prop · G503170 · 1981-12-31 00:00:00 — Länsstyrelsenhar liksom utredningen den erfarenheten att det är myckel svårt alt rekryterakompetenta kontrollanter och ännu svårare att behålla dem för nya uppdrag. Motbakgrund härav är utredningens uttalande om nödvändigheten att "behållaåtminstone den nuvarande arvodesnivån" något oklart. Slutsatsen bordeenligt mening i stället vara att arvodena borde höjas för att ommöjligt därigenom kunna locka fler att åla sig kontrollanluppdrag. ombesörjs kontrollen av lotterier och spel för ideella ändamål uteslutandeav kontrollanter, vilka utför kontrollarbetet som frilidsuppdrag. Dehandläggande myndigheterna har däremot inte att i nägon större utsträckningutöva tillsyn eller kontroll över lotteri- eller spelverksamhelen.Länsstyrelsen delar utredarnas uppfattning alt nuvarande ordning är bristfälligoch att ett nytt kontrollsystem behövs. Förslagetalt förstärka tillsynen på lokal nivå genom att frilidskontrol-lanlerna erbjudsytterligare utbildning samt att deras arvoden utbetalas av tordeknappast medföra alt de svårigheter som föreligger att rekrytera kompetentakontrollanter minskas. anser att man i vart fall där fråga är om kontrollanlskapi dagbingohallar borde ha prövat någon annan form än fritidskontrollantereftersom det är önskvärt att de kontrollanter som här anlitas är bokförings-och helst även revisionskun- 1981/82:170 294 niga dä serviceföretag ofta är inblandade, samlårsomsättningarna i hallarna i många fall överstiger . Genomförs förslaget i sin nuvarande form kommerytterligare resurser att krävas för länsstyrelsernas del, eftersom fillsyn ochkontroll kommer att bli en betydligt tyngre uppgift än utredarna förutsett. Den kontroll som enligt förslaget skall ske av lottiUverkarnakan inte anses tiUfyllesl, eftersom kontrollen i sin föreslagna utformningknappast ger någon garanti för att en ej seriös lottillverkare inte framställerserier av typgodkända lotter och säljer dem vid sidan av redovisadtillverkning. Förslagsvis kunde via pappersbruken las in uppgifter på debeställningar lottiUverkarna gör som någon form av makulaturkonlrollinförs hos loltillverkarna. TUlverkning och import av lottyper bör följas meduppmärksamhet. Den moderna tryck- och reproduktionstekniken erbjuder godamöjligheter till kopiering av lotter och bingobrickor. Det kan inte helleruteslutas alt marknaden får tillskott av förelag som inte drar sig för attlämna felaktiga tryckeriintyg. Enligt polisstyrelsens mening bör därför reglerom auktorisation av tillverkare och leverantörer övervägas. motsätter sig utredningens förslag attäven statens lol-terinämnds tillsynsfunktioner utökas alt även omfattapenninglotteriets verksamhet. Bolaget ifrågasätter del lämpliga i all statens lolterinämnd,såsom utredningen förordar, skulle ta över en väsentlig del av ansvaret förtillsynen och kontrollen över de statliga lotterierna och totalisatorspelet.Under alla förhållanden synes den kontroll som erfordras i fråga om bolagetsverksamhet böra regleras i särskild ordning, eftersom den väsentligt skiljersig från kontroll av lotterier. Även mot förslagen angående uppgifter som skulle tillkommalotteri nämnden finns starka erinringar. Genom tillkomsten av ATG delegerades till delta organ---- alt besluta om totalisalortillstånd och därmed sam manhörande frågor. All--- föra över dessa frågor till lotterinämnden skulle innebära en återgång till läget årsreform och därmed en handläggning av frågorna över huvudet på de sportsligaorganen och ulan samband med den sportsliga utvecklingen. När del gäller tillsyn och kontroll föreligger ej nägotsamband mellan arbetsuppgtflerna beträffande ideella lotterier och totalisatorvadhållning. ----- Den mycket speciella totalisatorkontrollen har medsin rent fiskala tyngdpunkt en lämplig placering hos . Dentekniska utvecklingen med datorbaserade lotalisaloranläggningar torde kommaatt förslärka fördelarna med att för kontrollverksamheten utnyttja riksskatteverketsexpertis inom området. När det gäller