande inomlandet. Det är också möjligt alt utnyttja den lokala pressen, lokalradion,studieverksamhet och vand-ringsulställningsverksamhel. påpekaratt länsmuseerna därigenom skuUe kunna erhålla en myndighetsuppgift, somstimulerar till nya kontakter med andra myndigheter och med handeln av konstoch antikviieler, vilket kommer alt kunna medföra all länsmuseerna får större möjligheteralt utbygga sina uppgifter som konsumentupplysare inom detta kompliceradeområde. Prop.1981/82:82 51 Bilaga4 Det remitterade lagförslaget Lag om utförsel av vissa äldre kulturföremål 1 § I denna lag ges föreskrifter om utförsel av vissa äldre kulturföremål. Föreskrifterna har lill syfte att förhindra alt äldre svenska kulturföremål, som är av stor betydelseför vårt nationella kulturarv, förs ul ur landet. 2 § Den som vill föra ul ett föremål ur landel skall ha liUstånd lill utförseln, om föremålet tillhör någon av följande föremålsgrupper: 1. föremålsom har framställts : a) tryckta skrifter, kartor ochbilder saml b) handskrivna bokverk påpergament, 2. merän föremål: a) byggnader och - om de har utgjort fast inredning ibyggnader -dörtar, dörtomfaltningar, fönster, fönsteromfaltningar,fönsterluckor, dekorerade tak, takmålningar, dörtöverslycken, listverk,väggpaneler, målade väggfält, kakelugnar, sältugnar, spisomfaltningar, beslag,lås och andra smiden, vindflöjlar och urverk, b) möbler, speglar, skrin, belysningsföremål, tapeter,leksaker, skrivdon, hygienartiklar, rökdon saml föremål för beredning,servering, förtäring och förvaring av föda och dryck, c) ryor, vävnader, broderier och spetsar saml texfilredskapmed målad eller skuren dekor, d) civilaoch militära uniformer samt folkdräkter, e) musikinstrument, f) golvur,väggur, konsolur och bordsur, g) vapen, ammunition,krutbehållare, gehäng, rustningar och sköldar samt h)målningar, teckningar, skulpturer och konsthantverk, 3. merän föremål: a) samiska föremål, b) inte tryckta protokoll, brev, dagböcker,manuskript, noter och räkenskaper samt c) handritade kartor ochritningar. 3 § Tillstånd krävs även närdet är fråga om utförsel av en del av ett sådant föremål som anges i 2§. 4 § föremål får dock föras ulur landel utan liUstånd, om 1. föremåletsvärde inte överstiger , 2. föremålet är framställt i annalland, 3. föremålets ägare flyttar frånSverige för att bosätta sig i ell annal land, 4. föremålet genom arv, testamenteeller bodelning har förvärvats av en enskild person som är bosatt i annal land. 1981/82:82 52 5. föremålet förs ul av enoffentlig institution eller en institution som fär bidrag av stal, kommun ellerlandstingskommun och del skall föras tiUbaka lill , 6. föremålet förs ul av en enskildperson för alt användas i samband med offentlig kulturverksamhet och det skallföras tillbaka till eller 7. föremålet är tillfälligtinlånat från ullandel. 5 §Tillstånd liU den begärda utförseln skall ges om föremålet inte är av slor betydelse för värt nationella kulturarv. Ävenom föremålet har sådan betydelse för vårt kulturarv får tillstånd ges tUlutförseln, om förvärvaren är en institufion i utlandet. 6 §Frågor om tillstånd lill utförsel skall prövas av kungl. , och statens historiska museer, , statens konstmuseer eller Sfiftelsen (lillståndsmyndigheler). För vaijeslag av föremål, som anges i 2 §, föreskriver regeringen vilken fillståndsmyndighetsom skaU pröva ansökan om tiUstånd. 7 § Ansökan om tillstånd skallges in lill och statens historiska museer. 8 § Det kan hända att en ansökanom utförsel berör mer än en av tillståndsmyndigheterna. I sådana fall beslutarriksantikvarieämbetet och statens historiska museer vUken tillståndsmyndighetsom skall handlägga ansökningen. Den tillståndsmyndighelen får fatta beslut iärendet först efter samråd med den eller de övriga fillständsmyndigheter som ärberörda. I sådana ärenden skaU ansökan avslås om någon av de berörda lillståndsmyndigheternaanser att tillstånd inte skall beviljas. 9 § Den, som ansöker om tillståndatt föra ut ett föremål, skall till ansökan foga två fotografier av föremålet. Delgäller dock inte om ansökan avser föremål som avses i 2§ la) och 3b). Detgäller inte heller om tUlståndsmyndighelen medger undantag från detta krav. Tillståndsmyndighetenhar rält alt besikla del eller de föremål som sökanden vill föra ut. 10 § Regeringen eller denmyndighet som regeringen bestämmer bemyndigas att meddela föreskrifter omavgifter i ärenden om utförsel. 