prop · G503217 · 1981-12-31 00:00:00 — För de industrianställda är det viktigt att förbättrarelationerna mellan svenska varv och rederier och att utveckla relationer somkan leda till ökad produktion vid varven. Löntagarorganisationerna påindustrisidan har därför ett berättigat intresse av att få följa de fortsattaöverläggningarna mellan staten, redarna och de ombordanställdas organisationeri dessa frågor. Prop.1981/82:217 41 Vi föreslår med hänvisning till ovanstående att förslagetom marginellt sysselsättningsstöd läggs fram av regeringen så skyndsamt attförslaget kan behandlas av vårriksdagen . Prop.1981/82:217 42 Generaldirektören med rapport från samtal medsjöarbetsmarknadens parter erhöll jag informelltuppdraget att föra samtal med sjöarbetsmarknadens parter'för att söka utröna, ivad mån möjligheter förelåg för en gemensam syn på hur en framställning omstimulansåtgärder för svensk sjöfart skulle kunna utformas. Efter en veckassamtal sammanfattade jag synpunkterna i ett utkast till protokoll. Parternagavs till enskilda bedömningar om meningsfullheten av fortsattasamtal. Jag erhöll besked, att man åter ville sammanföras och förnyade samtalhar därför förts . Vissa ståndpunkter hävdades oförändrat. Beträffande fråganom ränte-eller kapitalstöd framfördes nya tankar från båda sidor.Beredvillighet visades att - åtminstone - eliminera vissaursprungligen framförda krav från diskussionen i syfte att uppnå en gemensamframställning till regeringen. framlade jag ett förslag till gemensamskrivning. I förslaget är som punkt 3 intaget redarsidans skrivningom kapitalstöd. Motsvarande förslag från de ombordanställdas organisationer omräntesubventioner bifogas jämväl. Jag sammanfattar i det följande min personliga uppfattningav skiljaktigheten i parternas respektive ställningstaganden. Arbetstagarsidans inställning är, att ett kapitalslödenligt punkt 3 i förslaget är principiellt felaktigt. Stödet kommer inte iförsta hand att gå till de fartyg, som finansierats med oförmånligaräntevillkor. En framställning om utvärdering av redarsidans skiss tillnyansering av sjömansskatten enligt punkt 4 kan arbetstagarsidan ej ansluta sigtill. Beträffande skrivningen i punkt 5 angående sysselsäiiningsgaranlierfrån rederinäringens sida anser arbetstagarsidan, att överläggningar mellanparterna bör ersättas med av regeringen uppställda krav. Redarsidans inställning är, att en selektivräntesubvention är principiellt felaktig. Räntevillkoren kan ej ses som enensak. Kapitalkostnaden består av olika delar, som tillsammans utgör en helhet.Ränta och pris är direkt sammankopplade. En selektiv räntesubvention skulledärför ge orättmätiga fördelar för vissa fartyg. Förslaget om nyansering av sjömansskallen är enligt redarsidanen absolut förutsättning för att kunna åstadkomma nödvändiga förändringar avkostnadsläget av bestående värde. Prop.1981/82:217 43 Frågan om sysselsättningsgarantier anser sig redarsidanendast kunna diskutera, under förutsättning att nuvarande regler för utlandsetableringej skärps. Redarsidananser, att fråga om stöd enligt punkterna 2 och 3 endast är av intresse, underförutsättning att ovanstående synpunkter beaktas. Därtillhävdar redarsidan att i föreningens ursprungliga förslag av den 29 januariframfört förslag om skatteregler för partrederi borde ingå i en framställning. Gemensamt konstaterades att fortsatta överläggningar ejskulle föra frågari närmare en lösning. Jagåriserdärför mitt uppdrag slutfört.Rapporten torde ge regeringen en klar uppfattning om, var skiljelinjerna går. I detinledande skedet av samtalen har även prövats möjligheten att föreslå viss rabatteringav arbetsgivaravgifterna. Samtalen har gett vid handen, att man icke bedömt ettsådant förslag vara politiskt genomförbart. Med anledning av att åtgärder nusynes förberedas inom Industridepartementet syftande till förslag om sänktaarbetsgivaravgifter i inre , har jag icke velat underlåta att informeraom, att frågan varit uppe till diskussion jämväl i dessa sammanhang. En differentierad rabattering av arbetsgivaravgifterna medstörsta genomslag för den uteseglande och därmed mest konkurrensutsatta delenav handelsflottan bör därför ej avföras från diskussionen. Prop,1981/82:217 44 Bilaga 4.1 Chefen för Sjöarbetsmarknadens parter har vid sammanträffande medChefen för överlämnat olika skrivelsermed förslag fill åtgärder för stimulans för svensk sjöfart. Därtillöverlämnades vid samma tillfälle en skrivelse från , ochSveriges . 