prop · G503170 · 1981-12-31 00:00:00 — Vidare föreslår bl, a. RPS och lotterinämnden att manbör utreda frågan om att inrätta ett allmänt organ, av den typ som förekommer iFinland, med ensamrätt att anordna automatspel. Jagansluter mig till utredningens förslag om fortsatt förbud mot automatspel somger vinster i form av pengar, värdebevis, spelpolletter eUer liknande. n. bör dock sådant automatspel efter tillstånd få anordnas ombord på fartygi internationell trafik. Prop.1981/82; 170 65 Somjag tidigare (avsnitt 2.5.3) har föreslagit bör regleringen av lotterier inteavse förströelsespel, dvs. automatspel som inte ger vinst eller ger vinstendast i form av frispel på automaten. Detta automatspel avses i stället att bhföremål för en särskild reglering. Bl.a. mot den bakgmnden finner jag inteanledning att närmare överväga frågan om att inrätta något aUmänt organ medrätt att anordna automatspel. Automatspelmed vamvinster har f. n. en mycket blygsam utbredning. Det har inte framkommitatt spelet är förenat med några egentliga skadeverkningar eller förorsakarandra olägenheter av nämnvärd betydelse. Å andra sidan kan det inte uteslutasatt spelet kan komma att utvecklas på ett från allmän synpunktotiUfredsstäUande sätt om en lämpligt utformad reglering inte kommer tUl stånd. Jagdelar utredningens uppfattning att det nuvarande tillståndskravet börbibehållas. Utredningensförslag innebär en inskränkning av anordnarkretsen, bl. a, genom att den somdriver en restaurangrörelse inte längre skall få anordna automatspel. Å andrasidan innebär förslaget vissa utvidgningar genom att i princip alla ideellaföreningar skall få anordna automatspel utan krav på att spelet anordnas isamband med offentlig nöjestiUställning elier restaurangrörelse. Vidareinnebär förslaget en kraftig höjning av vinstvärdena. Enligtmin mening finns det inte tUlräcklig anledning att utvidga anordnarkretsen påsätt som utredningen har föreslagit. Det finns annars risk för att en sådanutvidgning kan leda till att spelet anordnas exempelvis inom vamhus ochföranleder sociala skadeverkningar bland barn och ungdom. Jaganser att automatspel som inte ger vinster i pengar m. m. i fortsättningen börbegränsas genom att sådant spel skall få anordnas endast i samband medoffentlig nöjestiUställning inom nöjespark eUer liknande anläggning eller isamband med restaurangrörelse eller i samband med bingospel. I andra sammanhangbör spelet inte få förekomma, exempelvis inte i samband med ambulerandetivolirörelse eller inom föreningslokaler. F.n. gäUer att automatspel får anordnas i samband med en restaurangrörelse, förvilken gäUer tillstånd tiU servering av spritdrycker, vin eller starköl enligtlagen om handel med drycker. Detta absoluta krav på tillstånd bör enligt minmening slopas. Jag kommer senare (avsnitt 2.7.5) att behandla denna fråga isamband med roulettspelet. Somnyss anfördes anser jag att automatspel även i fortsättningen bör få anordnas isamband med bingospel. Det bör därvid, liksom f. n., vara fråga om bingospelsom inte är eller kan jämstäUas med automatbingo (jfr avsnitt 2.7.3). Dettaautomatspel bör få anordnas endast av den ideeUa förening eUer motsvarande somhar tiUstånd att anordna bingospelet. Vissa begränsningar börgivetvis även i fortsättningen gälla i fråga om insatsemas och vinstemas värde.F. n. ser jag inte tUlräckliga skäl att föreslå några höjningar, bl. a. medhänsyn tUl intresset att bevara spelets karaktär av förströelse. 5 1981/82. 