11 § Förvaltningslagen (1971:290)skall tUlämpas i fråga om lillslåndsärenden som handläggs av . Beslut i sådant ärende fattas av stiftelsens styresman ellerannan tjänsteman som styresmannen utser. 12 § Har en liUslåndsmyndighetavslagit en ansökan om fillstånd lUl utförsel, får beslutet överklagas hos kammarrällengenom besvär. Andrabeslul, som en fillståndsmyndighet har meddelat enligt denna lag, får inteöverklagas. 13 §Även om ett kulturföremål är av slor betydelse för del nationella kulturarvet får regeringen om synnerliga skäl föreligger medge all föremå let förs ul utan liUstånd. Prop.1981/82:82 53 14§ öm påföljd för olovlig utförsel av kulturföremål och för försök därtUlfinns bestämmelser i lagen (1960:418) om slraff för varusmuggling. Denna lag träder i kraft den 1juli 1982. Genom lagen upphävs kungörelsen (1927:129) angående förbud motutförsel från riket av vissa äldre kulturföremål. Har ansökan om utförsel gettsin före utgången av och gäller ansökan föremål som omfattas av 1927 årskungörelse skall äldre bestämmelser tiUämpas vid prövningen av ansökningen. Tillstånd som har beviljats medstöd av kungörelse gäller fortfarande. 1981/82:82 54 Närvarande:f.d. justitierådet , regeringsrådet , justitierådet . tillhandakommet utdrag av protokoll vid regeringssammanträde den 19november 1981 har regeringen på hemställan av statsrådet och chefen förutbildningsdepartementet beslutat inhämta lagrådets yttrande överförslag tUl lag om utförsel av vissa äldre kulturföremål. Förslagethar inför lagrådet föredragits av hovrättsassessorn . Förslagetföranleder följande yttrande av lagrådet: Attavgränsa kretsen av de föremälskalegorier, belräffande vilka del i enlighet medden föreslagna lagens syfte finns ett behov av skydd mol utförsel, är en svåruppgift. En ganska detaljerad uppräkning av föremålsgrupperna av det slagförevarande paragraf innehåller synes vara behövlig för lillämpningen men måstemed nödvändighet bli ofuUsländig och i viss mån godtycklig; som framgår av kulturtådetsrapport och sammanställningen av remissyttrandena över denna erbjuder delknappast någon svårighet att utpeka ej medtagna föremålsgrupper som skullekunna påstås vara lika skyddsvärda som de uppräknade grupperna. Departementschefenförutsätter också att det kan komma all visa sig att ytterligare föremålsgrupperbör omfattas av den föreslagna lagen och alt berörda myndigheter då kommer attföreslå behövliga kompletteringar. Fall kan länkas, då ell behov all skydda yllerligareen föremålsgrupp uppkommer förhållandevis hastigt. En möjlighet all någorlundasnabbi anpassa regleringen efter ändrade förhållanden synes vara att i lagenföra in en regel som ger regeringen befogenhet att komplettera uppräkningen medytterligare föremålsgrupper i den mån det visar sig påkallat med hänsyn lilllagens syfte. En sådan regel kan meddelas genom all i förevarande paragrafefter punkt 3 upptas följande tUlägg: "4.efter regeringens förordnande även annan grupp av äldre kulturföremål som harbetydelse för vårt nationella kulturarv." Syftetmed lagstiftningen är enligt 1 § andra slyckel all förhindra all äldre svenskakulturföremål, som är av stor betydelse för vårt nationella kulturarv, förs utur landel. Även äldre kulturföremål som tillverkals 1981/82:82 55 utomlands men funnits i under mycket lång lidmåste anses ingå i vårt kulturarv och omfattas otvivelaktigt av nämndabestämmelse i 1 §. I själva verket lorde en mycket betydande del av våra äldrekulturföremål ha tillverkats i ufiandet. Del omfattande undantaget iförevarande paragraf för alla föremål som framställts där synes därför slå imindre god överensstämmelse med bestämmelsen om lagens syfte. All beakta äremellertid att, enligt vad som tillkännages i lagrådsremissen, fortsallutredningsarbete skall ske beträffande kulturföremål med utländskt ursprung. Av lagtexten i det remitterade förslaget framgår ej medönskvärd tydlighet att och statens historiska museerutöver uppgiften att la emot ansökningar enligt lagen