kontroll av anordnade lotterier vill vibetona att kontrollen måste göras effektiv men dock icke byråkratisk. Prop.1981/82:170 295 därför en utökad och noggrann kontroll av lottillverkningoch lottdistribu-tion en förutsättning för en effektiv kontroll av lotlerimarknaden.En lottsedel är att betrakta som ett värdebevis ur flera synpunkter. är ellvärdepapper både för lottköparen och lotterianordnaren och bör därmed ha sammatillverkningskonlroll som andra typer av värdepapper. Enligt vår mening bör ettrhindre antal seriösa lottillverkare auktoriseras sä att lotter endast fårtillverkas eller importeras av dessa auktoriserade företag. All försäljning ochdistribution av lotter bör ske direkt från dessa förelag. Med ensådan auktorisation i kombination med de förslag lill förbättrad kontroll somutredningen föreslår kommer en effektiv kontroll alt kunna erhållas. Det administrativa system som utredningen föreslår pålotteri- och spelområdet innebär betydande förbättringar jämfört med nuvarandeordning. I detta sammanhang bör särskUt framhållas förslaget att enföreståndare skall ulses hos den som anordnar spel och lotteri (22 §).Erfarenheterna frän insamlingskontroll ger NDM anledningunderstryka vikten av all lill föreståndare utses person som har visserfarenhet av ekonomisk förvaltning och redovisning; särskilt viktigt är dettanaturligtvis vid lotterier av större omfattning. Vi biträder uppfattningen alt uppdragen som kontrollantäven i forlsäll-ningen bör utföras på frilid (32.5). När del gäller ideella organisafionerbör kontrollanterna med tanke på arvoden, vara medvetna om att de utför arbeteför sådan organisation. Beloppet bör fastställas av lillståndsgivaren. När del gäller lottiUverkningen vill lOGT-NTO förorda enstadig auktorisation av de företag som tillverkar lotter. Svenska röda korset anser liksom utredningen attlotteriverksamheten måste vara underkastad offentlig reglering och insyn med demotiv som anförs. Dock bör denna reglering göras så okomplicerad som möjligtför att inte försvåra för ideella föreningar med bristande personella resurseralt anordna lotterier. bör regleringen inle heller medföra alt det ideeUaengagemanget på lotlerimarknaden motverkas. är tillsynsmyndighet över tolalisatorvadhållningenoch utfärdar vadhällningsreglementen samt utser kontrollanter vid varje banamed totaUsatorspel. Någon sakkunskap beträffande ärenden rörande vadhållningfinnes ej hos lotterinämnden. STC får äter påpeka skiljaktigheter-na mellanlotterier och spel av slumpkaraklär samt lotalisalorvadhållning. Något naluriigtsamband finnes ej, som fidigare framhållits, mellan de olika spelformerna.Däremot finnes en naturiig anknytning med vars kontrollanterdet äligger att pröva underlaget för skatteuppbörden. Vad sedan gäller den kontroll över själva totalisatorspeletsom nu utövas Prop, 1981/82:170 296 avriksskatteverket, har, såvitt SGC har sig bekant, inte framkommit nägot som hargett anledning alt överföra dessa uppgifter till annat statligt organ. Lotleriulredningenhar framlagt vissa förslag lill ändrade kontroll-former. Räckvidden av dessaförslag är oklar. Det framgår inte om förslaget endast innebär all riksskatteverketsnuvarande uppgifter skall överföras till lotterinämnden eller om sistnämndamyndighet skall utfärda närmare bestämmelser rörande självakapplöpningssporten. Utgångspunkten för lotteriutredningens förslag synes varaatt kontrollfrägan för lotalisatorverksamheten kan jämställas med kontrollenöver andra former av lotterier. Som SGC påvisat existerar inte några sädanalikheter. Iförsta meningen borttages: eller annan som yrkesmässigt. Härbör tilläggas att tillverkare eller importör av godkänd lottyp ellerbingobricka ej får tillhandahålla andra tjänster lill föreningar. Det villsäga: ej sälja vinstartiklar, presentkort eller vara fillhjälplig med lottförsäljningen.Om sä inträffar skall ha möjlighet att dra indenna tillverkares eller importörs rätt att försälja sina lottyper. Attutforma bokföringen så att man direkt kan