1skrivelserna framförs motiv för snara åtgärder från statens sida. ;Motiveringarna är i stort sett enstämmiga och återupprepas därför inte här. De överlämnade skrivelserna gav emellertid ingen gemensamsyn vad gäller förslag till lösningar. I akt och mening att överbrygga deskiljaktiga meningar som förefanns i detta avseende har överläggningar förtsunder innevarande månad. Resultatet av överläggningarna leder till följandegemensamma framställning frän parterna. Förslag framlägges, att redare för fartyg, för vilketbeslut om sjömansskatt föreligger, skall vid inlevererande av sjömansskatt ägainnehålla av uppbörden. Förslaget innebär enkostnadsavlastning i storleksordningen 170 milj, kronor . Konstruktionen medför, att nuvarande bruttolöner kanbibehållas och tillgodoser önskemålen om att direkta subventioner skallundvikas. För att möjliggöra att moderna fartyg bibehålles inom densvenska handelsflottan föreslås, att stöd till kapitalkostnader utgår med vissprocentsats av fartygets planenliga restvärde, intill dess fartyget är 10 årgammalt. Planenliga restvärdet skall fastställas genom nedskrivning av 6procent av anskaffningsvärdet . Stödet bör gälla fr. o. m. 1983-01-01och utgå med ett högsta totalbelopp, som fastställes av . Förslagsvis170 milj. kronor . I diskussionen mellan parterna har olika frågor i sambandmed skatfepro-blematiken varit fråga för behandling. Redarsidan har ställt sigbakom ett Prop.1981/82:217 45 förslag, varom enighet ej kan nås . Parternaär dock för framtida planering intresserade av regeringens syn på problemen. Parternahemställer därför om en utvärdering av redarnas förslag från regeringens sida.Denna utvärdering skulle därefter kunna återremitteras fill parterna förställningstagande och ev. framtida förslag till regeringen. Redarsidans förslagär följande: "Nuvarandesjömansskatteregler leder till gynnsammare nettoutfall vid ledighet än vid ombordarbete.Extraarbete ger gynnsammare utfall för den beskattade, omarbetet utföres hos annan arbetsgivare än vad motsvarande arbetsinsats skullege hos den ordinarie arbetsgivaren. Densjöfarandes arbetsförhållanden är speciella. Det arbetsfidsuttag, som sker, ärbetingat av yrkets särart med bl. a. särskilda arbetstoppar vid hamnbesök.Statsmakterna har accepterat detta faktum bl. a. genom att sjöarbetstidslagenhar från den allmänna arbetstidslagen avvikande bestämmelser om övertidsuttag. Vissa effekter av åtgärder på skattesidan är dock merasvåröverskådliga inom särskilda delar av rederinäringen än andra. Härmed avsesi första hand passagerarfärjor i närtrafik. Justeringari sjömansskattesystemet föreslås gälla tills vidare men måste på grund avsenast anförda skäl begränsas till den del av handelsflottan, där effekternaklarast kan bedömas. Förslagen i a) gäller ej färjor i närtrafik. Förslaget ib) och c) gäller hela handelsflottan. a) Kostersättning vid ledighet/ombordtraktamente Sjömannen har traditionellt fri kost ombord. Underledigheter kan den i de normala ombordanställningsförhållandena utgående kostenej erhållas. Kompensation utgår därför under hemmavaro. Denna kompensation ärskattefri och sjömansskattetabellerna har uppräknats genom invärdering av frikost. Totaleffekten blir, att kontant uppburen nettobehållningblir högre under ledighet än under ombordarbete. Skäl kan förebäras för extrakostnader vid tjänst ombord ifartyg på grund av frånvaron från hemorten. Under förutsättning att frågorna om kostersättning och ombordtrakta-mentesammankopplas föreslås att skattefriheten för kontant uppburen kostersättningunder ledighet upphör fr. o. m. för personal tjänstgörande i fartyg,där sjömansskatt och det s. k. storsjöavtalet tillämpas. Dessutomföreslås att skattefrihet skall åtnjutas fr. o. m. för 5 Riksdagen1981/82. 