1981/82:170 66 2.7.5Roulett-, kort- och tärningsspel Nuvarande förhållanden anordnas efter fiUstånd av polismyndigheten (1 b § LF). Spelet fåranordnas i samband med offentlig nöjestillstäUning inom nöjespark ellerliknande anläggning eller i samband med restaurangrörelse, för vilken gällertiUstånd för servering av spritdrycker, vin eller starköl enligt lagen omhandel med drycker. Vidare krävs bl-a. att spelet bedrivs med spelmarker ochatt spelarens insats på varje särskild vinstmöjlighet inte överstiger en kr.Högsta vinsten på varje särskUd vinstmöjlighet får inte överstiga ett värde sommotsvarar 30 gånger insatsen. Tillstånd meddelas för innehavaren avspellokalen och gäller viss fid. Kort-och tämingsspel jämstäUs i LF med roulettspel (1 § första stycket). Lotterinämndenhar utfärdat anvisningar (KFS 1978:17, LN: 1) som gäller anordnandet avroulettspel m, m. I dessa anvisningar rekommenderas bl. a. att kontrollanterförordnas för spelet. Roulettspelkan kortfattat beskrivas på följande sätt. Rouletten består av ett vågrättplacerat hjul, s. k. rouletthjul. Längs ytterkanten av hjulet finnsfördjupningar med olika nummer. Vidare ingår bland spelutensUierna enrektangulär bordsskiva med duk. Spelet börjar med att spelarna gör insats pånågon eUer några av markeringarna på spelbordet. Som insatser används markersom kan lösas in mot kontanter. Den som sköter spelet -croupieren - släppersedan ned en kula på det roterande hjulet. Utgången av spelet är beroende av påvUket nummer som kulan stannar. Vinst utbetalas i proportion tUl gjordainsatser enligt en fastställd vinstplan. Lotteriutredningenkonstaterar att antalet tillstånd till roulettspel har minskat ,vilket uppges främst hänga samman med den minskade lönsamheten. I december år1981 uppgick antalet fiUstånd fiU 262. Så gott som samtliga tUlstånd avsågendast ett spelbord. Detvanligast förekommande kortspelet var tidigare , som är en variant avspelet 21. anordnas kortspel, vars regler liknar roulettspelets. anordnas kortspel numera endast i ett fåtal fall. Äventärningsspel anordnas enligt utredningen i en mycket ringa omfattning. Roulett-,kort- och tämingsspel anordnas ofta med biträde av s. k, utställarföretag, somstår för spelutmstning och personal. Utredningenhar inte kunnat finna att roulett-, kort- eller tärningsspel har vållat någrasociala skadeverkningar så länge spelen bedrivits i de former som LF anger.Spel av det här slaget förekommer dock på illegala spelklubbar. Beträffanderoulettspel anför utredningen att ett reglerat och kontrollerat spel bör kunnaverka som en regulator för det spelintresse som tveklöst finns och som annarskan kanaliseras till de illegala klubbama. 1981/82:170 67 Roulettspelbör enligt utredningens mening få anordnas även i fortsättningen så länge somspelet bibehåller den relativt oskyldiga karaktär som det f. n. har. Från bl.a. social synpunkt bör spelet begränsas och inte göras alltför lättillgängligt.Spel bör få anordnas endast på restauranger och inom fasta nöjesanläggningar.Det avgörande för humvida en restaurang bör meddelas tillstånd bör enligtutredningens mening vara restaurangens förutsättningar att bedriva speletunder ansvarskännande och ordnade former. Restauranger som huvudsakligen besöksav ungdom bör inte få anordna spel. Åldersgränsen bör sättas till . Vidarebör spel tillåtas endast i särskilt iordningställda lokaler. Restaurangenslämplighet bör noggrant prövas. Vid tillståndsprövningen bör yttrande inhämtasfrån den kommun där spelet skaU bedrivas. Tillstånd bör kunna meddelas ävenrestauranger, som i och för sig torde uppfylla kraven för fillstånd- tUlservering av spritdrycker m.m., men som av ideologiska skäl inte viU serverasådana drycker. Hit hör enligt utredningen restauranger som är knutna tillnykterhetsrörelsen. I detta sammanhang betonar utredningen att förslaget intesyftar till någon egentlig breddning av spelet. Enligt utredningens meningbör tiUståndsmyndigheten kunna meddela föreskrifter bl. a. om antalet dagar pervecka som spel får bedrivas, antalet spelbord och om öppethåUandet. Högstatillåtna insats och vinst bör, liksom f. n., få vara en kr respekfive 30 gångerinsatsen. Vidare bör spelet få bedrivas endast med spelmarker som är inlösbaramot kontanter. Ävenkortspel bör enligt utredningens mening få anordnas i fortsättningen.Utredningen föreslår samma begränsningar som för roulettspelet. Kortspel skallaUtså få anordnas endast på restauranger och inom fasta nöjesanläggningar samtinte göras alltför lättillgängligt. Det enda kortspel som bör tillåtas