prop · G503130 · 1981-12-31 00:00:00 — Detta innebär att avgifter i sådana mål kommer atlfastställas med tillämpning av den senast gällande latituden i VL, dvs. den sominfördes , och med gällande VL:s beräkningsgrunder också iövrigt. På motsvarande säll bör några ändringar inle göras under den löpandeavgiftsperioden beträffande redan fastställda avgifter. Den senaste avgiftslatituden i VL gäller som jagnyss har anfört fr. o. m. . Detta innebär att, under de år somdärefter har förflutit fram till den nya lagens ikraftträdande, möjligheter harfunnits att fastställa de flesta nu utgående avgifter penningvärde.Som jag har anfört har penningvärdeförsämringen emellertidfortgått. Detta borde i och för sig ha motiverat ändringar i gällande VL:slatituder och då, med hänsyn till taklen i penningvärdeförsämringen,förmodligen . I avbidan på den nya lagen har dock någrasådana lagändringar inte vidtagits, vilket naturligtvis har varit till fördelför de avgiftsskyldiga och till motsvarande nackdel för de avgiftsberätligadebygdeintressena. För att i möjligaste mån undvika ytterligare försämringar avvärdet av de enligt gällande VL fastställda avgifterna förordar jag alt dessasedan den löpande avgiftsperioden är slut räknas upp med hänsyn lillförändringarna i penningvärdet, sådana dessa förändringar återspeglas ibasbeloppet. Vid övervägande av ohka alternativ beträffande denlämpligaste ordningen för uppräkning har jag funnit atl utgångspunkten fördenna bör vara det basbelopp som gällde för december månad iden senaste avgiftsperioden. Denna utgångspunkt är föranledd främst av allmolsvarande regel avses gälla också beträffande uppräkning av äldre allmännafiskeavgifter. Systemet med basbelopp infördes fr.o.m. . Dåfiskeavgifterna utgår under tjuguåriga perioder och den nya lagen föreslåsträda i kraft , kan man med den utgångspunkten täcka in allautgående fiskeavgifter, för vilka den senaste avgiftsperioden har påbörjatsefter . Det angivna basbeloppet vid avgiftsperiodens börjanbör sedan jämföras med basbeloppet för december del iavgiftsperioden, således året före det aktuella avgiftsåret, och den gamlaavgiften bör räknas upp med hänsyn till förhållandet mellan dessa basbelopp.Det sålunda framräknade avgiftsbeloppet bör därefter räknas om medhänsyn till ändringarna i basbeloppet enligt samma princip som jag harförordat i fråga om de bygdeavgifler som fastställs enligt den nya lagen. Denförordade övergångsregleringen innebär att en äldre regleringsavgift 1981/82:130 189 för ett kraftverk kommer atl kunna utgå vid sidan av enbygdeavgift som Lagrådsremiss bestäms enligt den nya lagen för samma kraftverk på grundav t. ex. en allmän motivering effektutbyggnad på grund av en korllidsregleringeller vallenöverledning. Detta innebär att vid en sådan utbyggnad någonomprövning av hela avgiftsfrågan inte bör göras. Detsamma gäller en utökad års-eller flerårsreglering. Emellertid bör antalet avgiftsenheter beräknas på densammanlagda effekten eller magasinsvolymen och reduktion ske med hänsyn tillloppeffekt eller stor magasinsvolym. Den ytterligare avgift som skall betalasskall i sådana fall avse endast effeklökningen eller regleringsökningen (jfrNJA 1954 s. 50). I detta fall bör inte fordras att ökningen uppgår lill delföreskrivna minimiantalet enheter, utan varje ytteriigare enhet bör avgiftsbeläggas. Vad jag har sagt nu gäller ocksåutbyggnader m.m. som helt skall bedömas enligt den nya vattenlagen. Vidökningar av effekten, magasinsvolymen eller vattenmängden skall detsammanlagda antalet enheter beaktas. Genom en senare utvidgning av ettvattenföretag kan alltså den avgiftsfria gränsen komma att överskridas sä attavgiflsskyldighet inträder. Vid utbyggnad av ett redan avgiftspliktigt företagbör avgift betalas för varje ytterligare enhet utan hinder av att självautvidgningen inte uppnår minimiantalet enheter. Enligt VL inträder skyldighet attbetala regleringsavgifter kalenderåret näst efter del då lillståndet tillvaltenregleringen först tas i anspråk. med