1 saml Nr 217 Prop.1981/82:217 46 traktamente av här angiven storleksordning för dygn, undervilket ombordarbete utföres i fartyg, som omfattas av sjömansskatt och det s.k. storsjöavtalet. Eventuell justering i hithörande syfte för fartygsorterade under det s. k. färjeavtalet utreds vidare. (Kostersättningsuppräkningen i sjömansskattetabellernaberäknas ge staten en intäkt i storleksordningen 3,3 milj. kronor aven total sjömansskatteintäkt om c:a 340 milj. kronor. Motsvarande uppräkninglär ej förekomma i t. ex. . Slopande av uppräkningen i skattelättnandesyfte bör övervägas.) b) Särbeskattning av engångsbelopp Enligt .sjömansskattereglerna kan upplupen ledighet, somej kunnat åtnjutas, ersättas kontant. Härvid gäller särskilda regler ombeskattning av engångsbelopp. Reglerna har tillkommit för att den somexempelvis avslutar sin anställning med ett betydande ledighetssaldo ej skalldrabbas av ej avsedd progressivitet under utbetalningsmånaden. För närvarandegäller att engångsbelopp ej kan utbetalas oftare än en gång . I ombordarbete intjänas ledighet för merarbete ofta i enstörre omfattning än vad den anställde av praktiska skäl kan komma i åtnjutandeav. Vid en kalkylering av ersättningar och skatter framstår det för denanställde som en klar förlust att utbyta ledigheten mot kontant ersättning. Förredaren innebär kvarhållandet av stora ledighetssaldon betydande tillkommandekostnader. Med hänvisning till vad som sagts under 4 beträffandesjömansyrkets särartade arbetsförhållanden föreslås därför, att intjäntledighet skall kunna förvandlas till kontant engångsbelopp oftare än en gångper år. Förslagsvis 4 gånger per är. Skattesatsen för engångsbeloppetfastställes till . Bestämmelsen skall endast äga giltighet för person, som ärsjömansskat-tepliktig samt omfattas av löne- och anställningsförhållande enligtgällande kollektivavtal mellan sjöarbetsmarknadens parter. För att seglandepartdelägare skall omfattas gäller således att intjänandereglerna är anpassadesom för kollektivavtalsansluten personal. (I tveksamma fall beträffande personal som är tarifflöneregleradskall samråd ske mellan sjömansskattekontoret och sjöarbetsmarknadens avtalsparterför att fastställa, att uppgiven månadslön och ledighet överensstämmer medavtalens innebörd.) Konsekvenserna för staten har skönsmässigt uppskattatstill högst 30 milj. kronor . Prop.1981/82:217 47 c) Sammanläggning av sjö- och landinkomst För att skapa ett större incitarnent till ombordtjänstgöringoch ytterligare stärka argumentationen för förslagen i detta kapitel börövervägas att - med bibehållande av den definitiva källskatten på sjöinkomst -för landinkomster tillskapa en schablonmässig inpassning i marginalskattetabellovanpå sjöinkomsten." Gemensam syn på branschens åtaganden Sjöfartens arbetsmarknadsparter är överens om, attstödåtgärder måste knytas till sådana överenskommelser eller åtaganden frånnäringen som helhet inklusive sjöarbetsmarknadens parter, att framtidstron försvensk sjöfart kan fastslås av såväl rederinäringen som de anställda. De åtgärder samhället vidtar bör tillgodose inte bararederiernas kommersiella intresse utan också de anställdas krav på'tryggadsysselsättning. För att realisera målet om en bibehållen handelsflotta ochförhoppningsvis också förnyelse och tillväxt av densamma, måste stödåtgärdernakombineras med någon form av sysselsättningskrav eller garantier frånrederinäringen om den svenskflaggade handelsflottans storlek. Parterna är beredda att uppta överläggningar underinnevarande år i syfte att uppnå sådana garantier. Rederinäringenåtar sig att göra nybeställningar och större ombyggnader på svenska varv,förutsatt att dessa kan erbjuda marknadsmässiga priser och villkor avseendebland annat finansiering och leverans. Svenska rederier skall ges högst sammaränta som