kontrollera en viss förening blirmycket svårt och synnerligen dyrbart. Tillverkare säljer huvudsakligen lottertill återförsäljare. Att då kunna lägga upp bokföringen över levererade lotterföreningsvis kan inte ske utan att lotterna avsevärt fördyras. Vidinspektion av tillverkare och importörer måste sekretesskyddet förtillverkningsprocesser och leveranser garanteras. Omtillverkare med godkända lottyper skall förbinda sig att efterieva dessabestämmelser mäste en garanti lämnas att ej godkända lottyper börjar försäljas.Det är av vikt att lotterinämnden fär effektiva rnöjligheter att stoppatillverkare eller importörer av olagliga lottyper. Vi föreslår att det skallankomma pä att kunna ändra tillämpningsföreskrifterna föratt få en fungerande lotteri- och bingomarknad utan onödig byråkrati. Utredningenhar kompletterat regeln om skyldighet att på anmaning av tillsynsmyndigheteninkomma med upplysningar och handlingar med en möjlighet till vitesföreläggandeom sådan anmaning ej efterföljs. Det kan ifrågasättas om denna metod altframtvinga prestationer av detta slag är lämplig från effektiviielssynpunkl. Deflesta ärenden av nu aktuellt slag är förenade med stora svårigheter iutredningshänseende. Detta förhållande medför att skyndsamhel erfordras för attinte bevismaterial rörande oegentligheter i samband med spelverksamhet skallkunna undanskaffas eller på annat sätt gä förlorat. Det synes mig tveksamt om vitesföreläg- Prop, 1981/82:170 297 gande är ett tillräckligt snabbt och effektivt medel föralt få tillgång till upplysningar och handlingar varom nu är i fråga. En annanomständighet som bör påpekas i detta sammanhang är att ett sedermera utdömtvite ofta upplevs och godtas som en utgift i spelrörelsen. Med hänsyn till delnu sagda vill jag förorda alt underlåtenhet att lämna upplysningar och handlingarför kontroll särskilt skall kriminaliseras. Det finns anledning förmoda att anordnareoch s. k. serviceföretag därigenom skulle bli mer benägna all tillmötesgåtillsynsmyndigheternas anmaningar. En sådan ordning skulle även medföra attförundersökning inleds varvid möjligheterna att upptäcka eventuell brottsligspelverksamhet skulle öka och, om så vore fallet, denna upptäckt skulle göraspå ett tidigare stadium än eljest. Utredningen har inte i den föreslagna lagen om lotterieroch spel tagit in särskilda bestämmelser som riktar sig mot den grövrebrottsligheten på lotlerimarknaden. Detta har motiverats av attbrottsförebyggande rådets (BRÅ) förslag lill ändring i brottsbalkensbestämmelser om dobbleri (PM 1979:4) Dobbleri, har förutsatts leda tilllagstiftning. BRÅ har i nämnda promemoria föreslagit en indelning av dobbleribrotteti tre grader med olika straffsatser, varvid normalbrottet förskyller bötereller fängelse i högst tvä år. Riksåklagaren har i yttrande över BRÅ:spromemoria funnit förslaget i denna del ändamålsenligt och väl avvägt.Bestämmelserna om dobbleri bör liksom finnas i och enuppdelning av straffstadgandena mellan och lagen om lotterier ochspel bör inte föranleda några svårigheter vid rättstillämpningen. För denhändelse BRÅ:s förslag inle leder fill lagstiftning finner jag det i likhet medutredningen angeläget att en särskild straffbestämmelse införes i lagen omlotterier och spel enligt vilken den som olovligen anordnar lotteri eller spelom penningsvinsler döms till fängelse i högst tvä år. I ringa fall bör möjlighelfinnas alt döma till böter. En sådan bestämmelse är enligt min mening nödvändigför bekämpandet av den olagliga bookmakingverksamhet som förekommer i alltstörre omfattning. Enligt utredningen bör rhindre överträdelser av denföreslagna lagen kunna rättas till genom de befogenheter som givilstillsynsmyndigheterna i 33-35 §§. Utredningens förslag härom synes välgrundateftersom detär angelägel alt polisens utredningsresurser förbehålls brott motlagen av allvarligare art. Med hänsyn lill all vissa mindre allvarligaöverträdelser ändock bör beivras anser jag det vara ändamålsenligt att införadifferentierade straffskalor. brott