prop · G5038 · 1981-12-31 00:00:00 — Enligt länsrättensmening står man här inför den viktigaste rältssäkerhelsfrågan itvångsvårdssammanhanget. Den som tvångsintas skall vara tillförsäkrad en räll lilladekvat, innehållsfull vård och han måste ha instanser atl vända sig till somkan bistå honom om han inte får sin rätt uppfylld. Länsrätten anser att detskulle behövas tillsynsorgan för missbruksvården, 1. ex. inspektörer, tillvilka de intagna kunde vända sig med klagomål på vården och vilka också på egetinitiativ kunde verka för den utveckling av missbruksvården somsocialberedningen talar om. en rejäl satsning på själva vården är LVM dömdatt bli en skenlösning, med vilken ingen, vare sig intagna eller personal, kankänna sig annal än bittert besvikna. Några instanser - KALV, RSMH och Riksförbundel avföräldraföreningarna mot narkotika - vill inrälla en särskild"tillsynsnämnd". En tillsynsnämnd skall inrällas i varje län. Denna nämndskall bestå av en jurist som ordförande, politiskt valda förtroendemän saml ha lillgångtill två "experter"; en från psyk. vården och en från socialtjänsten.Nämnden skall få en s. k. omvänt övervakande funklion. Den skall alltså inteövervaka den som tas in på tvång utan övervaka samhällels olika instanser såalt de ställer upp för missbrukaren. Nämnden skall ha räll all inspektera allavårdinstitutioner där tvångsvård kan ske. Det skall dessutom vara möjligt förden vårdade alt kontakta nämnden och få hjälp med att bevaka sinagrundläggande rättigheter som lillgång till frivillig behandling, rätt lill godbostad osv. 4Vårdtidens längd (7 och 16 §§) 4.1 Avgränsningen av tiden Utredningens förslag om en två månaders vårdtid med möjligheltill förlängning under högsl godtas eller lämnas ulan erinran avett tjugotal remissinstanser. Hit hör RA, kammarrätten i , ,statskontoret, länsstyrelserna i Slockholms, , ,, och , , och , JO,, , , / SR och RFHL. Följanderemissinstanser har uttryckt uppfattningen alt den föreslagna vårdtiden är förkort: JK, hovrätten för Nedre , länsrätterna, i Jämtlandslän, frivårdskommittén och delegationen för kontraktsvård. , Riksförbundel Narkotika-fritt Samhälle, ,samt Moderata . Följande remissinstanser har uttryckt uppfattningen attden föreslagna vårdtiden är för lång: TCO, KALV, RFMA, RSMH, FöreningenSveriges Socialchefer och . 1981/82:8 182 De remissinslanser hört har haft olika synpunklerpå frågan om vårdtidens längd. Detta gäller även den förlängning om två månadersom beredningen föreslagit. delar beredningens principiellainställning att vård av vuxna missbrukare skall genomföras enligtsocialtjänstlagen och att de mål som angivits för skall varavägledande för all missbruksvård. Vidare har beredningen betonat atl i de falltvång är oundgängligen nödvändigl bör målsättningen hela liden vara att denenskilde själv skall kunna la ansvarel för sin situation. anserdet angeläget att beredningen i den kommande utvärderingen avsocialtjänstreformen noga studerar effekterna av de föreslagna lagreglerna. Med hänsyn till det lidigare angivna syftet med vårdensamt vad beredningen i övrigt anfört angående vårdtiden kan socialstyrelsenacceptera att förslagel om en vårdlid , med möjlighel tillförlängning ytterligare , prövas. Länsslyrelsen ansluter sig lill beredningens förslag altvård i allmänhet skall avslutas . En förlängning lill sammanlagt fyra månaderbör sålunda inte förekomma annat än i undantagsfall. Delta resonemang innebärgivetvis att vård med slöd av LVM följs upp med frivilliga vårdinsatser. Vårdtidens längd är till stor del en fråga om vårdenskvalitet. Ett bättre resursutnyttjande kan förhoppningsvis bidra till enkvalitetshöjning. Ett resurstillskott får dock anses vara humanitärt settangeläget och på längre sikl dessutom ekonomiskt lönsamt. Den faktiska tiden för vård kommer säkert - genom alltvångsvård övergår i frivillig vård -ofta att översliga den tid om två (-1-två) månader under vilken tvång maximalt föreslås gälla. Mycket är dock vunnet,om det är den enskilde själv som önskar och väljer sin vård i frivilligaformer. Utredningens förslag tillstyrkes därför. Vårdtidens längd är givelvis beroende av vårdens innehålloch effektivitet samt den enskildes vårdbehov. Om beredningens intentioner ifråga om vårdinnehållet kan uppfyllas är måhända den föreslagna vårdtiden lillräcklig.