utredningen anser jagatl denna princip bör behållas för bygdeavgifternas del. Nuvarande regleringsavgifter får,som jag har anfört, användas i bygden för två olika typer av ändamål,nämligen goltgörelse för enskilda skador samt allmänna bygdeändamål. I likhetmed vattenlagsulredningen anser jag det inle påkallat med någon ändring i dennaprincip i fråga om bygdeavgifterna. Den tidigare exemplifieringen i 4 kap. 15 §VL av de allmänna bygdeändamålen ersattes på förslag av utredningen den 1 juli1974 av en generell bestämmelse om alt avgifterna skall användas för allmännaändamål beträffande den bygd som berörs av företaget (se prop. 1974:83 s. 183).Jag anser denna formulering lämplig också för de nya bygdeavgifternas del. Det är f.n. länsstyrelserna somförvallar regleringsmedlen och även beslutar om användningen av avgiftsmedlenför del allmänna bygdebeho-vel. I många remissyttranden från kommunalt hållbegärs ett störte kommunalt inflytande på medelsanvändningen och någrakommuner anser att bygdeavgifterna bör betalas ut direkt lill den eller de avförelaget berörda kommunerna. har i en särskildskrivelse till framhållit attkommunerna, som representerar ortsintressena, måsle garanteras ett avgörandeinflytande vid fördelningen av avgiftsmedlen. Förbundet föreslår attlänsstyrelsen åläggs all samråda med kommunerna innan bidragen fördelas och att kommunerna vid elt sådant samriid måste få besked omomfattningen av de medel som slår till förfogande. Som jag har redovisat tidigareskall bygdeavgifterna användas för två ändamål. Det kan inte anses lämpligt attlåta kommunerna ha hand om avgifter som avser kompensation till enskildskadelidande. All dela upp avgiften i två delar med hänsyn till de olikaändamålen skulle å andra sidan medföra ett administrativt merarbete och iblandockså innefatta svåra avvägningar. Om kommunen skulle ersätta somavgiflsmyn-dighet, skulle också det hävdvunna bygdebegreppet försvinna. I 1974års lagstiftningsärende har förslag om ändring av bygdebegreppet avvisats (seprop. 1974:83 s. 183). På grund av det anförda kan jag inle biträda förslagen omatl kommunerna skall vara avgiftsförvaltande och avgiftsfördelande organ istället för . Däremot anser jag att samråd alltid bör ske mellanlänsstyrelsen och kommunerna innan bidragen fördelas. Enligt min mening bör kommunerna liksom varahuvudmottagare av avgiftsmedel. Det förhållandet alt avgiftsförvaltningen m. m.även i fortsättningen bör handhas av länsstyrelserna bör enligt min mening intehindra att ställer avgiftsmedel lill kommunernas förfogande ocksåför framtida allmänna ändamål och inte lill något föreståendeprojekt. Man kan därvid länka sig att avgiftsmedlen får tas i anspråk förbildande av en fond för den drabbade bygdens näringsliv, vilketinnebär atl man på lokal nivå skall få besluta om den slutliga användningen avpengarna. Utredningens förslag om enmotsvarighet till den nuvarande fiskeavgiften enligt 2 kap. 8 § VL har lämnatsutan erinran av remissinstanserna. Även jag biträder förslaget. Härigenom gesen möjlighet att ersätta skyldigheten för företagaren att själv svara förfiskefrämjande åtgärder med en skyldighet för honom all utge en avgift tillförmån för det lokala fiskeinlresset. Som utredningen har föreslagit bör dennaavgift kunna användas till fiskefrämjande åtgärder inom del av förelaget direktberörda vattnei men också inom ett angränsande vattenområde, om delta skulle gebättre resultat från lokal fiskevårdssynpunkt. Avgiften bör liksom hittillsadministreras av . Som jag har redovisat harutredningens förslag om att slå samman den nuvarande fiskeavgiften enligl 2kap. 10 S VL med bygdeavgiften fått elt blandat mottagande. Medan t. ex. Sveahovrätt anser att det numera saknas skäl över huvud taget för en avgift förfrämjande av fisket inom landet, anser och andrafiskesakkunniga organ alt en sådan avgift behövs och atl den bör utgå som ensärskild avgift. För egen del vill jag påpeka attden allmänna fiskeavgiften enligt 2 kap. 10 § VL är speciell till