bör endast förskylla böter vilketmöjliggör användning av strafföreläggande. Med hänsyn till att medverkansbeslämmelserenligt praxis tillämpas analogiskt om fängelse ingår i straffskalan för brottinom special-straffrätten synes det för normalbrotlel inte erforderligt att tain någon speciell bestämmelse om medverkan i lagen om lotterier och spel. Förringa brott är inle medverkansansvar påkallat. Utredningensföreslagna förverkanderegler, som huvudsakligen överensstämmer med lotleriförordningensmotsvarande bestämmelser, skiljer mellan förverkande av uppburna insatser ochförverkande av utrustning eUer annan egendom som använts vid gärning utgörandebrott enligt lagen. Jag finner inte skäl föreligga för en sådan uppdelning.Såväl uppburna insatser vid olagligt spel som utrustning och andra hjälpmedelvilka använts vid brottslig gärning av förevarande slag skall enligt minmening förverkas om del inle är uppenbart obilligl. Förslagels 38 och 39 §§ kandärigenom sammanföras till en bestämmelse. En följd härav blir även att denpersonkrets som lagens förverkanderegler riktar sig till blir densamma Prop,1981/82:170 298 somanges i 36 kap. 4 § . Några skäl till aft begränsa dennapersonkrets i lagen om lotterier och spel anser jag inte föreligga. framhåller är det kännetecknande för lotteri- och spelområdel alldel här förekommer säväl mycket allvarliga som myckel obetydliga brott.Utredningen föreslär att den som bryter mol lagens bestämmelser eller med stödav lagen utfärdade föreskrifter skall kunna ådömas böter eller fängelse i högstett är enligt en gemensam straffskala för normalbrolt och för ringa brott.Utredningen har härvid förutsatt att det förslag om ändring i somupptagits i brottsförebyggande rådets promemoria 1979:4 angående dobblerikommer att leda till lagstiftning enligt promemorians förslag. I yttrande15.8.1979 över nämnda promemoria anförde hovrätten att illegal vadhållningsåsom föreslagits i promemorian borde bestraffas som dobbleri och överförasfrån lotteriförordningen till men fann starka skäl tala mol denändring i övrigt i bestämmelser om dobbleri som föreslagils ochsom innebar alt begreppet dobbleri väsentligen skulle vidgas. Hovrättenanmärkte därvid att förslaget i den delen gav upphov till uppenbarasvårigheter beträffande tolkning och tillämpning. Utredningen har - för delfall att brottsförebyggande rådets förslag ej skulle leda lill lagstiftning -föreslagit ett maximistraff om fängelse för olovligt anordnadelotterier eller spel om penningvinster samt möjlighel att i ringa fall döma lillböter. Ianslutning lill den ståndpunkt hovrätten i sitt ovannämnda yttrande givhuttryck för anser hovrätten att den av utredningen i första hand föreslagnabestämmelsen om ådömande av böter eller fängelse i högst för den som uppsåtligeneller av oaktsamhet bryter mol lagens bestämmelser eller mol föreskrifterutfärdade med slöd av densamma är lämplig men alt del hämlöver erfordras en slraffskalaför grova brott för vilka lämpligen ett maximistraff om fängelse börstadgas. Enviss förändring föresläs i bestämmelserna om förverkande på så sätt alt det förförverkande av insatser inte längre krävs alt någon dömts till ansvar för brottenligt lolterilagstiftningen. Hovrätten ansluter sig till den förändring somsålunda föreslagits, vilket såsom utredningen påpekar innebär ett närmande lillbrottsbalkens förverkanderegler. Ennyhet i lagförslaget är att givils möjlighel alt vid viteförbjuda någon all fortsätta med lotteri eller spel som ej drivs enligtgällande bestämmelser. Denna möjlighet bör enligt hovrättens mening äventilläggas lotterinämnden som ju enligt förslaget skall handlägga lill-ståndsärendenbeträffande rikslotterier. Vadgäller förverkande av pengar i ulbelalningsaulomater föreligger ett specielltproblem. Både LF och föreliggande lagförslag har samma konstmktion i dettahänseende. Vid anordnande av olaga spelverksamhei kan således blott insatsernai spelet förverkas men däremot inte de för vinstulbelalning avsedda pengar