Å andra sidan kan den prakliska erfarenheten visa atl bestående vårdresultatkan uppnås först efler betydligt längre vårdtider. Länsstyrelsenvill kraftigt underslryka behovet av en effektiv eftervård i enUghet med vadberedningen föreslagil. Enligllänsstyrelsens mening är del vanskligl all göra en realistisk bedömning avvårdtidens längd. accepterar den föreslagna vårdtiden med hänsyn lillalt effekten av den kommer att utvärderas snabbi. Prop.1981/82:8 183 Länsslyrelsen i Göleborgs och län Länsslyrelsen anser alt en vårdlid medmöjlighet till förlängning i flertalet fall är tillräcklig för altmissbrukarens förhållanden skall stabiliseras. Detta naturligtvis underförutsättning att personella och andra resurser satsas så att vården får avsettinnehåll. För de myckel lunga och för vård helt omotiverade missbrukarna är denföreslagna vårdtiden för kort för atl utskrivning skall kunna ske utan risk föråterfall. I dessa fall bör finnas möjlighet till förlängning av vårdtiden . Därjämte krävs en intensiv eftervård inom ram. Med hänsyn lill att det här kan vara fråga om människorsom är gravt skadade av sitt drogmissbruk kan en längre vårdtid än fyra månaderibland vara behövlig för att någorlunda läka ut såväl de medicinska som socialaskadorna av missbruket. Atl välja blir alllid en avvägning. En kortaretvångsvårdtid kan göra en missbrukare mer benägen all salsa på fortsattrehabilitering. Om två eller fyra månaders vårdlid är lillräckligl härför äromöjligt atl ha en beslämd uppfattning om. vill inle motsätta sigden föreslagna vårdtiden . Men då skall även den kortavårdtiden tillföras resurser som gör det möjligt att meddela ändamålsenlig vårdoch behandling och som kan ge etl gott underlag för fortsatt behandling ifrivilliga former. Det sistnämnda inle minst viktigt då det saknats lillräckligaresurser pä del lokala planet för stöd- och hjälpinsatser ål dem som ulskriviisfrån tvångsvård. Den enskilde missbrukaren har behov av en tids träning för altkunna klara de påfrestningar som möler honom i den egna hemmiljön. Den hjälpenkan han bara få hemma, inle på vårdinstitutionen. Därför behöver varje kommunha tillgång till öppna behandlingscentraler med inackorderingsmöjligheter,dels som en övergångsform lill eget boende men även som en resurs i detfrivilliga behandlingsarbetet. Socialberedningen har i sina överväganden gällandevårdtidens längd stannat för en vårdtid som avser med möjlighettill förlängning ytterligare . Styrelsen har inte något att erinra molföreslagna lidsperioder men förutsätter att frågan om vårdtidens lämpliga längdnoga följs av socialberedningen i dess fortsatta arbele. Vårdtidens längd (), inklusive möjligheten tillförlängning (), kan accepteras som en kompromiss. Som ulredningenpåpekar finns det inte ett lillräckligl vetenskapligt underlag om vårdtidenslängd och effekten av tvångsvård. Erfarenhetsmässigt lorde dock fyra månadersvårdlid vara alllför kort för lunga missbrukare. 1981/82:8 184 Jag vill starkt ifrågasätta de uppställda tidsramarna inomvilka den angivna vården skall hinna genomföras. EnUgt huvudregeln skall vårdmed stöd av lagen avslutas . Tiden kan i undantagsfallförlängas med ytterligare . 