prop · G50399 · 1981-12-31 00:00:00 — Enredogörelse för rennäringslagen och förhållandet mellan minerallagen och annanlagstiftning finns i avsnitten 3.6 och 3.7. Regleringen innebär att detförhållandet att ett visst område omfattas av renskötselrätt inte ugör hinderför verksamhet som utövas med stöd av koncession enligt minerallagen. I ställetskall intresseavvägningen mellan utvinning enligt mineraUagen och rennäringensbehov göras i koncessionsärendet. I de fall då torvkoncession meddelats försådana områden har vid behov i koncessionen givUs föreskrifter till skydd förrennäringen. Det är dock inte möjligt att detaljreglera frågan i koncessionen.Den närmare utformningen av skyddsreglerna har därför skett i samband medbergmästarens förrättning för markanvisning. Fråganom torvutvinningens inverkan på rennäringen har något berörts i prop.1980/81:90, s. 188. Det framhålls där alt ingående studier behövs av miljö- ochmarkanvändningsproblemen i samband med torvtäkt och att det därför är angelägetbåde med ett brett upplagt forsknings- och utvecklingsarbete och praktiskförsöksverksamhet. Sådana studier pågår f.n. bl.a. inom ramen för energiforskningsprogrammet. Denframförda kritiken speglar en oro över att renskötselns intressen inte itillräcklig grad tillvaratas i torvtäktsärenden. Kritiken synes snarare gällatillämpningen av lagstiftningen än lagreglerna som sådana. Koncessionsförfarandetbygger som nämnts på att en avvägning mellan å ena 1981/82:99 151 sidanintresset av torvutvinning och å andra sidan motstående intressen somnaturvård, rennäringens behov osv., skaU göras i koncessionsärendet. Omtorvutvinning tillåts, kan föreskrifter ges till skydd för olika motståendeintressen, bl.a. renskötsel. Så har också skett i praktiken. Det åliggerkoncessionsmyndigheten att se tiU att behövlig utredning finns i ettkoncessionsärende före avgörandet och självfallet gäUer detta också företagetsinverkan på rennäringen i de områden där det är aktueUt. I de berörda länenfinns sakkunskap om rennäringen företrädd främst hos lantbruksnämnden men äveninom och givetvis bör uppgifter också inhämtas från andra källor,inte minst samerna själva. I den mån sådana inte redan finns bör länsstyrelsenutforma rutiner för detta. Genom det kungörelseförfarande som är föreskrivethar berörda samebyar och sameorganisationer liksom andra intressenter alltidmöjlighet att i varje ärende framföra sina synpunkter före avgörandet. Dessutomär företrädare för rennäringen inom berört område liksom andra rättsinnehavaresom kan lida skada eller intrång av ett torvföretag sakägare med besvärsrättöver beslut som gått dem emot. Det synes därför som samernas intressen kantillgodoses inom den nu gäUande lagstiftningens ram och att ändrade lagreglerf. n. inte är påkallade. Förslageni avsnitt 4.2 om lättnader i koncessionstvånget och ökat skydd förhusbehovstäkt föranleder ändringar i minerallagen. I enlighet härmed harupprättats förslag tUl lag om ändring i lagen om vissa mineralfyndigheter, somfogats som bilaga till denna promemoria. Somframgår av avsnitt 3.7 beaktas vid koncessionsprövning det förhållandet att ensökande är s. k. kontrollsubjekt enligt inskränkningslag. Någotsärskilt tillstånd för kontrollsubjekt att utvinna torv - i motsats till vissaandra - behövs f.n. inte. Om nu lättnader genomförs i fråga omkoncessionstvånget, minskar på motsvarande sätt möjligheterna tiU kontroll avatt torvutvinning i mindre skala bedrivs av kontrollsubjekt. Som tidigareframhåUits är emellertid skälen tiU statlig kontroll över sådan torvutvinningsvaga och frågan torde sakna nämnvärd betydelse. Hela inskränkningslagen är f.n. föremål för översyn och frågan om behovet av kontroll och samordningen medgruvlagstiftningen bör uppmärksammas i det fortsatta lagstiftningsarbetet. Iminerallagen regleras frågan om rätt till bearbetning utan koncession i 9§. I paragrafensandra stycke andra meningen finns den nuvarande regeln om rätt tillhusbehovstäkt av torv. Denna mening har i förslaget