prop · G503170 · 1981-12-31 00:00:00 — Det kan gälla exempelvis att fömtsäga ett visstdatum när en händelse kommer att inträffa eller att ange antalet bönor i enburk. Utgången i tävlingar av det här slaget har i allmänhet ansetts bero pågissning av deltagarna och inte på en av skickUg-het baserad bedömning (jfrexempelvis NJA 1910 s. 98 där deltagarna skuUe ange antalet ord i trontalet ochNJA 1947 s. 655 där deltagarna skulle fömtsäga datum för kafferansoneringensupphörande), Lotteriutredningenhar inte föreslagit några förändringar i fråga om innebörden av detgrundläggande lotteribegreppet. Utredningenkonstaterar att det vid kommersiell marknadsföring av varor och tjänster iblandförekommer lotteri som en säljfrämjande aktivitet. Ett sådant lotteri kanockså ofta vara knutet fill en pristävling. Skillnaden mellan ettreklamlotteri och en reklampristävling är enligt utredningens mening den attvid ett lotteri utses vinnare genom ett förfarande som helt eller delvis ärberoende på slumpen medan vid en reklampristävling pristagarna utses genombedömning av individuella prestationer. Ett lotteri föreligger i de fallpristävlingen, som ofta kan vara ganska enkel, avgörs genom dragning mellanflera deltagares lika eller likvärdiga prestationer. Vidarekonstaterar utredningen att det inte sällan förekommer arrangemang sominnefattar en kombination av slump- och prestafionsmoment. Enligt utredningenär den rådande uppfattningen att arrangemanget totalt sett är att anse som ettlotteri om prestationsmomentet föregår slumpmomentet - dvs, den slutligevinnaren utses genom dragning e.d. - medan 1981/82:170 31 arrangemangetär att anse som en pristävling om slumpmomentet föregår prestationsmomentet. 1likhet med lotteriutredningen och remissinstanserna anser jag det lämpligt attbibehålla det nuvarande lotteribegreppet. Jag kommer senare (avsnitt 2.5) attföreslå att regleringen av lotterier, liksom f.n,, skaU omfatta även marknads-och tivolinöjen. Vidare kommer jag att föreslå att även kedjebrevsspel ochliknande spel skall hänföras till lotterier (avsnitt 2.6). Deflesta remissinstanserna ansluter sig också till vad utredningen har anförtbeträffande sådana arrangemang som innefattar en kombination av slump- ochprestafionsmoment. Även jag kan i princip ansluta mig fiU den uppfattning somhar förts fram. Somfidigare har nämnts är rena skicklighetsspel, dvs. spel där utgången inte helteller delvis är beroende på slumpen, i princip inte att anse som lotterier.Enligt LF (1 § andra stycket) skall dock marknads- och fivoUnö-jen, såsommekaniska spelapparater, ringkastningsanordningar och skjutbanor, betraktassom lotterier oavsett företagens beskaffenhet i övrigt, om vinstmöjligheternaär sådana som i egentUga lotterier. Detta innebär att även renaskicklighetsspel av den nu anförda typen under vissa förutsättningar betraktassom lotterier. För att ett marknads- eller tivolinöje skall anses som ettlotteri krävs inte att spelet anordnas i samband med en marknad eller etttivoli. Det väsentliga är (se prop. 1939:76, s. 18) att spelet som sådant kaninordnas under begreppet marknads- och tivolinöje. De omständigheter varunderspelet bedrivs anses sakna betydelse. Tillmarknads- och fivolinöjena hör således bl.a. mekaniska spelapparater. Vad somgäUer beträffande anordnandet av spel på sådana apparater, dvs. automatspel,behandlas närmare i det följande (avsnitt 2,7,4), Det finns dock anledning atthär beröra vissa automatspel. Påden svenska marknaden finns två huvudtyper av spelautomater, nämligenautomater som ger vamvinster och automater som ger vinst endast i form avfrispel (s. k. förströelsespel). Automater som är konstmerade för att betalaut vinst i form av pengar m, m,, dvs, utbetalningsautomater, är sedan år 1979i princip är förbjudna, Flipperspelär en form av automatspel där spelaren med viss kraft stöter iväg en kula somsedan faller ner pä en sluttande skiva. När kulan träffar vissa punkter påskivan erhåUer spelaren poäng som summeras i ett räkneverk. Med hjälp