1 denna vårdtid skall inräknas såväl tidför sjukhusvistelse som tid när den intagne på försök vistas i andravårdformer. Mot bakgrund av hittillsvarande erfarenheter måsle den föreslagnavårdtiden anses vara alltför kort. Enligl min mening borde vårdtiden ålminslonefördubblas för att det angivna behandlingsprogrammet skall kunna genomföras påetl meningsfullt sätt. När det gäller utformningen av förslaget till vårdlagtilldrar sig frågan om vårdtidens längd särskild uppmärksamhel. EnUgthovrättens mening har socialberedningen inte lillräckligt beaktat all den längstamöjliga vårdtiden inte får göras så kort alt den omöjliggör en meningsfull vårdäven för del mest vårdkrävande klientelet. Den föreslagna längsta vårdtiden ärfrån den synpunkten klart otillräcklig. Detta gäller enligt hovrättensförmenande även om förslaget såsom bör ske kompletteras med ett förenklatbeslutsförfarande vid återfall i omfallande missbruk efterutskrivningen. I fråga om vårdens innehåll och syfte saml vårdtidenslängd vill länsrätten till en början endast ifrågasätta om socialnämndernaunder så kort lid som () på ett meningsfullt sätt kanverka för all den enskildes behov av arbete, bostad m. m. blir tillgodosedda.Länsrätten vill också framhålla att den förkortade vårdtiden torde komma attleda till ett ökat antal mål hos länsrätten . Som 7 § har utformats kommer i vårdtiden att räknas inäven tid då någon genom t. ex. rymning undandragit sig vård. Länsrätten villifrågasätta om så bör vara fallet. 1 vart fall bör klart framgå hur rymningskall behandlas i förlängningshänseende. Enligl 7 § lagförslagel skall värd enligl lagen upphöra efler del att den har inlells. Vårdtiden skall dock enligt 16 Slagförslaget få förlängas med högsl i undanlagsfall. Det är svårtall förstå vad som skall kunna hinnas med under en så kort vårdtid som två månaderom dessutom en del av denna vårdtid skall vara förlagd lill sjukhus. Det tersig enligt länsrättens mening fullständigt orealistiskt all personalen på ellvårdhem skall kunna lära känna den intagne och hans problem lillräckligtför att kunna ge honom någon meningsfull vård och kunna hjälpa honom ut isamhället utan att han återfaller i sill missbruk. Bara att ordna bostad ocharbete ål honom efter utskrivningen kan ta månader. Det förefaller därförtroligt atl vårdtiden i de allra flesta fall skulle komma att förlängas . Inte heller en fyra månaders vårdlid kan emellertid varatillräcklig i många fak. Prop.1981/82:8 185 Del kan antas att ansökan om tvångsintagning inte såsällan kommer att göras innan fyramånadersfristen gått ut så atl nyttintagningsbeslut hinner att fattas och missbrukaren kan kvarhållasytterligare två -I- . Del kan också anlas alt länsrätten i ellsådant fall måste hålla muntlig förhandling och att hela proceduren måste gåsigenom på nytt med allt vad detta innebär i fråga om bevakade resor m. m. förmissbrukaren lill länsrätten från vårdhemmet, som kan ligga långl frånlänsrättens kansliort. Alt så sker är naturligtvis välmotiverat i de fall därtvekan kan råda om huruvida fortsall värd är oundgängligen påkallad men skulleinnebära en hell onödig omgång i de fall där vårdbehovel inle kan diskuteras.Enligt länsrättens mening bör därför föreskrifterna om längsta vårdlid utformaspå ett annat och mera verklighetsnära sätl än vad som skett i lagförslaget.Risken är annars all länsrätten för en del missbrukares del kommer att få lovatt besluta om intagning om årel. Den jojovård som socialberedningenlalar om med sådan avsmak skulle bli ännu mera framträdande än den är . Erfarenhelerna av nuvarande vårdtider lalar för att längrevårdtid behövs än den som utredningen har föreslagit. För all häva en akut silualionlorde för en förstagångsvård i "normalfallet" vara entillräcklig tid. Stora variationer torde emellertid föreligga då det gäller denlid som behövs för social rehabilitering. Länsrätten anser all beredningen intetagit lillräcklig hänsyn lill de prakliska svårighelerna alt inom de föreslagnavårdtiderna åstadkomma att den enskildes sociala förhållanden är ordnade vidutskrivningen. Inte heller har utredningen närmare analyserat de skillnader inu berörda hänseende som kan föreligga beiräffande alkohol-ochnarkotikamissbrukare. Erfarenhelernaav nuvarande nykterhelsvård visar att beslut om återintagning enligt NvL ellernytl beslut om tvångsintagning efter längre eller kortare lid efter utskrivninginle är ovanliga. Länsrätten anser det vara en brist i förslaget att reglersaknas om återintagning. Bestämmelser härom bör därför inte