gäller för utländska rederier. a) Åtgärdergenomförs, som syftar till konkurrensneutralitet mellan sjöfart, landsvägs- ochjärnvägstrafik. b) Det statliga stödet till friahemresor för ombordanställda bibehålles och bidragsnivån höjes till 50 procentav resekostnaderna. Bidraget är rättvist av sociala skäl och kompenserar tyngstdär valutaintäkter från tredjelandstrafik är värdefulla för . Vidbedömning av bidraget bör också betänkas, att likabehandling bör ske medarbetsmarknaden i land, där flyttningsbidrag och liknande utgår i betydandesummor till personal, som tvingas ta sysselsättning på främmande ort. Det kanockså nämnas, att statligt bidrag utgår bl. a. i . Kostnaden kan beräknastill 20 milj. kronor. c) Det statligastödet till praktikplatser för att trygga rekryteringen till den svenskahandelsflottan och för att underlätta för ungdomar att få arbete förbättras,genom att det nuvarande kravet på uppnådd behörighet för att stödet skall utgå slopas. Stödet bör även utgå till befälsassistenter. 1981/82:217 48 Kostnadenberäknas fill 15 milj. kronor . d) Statsmakternamedverkar till kraftigt ökad satsning på forsknings- och utvecklingsarbete inom sjöfartens områden. Merkostnad c:a 2 milj. kronor . e) Ett branschråd försjöfarten för samråd mellan samhällsorgan, rederier och anställda inrättas. Parternaföreslår gemensamt, att regeringen genom proposition föreslår riksdagenatt besluta om stöd till sjöfarten enligt punkterna 2,3 och 6 ovan. Rederi, som erhåller stödenligt förslagen i punkterna 2 och 3 ovan, bör-i den mån vinst uppstår före bokslutsmässigadispositioner - fondera del av uppburet stöd i fartygsfond för nyinvestering i svenskflaggadefartyg. 1981/82:217 49 Stödet skallomfatta fartyg byggda och levererade senast 31december 1981. Subventionenskall ges till en teoretisk låneskuld för att inte diskriminera dem som varitförutseende Och amorterat snabbt. För fartyg somanskaffats begagnade skall låneskulden beräknas utifrån det lägsta värdet av planenligtrestvärde vid övertagandet och förvärvsvärdet. Värderingen iutländsk valuta skall omräknas till svenska kronor med transaktionsdagen. Ett fartyg som levererades till ettkontraktspris om skall anses ha ett ingångsvärde för planenligtrestvärde i SEK motsvarande enligt kurs . Ett fartyg levererat från varv förvärvat frånUK för 2,5 MGBP och vars leveranspris var 2,5 MGBP skall anses,ha ett planenligt restvärde om 2,5 MGBP med avdrag för årlig avskrivningfrån 1978 omräknat fill SEK med kurs per augusfi 1978 (Jfr p3). Fartyg med varvslånmed bunden ränta eller kredit skall inte erhålla räntestöd. Räntestöd skallberäknas på en teoretisk låneskuld som är beroende av fartygets planenligarestvärde enligt följande: Är Teoretisk låneskuld i % av Räntesubventionenskall utgå med skillnaden mellan den för året genomsnittliga räntan på statsgaranteradelån till rederier (fastställs av på basis av ettrepresentativt urval av gällande låneavtal för fartygslån) och . Låneunderlagetkan beräknas utvecklas enligt följande: Kostnader för räntesubventionen kan beräknas enligt följande tabell: ;. Om räntesatsen i stället utbytes mot sommotsvarar den räntesats som åberopades vid organisationernas uppvaktning förkommunikationsministern får tabellen undéi" punkt 11 följandeutseende. För detta talar att denna räntesats () gäller för defartyg som byggts och finansierats med räntevillkor efter 1981.. (8) , ; (10) Prop.1981/82:217 51 Sammanfattning av remissinstansernas yttrande över närsjöfartsutredningens(SOU 1981:103, Sjöfartens roll i trafikpolitiken) förslag om ändrad sjömansbeskattning Yttranden över närsjöfartsutredningens förslag om ändradsjömansbeskattning har avgetts av (), ,statens mindre skeppsfarten, transportrådet (TPR), statskontoret,(), (), nämnden förfartygskreditgarantier (FKN), , länsstyrelserna iStockholms, , , , och läri samtVästernorrlands län. i (LO), . , Svenska sjöfolksförbundet.Svenska , , , riksbank, (),och seglationsstyrel-se. SJframhåller att det hade varit önskvärt om förslagens