sin naturgenom att den i princip inte kommer del av ettvattenföretag berörda fisket direkt till godo. I stället skall avgiftenanvändas fill främjande av fisket inom landet. Avgiften motiverades på sin tidmed att vattendragens utbyggnad medförde skadliga verkningar på fisket, som imånga fall inte kunde motverkas genom lokala åtgärder enligl 2 kap. 8 § VL. Enligt min mening har detta motiv för en allmänfiskeavgift fortfarande bärkraft. Visserligen har möjligheterna att överblickaoch kompensera fiskeskador som har orsakats av vattenföretag numera väsentligtförbättrats, vilket gör att företagarna i större utsträckning än tidigare kanförpliktas alt själva svara för fiskefrämjande åtgärder. Delta gäller docklångt ifrån alla företagare. Jag kan i sammanhanget peka på de nu så aktuellautbyggnaderna av småvaltendrag med minikraftverk, som kan få lill följd attstora skador uppstår på de strömlekande fiskslagen. Sådana skador bör lämpligenkompenseras genom odling och utplantering av fisk genom del allmännas försorgmen på företagarens bekostnad. Till detta kommer att de nu ifrågavarandeavgiftsmedlen har ett vidsträcktare användningsområde än fiskodling o.d. Deutgör ett betydelsefullt instrument för den statliga fiskeripolitiken och jaganser det vara rimligt all de företag som genom åtgärder i vatten medför skadapå fiskerinäringen i stort också får tillskjuta medel till det allmänna försådana skador. Skyldighet att betala fiskeavgift föreligger f. n.beträffande dammar och andra byggnader för att tillgodogöra vattnet eller föralt reglera vattnets avrinning. Avgiften beräknas inom vissa latituder, förkraftverken lill visst belopp för varje hästkraft som kan tas ut vid oregleratlågvatten, för regleringsföretagen efter avgiftsenheter uttryckta imagasinsvolym och för övriga företag för varje m'/s vatten som kan tas ut vidbyggnaden. Som jag har redovisat tidigare (avsnitt 2.13.1)innebar utredningens första förslag i fråga om fiskeavgift en anpassning tillden föreslagna bygdeavgiften på det sättet att avgiftsskyldigheten anknöts tillden installerade effekten för kraftverk, magasins volymen för vallenregleringoch bortledd vattenmängd (1/s) för vattenbortledning. Det andra förslagetinnebär att fiskeavgiften slås samman med bygdeavgiflen, som endast skall utgåför slörre vattenkraftverk och beräknas med utgångspunkt i den installeradeeffekten. Av denna bygdeavgift utgörs av fiskeavgift. Förslaget atl låta bygdeavgiften inkludera denallmänna fiskeavgiften skulle naturligtvis innebära en förenkling avhanteringen av avgiftsfrågorna, bl. a. genom att man skulle slippa bevakningoch indrivning av den stora mängd mindre fiskeavgifter som utgår. Flera invändningar kan dock riktas mot förslaget.Ett vatlenförelags inverkan på fiskeförhållandena kan vara av annan omfattningoch art än dess inverkan på bygdeförhållandena. Vidare kan verkningarna förfiskets del sträcka sig över stora områden. Den allmänna fiskeskadan behöveralltså inte vara knuten fill den bygd eller del vattendrag där företagelutförs. Prop.1981/82:130 192 Härtillkommer att det inte frän fiskeribiologisk synpunkt finns några Lagrådsremiss bärande skäl att begränsaavgiftsplikten till de största vattenföretagen, allmän motivering vilketen sammanslagning med bygdeavgiften skulle medföra. Även mindre företag kanåstadkomma skador på fisket som inte bara är av lokal betydelse. Den allmänna fiskeavgiften måsle också sättas irelation till omfattningen av de åtgärder för fisket som företagaren har atlutföra eller bekosta, inbegripet den tidigare förordade skyldigheten alt betalafiskeavgift till förmån för det lokala fiskeintresset. På grund av det anförda förordar jag atl denallmänna fiskeavgiften utgår som en särskild avgift. Denna avgift bör, liksomhittills, administreras av . Även om den allmänna fiskeavgiften skall utgå somen särskild avgift vid sidan av bygdeavgiften, anser jag att mina tidigareredovisade överväganden i fråga om bygdeavgiftens närmare utformning ihuvudsak har giltighet