börenligt utredningen vara . I detta spel är vinstmöjligheterna normalten och en halv gånger insatsen, vilket bör gälla. För att ge spelet karaktär avförströelsespel bör vidare högsta insatsen bestämmas tiU . Utredningenkonstaterar att det vanligaste tärningsspelet på internationella kasinon ärCraps. Detta spel är mycket snabbt och vinsterna kan i vissa fall uppgå fillflera insatsen. Enligt utredningens mening är det uppenbart attstora risker för sociala skadeverkningar uppkommer om det internationeUatämingsspelet tillåts i . Utredningen anser sig inte ha funnit bärandeskäl för att tillåta någon oskyldigare form av tämingsspel och menar attroulett- och kortspel bör utgöra tillräckliga förströelseinslag på restaurangeroch i nöjesparker. Remissinstansernaansluter sig i allt väsentligt tUl utredningens förslag. Några remissinstanser,bl. a. RPS, anser dock att det saknas anledning att helt förbjuda tämingsspel.Vidare föreslår några remissinstanser, bl. a. för att förbättra restaurangernaslönsamhet, att insatsemas värde i roulettspelet bör höjas från en till . 1981/82:170 68 Ävenjag ansluter mig i allt väsenfiigt tUl utredningens förslag, vUket bör kunnaligga till gmnd för den närmare utformningen av regleringen. Liksom f. n.anser jag dock att man bör kunna tiUåta även tärningsspel under regleradeformer. Roulettspel,kortspel och tärningsspel bör aUtså enligt min mening, liksom f n., i principfå anordnas endast på restauranger och inom fasta nöjesanläggningar. Enligtde nuvarande bestämmelserna får roulettspel anordnas bl.a, i samband medrestaurangrörelse, för vilken gäller tillstånd till servering av spritdrycker,vin eller starköl enligt lagen om handel med drycker. Som skäl för att tillåtaspelet i sådana sammanhang åberopades vid bestämmelsernas tillkomst (se prop.1972:128, s. 50) den uppsikt och ordning som kan fömtsättas råda i de avseddarestaurangerna. Jag ansluter mig tiU förslaget om att slopa det nuvarandeabsoluta kravet på sådant tUlstånd. Det avgörande för frågan om roulettiUståndbör vara vilka förutsättningar som en rörelseidkare har för att kunna bedrivaspelet under ansvarskännande och ordnade former. En möjlighet att anordnaroulettspel bör, såsom utredningen föreslagit, skapas för sådana restaurangersom av närmast ideologiska skäl inte vill servera alkoholdrycker. Enfömtsättning för att roulettspel skall få anordnas på en sådan restaurang bör iprincip vara att restaurangen i övrigt uppfyller kraven för att få tillståndatt servera spritdrycker, vin eller starköl. Det bör också vara möjligt att fåanordna roulettspel i samband med restaurangrörelse på fartyg i internationelltrafik, vilken rörelse inte omfattas av lagen om handel med drycker. Detnu anförda medför inte någon allmän breddning av spelet. Innan tiUståndmeddelas bör, liksom f,n,. ske en noggrann prövning bl.a. med avseende pålokalens lämplighet för spelet och anordnarens möjligheter att driva speletunder ansvarskännande former så att sociala olägenheter inte uppkommer. Avbetydelse i sammanhanget är också under vilka tider spelet avsesförekomma. Särskih viktigt är att spelet inte föranleder risk för skadligverkan bland barn och ungdom. Detta bör innebära bl.a. att spelet inte fårgöras alltför lättillgängligt eller anordnas i lokaler som företrädesvis besöksav barn och ungdom. Äveni fortsättningen bör roulettspel, kortspel och tärningsspel givetvis varareglerade på ett sådant sätt att de bevarar karaktären av förströelse. Jagtänker då närmast på insatsernas och vinsternas värde. Förslag har i olikasammanhang framförts om en höjning av insatsernas värde. Med hänsyn bl.a. tillden penningvärdesförsämring som har skett förordar jag att högsta insats vidroulettspel och tärningsspel skall vara . Jag kommer senare att föreslåvissa justeringar som gäller beskattningen av dessa spel. Jagansluter mig till förslaget om att insatsen på varje särskild vinstmöjlighet ikortspel bör få uppgå till högst , samt att värdet av högsta vinsten påvarje särskild vinstmöjlighet bör få uppgå tUl högst en och en halv gångerinsatsen. 