ersatts med två nyastycken. I ett nytt tredje stycke anges att fastighetsägaren får själv utankoncession bryta torv för energiändamål dels om fyndighetens yttre gränser,dragna lodrätt tUl markytan, omsluter ett markområde understigande ,dels även i andra fyndigheter om takten sker för 1981/82:99 152 husbehov.Med att fyndigheten understiger avses att den sammanhängandetorvförekomsten, aUtså myren eller mossen, högst får ha denna yta, oavsettägarförhållanden eller hur stor del av torvförekomsten som är ekonomiskt värdatt bryta. Torvförekomster går nästan aUtid upp i markplanet, varför svårigheteratt bestämma fyndighetens yttre gränser sällan bör uppkomma. Skulle någon delav en sammanhängande fyndighet ligga under marknivån - exempelvis genom att pånågon del ytlagret utdikats och uppodlats - räknas också denna del in genom altgränserna dras lodrätt. Arealen avses gälla den ursprungliga sammanhängandetorvförekomsten; av naturliga skäl bör inte gator som brutits i en störretorvfyndighet, eller anlagda vägar, föranleda att den betraktas som fleramindre vid en prövning av skyldigheten att söka koncessipn. Iett (\ytt fiärde stycke finns först en regel om viss förtur för fastighetsägarentill takt i sådana mindre fyndigheter som avses i tredje stycket 1, om någonannan skulle söka koncession för fyndigheten. En sådan konkurrenssituation fårsom tidigare angivits antas uppkomma endast i undantagsfall. Regeln harkonstruerats så att koncession endast i synnerliga fall får beviljas en"utomstående", om bearbetning av fastighetsägaren eller med dennesmedgivande pågår. IQärde stycket fmns vidare en regel om ökat skydd för pågående husbehovstäkt avdet innehåll som anges i avsnitt 4.2.3. Bestämmelsen täcker inte deundantagsfall då koncession trots fastighetsägarens förtur meddelatsutomstående för en fyndighet understigande . Speciella omständigheterfår då antas föreligga, vilket gör det lämpligare att villkoren bestäms frånfall till fall. Givetvis måste frågan om skydd för pågående husbehovstäktnoggrant prövas även i dessa fall. I6§,som behandlar förutsättningarna för beviljande av koncession, görs ett tilläggmed erinran om de särskilda bestämmelser som enligt 9§ Qärde stycket gäller förfyndigheter understigande . I 10 § görs på motsvarande sätt etttillägg med erinran om det speciella villkor om skydd för husbehovstäkt somföreskrivs i 9§ fjärde stycket. I 11 § görs vidare ett tiUägg av innebörd attfastighetsägaren får överlåta eller upplåta sin rätt att utvinna torv ifyndigheter understigande . Lagförslagetupptar också vissa andra ändringar i minerallagen som sammanhänger med denföreslagna överflyttningen till länsstyrelserna av beslut i koncessionsärendenangående torv. Närmare bestämmelser om detta och förfarandet vidlänsstyrelserna avses bli intagna i mineralförordningen. Vissa bestämmelser iminerallagen påverkas dock. I 2§ har i förslaget tagits bort bestämmelsen attkoncessionsansökan skall ges in till statens industriverk. Bestämmelsen omingivande av koncessionsansökningar, som då det gäller torv skall ges in tilllänsstyrelsen, bör i fortsättningen återfinnas i mineralförordningen. Vidarehar i 15 §, som gäller rätt till tillträde för förberedande undersökning,"statens industriverk" bytts ut mot "myndighet som regeringenbestämmer". Även här avses komplet- 1981/82:99 153 terandebestämmelser bli intagna i mineralförordningen. Ändringen i 15§ medför enkonsekvensändring i 48 § som gäller överklaganderegler. Några språkligamoderniseringar har också gjorts i berörda paragrafer. Detbör slutligen påpekas att mineraUagen på ett flertal ställen innehållerålägganden för statens industriverk i olika avseenden. beslöt våren1981 (prop. 1980/81:130, NU 1980/81:64, rskr 1980/81:425) om ändradmineralpolitisk verksorganisation, som bl.a. innebär att industriverketsuppgifter på mineralområdet skall överföras till en ny central förvaltningsmyndighet.