avQädrande armar eller liknande kan spelaren hålla kulan i rörelse på skivan ochdärmed i viss mån påverka spelets förlopp samt Prop.1981/82:170 32 förhindraatt spelet avbryts. Totalpoängen i spelet kan bero bl.a, på hur många och vilkapunkter som kulan träffar. Till automatspelen hör även s,k, skjutare, målspeloch TV-spel. Spelen förekommer i flera varianter, där utgången i en störteeller mindre grad kan vara beroende på olika slumpfaktorer och på spelarensskicklighet. Ett TV-spel kan exempelvis bestå i att spelaren på en TV-skärm skallsimulera bilkörning och därvid genom att svänga eller ändra bilens hastighetskall undvika olika hinder m. m. Spelets resultat är beroende bl. a, på vad sominträffar under "körningen". Sådanamarknads- och fivolinöjen som inte är automatspel anordnas i allmänhet efterendast anmälan med stöd av 2§ LF, Automatspelsom normalt erbjuder vinst endast i form av ett frispel på automaten (jfravsnitt 2.3.1) får anordnas utan tillstånd eller anmälan (1 a§ sista stycketLF), Praktiskt taget alla flipperspel ger inga vinster eller högst ett frispel, uppfattning har flipperspel starkt ökat i omfattning under senareår. Vidare anför utredningen att den kritik som har framförts mot spelen,särskilt det spel som förekommer i s. k. flipperhallar, har tagit fasta på attdessa skapar sociala problem bland barn och ungdom. Sådana marknads- ochtivolinöjen som exempelvis ringkastning och pilkastning anses däremot inte havållat några problem, vilket enligt utredningens mening främst beror pä denrådande regleringen. Utredningenkonstaterar att det i flipperspel och många TV-spel i viss mån är slumpen somavgör resultatet. Dessa spel bör därför enligt utredningen, underförutsättning att vinster utgår i spelen, även i fortsättningen anses somlotterier. Spel på sådana spelapparater som ger endast ett eller flera frispelpå apparaten bör dock inte omfattas av kravet på tillstånd. Vidarekonstaterar utredningen att det finns spelapparater där spelresultatet inte ärberoende på slumpen utan i stället på skickligheten hos spelaren, exempelvisspel som skjutare och målspel. Utredningen anför att det också är skicklighetensom vanligen avgör utgången vid ring- och pilkastning samt vid målskjutning.Dessa slag av marknads- och tivolinöjen bör därför enligt utredningens mening ifortsättningen inte anses som lotterier. Utredningenanser emellertid att en oreglerad marknad avseende skicklighetsspelen skullekunna medföra vissa problem. Exempelvis kan man inte utesluta att renaskicklighetstävlingar anordnas i spelhallar med höga insatser och vinster.Därtill kommer de beskrivna missförhållandena vad gäller flipperspelen.Utredningens förslag till lag om begränsningar i rätten att ställa upp vissaspelapparater m. m, skall ses mot denna bakgrund. Med stöd av denna särskildalag skall man enligt utredningen kunna ingripa mot de missförhållanden som kanuppkomma i samband med förekomsten av Prop.1981/82:170 33 elektroniskaeller mekaniska apparater eller andra nöjesanordningar, exempelvis pUkastning,ringkastning, målskjutning med luftgevär på nöjesfält och kast med boU påfigurer, Remissinstansernaansluter sig i allmänhet till utredningens förslag. De framförda synpunkternagäller dock i allt väsentligt regleringen av sådana förströelsespel somflipperspel. Somjag har berört, har regeringen lagt fram en proposition medförslag till lagstiftning om visst automatspel, nämligen om sådant spel sominte ger vinster eller ger vinster endast i form av frispel. Mot denna bakgmndbör regleringen av lotterier inte vara fillämplig på automatspel som ger vinstendast i form av frispel. Fråganåterstår emellertid vilken reglering som bör gälla beträffande andra slag avarrangemang som kan falla in under det nuvarande begreppet marknads- ochtivoUnöjen. TUl dessa arrangemang hör bl.a. automatspel som ger andra vinsterän frispel samt pilkastning, bollkastning och liknande. Utredningensförslag innebär bl. a. att regleringen av lotterier inte skall avse skicklighetsspel.Som exempel på