ställas påframtiden ulan inarbetas i förslaget. Det är i stor utsträckning personer med myckel allvarligamissbruksproblem som närmast berörs av den föreslagna lagen. På grund häravkan det ifrågasättas om inle de föreslagna vårdtiderna är alltför korta. Omlagförslaget genomförs i denna del anser länsrätten att del i lagen bör införasbestämmelser om ett förenklat återintagningsförfarande. Länsslyrelsen ifrågasätter om bestämmelserna i 16 S omvårdtidens längd är ändamålsenliga för att uppnå syftet med vården. Dettasärskilt med hänsyn lagen till narkotikamissbrukarna. Länsslyrelsen befarar altantalet ansökningar om nya intagningar (ålerintagningar) kommer atl blibetydande. 1 varje fall bör ett enklare handläggningsförfarande utarbetas fördessa fall. Prop.1981/82:8 186 Sällskapet, som har förståelse för den kompromiss somträffats beträffande värdtidens längd, vill dock understryka all ur medicinsk synpunklen bestämmelse som reglerar denna är olycklig, då vårdtiden naturligtvis inlebör vara fastställd i lag utan beroende av den intagnes hälsotillstånd. Sällskapel föreslår atl vårdhemmets slyrelse ges befogenhelall i särskilt ömmande fall ytterligare förlänga vårdtiden uiöver de föreslagnatvå -I- två månaderna. Enligt lagförslaget skall vården i allmänhet vara avslutadinom och vid behov kan liden utsträckas ytterligare högsl tvåmånader. Del kan ur rättssäkerhetssynpunkt vara riktigt att sätta klaratidsgränser när en prövning av vården senast måsle ske. Däremol är det en svåravvägningsfråga var de yttre lidsgränserna skall sällas. Vi är däremottveksamma till om den korta tid som utredningen föreslår är tillfyllest,eftersom vårdbehovet varierar slarkl från individ lill individ. Därför är detytterst angeläget all man överväger tiden för vård innan lagförslagel fördäggsriksdagen. Vårdtidens längd, med möjlighet tillförlängning ytterligare tvä månader, anser vi vara alllför kort. Enförutsättning för atl vård enligl lagen skall bli meningsfull är all vårdtidenslängd avpassas så att risken för återfall minimeras. Med hänsyn lill all lagenkommer att omfatta såväl alkohol som narkotikamissbrukare, varav många kanförutsättas ha mycket grava problem och tidigare ha varit föremål förvårdinsatser som inte fått varaktig effeki, finns det anledning anta attavsevärt myckel längre vårdtider än blir aktuella. Det är angelägetatt motverka en situation, där en och samma missbrukare måsle omhändertas förvård enligt lagen vid upprepade tillfällen. Vården blir meningslös ochbelastningen ökar på institutionerna, vilkel försvårar deras möjligheler alt åsladkommaen varaktig förbättring av missbrukarens situation. Vi anser all vård enligt lagen borde kunna meddelas sålänge vårdbehovet föreligger, dock med tält ålerkommande kontroller. Avrättssäkerhetsskäl kan del dock vara önskvärt atl vårdtidens längd maximeras.En minsta vårdtid av borde då fastställas med möjlighet tillförlängning ytterligare . TCO som anser att tvångsvården skall vara så kort sommöjligt finner del svårt all mera preciserat ange vilken vårdtid som bör gällamen har stannat för atl tillstyrka den maximigräns somsocialberedningen föreslår atl länsrätten skall kunna besluta om. Däremot kanTCO inte tillslyrka den förlängning av vårdtiden som enligt förslaget skullebli möjlig genom ett förenklat förfarande - beslut av institutionsstyrelse -bl. a. av rättssäkerhetsskäl. TCO vill underslryka all man i utvärderingen avden nya lagstiftningen särskill bör beakta frågan om vårdtidens längd. 