1981/82:170 69 Bingospelfår f.n. anordnas efter fiUstånd av (1 c§ LF). Spelet fåranordnas tiU förmån för välgörande, kultureUt eller aUmännyttigt ändamål eUerför partipolitisk verksamhet eller tiU understöd.och uppmuntran åt svenskakonstidkare. Vidare föratsätts att spelet anordnas endast inom länet samt attvinstema inte utgörs av pengar eller värdepapper. LFinnehåller ingen definition av begreppet bingospel. Bingo spelas i princip påföljande sätt. Speldeltagama erlägger insats och kan därvid avgöra hur mångaspelplaner de vUl delta med. På spelplanerna finns ett antal rator där nummerhar angivits. Ur en bestämd nummerserie drar spelledaren slumpmässigt ettnummer i taget, vilket därefter ropas ut i spellokalen. De speldeltagare somhar numret på sin spelplan gör en markering på denna. Den som först erhåUervissa i förväg bestämda kombinationer av spelplanens mtor har fått"bingo" och erhåller vinst. Vanligtvisindelas bingospelet i storbingo, automatbingo och variantbingo. Storbingospelpågår normalt och insatserna erläggs före speletsbörjan. Insatserna berättigar till s. k. bingobrickor, på vilka spelplanernafinns. Vid automatbingospel används fasta spelanläggningar i StäUet för lösabingobrickor och insatserna görs efter hand under spelets gång. För varje nyspelomgång lägger spelaren ett mynt eller en eller flera spelpolletter i ettmynfinkast i anslutning tiU respektive spelplan. Det bör observeras attautomatbingospel inte är automatspel i LF:s mening. På anläggningen i sig kannämligen inte något spel utföras utan denna utgör endast ett hjälpmedel ibingospelet. Variantbingospelet är ett mellanting mellan storbingo ochautomatbingo. I detta spel används, liksom i storbingospelet, bingobrickor avengångstyp. Insats kan dock göras efter hand antingen per enstaka spelomgångeller för ett antal spelomgångar. S.k.motionsbingo anses inte som bingospel i LF:s mening utan är i stället ofta attbetrakta som ett lotteri enligt 2 § eller 3 § LF, Bingospelär ett av de mest populära lotterierna vid sidan om lotterier medpenningvinster. uppgick omsättningen fill något mer än en miljardkr. Ofr avsnitt 2.1). Av tradifion anordnas bingospel framför allt avidrottsföreningar. Åtskilliga föreningar har byggt upp sin ekonomi på spelet. Lotterinämndenhar utfärdat anvisningar som gäller anordnandet av bingospel. De nu gällandeanvisningarna utfärdades (KFS 1981:9, LN: 1). I LFfinns inga regler för bingotiUståndens omslutning, men lotterinämnden har isina anvisningar gett länsstyrelserna vissa riktlinjer för hur omslutningen börbestämmas. Enligt dessa riktlinjer bör länsstyrelserna i 1981/82:170 70 sambandmed tiUståndsgivningen bestämma omslutningen med hänsyn till den sökandeföreningens behov och utrymmet på marknaden. bestämmer i sambanddärmed också den tid under vilken spelet får bedrivas. Som regel råder sådankonkurrens om bingotiUstånden att myndighetema måste sträva efter att dela uppmarknaden mellan föreningarna. F.n.gäUer enligt lotterinämndens anvisningar att bingospelet bör bedrivas på denort tUl vilken föreningen har rimlig anknytning. Därmed menas den ort därföreningen har sin huvudsakliga verksamhet eller där majoriteten av mediemmamafinns. Utrymmetpå marknaden har varit starkt begränsat. Bingospelet hardärför på många håll haft dålig lönsamhet. Nya föreningar har haft svårigheteratt komma in på marknaden, eftersom det i regel måste ske på andrabingoanordnares bekostnad. TiUgång tUl spellokal har i praktiken varitavgörande för att kunna få bingotillstånd. Lokalinne-havama har därför i vissmån kunnat styra urvalet av anordnare och haft möjlighet att skaffa sig ettinflytande över bingomarknaden. har i anvisningar filllänsstyrelsema försökt att bryta detta förhåUande genom att uppmanalänsstyrelserna att verka för en breddning av spelet tiU fler föreningar ochatt sammanföra föreningar i allianser. Alliansbildningen har efter hand bhvitomfattande. Myndigheterna har även strävat