sådana spel nämner utredningen bl.a. skjutare och målspel.Enligt min bedömning torde det emellertid i praktiken vara mycketsvårt att kunna dra en klar gräns meUan spel där utgången helt beror påspelarens skicklighet och spel där utgången helt eller delvis beror på slumpen,särskilt när det gäller spel på mekaniska eller elektroniska apparater. Dentekniska utvecklingen går också mycket snabbt mot nya och alltmer avanceradetyper av apparater. Dessutom kan apparaterna efter hand förslitas eller påannat sätt förändras, vilket kan föra med sig att frågan om skicklighetsspeleller slumpspel föreligger blir svårbedömd. Motbakgmnd av de nu berörda gränsdragningsproblemen anser jag det ändamålsenligtatt regleringen av lotterier även i fortsättningen omfattar också marknads- ochtivolinöjen, trots att vinstmöjligheterna i vissa fall inte tUl någon del berorpå slumpen. Det är också ändamålsenligt att samtliga spel som ger vinster ochsom förekommer i bl. a, tivolisamman-hang behandlas i en pch samma reglering. Jagkommer senare att ta upp frågan vad som närmare bör gälla beträffandeanordnande av marknads- och fivolinöjen. Redan här vill jag dock säga attlotterier som exempelvis pilkastning och bollkastning som regel bör få anordnasutan tUlstånd, under fömtsättning bl, a. att storleken av insatser och vinsterär begränsade (avsnitt 2,7.3). För att få anordna spel på elektroniska ellermekaniska spelapparater, dvs. automatspel, bör dock alltid krävas tiUstånd(avsnitt 2.7,4), 3 1981/82. 1981/82:170 34 2.6Kedjebrevsspel m. m. S.k.kedjebrevsspel och liknande spel har förekommit. Typiskt för dessaspel är att det är möjligheten att engagera nya deltagare till spelet som äravgörande för deltagamas vinstmöjligheter. Vinstmöjligheterna anses iallmänhet inte bero på slumpen till följd av lottning, gissning, vadhåUningeller liknande förfarande. Därför har spelen inte heller ansetts som lotterieri LF:s mening. Oftaavser kedjebrevsspelen inte spel om pengar eller pengars värde. Exempelvis kandet röra sig om att deUagama skall skicka vykort tiU varandra. Det förekommerdock att omfattande spel anordnas med vinster i pengar. Ettkedjebrevsspel startas normalt äv anordnaren genom att denne via annonser ellerpå annat sätt kontaktar ett antal personer som erbjuds att delta i spelet. Iallmänhet tUlgår spelet på så sätt att dessa personer skall bilda gmnden för enspelkedja och engagera nya speldeltagare som i sin tur skall föra speletvidare. Deltagarnas namn förs upp på listor, där positionen för vaijedeltagare förbättras allt eftersom nya deltagare träder in. Vissa platsnummerpå listan ger rätt till utdelning. NytiUkommande deltagare kan uppmanas att sändaexempelvis pengar tiU de deltagare som kommit på utdelningsberättigad plats. IåtskUliga kedjebrevsspel sköts utbetalningarna och spridningen av listor avanordnaren, vilken kan fillgodo-göra sig viss ersättning som sammanlagt kanuppgå till avsevärda belopp. Omett kedjebrevsspel genomförs enligt förutsättningarna kan antalet deltagare ökai en mycket hastig takt. Ökningstakten beror bl. a. på hur många nya deltagaresom skall träda in i spelet efter varje deltagare. Vanligtvis utökas spelkedjanmed 36 nya deltagare för varje deltagare. Anordnaren kan i princip självbestämma inte bara hur stor insatsen och eventuella administrationsavgifterskall vara utan också proportionen mellan dem som vinner och dem som förlorar.Vinstmöjligheterna och utdelningens storlek är helt beroende av att kedjan avdeltagare fortlöpande byggs upp samt att samtliga deltagare även i övrigtföljer spelreglerna. Ofta är spelen konstmerade så att maximal utdelning utgårendast till en eller ett fåtal personer och under fömtsättning att ett mycketstort antal deltagare träder in i spelet. Detfinns många spel som påminner om kedjebrevsspel. Hit hör exempelvis andels-,insats- och pyramidspelen. Reglerna i dessa spel kan vara mycket varierande. ex. ett andelsspel har varje deltagare som regel möjlighet att köpa fleraandelar. Utdelningen tiU deltagarna