medvilka ulbelalningsautomat måste "laddas" för att spel skaU kunnaanordnas. Är anordnarens påstående att automaten laddats med visst belopp inleosannolikt, kan beloppet fredas från förverkande. Vid olaga innehav av utbetalningsaulomatkan däremot aulomaten "med innehåU" förverkas. Delta bör enligtrikspolisstyrelsens uppfattning gälla även vid anordnande av olaga spel påautomater. Prop,1981/82:170 299 Som tidigare nämnts har BRÅ i sin promemoria (PM 1979:4) Dobbleriföreslagit all de mer kvalificerade brotten på lotteri- och spelområdet ifortsättningen bör bestraffas enligt regler. Utredningen förutsätteratt de förslag som BRÅ framfört i promemorian leder till lagstiftning.Utredningen har därför inle funnit behov av att i förslaget till lotteri-ochspellag ta in särskilda bestämmelser mot den mer kvalificerade brottslighetenpå lolteriområdet. Om BRÅs förslag inle leder till lagstiftning föresläsdäremot en särskild straffbestämmelse, men utredningen utgår alltså ifrån altalla kvalificerade brott hänförs till . BRÅ har inämnda promemoria föreslagit en slraffskala på böter eller fängelse i högst sexmånader för brott mot lotieriförordningen. Utredningen föreslär i lotteri- ochspellagen en motsvarande bestämmelse med en straffskala upp lill ell årsfängelse. BRÅ StäUer sig tveksamt lUl om del här finns behov av slraffmaximumpä fängelse. Straff för de kvalificerade brotten skall ju, även enligtutredningens utgångspunkt, ådömas enligt . En straffskala påfängelse i högst kan endast motiveras om det kan förekomma allvarligabrott som skall straffas enligt lotteri- och spellagens straffbestämmelse.Enligt BRÅs uppfattning bör straffet för brott mot lotteri- och spellagen varaböter eller fängelse . Om det däremot klarläggs att lotteri-och spellagen kommer att tillämpas för vissa grova brott kan en straffskala påhögst fängelse vara lämplig. Enligt den föreslagna straffbestämmelsen i lotteri- ochspellagen kommer straffansvaret att riktas mot anordnaren av lotteriet ellerspelet, dvs. i de flesta fall en företrädare för en förening. Ett sådantstraffansvar brukar betecknas som självständigt förelagaransvar. Den formen avstraffansvar innebär alt det straffbara förfaringssättet kommer att ligga någonföreträdare för föreningen lill last. Utredningen har emellertid genom ett uttryckligt stadgandei lagförslagets 37 § hänvisat lill att medverkansregler börtillämpas analogt mot brott enligt lotteri- och spellagen. Då en lagöverträdelse begåtts i en juridisk personsverksamhet är det i praxis vanligt all straffansvaret läggs på den juridiskapersonens ledare. De som medverkat till överträdelsen går i regel fria,eftersom det är endast i myckel speciella fall av kvalificerad medverkan somman kan tänka sig straffansvar för föreningsmedlemmar. Ett fullständigt medverkansansvar framstår å ena sidan iflera fall som olämpligt. Lottförsäljare bör exempelvis inte drabbas av ansvar.Å andra sidan framstår del som orimligt att ansvar inte skulle kunna ådömasannan än företrädare för förening, i fall då s. k. serviceföretag anlitas förden praktiska hanteringen. BRÅ anser att medverkansreglernas tillämpning närmare börbehandlas i förarbetena till en lagstiftning på lotteri- och spelområdet. 1 det ofta jäktiga postarbetet kan det inte undvikas attbetalning till utlandet som kan antas avse insats i utländskt lotteri ellerspel förmedlas av förbiseende. Sådant förbiseende av posttjänstemanbör enligt vår uppfattning inle vara straffbart som oaktsamhet enligt 36 §. Viyrkar bestämt på att brott mol 24 § som sker av oaktsamhet inte straffbeläggs. Prop, 1981/82:170 300 anför på sid 447: "Beivrande avbrott mot lotteriförordningen ingår visserligen i polisens allmäntbrottsförebyggande verksamhet men har där så låg prioritet att ingripandensker endast i undantagsfall." har genom vissa händelserför nägraär sedan fått klart för sig att utredningens citerade uttalande gäller även häri länet. Ett stort dilemma synes följaktligen vara, all eflerievnaden avnuvarande lotteriregler