efter att olönsamma hallar skallläggas ned till förmån för mer lönsamma hallar. Effekten har blivit att antaletspelställen har minskat, men att omsättningen i de kvarvarande lokalerna istället ökat starkt. Tillståndsprövningen har anslutit tillkalenderår. I de faU bingospel har anordnats i allians har länsstyrelserna ofta försökttillföra aUiansen så många föreningar att omslutningentäckt ett helt spelar i den aktueUa hallen. Denstörsta kostnadsposten i bingospel är vinstema. Som nämndes får vinstemainte utgöras av pengar eller värdepapper. förekommer nästan enbart presentkort avseende varor. anvisningar bör minst hälften av insatserna gå tillbaka fiUspelarna i form av vinster. I varje insatsomgång krävs dessutom attvinstutdelningen uppgår till . Av anvisningarna framgår vidareatt högst av insatserna får delas ut i form av vinster vid automat-och variantbingospel. Värdet av högsta vinsten i varje spel får inte överstiga5 . Påbingoområdet uppvisade tidigare många bingospel dålig lönsamhet. Lotterinämndenhar därför i sina anvisningar föreskrivit att en viss minstanettobehållning'måste uppnås i spelet för att förnyat fillstånd skulle fåbeviljas. Enligt nämnden bör en nettobehållning på av omslutningenkunna anses som fillfredsställande. I vissa fall och under viss fid kan tioprocent accepteras. 1981/82:170 71 Utredningenanför att gjorda undersökningar tyder på att bingospelet är en form av samvarodär sociala kontakter lätt kan etableras och återknytas och att spelet förmånga människor ger avkoppUng och spänning under tämligen oförargliga former.Formerna för hur bingospelet får bedrivas har efter hand blivit alltmerreglerade genom lotterinämndens anvisningar. Enligt utredningens mening finnsdet inte skäl tiU en hårdare reglering av spelet. Vad som återstår att göraär att förbättra kontroUen och stävja icke önskvärda yttringar av spelformen.Utredningen vill emellertid här peka på faran att reglema görs så detaljeradeoch komplicerade att föreningarna inte vågar satsa på ett eget engagemang ispelet utan väljer att anlita ett serviceföretag. Bingospelbör enligt utredningens mening få anordnas för samma ändamål som detradifionella lotteriema (jfr avsnitt 2.7,2,2). Alla ideeUa organisationer somvaraktigt bedriver verksamhet med ideellt syfte bör i princip ha rätt attanordna bingospel. Det är emellertid klart att marknadsutrymmet inte på långtnär motsvarar efterfrågan. Begränsningar kan därför ofta bli nödvändiga. Attfavorisera en viss typ av föreningar anser utredningen att det inte finns skältiU. Utredningen ansluter sig i princip tiU de nuvarande anvisningarna, enligtvilka spelet bör förbehållas andra föreningar än de som endast har ett litetbehov av intäkter från spel- och lotterimarknaden. Utredningenanser att kommunen i första hand bör vara det område inom vilket bingotillståndskall kunna beviljas. Kommungränserna får dock i detta sammanhang inte ses somvattentäta skott utan en smidig anpassning bör ske tUl varje särskildsituation. Närdet gäller den närmare tillståndsprövningen har utredningen inte något atterinra mot det förfarande som tillämpas . Utredningen anser det såledesriktigt att omslutningen av bingospelet bestäms av de sökandes medelsbehov medhänsyn tagen till det utrymme som finns på marknaden Ofr avsnitt 2.7.2.3). Utredningenkonstaterar att betydande alliansbildningar har kommit till stånd på mångaorter. Alliansbildningen har enligt utredningens uppfattning gett godaresultat på marknaden, bl.a. har lönsamheten i spelen förbättrats.AUiansbUdning bör även i fortsättningen uppmuntras. Utredningen anser attvarje enskild förening även i fortsättningen bör stå som tillståndshavare. Vidarekonstaterar utredningen att bingospelens lönsamhet i många fall är dålig. TUlstor del beror detta på alltför höga omkostnader. Kostnadsfrågan bör därförvara gmndläggande vid diskussionen om serviceverksamhetens framtidautformning. Frågan om serviceverksamheten på bingoområdet bör kunna bedömasmot bakgmnd av att situationen på