1981/82:8 187 Enligl vårt sätt att se måste utgångspunkten för vård ochbehandling av vuxna vara frivillighet och respekt för den enskildes integritetoch självbestämmande. En särlagstiflning om tvångsvård för vuxna missbrukarekan därför bara accepteras i svåra nödsituationer där den enskilde inte kanbemästra sin situation och där det handlar om ett kort nödtvång för avgiftning. Utifrån denna ulgångspunkt blir det för oss omöjligt attacceptera ett tvångsomhändertagande för vård och behandling medmöjlighet till förlängning av vårdtiden . Erfarenhetensäger oss alt behandling med posilivl resultat är praktiskt taget helt omöjligtalt uppnå med tvång. Vi vill därför bara tillstyrka etl tvångsomhändertagande ihögsl för avgiftning och för atl inleda ett motivalionsarbete i syfte atlerbjuda vård och behandling och rehabiliterande insatser under frivilligaformer. Från medicinskt håll och från behandlingshåll är man i stort eniga medoss om att det bara behövs för avgiftning. Vi vill slå fast som oomtvistligt att en rehabilitering aven drogmissbrukare är något synnerligen tidskrävande, med minst årslångabehandlingstider, som säkerligen i flertalet fall måste ske på institution, ochdärefter fleråriga stödåtgärder i utslussningsfasen. Vi finner det emellertidinte realistiskt att föreslå så långa vårdtider under tvång: redan bristen påresurser gör något sådant omöjligl. Dessuiom är det minsl sagt osäkert om delmed framgång går att genomföra sådan ivångsmässig vård av vuxna personer. RFMAvill därför som utgångspunkt för en lag om tvångsvård fastslå två mål, nämligenavgiftning och motivation för fortsatt vård. Tidsåtgången för detta tordenormall kunna ligga under den föreslagna vårdtiden . Enförlängning med ytterligare tvä månader ter sig mindre meningsfull. Äv renlsociala skäl bör ingen kvarhållas mot sin vilja i en behandlingsinstitution.Det kommer därför att bli viktigt att, om lagförslaget om två månaders vårdtidgenomförs, i normalfallet tillse atl klienten överflyttas till mer långsiktigbehandling långl innan de två månaderna passerat. RSMH får på det kraftigaste avstyrka förslaget om möjlighelatt förlänga tiden för tvångsvård. Även förslaget om en vårdlid synes ha lillkommilinle på grund av vårdbehovel ulan för alt ge ökad lid förplanering av åigärder. RSMH vill för sin del i anslulning till tidigarelagförslag förorda en vårdtid vilken endast kan förlängas ommedicinska skäl föreligger. Föreningen förordar en längstavårdtid av en månad för avgiftning och motivering för fortsatt behandling ochvård. och Svenska nykterhetsvårdsförbundetanför för sin del: Prop.1981/82:8 188 Angående vårdtidens längd synes det föreligga någon formav politisk konformism. Det är atl befara att den i vissa fall är otillräckligför alt uppnå syftet med omhändertagandet, särskill vad avser rehabiliteringen. Förbundsstyrelsen delar inle beredningens uppfattning ommöjlighet lill förlängning av vårdtiden enligt 16 S. Utöver tvivlet på attmotivationen ökar om tvånget förlängs ryms det alldeles för slora möjligheler lillgodtycke inom ramen för förslagel. Förbundsstyrelsen är av den uppfattningen all om möjlighettill förlängning av vårdtiden enligl 16 § intages i lagen, skall samma instanssom prövat det första omhändertagandet även besluta om förlängningen. 4.2 Kriterierna för förlängning Flera remissinstanser har påtalat en bristandesamstämmighet mellan kriterierna för ingripande i 2 och 3 §§ och kriteriernaför beslut om förlängning i 16 S. Till dessa hör , länsrätternai och , JO, , /SR och FöreningenSveriges Socialchefer. Vad gäller kriterierna för förlängning av vårdtiden ansersocialstyrelsen att dessa bör förtydligas. Formuleringen "till följd avsitt hälsotillstånd behöver ytterligare vård" kan tolkas fel. Denna passus bör på ett tydligare sätl anknyta lillkriteriet i 3 S a). Vidare anser styrelsen det anmärkningsvärl alt avsaknadenav bostad och arbete skulle kunna utgöra lillräcklig grund för tvångsvisomhändertagande . Vid bedömning av vad som skallutgöra synnerliga skål bör i stället en helhetsbedömning göras av klienternas förulsällningaralt genom förlängd vårdtid få väsentligt ökade möjligheter att uppnå lagensyttersta syfte, dvs. Länsrätten i pekar på den olikhet i uppbyggnadensom föreUgger mellan 7 och 16 S§. Enligt 4 och 7 SS beslutar länsrätten utan tidsbestämningom vård. Vården skall i princip upphöra senasi . Enligtlagtexten i 16 § skall förlängning, enligt vad som ligger närmast lill hands,beslutas med angivande av en bestämd lid, längst . Beredningensmotivering leder närmast tanken till atl samma teknik varit avsedd som i 7 S. fall synes det olämpligt all i ell förlängningsbeslul ange en exakl lidsamtidigt som man i elt motivullalande (s. 44, sista stycket) anger allutskrivning skall ske så snart som möjligl. Förulsällningarna för förlängning av vårdtiden på annangrund än den intagnes hälsotillstånd bör närmare preciseras i lagtexten. Ulredningenskommentar lill uttrycket "andra synnerliga skäl" i 16 § visar atlförlängning av vårdtid skall kunna ske på andra grunder än dem som enligt förslagelskall 1981/82:8 189 gälla för beslut om beredande av vård, nämligen socialaskäl. Som tidigare framhållils anser länsrätten, i motsats till utredningen, atlvissa sociala missförhållanden bör ulgöra grund för tvångsingripande.Länsrätten delar därför i sak utredningens uppfattning atl förlängning avvårdtiden bör kunna ske av rehabiliteringsskäl. Det är emellertid otillfredsställandeur rättssäkerhetssynpunkt atl, som förslaget innebär, grunderna förförlängning av vårdtid inte motsvarar de grunder som gäller för beslut om vård. Liknande synpunkter vad gäller frågan om grunderna förförlängning enligt 16 § anförs även av bl. Beträffande skälen till förlängning vill styrelsen peka påen oklarhet. 116 S första stycket sägs alt "vårdtiden får förlängas om den intagne till följd av sitt hälsotillstånd behöverytterligare vård eller om det finns andra synnerliga skäl förförlängning". I specialmotivering utvecklas närmare orden andra synnerligaskäl till att ange omständigheter där det är "nödvändigt med ytterligareförberedelser inför utskrivningen". Enbarl sociala indikationer av typbrist på bostad, inget arbete etc. kan inte få motivera förlängning avvårdtiden. Någon av specialindikationerna i 3 S måste rimligen varatillämpliga. Förlängning av vårdtiden bör inle kunna ske på andragrunder än dem som anges i 3 S. 1 linje med ställningstagandet när det gäller vårdtidenslängd avstyrker föreningen självfallel socialberedningens förslag omförlängning av vårdtiden . Det finns särskill anledning tillatt vara kritisk mot att beslutet skall kunna grundas på att den intagne tillföljd av sitt hälsotillstånd behöver ytterligare vård eller andra synnerligaskäl. Som synnerliga skäl anges i speciälmotiveringen atl "det är nödvändiglmed ytferligare lorbere-delser inför utskrivningen". Föreningen kan inte acceptera alt etl fortsattomhändertagande skall kunna grundas enbart på att exempelvis bostadsfråganeller arbetsfrågan inte har kunnal lösas. 1 en sådan situation bör delnaturligtvis ankomma på den intagne själv all avgöra om fortsatt vård ochbehandling är alt föredra framför ett liv i oordnade förhållanden. 5 Utredning, ansökan och beslut Beredningen föreslår atl vård med slöd av lagen beslutasav länsrätten efter ansökan av , som också utreder ärendet.Socialnämnden är skyldig atl lämna länsslyrelsen alla uppgifter som kan vara avbetydelse för Prop.1981/82:8 190 kan fatta beslut omomedelbart omhändertagande i vissa akulsiluationer. Institutionerna svarar, i samarbelemed socialnämnden, för den beslutande vårdens genomförande. Institutionensstyrelse fattar beslut om förlängning av vårdtiden. Förslagel alt utredning och ansökan om vård enligt LVMskall göras av godtas eller lämnas ulan erinran av följanderemissinstanser: kammarrätten i , länsrätterna i och Jämdandslän, , , , länsstyrelserna i ,och , frivårdskommittén och delegationen förkontraktsvård. /SR, KALV. RSMH, Föreningen , samt . Följande remissinslanser avslyrker förslagel saml föreslåri flertalet fall all i slället huvudansvarel för utredning och ansökan skallligga hos socialnämnden: JK, RA, hovrällen för Nedre , ,länsrälteriia i och . , statskontoret,övriga länsstyrelser, organisationskommittén för , ,, , . , , , Riksförbundet avföräldraföreningarna mot narkoUka, ,. Det synes klarl att åtskillig administrativ omgång blirföljden och avsevärda resurser tas i anspråk om det skall ankomma pålänsstyrelse att föra lalan om vård'enligl LVM.