består av de insatser som görs av senaredeltagare. Anordnaren bestämmer efter vilka principer som utdelning skall ske.Utdelning kan ske exempelvis när antalet sålda andelar utgör det egnaandelsnumret mulfiplicerat med tre. Kännetecknande för andelsspelen är oftaatt deltagaren som innehar andelar 1981/82:170 35 intealls medverkar vid utdelningen. Anordnaren tar nämligen själv emot insatserna ispelet, sköter utbetalningarna samt tillgodogör sig viss ersättning. Avandelsspelets konstmktion följer att ju senare en deltagare träder in i speletdesto fler sålda andelar fordras för att han skall komma på en plats som ärutdelningsberättigad. Eftersom spelet administreras av anordnaren hardeltagarna som regel ingen möjlighet att exempelvis förhindra att anordnarenefter avbryter spelet, Iåtskilliga fall har det förekommit att deltagarna i spel av det här slaget harkänt sig lurade när utdelningen blivit väsentligt mindre än väntat eUer heltuteblivit. Med stöd av bestämmelserna i marknadsföringslagen (1975:1418) omotillbörlig marknadsföring (2 §) har konsumentombudsmannen (KO) vid fleratillfällen funnit anledning att ingripa mot reklamen för spelen, vilken dåbedömts vara präglad av starka överdrifter bl. a. vad gäUer vinstmöjligheterna.KO har även fört ett antal ärenden vidare tUl , vilketresulterat i att domstolen förbjudit vissa överdrifter som förekommit ireklamen. I några fall har spel av det här slaget av allmän domstol bedömts sombedrägeri eller svindleri enligt BrB, Utredningenkonstaterar att kedjebrevsspel och liknande spel har kritiserats från olikahåll. Den framförda krifiken är enligt utredningens mening berättigad. Medhänsyn tiU spelens.konstmktion är riskerna för missbmk uppenbara. Utredningenanser därför att spelen bör omfattas av regleringen av lotterier. Som jagsenare kommer att redovisa anser utredningen att kedjebrevsspel om pengar intebör få anordnas. Utredningen förutsätter att kedjebrevsspel med vamvinster intekommer att anordnas, Ilikhet med lotteriutredningen och remissinstanserna anser jag det befogat attinföra en reglering av kedjebrevsspel och liknande spel. Endast i en mycketbegränsad omfattning är det f n. möjligt att med stöd av lagstiftning kunnabemästra de missförhållanden som lätt kan uppkomma. Mindre nogräknade personerkan i spel av det här slaget förhållandevis lätt göra sig stora vinster genomatt ständigt starta nya spel med sig själva i förmånliga positioner. Denverkliga innebörden av spelen är ofta svårbedömd för deltagarna. Det är storrisk för att spelen för med sig skadeverkningar av ekonomisk, social ochpersonlig natur. Jag tänker då närmast på de s,k, andels- och pyramidspelen somtidvis fått en mycket stor utbredning. JagviU här också nämna att kedjebrevsspel och liknande spel om pengar sedan längeär förbjudet i bl, a. , och . Fråganom åtgärder mot kedjebrevsspel har vidare aktualiserats inom (mot.1975/76:1810, NU 1975/76:26), framhöU därvid i sitt betänkandeatt den kritik som mofionären riktade mot dessa typer av spel och mot bristenpå offenUig insyn och kontroll var befogad. 1981/82:170 36 Motionenavstyrktes dock med hänvisning tiU lotteriutredningens uppdrag. Riksdagenbeslöt i enlighet med utskottets hemställan. Ävenjag anser att regleringen av lotterier bör omfatta kedjebrevsspel och liknandespel, vilka alltså bör hänföras fill lotterier. Jagkommer senare att ta upp frågan under vilka förutsättningar som lotterier börfå anordnas. Som jag därvid kommer att föreslå (avsnitten 2.7,1 och 2.7.9) börkedjebrevsspel och liknande spel inte vara tillåtna. 