Ändringar i minerallagen som sammanhänger med denna fråga har inte beaktatshär. Prop.1981/82:99 154 om ändring i lagen (1974:890) om vissa mineralfyndigheter; Härigenom föreskrivs aft 2, 6, 9, 10, 11, 15 och 48 §§lagen (1974:890) om vissa mineralfyndigheter skall ha nedan angivna lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 2 § Fråga om koncessipn prövas av regeringen ellermyndighet spm regeringen bestämmer. Ansökan om koncession ges in Den som söker koncession skall tUl statens industriverk. Den som erläggaansökningsavgift i enlighet söker koncession skall erlägga an- med vadregeringen föreskriver, sökningsavgift i enlighet med vad regeringen föreskriver. Koncession får beviljas endast den som från allmänsynpunkt finnes lämplig att utföra sådan undersökning eller bearbetning spmavses med koncessionen. Inom område som pmfattas av kpncession får annan ickebeviljas koncession för samma grupp ämnen. Har flera kommit in med ansökningar om koncession, vilkahelt eller delvis avser samma område och kan ansökningarna icke samtidigtbeviljas, prövas vilken av sökandena som från allmän synpunkt bör ägaföreträde. Avser ansökningarna undersökningskoncession, skall även beaktas omnågon av sökandena gjort fynd eller utfört undersökningsarbete inom området. Ifråga om beviljande av koncession för torv i vissa fallfinns särskilda bestämmelser i 9 § fiärde stycket. Har koncession icke meddelats i fråga om myndighet somavses i 1 § 2 och 3 får den utan koncession bearbetas av fastighetsägaren. Vadsom sagts nu gäller ej om fyndigheten finns inom område där inmutare ellergruvinnehavare har rätt att utföra undersökningsarbete enligt 8 § första stycket1 och ej heller pm den flnns inom område som omfattas av bearbetningskoncessionför annan fyndighet. Fastighetsägaren fär utan Fastighetsägaren får utan koncessipn för husbehov utnyttja koncessionför husbehov utnyttja gas som framkommit på annat sätt gas somframkommit på annat sätt än i samband med sökande efter än i sambandmed sökande efter olje- eller gasfyndighet, även om olje-eller gasfyndighet, även om annan har koncession inom områ- annan harkoncession inom områ det. Fastighetsägaren får också det. utan koncession för husbehov utnyttja torv förenergiändamål, så länge annan ej har bearbetningskoncession avseendefyndigheten. Så länge annan ej har bearbetningskoncession får fastighetsägarenutan koncession bearbeta torvfyndighet för energiändamål, om 1. fyndighetensyttre gränser, lodrätt dragna, omsluter ett markområde understigande 50 hektareller 2. utvinningi annat fall sker för husbehov. Pågår bearbetning med stöd av tredje stycket 1 fårbearbetningskoncession inte utan synnerliga skäl meddelas annan än fastighetsägareneder den som av denne fått rätt att bearbeta fyndigheten. Meddelasbearbetningskoncession för annan än fastighetsägaren i fråga om fyndighet därutvinning för husbehov pågår med stöd av tredje stycket 2 skall koncessionförenas med vUlkor att denna utvinning skall få fortgå, i den mån det kan skeutan att hindra eller avsevärt försvåra en från allmän synpunkt ändamålsenligutvinning av fyndigheten. Koncession kan förenas med de föreskrifter som behövs föratt skydda allmänna intressen eller enskild rätt eller som eljest påkallas föratt främja ett från allmän synpunkt ändamålsenligt utforskande ochtillvaratagande av naturtillgångarna. Koncession kan göras beroende av att undersökning ellerbearbetning sker i viss omfattning. I koncession kan föreskrivas att staten skall ha rätt attdeltaga i verksamheten eller att koncessionsinnehavaren skall utge avgifteller produktionsandel till staten eller iakttaga annat liknande villkor. / fråga om bearbetningskoncession för torv finnsbestämmelser om visst villkor i 9 § fiärde stycket. Koncession får ej överlåtas utan medgivande av denmyndighet som meddelat koncessionen. Rätt till undersökning enligt 8 § första stycket och rätttill bearbetning enligt 9 § första stycket får överlåtas eller upplåtas. Rätt till undersökning enligt 8 § första stycket och rätttill bearbetning enligt 9 § första stycket eller tredje