mäste anses vara dålig. Något konkret för attåstadkomma en förbättring därvidlag har inle kunnat framföras av utredningen.Länsstyrelsen beklagar, att sä är fallet, men kan inle heller ge förslag lilllämpliga ätgärder. Det är nämligen inte realistiskt med kraftiga skärpningar avpåföljderna eller särskilda polisiära satsningar. Bolaget vill kraftigt understryka betydelsen av attåtgärder vidtas för att stoppa den illegala spelverksamheten, som enligtutredningen omsätter ca. 500 milj. kr. och förefaller att öka för varjeår. Utredningen berör i sitt betänkande förhållandevisingående totalisatorspelet och i samband därmed konstaterad förekomst avillegal bookmaking. TCO anser att det hade varit önskvärt att utredningen meringående behandlat vilka åtgärder som kan genomföras för att begränsa denna typav kriminalitet. Utredningen berör dock endast marginellt att bookmakingbör bli föremål för en straffskärpning. Utredningen redovisar i övrigt ingaförslag till åtgärder i denna del vilket enligt TCOs mening är beklagligt motbakgrund av det uppenbara sambandet med övrig ekonomisk och organiserad brottslighetav allvarlig natur. När det gäller utredningens förslag i övrigt vill ATGframhålla att om BRÅ:s förslag (PM 1979: 4) till ändring av integenomföres är det angeläget att straffen enligt förslaget lill Lag om lotterioch spel skärps. Av stor praktisk betydelse är bestämmelsen om förverkande i 38S, därvid jämkningsmöjlighet endast bör utnyttjas undantagsvis. STC anser det angeläget att påföljderna för otillåtenförmedling av vadhållning och för bookmaking kraftigt skarpes. Vid otillåtenförmedling föreligger ofta bookmaking men bevissvårighelerna är stora. Genom bookmakingundgår betydande belopp beskattning. BRÅ har föreslagit vissa ändringar av ,innebärande skärpta straff för nämnda brott. Om dessa förslag inte genomföresbör straffen i lotteriulredningens förslag till Lag om lotteri och spelskärpas. Största avskräckande effekt har bestämmelserna om förverkande avuppburna insatser. Insatserna bör som huvudregel förklaras förverkade. Vad slutligen avser lolteriutredningens synpunkter rörandebehovet av straffskärpningar för illegalt spel vill SGC ansluta sig lill dettaoch understryker det angelägna i att sädana skärpningar kommer till stånd. 1981/82:170 301 19 Finansiering och beskattning Kammarrätten är positiv även beträffande utredningensförslag att myn-dighelemas arbete på lotteri- och spelområdet i framliden skallfinansieras genom avgifter som erläggs av spelanordnarna samt attstämpelskatterna och lotterivinstskatterna avskaffas för traditionellalotterier. Kammarrätten ansluter sig även i övrigt i stort till utredningensöverväganden och förslag. 1 huvudsak samma synpunkter som framförs av kammarrätten iGöteborg framförs av bl.a. RRV, länsstyrelserna i Ålvsborgs och ,HCK, DHR, landstingsförbundet och . Förslagen i beskaltningsfrågorna är genomgående tämligensummariska. Utredningen har inle heller upprättat något författningsförslag dådet gäller beskattningen av spel och lotterier. Utredningen har framhållit attden anseti det ligga utanför sill uppdrag alt utreda skallefrågorna. RSV ifrågasätterlämpligheten av alt genom ett system med en särskild kontrollavgift låtalotteri- och spelanordnarna stå för kostnaderna för tillsyn och kontroll. Ettav skälen lill detta är den inkonsekvens detta skulle innebära i förhållande lillanordnandet av bingospel, för vilket spel nägon förändring av beskattningen inleföreslås, samt av roulett- och kortspel. Anordnarna av bingo, roulett- ochkortspel skall enligt förslaget erlägga såväl spelskatt som kontrollavgiftunder del alt anordnare av traditionella lotterier skall erlägga endastkontrollavgift. För lotterier inom den s. k. fria sektorn skall varken skatteller kontrollavgift las ut. Anordnarna av totalisaiorspel betalar både totalisatoravgiftoch särskilda kontrollantarvoden. Genom förslaget uppkommer således en nysnedvridande effekt mellan spelformerna. Detta bör enligt RSVs mening undvikas.