2.7Förutsättningarna för att få anordna olika lotterier Lotteriutredningensförslag tUl ny reglering av lotterier bygger i väsentliga avseenden på denreglering som gäller enligt LF. I huvudsak innebär regleringen nämligen attlotterier inte får anordnas utan tUlstånd i andra fall än som anges iregleringen. Vidare anges i regleringen de mer väsentliga fömtsättningarna föratt i övrigt få anordna lotterierna. När fillstånd ges skallfillståndsmyndigheten kunna meddela de ytterligare villkor och föreskriftersom är nödvändiga. Ilikhet med remissinstanserna ansluter jag mig i allt väsentligt tillutredningens förslag när det gäller den huvudsakliga uppläggningen avregleringen, F,n,har regeringen, som jag har berört, möjlighet att meddela fiUståndfill i princip alla former av lotterier som faller inom LF:s tillämpningsområde,med undantag äv automatspel som ger vinst i form av pengar m.m. I det häravseendet har utredningen föreslagit en ordning som innebär att regeringen skaUfå meddela lotteritillstånd endast såvitt gäller penninglotterier, tips,vadhållning vid hästkapplöpning och automatspel på fartyg i internationeUtrafik. Enligt min mening är det dock mest ändamålsenligt att bibehålla dennuvarande ordningen. Regeringens möjlighet att i enskilda fall meddelalotteritillstånd bör således inte vara begränsad till viss angivna slag avlotterier. Jag kommer senare (avsnitt 2,7,7) att återkomma till denna fråga. Delotterier som omfattas av regleringen bör således även i fortsättningen inteutan särskilt fillstånd av regeringen få anordnas i andra fall eller i annanordning än som anges i lagen. Liksom i fråga om automatspel som ger vinst iform av pengar m, m, bör särskUt tillstånd av regeringen dock inte kunnameddelas såvitt gäller kedjebrevsspel och liknande spel (se vidare avsnitt2,7.9), Jagskall mot denna bakgmnd i det följande närmare redogöra för i vilka fall och ivilken ordning som lotterier enligt den nya regleringen bör få anordnas. I alltväsentligt bör regleringen ta sikte på sådana lotterier som f. n. är SärskUtreglerade i LF. De lotterier som behandlas närmare är sådana lotterier som f n.är vanligast förekommande, nämligen bl. a. tradifioneUa lotterier, lotteriersom anordnas i samband med offenfiiga nöjestill- Prop.1981/82:170 37 ställningar,automatspel, roulettspel, tämingsspel, kortspel, bingospel, penninglotterieroch massmedielotterier. Vidare kommer jag att ta upp vissa frågor som ärgemensamma för de olika lotterierna, nämligen vad som bör gäUa beträffandelottemas beskaffenhet m.m. och serviceföretagen. 1 denföreslagna regleringen bör enligt min mening, liksom i LF, således anges de huvudsakliga fömtsättningarna för att få anordna lotteriema. Liksom f. n. bör tiUstånd att anordna lotteri kunna förenas med särskilda viUkor samt med kontroU- och ordningsbestämmelser, 2.7.2Traditionella lotterier 2.7.2.1 Inledning Medtraditionella lotterier avses i det följande lotterier i egentlig mening, dvs.sådana lotterier där antalet insatser och vinster samt värdet av dessa ärbestämda i förväg enligt en uppgjord plan. Detfinns flera olika slag av traditionella lotterier, exempelvis tombolalotterier,kvicklotterier och amerikanska lotterier. Deltagarna i dessa lotterier fårvanligtvis ett bevis på sin insats i form av en lottsedel med ett nummer.Lotterierna bmkar därför också kaUas sedellotterier. Fördelningen av vinstema,dvs. dragningen, kan ske före eller efter försäljningen av lotterna. Vinstema ilotteriema utgörs i allmänhet av varor eller presentkort på varor. I vissarikslotterier har vinstema ibland utgjorts av premieobligationer, i något fallockså av börsnoterade aktier. Somtraditionella lotterier anses i det här sammanhanget inte sedellotterier medvinster i pengar, s.k. penninglotterier. Dessa lotterier kommer senare attbehandlas (avsnitt 2.7.7). Traditionellalotterier anordnas som regel med stöd av2§,3§a, 3§b eller 3 § c LF. Anmälningslotteriersom avses i 2 § LF, dvs, lotterier som inte är automatspel, roulettspel ellerbingospel, får anordnas om anmälan görs hos poUsmyndigheten minst iförväg. Ett lotteri av det här slaget får anordnas i samband med offentlignöjestillställning eUer tUlställning tUl förmån för välgörande, kulturellt eUerallmännyttigt ändamål eller anordnas i samband med bingospel som inte är ellerkan jämställas med automatbingo och för samma ändamål som bingospelet. Vidarekrävs att lotteriet bedrivs endast inom det för fillstäUningen ellerbingospelet avsedda området, att värdet av vatje insats inte överstiger enkr., att värdet på högsta vinsten inte överstiger , att vinsternauteslutande utgörs av varor eUer av anvisningar som gäller som betalningsmedelendast inom nämnda område samt att vinstfördelningen äger mm i omedelbaranslutning till deltagande i lotteriet. 