också i fråga om fiskeavgiften. Beräkningsgrunderna förden allmänna fiskeavgiften bör alltså i princip utformas efter mönster av denav mig tidigare föreslagna bygdeavgiften. På grund av de båda avgiftstypernasolika natur och användningsområden är dock någon fullständig överensstämmelseinte lämplig. Mot bakgrund av mina fidigare redovisadeöverväganden i fråga om bygdeavgifterna förordar jag för de allmännafiskeavgifternas del följande. Fiskeavgifterna bör liksom enligt VL komma i frågadå etl förelag kan antas skada fisket eller förorsaka en inte obetydlig ändringi de naturliga vattenståndsförhållandena. De bör också liksom bygdeavgifternabegränsas till vissa företagstyper, nämligen vattenkraftverk, vattenreglering,vattenöverledning och ytvaltentäkt. För dessa bör en indelning i avgiftsenheterske. I fråga om vattenkraftverken bör den installeradeeffekten ligga till grund för avgiflsberäkningen. Som jag har anfört tidigare(avsnitt 2.13.2) ger den installerade effekten , också uttryck för omfattningenav de kortlidsregleringar som bedrivs vid ett kraftverk. Någon särskild fiskeavgiftbehöver därför inte utgå för en korttidsreglering. Av samma skäl bör inteheller någon särskild avgift utgå för en vattenöveriedning för kraftändamål. I såväl utredningens förslag lill en allmänfiskeavgift som det tidigare redovisade förslaget lill bygdeavgift har gjortsen reduktion för loppeffekt, dvs. en effekt som överstiger avmedelvaltenföringen. Från fiskesakkunnigt håll har invänts atl en sådanreduktion inte är motiverad för fiskeavgiftens del. Jag anser emellertid att ensådan reduktion bör ske. De största skadorna på fisket uppslår genom bortfalletav strömmande vatten, medan själva kraftverksregleringen däremot medförmåttliga skador. Pågrund av det anförda föreslår jag att avgiftsenheterna för vattenkraft- 1981/82:130 193 verkfastställs på samma sätt som när det gäller bygdeavgiflen. innebär att enheten blir10 kilowatt installerad effekt intill av allmän motiveringeffekten vid medelvattenföring samt för effekten dämtöver. För annan vattenreglering än korttidsregleringföreslår jag att avgiftsén-heterna bestäms till 25000 m intill 100 miljoner m'och dämtöver varje 50000 m. Som utredningen har anfört är någon särskild reduktionför de största regleringsföretagen inte motiverad när det gäller fiskeavgift. Iövrigt är enheterna desamma som för bygdeavgiften. För vattenöverledningar för något annal änkraftändamål samt ytvattentäkter bör slutligen i överensstämmelse med gällandelag avgiftsenhelen utgöra varje mVs vattenmängd som högst får bortledas. På samma sätt som jag har föreslagit beträffandebygdeavgiften bör del nuvarande systemet med avgiflslalituder även förfiskeavgiftens del ersättas med fyra avgiftsklasser. företags hänförlighetlill en sådan klass bör liksom bestämmas med hänsyn till den omfattning ivilken fisk finns och fiske bedrivs i vattenområdet, i vilken utsträckningvallenförhållandena och fisket påverkas och i vad mån företagaren har ålagtsskyldighet att vidta åtgärder eller betala avgift fill förmån för det lokalafiskeintresset. I enlighet med vad utredningen har föreslagit skall inverkan påfisket kunna bedömas med utgångspunkt i något annal än de naturliga vattenförhållandena,eftersom förhållandena i många vattenområden numera är påverkade av olikaåtgärder, till vilka fisken kan ha anpassat sig. Hänsyn bör även tas tillförekomsten av fritidsfiske. I fråga om vattenöverledning och vattentäkt måsteockså varaktigheten av uttaget beaktas. I enlighet med vad jag har framhållit i fråga ombygdeavgifter bör belastningen på förelagaren även i fråga om fiskeavgiftervara , räknat i fast penningvärde, om inte erfarenheterna av företagelsinverkan föranleder något annat. Som jag har föreslagit beträffandebygdeavgiften bör avgiftsbeloppet i varje avgiftsklass indexregleras genom enanknytning till basbeloppet. Utredningen har beräknat att de nu utgåendeallmänna fiskeavgifterna i genomsnitt utgör av regleringsavgiflerna.Denna värderelation