stycket 1 fåröverlåtas eller upplåtas. Vill någonsom förberedelse för ansökan om koncession utföra undersökning på annans mark,får statens industriverk föreskriva att tillträde till marken skall lämnasunder . Vill någonsom förberedelse för ansökan om koncession utföra undersökning på annans mark,får myndighet som regeringen bestämmer föreskriva att tillträde till markenskall lämnas . Undersökningen skall utföras så att minsta skada ochintrång vållas. Byggnad får uppföras och väg byggas endast om markens ägare ochinnehavare av nyttjanderätt och servitut avseende marken samtyckt därtill ellerbergmästaren lämnat tillstånd till åtgärden. Tillstånd till dylik åtgärd får ejlämnas i andra fall än dä åtgärden oundgängligen kräves för undersökningen. Föranleder undersökningen skada eller intrång, skall vadsom föreskrives i 24 § äga motsvarande tiUämpning. Mot beslutav statens industriverk ifråga som avses i 15 § första stycket, 32 § tredjestycket och 33 § andra stycket föres talan hos regeringen genom besvär. I annatfall än som avses i första stycket skaU talan mot beslut av industriverket ifråga som verket enligt denna lag har att pröva föras hos kammarrätten genombesvär. Beslutenligt 15 § första stycket och beslut av statens industriverk ifråga som avsesi 32 § tredje stycket och 33 § andra stycket/fl/-överWfl-gas hos regeringengenom besvär. I annatfall än som avses i första stycket/år beslut av industriverket i fråga somverket enligt denna lag har att pröva överklagas hos kammarrätten genombesvär. 1981/82:99 157 Sammanställning av remissyttranden över promemorian (Ds11981:17) Enklare regler om torvutvinning för energiändamål Yttrandeöver promemorian har avgetts av överbefälhavaren, ,lantbruksstyrelsen, , , överstyrelsen förekonomiskt försvar, statens planverk, statens industriverk, Sverigesgeologiska undersökning, bergmästarämbetet i norra distriktet, bergmästarämbeteti södra distriktet, länsstyrelserna i , , ,, , , , , ,, , , och , , ,, , , , , ,, och , ,domänverket som åberopar Svenska yttrande. Svenska kommunförbundet.Länsstyrelsernas organisationsnämnd, , , som åberopar yttrande avSveriges , i ett gemensamt yttrandemed , ,kommun, kommun, kommun, Oljeersättningsfonden,Oljeersättningsdelegationen, , , ABKramfors Energiverk i ett gemensamt yttrande med Industriverk ABoch o. , , , , Energiverk, ,, , Mo och DomsjöAB, som åberopar Svenska yttrande, ,, , , , AB Grus- & Stenförädling, , SverigesBränntorvleverantörers ek. Sammanställningeni det följande följer i stort den indelning i avsnUt som återfinns idepartementspromemorian. 1 Delegering av koncessionsprövningen till Remissopinionenär i denna fråga delad. En majoritet av remissinstanserna, vari bl.a. samtligalänsstyrelser ingår, tillstyrker. Förslaget avstyrks av ett tjugotalremissinstanser. 1981/82:99 158 Förslagettillstyrks eller lämnas utan erinran av överbefälhavaren, ,lantbruksstyrelsen, , , statens planverk,samtliga länsstyrelser, domänverket, . , kommun, kommun, kommun,, , , AB Energiverk, Kraftverk, , , , samt o. . Förslaget tiUstyrks med viss tvekan av . Fleraav remissinstanserna instämmer i de resonemang som förs i departementspromemoriantUl stöd för förslaget. Länsstyrelseni anser sålunda att decentraliseringen av beslutsfattandet ärägnad att medföra en ändamålsenlig handläggning och största möjliga garantierför en aUsidig prövning i ärenden om torvutvinning. Liknande synpunkterframförs också av bl.a. länsstyrelserna i , , ,och . Länsstyrelsernai , och anför bl. a. att förslaget liggeri linje med de allmänna strävandena till decentralisering inomstatsförvaltningen. i län framhåller att tillgången tillenergi liksom användningen av den är en viktig regionalpolitisk fråga.Länsstyrelsen bör kunna fullgöra en viktig samordningsuppgift när det gälleratt bedöma om den kommunala energipolitiken står i överensstämmelse med derikfiinjer som gäller för miljöpolitiken, den fysiska riksplaneringen,regionalpolitiken och försörjningsberedskapen. , vars yttrande åberopas