2 §-lotterierär vanliga i samband med tivolin, marknader och andra tiUstäUningar samt i nöjesparker. Med stöd av 2 § anordnas också lotterier utan fastställda vinstplaner, exempelvis marknads- och tivolinöjen som 1981/82:170 38 Jag kommer senare (avsnitt 2.7.3) att behandla dessalotterier. Beträffandesådana lotterier som avses i 3 § a LF gäller samma krav på anmälan i förväg. Idessa lotterier skall det dock finnas en uppgjord plan. Ett lotteri av det härslaget får anordnas i samband med tillställning tUl förmån för välgörande,kulturellt eUer allmännyttigt ändamål eller i samband med bingospel som inteär eller kan jämstäUas med automatbingo. Vidare gäUer i huvudsak att lotterietfår bedrivas endast inom det för tillstäUningen eUler bingospelet avseddaområdet, att vinsterna inte får utgöras av pengar eller värdepapper, attbehåUningen uteslutande fär användas för det ändamål till vars förmåntillställningen är anordnad samt att vid samma tiUställning inte får anordnaslotterier med insatser till högre sammanlagt belopp än . Lotteriersom avses i 3 § b och c LF får anordnas efter tiUstånd av polismyndighetenrespektive inom myndighetens förvaltningsområde. Beträffande dessalotterier gäller i huvudsak att de får anordnas till förmån för välgörande,kulturellt eUer allmännyttigt ändamål eller för partipolitisk verksamhet ellertill understöd och uppmuntran åt svenska konstidkare, att vinsterna inte fårutgöras av pengar eUer värdepapper samt att insatsema inte får uppgå till högresammanlagt belopp än 30000 respektive . Vid tillämpningen avbestämmelserna om värdegränser skaU hänsyn tas till samtliga tillstånd som harmeddelats lotterianordnaren under kalenderåret. Ävenregeringen kan meddela tiUstånd att anordna traditionella lotterier, exempelvisom lotteriet säljs i hela landet (s. k. rikslotteri) eller i flera län, ominsatsernas värde överstiger ett sammanlagt belopp om ,, om vinsternautgörs av värdepapper eller om lotteriet anordnas till förmån för något annatändamål än som avses i LF, Idet följande kommer jag att redogöra för de förutsättningar som bör gälla föratt få anordna traditionella lotterier. Jag kommer därvid att ta upp frågor somgäller bl. a. anordnarna av lotterierna och för vUka ändamål lotterierna bör fåanordnas (avsnitt 2.7.2.2), behovsprövningen (avsnitt 2.7.2.3),försäljningsområdet (avsnitt 2.7.2.4), insatser och vinster (avsnitt 2.7.2.5)och den fria sektorn (avsnitt 2.7.2.6), 2.7.2.2Anordnare och ändamål Nuvarande förhållanden Lokalaoch regionala tillståndslotterier (3 § b och c LF) får anordnas till förmån förvälgörande, kuUurellt eller allmännyttigt ändamål eller för partipolitiskverksamhet eller till understöd och uppmuntran åt svenska konstidkare. Ändamålsbestämmelsernahar i allmänhet inte närmare kommenterats i förarbetena fill LF. Den närmaretolkningen av dessa bestämmelser och bedömningen av frågan om en viss anordnareuppfyller villkoren för till- Prop.1981/82:170 39 ståndankommer på de myndigheter som svarar för tUlämpningen, dvs. poUsmyndighetema,länsstyrelserna och lotterinämnden. Somtidigare nämnts kan regeringen meddela tUlstånd att anordna lotterier,exempelvis rikslotterier. Regeringen, som formellt inte är bunden avändamålsbestämmelserna i , bmkar vid sin tillståndsprövning som regeltillämpa motsvarande bestämmelser. Idet följande lämnas en sammanfattande redogörelse för de tillämpandemyndigheternas praxis, vUken i viss utsträckning är varierande. Närmareuppgifter saknas om hur de olika ändamålen fördelar sig på lotterierna. Tillövervägande delen utgörs anordnarna av idrotts-, nykterhets- ochhandikapporganisationer. På det lokala planet förekommer också ett betydandeantal anordnare med religiös anknytning.