ekonomiska konsekvenserhade belysts mera ingående. Rimligtvis måste de föreslagna skattelättnadernaockså påverka sjöfartens konkurrensläge gentemot landtransportmedlen. EnligtSJ är det mycket tveksamt med subsidier-transportstöd, ny skattelagstiftningför partredare och ombordanställda-med tanke på närsjöfartens egna begränsademöjligheter till naturlig kostnadsanpassning. Sjöfartsverketframhåller att frågan om en reducering av sjömansskatten och av vissa socialaavgifter är den kanske mest betydelsefulla när det gäller att säkra de svenskaredarnas kostnadsläge. Utredningens förslag beträffande tillämpandet av den s.k. ettårsregeln i kommunalskattelagen med därtill fogad avtrappningsregel ärenligt inte helt ändamålsenhgt. Nyanseringar i skattesystemetbör enligt verket kunna åstadkommas i en sådan riktning att kostnadsläget försvensk sjöfart kan sänkas utan att den anställde förlorar ekonomiskt ellerbehöver uppleva någon form av social särbehandling. Det är synnerligenangeläget att statsmakterna vidtar sådana åtgärder. Det finns därför enligtverket all anledning att ytterligare penetrera denna fråga. mindre skeppsfarten anser det angeläget att åtgärder vidtassom syftar till att sänka rederiernas driftkostnader och konstaterar attbeskattningen av de ombordanställda är en kostnadspost som staten har möjlighetatt påverka. ifrågasätter emellertid om utredarens förslag är denbästa lösningen. anser att ett system med innehållen sjömansskatt ihuvudsaklig överensstämmelse med sjöfartspolitiska utredningens förslag i Ds K1979:2 i så fall vore att föredra. Detta förslag har enligt lånenämnden bl. a.fördelen av att de ombordanställdas Prop.1981/82:217 52 bruttolöner inte påverkas. delar utredarensuppfattning om att ett flexiblare avlösningssystem bör eftersträvas, vilketemellertid är en fråga för sjöarbetsmarknadens parter. pekar i sitt yttrande också på de storafluktuationer som rederinäringen är utsatt för och som med nuvarandeskatteregler leder till olägenheter för näringen. Om ett rederi får ett bra rörelseöverskottnågra år finns ingen möjlighet till resultatutjämning för att kunna möta sämreresultat längre fram. Mot bakgrund av nuvarande skatteregler lockas redarenenligt lånenämnden att inköpa eller beställa nytt fartyg för att utnyttja somavskrivningsobjekt och undvika skatt. När flera rederier- såsom ofta är fallet- hamnar i en sådan situation och nyinvesterar uppstår risk för överetablering.Ett sätt att undvika sådana olägenheter skulle enligt lånenämnden kunna varaatt införa tidsbegränsad skattefri fondering av överskott(konjunkturutjämningsfond) för att möta kommande underskott. På så sätt skullerederiernas investeringar i högre grad kunna grundas på marknadsbedömningar istället för som på skattebedömningar. TPR anser att en kostnadsavlastning som omfattarsjöfartsnäringen som helhet främst bör vara motiverad av andra skäl än renttrafikpolitiska. Enligt TPR:s mening är det också angeläget att utvärderakonsekvenserna på andra samhällsområden. Det kan således inte enligt TPRuteslutas att krav kommer att resas på en likformig behandling inom andratransportområden t. ex. inom internationell vägtrafik och luftfart. Det kanockså enligt TPR ifrågasättas om beredskapsmålet bäst låter sig uppfyllas genomdenna typ av allmänt verkande lättnader. Enligt TPR bör det övervägas om detinte finns möjlighet att finna former av stöd som har mindre omfattning ochstörre precision i förhållande till beredskapsmålet. Statskontoret framhåller att en skattelindring för sjöfolkenligt den modell som föreslås inte torde ha den effekt som förutses, av bl. a.den orsaken att nuvarande avlösningssystem till sjöss gör att flertalet ombordanställdasällan tillbringar mer än halva året ombord. Statskontoret erinrar om atteventuella förändringar i ombordtjänstgöringens omfattning ankommerarbetsmarknadens parter att ta ställning till. RRV konstaterar att vissa av utredarens förslag avskatteteknisk natur redan framfördes i den sjöfartspolitiska utredningen. RRVanser