marknaden har förbättrats väsentligt under desenaste åren. Utredningens uppfattning är att samhället nu inte bör vidtasärskUda åtgärder för att förändra ägareförhållandena på servicemarknaden. Demissförhållanden som råder bör en- 1981/82:170 72 ligtutredningens mening kunna rättas fill inom ramen för den kontroUag-stiftningsom föreslås. Tillståndshavama bör dock på alla sätt uppmuntras att självaöverta driften av bingospelet eller att engagera sig i serviceverksamheten. Föratt tUlstånd till bingospel skall kunna beviljas krävs tUlgång fill bingolokal.Enligt utredningen är problemet att flertalet bingolokaler ägs av andra änbingoanordnama själva. Föreningarnas möjlighet att anordna bingospel är såledessom regel beroende av att överenskommelse nås med lokalinnehavare om plats i enbingolokal. Utredningen föreslår att man skaU tUlämpa en modell som idaganvänds av vissa länsstyrelser. Före spelårets början gör enbedömning av situationen på bingomarknaden. Om kommer fram tillatt det finns föreningar som ännu inte har fått plats på bingomarknaden såskärs tillstånden ned för de föreningar som redan anordnar bingospel på sådantsätt att ledig kapacitet i spellokalema uppkommer. skaparsåledes ett ledigt utrymme på marknaden, vilket får tas i anspråk endast av deutestängda föreningarna. Detta kan ske genom att begränsartidigare beviljade fillstånd både vad gäller spelets omfattning i pengar ochden fid under vUken föreningar som tidigare beviljats fiUstånd får spela i visslokal. Genom kontakter med föreningslivet och lokalinnehavarna bör länsstyrelsenorientera sig om vilket reellt intresse för bingospel som finns inom länet. F.n. finns inga bestämmelser rörande insatsernas storlek. Utredningen har kommittill den slutsatsen att det skulle bli svårt att göra sådana reglermeningsfulla eftersom det finns möjligheter för spelarna att delta med fleraspelplaner vid en och samma spelomgång. Enligt utredningens meningbör det åvila länsstyrelserna att vaka över att insatserna hålls på en rimlignivå. Närdet gäller vinsterna i bingospelet anför utredningen att den inte har funnhskäl att frångå principen att penningvinster bör få förekomma endast i statligalotterier och spel. Vidare konstaterar utredningen att det förekommer attpresentkorten växlas in till pengar. Vinnarna brukar då få nöja sig med ennågot mindre summa än den valör som finns angiven på presentkortet. Varkenanordnare eller spelare torde vara intresserade av att rätten att användapresentkort som vinster begränsas. Utredningen föreslår inte heller sådanabegränsningar. Reglerför såväl lägsta som högsta vinstutdelning kan enligt utredningen blinödvändiga även . Utredningen föreslår att det överlämnas tiUlotterinämnden att i anvisningar till länsstyrelserna lämna närmarerekommendafioner för vinstutdelningen. Enligt utredningens mening finns detinte anledning att frångå principen att minst hälften av insatserna skaU återgåtiU deltagarna i form av vinster. Kravetpå viss minsta lönsamhet har enligt utredningens mening haft en positivinverkan på bingomarknaden. bör därför i fortsätt- Prop.1981/82:170 73 ningennoga följa utvecklingen och i anvisningar ange vilka krav som bör ställas pålönsamhet. Fleraremissinstanser konstaterar liksom utredningen att utvecklingen har gått i en positiv riktning, bl. a. genom att en bättrebalans har uppnåtts meUan utbud och efterfrågan på bingospel och attbehåUningen för de ideella föreningama har ökat väsentligt. Även jag sergivetvis med fillfredsställelse på denna utveckling. Med en lämpligt utformadreglering bör man även kunna räkna med en fortsatt positivutveckling. Utredningensförslag överensstämmer i huvudsak med vad som f, n. är praxis inombingoområdet. Remissinstanserna ansluter sig i allt väsentligt tiU förslaget.Även jag anser att förslaget bör kunna ligga till gmnd för den närmareutformningen av regleringen. Somjag fidigare (avsnitt 2.7.2.2) har uttalat bör huvudregeln vara att detraditioneUa lotterierna skall förbehållas de ideeUa föreningama.