också skall ha attfördela ansökningarna mellan de olika fillslåndsmyndigheterna. Lagrådetföreslår därför att lill den mening förevarande paragraf innehåller fogas enbisals av följandelydelse "--- museer, som, om ansökningen enligt föreskrift meddelad med stöd av 6§ skall prövas av annan tillståndsmyndighel,överlämnar ansökningen lill denna". Inledningen av förevarande stadgande kan förkortas ochförenklas. Lagrådet föreslår alt stadgandet inleds på följande sätt: "Rör en ansökan mer än en av lillståndsmyndigheterna,beslutar riksan tikvarieämbetet -- ". Ordet "besikta" torde nu för liden knappastförekomma i svenskt normalspråk. Även om en övergång till denna kortareordform skulle anses tilltalande från språkliga utgångspunkter, kan bl.a. medhänsyn till önskemålet om ett lättförståeligt lagspråk, ifrågasättas dellämpliga i all börja använda ordformen i lagtext innan den blivit gängse ivanligt språkbruk. Det synes önskvärt all ordet utbytes mol del vedertagna uttrycket"besiktiga". Om ett UtförselfiUstånd förenats med inskränkande villkorulan att sökanden samtyckt därtill, får beslutet betraktas som ett partielltavslag. Bestämmelsen i första stycket fär anses inrymma möjlighet för sökandenalt överklaga lillståndsbeslulel i sådant fall. 1981/82:82 56 Närvarande: statsministern , ordförande, ochstatsråden , , , , , , ,, , , , , , Proposition med förslag till lag om utförsel av vissaäldre kulturföremål Föredraganden anmäler lagrådets yttrande' över förslagtill lag om utförsel av vissa äldre kulturföremål. Föredraganden redogör för lagrådels yllrande. Jag har inte något att erinra mol alt bestämmelserna i 7och 8 §§ utformas på det sätt som lagrådet har föreslagit. Jag delar ocksålagrådets uppfattning avseende 12 §. I fräga om 2§ finner jag inte skälföreligga all göra något tillägg. Vad avser 9§ anser jag all man inte bör använda varkenordet besikla eller besiktiga eftersom invändningar har anförts mot bäggeorden. 1 stäUet bör man välja ordet "granska". Vissa redaktionella ändringar har gjorts. Jag hemställer all regeringen föreslär att antadel av lagrådet granskade lagförslaget med vidtagna ändringar. Regeringen ansluter sig till föredragandens övervägandenoch beslutar att genom proposition föreslå att anta det förslag somföredraganden har lagt fram. Beslut om lagrådsremiss fattat vid regeringssammanträdeden . 1981/82:82 57 Innehållsförteckning Proposifionenshuvudsakliga innehåU .................... 1 Förslag till lag omutförsel av vissa äldre kulturföremål 2 Utdrag av protokoll vid regeringssammanlrädeden 5 1 Inledning ........................................................ ... 5 2 Föredragandens överväganden ........................... 6 2.1 Bakgrund .................................................... 6 2.2 Utgångspunkter för förslaget .......................... 9 2.3 Lag om utförsel avkulturföremål ................... 11 2.3.1 Föremål som kräver utförsellillstånd.......... .. 11 2.3.2 Åldersgränser....................................... 14 2.3.3 GenereUa undantag .............................. 15 2.3.4 Bedömningen av ansökningar om utförseltUlslånd 16 2.3.5 TiUståndsmyndigheter ......................... 16 2.3.6 Handläggning avtillståndsärenden m.m...... 18 2.3.7 Avgiftsfinansiering m. m.......................... .. 20 2.3.8 Besvärsmyndighel m. m.......................... .. 21 2.3.9 Undanlag från lagstiftningen .................. 22 2.3.10 Ikraftträdande ................................... 22 2.4 Särskild inköpsordning förstatliga förvärv av kulturföremål 22 2.5 övervakning avutförselförbudets efterlevnad ... .. 23 2.6 Information ................................................ 23 3 Upprättat lagförslag ........................................ 24 4 HemstäUan ................................................... 24 5 Beslut .......................................................... 24 Bilaga I Sammanfattning avkulturrådets rapport ...... 25 Bilaga 2 Kulturtådets författningsförslag ................ . 33 Bilaga 3Remissammanställning ............................ . 36 Bilaga 4 Det remitteradelagförslaget ...................... 51 Utdrag av lagrådetsprotokoll 54 Utdrag av protokoll vidregeringssammanträde 56