läggs i utredningens förslag till en kombinerad bygde- ochfiskeavgift till grund för den andel av bygdeavgiften som skall tillgodose detallmänna fiskeinlresset. a. har vänt sig mot attfiskeavgiften fastställs som en på förhand fixerad, orubblig procentsats avbygdeavgiflen. Styrelsen invänder atl något statistiskt samband mellanbygdeskadan och fiskeskadan inle föreligger, och atl den föreslagnaprocentsatsen för övrigt bygger på ett förlegat material. Om den föreslagna modellen,trots styrelsens bestämda avstyrkande, likväl skulle väljas borde procentsatsenenligt styrelsen åtminstone inte sältas . I det av mig förordade avgiftssystemet skallbygdeavgifl och allmän fiskeavgift beräknas var för sig. Som framgår av vad jagtidigare har anfört blir ett företags inverkan på fiskeförhållandena alt bedömapå annat sätt än 13 1981/82. Prop.1981/82:130 194 dessinverkan på bygdeförhållandena i allmänhet. a. måste stor hänsyn Lagrådsremiss tas till omfattningen avde åtgärder för det lokala fisket, inbegripet lokal allmän motiveringfiskeavgift, som företagaren har att ulföra eller bekosta. Därför har jagförståelse för de gjorda invändningarna mot en framtida avgiftssättning somgrundas på det hittillsvarande förhållandet mellan den allmänna fiskeavgiftenoch regleringsavgiften, Vid bedömningen måste hänsyn också tas till denomständigheten atl avgiftsskyldigheten enligt vad jag förordar kommeratt omfatta företag av en mindre storlek än f. n. Mot bakgrund av mina nu redovisade övervägandenförordar jag att avgiftsbeloppet för varje avgiftsenhet i fråga om den allmännafiskeavgiften bestäms enligt följande. För vattenkraftverk och vattenregleringar böravgiftsbeloppet för varje avgiftsenhet utgöra; i klass 1: avbasbeloppet i klass 2: 0,1 i klass 3; 0,15 i klass 4; 0,2 För vattenöverledningar och vattentäkter böravgiftsbeloppet för varje avgiftsenhel utgöra: i klass I: I procent avbasbeloppet i klass 2; 5 i klass 3: 10 i klass 4; 15 Utredningens första förslag till en särskildfiskeavgift innehåller inte någon nedre gräns för avgiftsskyldighetens inträde,utan i överensstämmelse med gällande lag ställs bara kravet attvallenbyggnaden skall orsaka en sådan ändring i vattenståndsförhållandena somej är obetydlig eller hindrar eller försvårar fiskens framkomst. I förslagetfill en kombinerad bygde- och fiskeavgift inträder däremot avgiftsskyldighetenvid 500 avgiftsenheter. Det tidigare redovisade förslaget till bygdeavgiftinnehåller samma gräns. Enligl min mening bör företag som typiskt sett inleorsakar några nämnvärda skador på fisket undantas från avgiftsplikt. Som jaghar anfört i fråga om bygdeavgiften bör man undvika att myndigheter och enskildabelastas med administrativt arbete som inle slår i proportion till beloppensstorlek. För atl undvika gränsdragningsproblem rörande frågan om avgiftsskyldighetöver huvud taget skall inträda eller inte, anser jag det lämpligast att, iöverensstämmelse med bygdeavgiftsförslagel, knyta avgiflsskyldighetens inträdetill ett visst antal avgiftsenheter, såvitt avser vattenkraftverk ochvattenregleringar. För vallenöveriedningar och vattentäkter bör avgiftsskyldighetinträda så snart den uttagna vattenmängden uppgår fill . Flera remissinstanser har motsatt sig förslaget attbestämma gränsen för avgiflsskyldigheten så högt som fill 500 enheter. Genomförslaget skulle t. ex. inte bara de s. k. minikraftverken utan även betydligtstörre kraftverk Prop.1981/82:130 195 Del anförs att skadorna på fiskvandring och fiskrepro- Lagrådsremiss duktionofta är lika omfattande för ett litet kraftverk som för ett stort. allmänmotivering Flertalet attraktiva harr- och öringsvalten skulle med denföreslagna gränsen kunna byggas över utan avgiftsbeläggning. Jag delar de av remissinstanserna framfördasynpunkterna. Så kan t. ex. en kraftutbyggnad i ett litet vattendrag orsakastörre skador per installerad effektenhet än en större utbyggnad. a. de nu aktuella minikraftverken, som har en effekt mellan 100 och . Dessa gränser har satts med hänsyn