att dessa frågor ännu inte belysts tillräckligt. Dessutom framförsytterligare förslag t. ex. en ny sjömansbeskattning för att stärkanärsjöfartens konkurrenskraft. Samma skäl som utredaren anför för införandet aven sådan ordning kan enligt RRV åberopas av vilken konkurrensutsatt näring somhelst. RSV riktar, beträffande närsjöfartstrafiken,uppmärksamheten på problem som uppstår vid beräkning av tjänstgöringstidombord på färjor. Personalen arbetar efter avlösningssystem enligt vilkatjänstgöringstiden ombord t. ex. uppgår till i en vecka.Därefter följer en veckas ledighet. Manskapet har ofta inte hytt ombord utanfår sin dygnsvila i bostaden. En stor del av besättningen ombord på färjor är intendenturper- Prop.1981/82:217 53 sonal och inte sjömän i vanlig bemärkelse. Enligt RSV:smening kan de motiv som utgör grund för ettårsregeln, inte tas till intäkt fören motsvarande regel för färjepersonalen. Svårigheteruppkommer även vid beräkning av anställningstid ombord på fartyg i fjärrfart.Utredningen hänvisar till den principiella grunden för ettårsregeln. Gränsentio månaders ombordanställning torde ha föreslagits med hänsyn tagen till denrättspraxis att vistelse i omfattande högst för år räknatinte anses bryta ettårsregeln. Fråga uppkommer då vad som skall accepteras somanställning ombord utöver den tid sjömän verkligen vistas ombord. Väntetid, dåfartyg ligger på varv, semester- och vederlagsledighet samt sjukdomstid kannämnas som exempel. En klar definition av uttrycket "anställningombord" behövs således i detta sammanhang. Det kan nämnas att enligt lagenom sjömansskatt 2 § förstås med inkomst ombord: "lön eller annan gottgörelse,som uppbär på grund av sin anställning ombord och som skulle havautgjort intäkt av tjänst enligt kommunalskattelagen". Åtskilliga fartyg vars besättningar beskattas enligt lagenom sjömansskatt trafikerar uteslutande vatten runt såsomBottenhavet, och samt och . Andra fartyg isamma fart har inte klassificerats för sjömansskatt eftersom de har bruttodräktighetunderstigande 100 registerton. Förslagets genomförande skulle förstärkaskatteförmånerna för de ombordanställda på förstnämnda fartyg jämfört med deanställda på de mindre fartygen där besättningen beskattas enligt KL. Eftersomsjömansskatten är en definitiv källskatt medför förslaget - om det införs -väsentlig förändring av systemet för redovisning av sjömansskatt. För varjesjöman och redovisningsperiod måste klart framgå om lönen avser tid ombord.Misstag av redare vid redovisning av anställningstid ombord kan fåbetydelsefulla konsekvenser. Kontrollmöjligheterna för sjömansskattekontoret idetta avseende synes ytterst begränsade, i synnerhet beträffande anställda förvilka arbetstidsjournal inte behöver föras nämligen befälhavare, maskincheferoch seglande partredare, som genom anställning i ett för ändamålet bildataktiebolag, erlägger sjömansskatt för anställning ombord på eget fartyg. Bytersjöman arbetsgivare och fartyg under ombordanställ-ningstid komplicerasförhållandena för redovisning och kontroll ytterligare. Utredningensförslag är i det nu aktuella avseendet tämligen allmänt hållet, varför RSV harsvårt att överblicka samtliga konsekvenser. Skulle föreliggande förslag genomföras bör skattefrihetrespektive avtrappning enligt RSV:s mening tillgodoföras sjömannen genomansökan till sjömansskattekontoret vid ombordanställningstidens upphörande,således i efterhand. FKNframhåller att om man vill värna om en svensk handelsflotta för närsjöfart,måste de svenskflaggade fartygens konkurrenskraft förstärkas Prop.1981/82:217 54 exempelvis genoni sänkta bemanningskostnader, tekniskutveckling och kunskapsuppbyggnad. 1 annat fall föreligger enligt nämndensmening uppenbar risk för ytterligare försäljning av svenska fartyg tillutlandet. Utan att ta ställning till beskattningsfrågor och de förslag på områdetsom utredningen lämnat understryker nämnden vikten av att åtgärder vidtas föratt utjämna skillnaden i driftkostnader mellan svenska och utländska fartyg.