också av moderförelaget domänverket och av , tillstyrker delegering med förbehåll att entydigatillämpningsföreskrifter finns och alt nödvändig utbildning har genomförts isyfte att förhindra olika lagtolkning i olika län. Tidpunkten för delegeringenbör enligt Svenska anpassas härtill. Också Kraftverkuppmärksammar behovet av enhetliga bedömningar och understryker uttalandet idepartementspromemorian att koncessionsärendena bör följas på central nivå. Ävenöverbefälhavaren, som förutsätter att länsstyrelserna inhämtar lokal regionalmiUtär myndighets yttrande i ärendena, uttrycker vissa farhågor för atthandläggningspraxis kan komma att variera. Av samma skäl tillstyrker förslaget endast med viss tvekan. Föreningen pekar ocksåpå risken för överbetoning av regionala intressen. Detsamma, liksom risken förolika bedömningar när en torvfyndighet är belägen på en länsgräns påtalasockså av . och Energiverk ser ppsitivt på en delegering eftersomkprtare handläggningslid därigenom kan uppnås. 1981/82:99 159 kommunförbundetkonstaterar att handläggningstiderna för de enklare koncessionsärendena kommeratt förkortas något genom förslaget, men påpekar också att i de fall dåmotstridiga intressen föreligger kommer regeringen även fortsättningsvis att fåavgöra ärendena med därmed följande långa handläggningstider. Förslagetär från kuUurminnesvårdens synpunkt positivt eftersom genomlänsantikvarien har möjlighet att väga in även kulturhistoriska värderingarvid prövning av koncession, framhåller . Lyckselekommun slutUgen anser att en lokal samverkan mellan kommuner och länsstyrelseger möjligheter tiU ett bättre beaktande av de olika lokala förhållandena ochförutsättningarna. Uttalandeti promemorian att arbetsbelastningen hos länsstyrelserna inte torde komma attöka nämnvärt bemöts av flera remissinstanser. a. länsstyrelserna iJönköpings, och samt hävdar medkraft behovet av resursförstärkning för att länsstyrelserna på etttiltfredsställande sätt skall kunna handlägga koncessionsärendena. Länsstyrelsernai och däremot anser att något ökat resursbehovinte föreligger eftersom länsstyrelserna handskas med dessa ärendensom remissorgan. Behovetav utbildning innan en delegering av beslutanderätten träder i kraftunderstryks av länsstyrelserna I , , , ,, , och samt av . promemorian berörda frågan om att eventuellt ge statens naturvårdsverkbesvärsrätt över av länsstyrelserna meddelade bearbetningskoncessioner tas uppav ett fåtal remissinstanser. Naturvårdsverketanser att verket bör ges besvärsrätt både för undersöknings- ochbearbetningskoncessioner. Härigenom skulle det bli möjligt att på ett tidigtstadium föra upp sådana ärenden där starka naturvårdsintressen är aktuellatill regeringens avgörande. Också i läntillstyrker besvärsrätt för bägge typer av koncessionsbeslut och anser attmotsvarande rätt också bör ges statens energiverk. Även iHallands län tillstyrker liksom attnaturvårdsverket ges besvärsrätt över koncessionsbeslut. iNorrbottens län avstyrker en sådan lösning med följande argumentering: "Vidden kpmmande prövningen av kpncessionsärenden har att beakta ochsammanväga ett flertal olika intressen, exempelvis naturvårdens intressen ochrennäringens intressen. Det skulle därvid enligt uppfattningstrida mot de förvaUningsrättsliga principerna om de centrala ämbetsverken, somhar att bevaka ett sektorsområde, skulle tillerkännas besvärsrätt i ärenden därlänsstyrelsen såsom sektors- Prop.1981/82:99 160 övergripande myndighet har att med eget ansvar fattabeslut. Om tillerkändes besvärsrätt i koncessionsärenden föratt bevaka naturvårdens intressen borde t. ex. dels lantbruksstyrelsen fåbesvärsrätt för att bevaka rennäringens intressen dels ock statens industriverkfå besvärsrätt för att bevaka att någon misshushållning med torvtillgångarnainte kommer till stånd. Mot bakgrund härav finner att naturvårdsintressettillgodoses på ett tillräckligt sätt genom den besvärsrätt som naturvårdsverkettillerkänts i naturvårdslagen." Också i län avvisar