till all mindre anläggningar änsådana på anses vara klart olönsamma medan större anläggningar änsådana pä är så speciella atl de inte lämpar sig förstandardisering. Små anläggningar kan visserligen i en del fall ha svårt allbära kostnaderna för mera omfattande åtgärder för fisket. Jag anser emellertidatt möjlighet bör finnas atl avgiftsbelägga dem. En avgiftsbeläggning även av de minstaminikraftverken skulle, med den av mig tidigare förordade avgiftsenheten om 10kilowatt installerad effekt, innebära att gränsen för avgiflsskyldighet sättsvid 10 avgiftsenheter. Denna gräns bör anses skälig också i fråga omvattenreglering. Jag föreslår alltså alt gränsen för avgiflsskyldighet i frågaom vattenkraftverk och vattenregleringar sätts vid 10 enheter. Då ell förelag är av blandad karaktär skall enligtVL väljas den norm för avgiflsberäkning som är tillämplig på företagetshuvudändamål. Jag förordar emellertid atl varje delföretag avgiftsbeläggs försig. Den lokala fiskeavgiften bör liksom kunnabestämmas antingen som ett engångsbelopp eller att utgå . Den allmännafiskeavgiften bör däremot i princip fastställas som en årlig avgift. Med hänsynfill de gränser för avgiftsskyldighetens inträde som jag har föreslagit kan detårliga avgiftsbeloppet i vissa fall bli ringa. För att undvika alt myndigheteroch enskilda belastas med administrativt arbete som inte står i rimligproportion lill beloppets storlek, bör det finnas en möjlighet till engångsbetalning,vilket också utredningen har föreslagil. Om det årliga beloppet undersfiger 500kronor, bör föreskrift om engångsbetalning alltid meddelas. Såväl den årliga lokala fiskeavgiften som denallmänna fiskeavgiften bör liksom f.n. betalas före utgången av det kalenderårsom avgiften avser. Den bör första gången betalas året närmast efter det dåtillstånd lill arbeten för förelaget först las i anspråk och därefter utgå lilldess företagel läggs ned. Med arbeten avses arbeten som påverkarvattenförhållandena. Även andra åtgärder som utförs utan samband med någraarbeten men som inverkar på vattenförhållandena, t. ex. en ytterligare dämning,bör tjäna som utgångspunkt. Jag kan inte biträda utredningens förslag om denändringen i förhållande till gällande lag, att avgiflsskyldigheten skallinträda först sedan tillståndet till hela förelaget har tagits i anspråk. Som jag har framhållit tidigare bör de årligafiskeavgifterna liksom bygdeavgiflerna ändras med hänsyn till förändringarna ipenningvärdet, så Prop.1981/82:130 196 somde kommer till uttryck i ändringar i basbeloppet. omprövningsmöjlighel idetta syfte behövs därför inte. Däremot bör av- allmän motivering giftsfrågankunna tas upp till omprövning när erfarenheterna av företagets inverkanföranleder det eller i samband med att frågan om anordningar eller föreskrifterlill skydd för fisket omprövas. En sådan möjlighet föreligger enligt 2kap. 10 § 2 mom. andra stycket VL. Avgiflsfrågan bör kunna omprövas också isamband med annan omprövning beträffande tillsländet till företaget. När det gäller behandlingen av årligafiskeavgifter, som har fastställts före ikraftträdandet av den nya vattenlagen,bör mitt förslag rörande övergångsregleringen för nuvarande regleringsavgifteri princip kunna göras tillämpligt också på dessa. De avgifter som harfastställts enligl 2 kap. 10 §VL bör således efter den löpande avgiftsperiodensslut räknas om med hänsyn till ändringarna i basbeloppet på samma sättsom regleringsavgifterna. Beträffande årliga avgifter som har fastställtsenligt 2 kap. 8 § VL eller däremot svarande äldre lag löper ingaavgiftsperioder. Möjligheter föreligger enligt gällande VL atl begäraomräkning av dessa avgifter med hänsyn lill ändringarna i penningvärdet. Dessaavgifter bör därför räknas om redan från och med den nya lagens ikraftträdande.Det första årets avgift bör således motsvara avgiften , uppräknad medhänsyn till ändring av basbeloppet det året i förhållande tillbasbeloppet för december det år då avgiften senast fastställdes genomlagakraftägande dom.