besvärsrätt förnaturvårdsverket över koncessionsbeslut Uksom i . Förslaget avstyrks av statens industriverk,bergmästarämbetet i norra resp. södra distriktet, statens vattenfallsverk.Svenska Handelskammar-jorbundet. , , , , , , ,, ,, och , , , AB Grus- & Stenförädling, , SverigesBränntorvleverantörers ek. Förslaget tillstyrks på försök och med endast begränsadtillämpning av överstyrelsen för ekonomiskt försvar. Huvudinvändningar mot förslaget är behovet av enhetligrättstillämpning, risken för förlängd beslutsprocess och risken föröverbetoning av regionala/lokala intressen. Fleraremissinstanser anför sålunda som skäl för sin avstyrkan att ansökningar ombearbelningskoncession bör bli föremål för enhetlig prövning ochkoncessionsvillkoren bestämmas efter enhetliga principer. En delegering tUllänsstyrelsen medför, anser de, risk för att varje länsstyrelse utvecklar sinegen praxis. Argument av denna innebörd framförs av statens industriverk,bergmästarämbetet i norra resp. södra distriktet. , , ,, och , , , AB Grus- & Stenförädling, och SverigesBränntorvleverantörers ek. anser sålunda att handläggningen ochbeslutanderätten i koncessionsärenden rörande torv sker rationellast ochenhetligast på central nivå så länge minerallagen är tillämplig. Enligt bergmästarämbetet i norra distriktet år prövningenav koncessionsärenden av ytterst grannlaga natur vilket talar för att dennaprövning bör förbehållas regeringen. Prop.1981/82:99 161 i södra distriktet framhåller attantalet koncessionsärenden kommer att minska om vidgad rätt tillkoncessionsfri utvinning införs men att man kan anta att de som återstår är avkomplicerad karaktär som bör bedömas på ett likartat sätt över hela landet. SvenskaCellulosa Aktiebolaget utgår också från det faktum att det iprincip endast skall erfordras koncession för större torvutvin-ningsprojekt.Eftersom det i dessa fall kan komma i fråga att fastställa särskilda villkor -bl. a. skyldighet att erlägga produktonsavgift till staten - anser SCA att detär av största vikt att ansökningar om bearbetningskoncession beträffandesådana fyndigheter blir föremål för en enhetlig prövning och attkoncessionsvillkoren för bearbetningsrätt bestäms efter enhetliga principer. Bergmästarämbeteti norra distriktet konstaterar att förslaget innebär tillkommandearbetsuppgifter och behov av personal som behärskar mineraUagstiftningen.Bergmästarämbetet befarar därför att delegeringen kommer att innebära etttotalt utökat personalbehov och försämring av arbetsproduktiviteten. , och tror att en delegering kommer att medföralängre handläggningstider. och betonar att det är av största vikt attkoncessionsprövningar sker snabbt och effektivt så att den totala behandlingstidenblir kort och att kostnaderna kan hållas så låga som möjligt för den sökande.Avgörande är då att prövning sker på ett rationeUt, enhetligt ochkunskapsmässigt sätt. har skaffat sig erfarenheter pådetta område. Förbundets uppfattning är att SIND även i fortsättningen har debästa möjligheterna att förbättra och effektivisera samt ge en enhetligbehandling i koncessionsärenden. Liknande synpunkter anförs också av bl.a. Mo och Domsjö ABoch Oljeersättningsdelegationen (OED) som framhåller att en delegering tordeinnebära betydande risk för inledningssvårigheter och tidsåtgång för tillståndsgivningen.I likhet med flera andra remissinstanser påtalar OED att handläggningstidernavid statens industriverk genom förenklingar och effektiviseringar under de tvåsenaste åren är kortare . OED har därför inga erinringar mot endelegering av besluten om bearbetningskoncessioner till en centralförvaltningsmyndighet. Några remissinstanser motiverar också sin avstyrkan medrisken för att regionala/lokala skäl kommer alt tillmätas större betydelse änmera övergripande energiekonomiska/rikspolitiska aspekter. i norra distriktet påtalar sålunda denpotentiella intressekonflikten inom då den egna målsättningen attskapa sysselsättning skall vägas mot övriga allmänna intressen eller enskildrätt.