prop · G503197 · 1981-12-31 00:00:00 — Om denna metod används blir räntetUläggetstörre än vad som motsvarar den faktiska finansieringskostnaden. I stället börfinansieringskostnaden schablonmässigt 1981/82:197 187 beräknasefter en viss procentsats på bilens verkliga anskaffningsvärde och redovisas iden specifikation över bilkostnader på blankett R 1 resp. R 5, som utgör ensammanställning av de i räkenskaperna bokförda bU-kostnaderna. Detta värde bördessutom vara oberoende av bilens ålder. Altemativt kan näringsidkaren åsättasett schablonmässigt beräknat belopp oberoende av anskaffningskostnad, bilensålder och privat kör-sträcka. Hurän schablontillägget beräknas skall beloppet inte återföras på blanketterna R1 eller R 5 utan endast på blanketten "Uppgift om beräkning av underlagför tiUäggsbelopp". Vidareföreslås det i promemorian att den reducering av finansieringskostnaden som nugörs när bilförmånsvärdena räknas fram skall upphöra. Det skulle medföra althela finansieringskostnaden skulle belöpa på den anställde i form avbilförmånsvärde. Detta kan inte anses rimligt med hänsyn tiU aft en fömtsättningför att värdering enligt RSV:s anvisningar skall få ske är att bilen ävenanvänds i tjänsten. I annat fall skall den skaltskyldige påföras företagetstotala kostnad som inkomst. Följaktligen skulle beskattningseffeklerna bli oUkamellan anställda och dem som har bil i rörelsen. Reduceringen sker så anställde står för av finansieringskostnaden. Detta motsvarar ungefärden vanligaste fördelningen för rörelseidkare vid redovisning av bilkostnader,nämligen att av kostnaderna återförs. Vid bilförmånsvärderingen justerasdessutom anskaffningskostnaden och motsvaras av nybUspriset den 15 juliinkomståret, vilket ju inte sker vid beräkning av den skattemässiga förmånenatt privat använda rörelsebil. Någonändring av reduceringen av finansieringskostnaden kan med hänsyn tiU detanförda inte anses nödvändig. Sker en sådan justering så måste emeUertid ävenden statliga bilersättningen och avdraget för bilresor till arbetet justeras. Iberäkningsunderlaget för dessa belopp ingår nämligen en beräknadfinansieringskostnad som en kompensation för anskaffningen av bilen. fömtsätter att principen om reduktion av finansieringskostnadsdeleni bilförmånsvärdet bibehålls, då rätten till avdrag ju kommer att finnas kvaräven efter skattereformens genomförande, om än i reducerad form. Deremissinstanser som har yttrat sig i fråga om undantagen från kvittningsförbudetär i allmänhet positiva fill förslaget, men flera av dem anser att ytterligareundantag behövs. Länsrätteni ifrågasätter om inte kvittningsrätten mellan å ena sidan inkomstav fastighet eller rörelse och å andra sidan underskoft som hänför sig fillränta på skuld i samband med förvärv av förvärvskällan också bör gälla dödsboefter den skattskyldige, så länge dödsboet taxeras för sig, eftersom någonskatteskärpning inte synes vara avsedd att inträda om den skattskyldigeavlider. Länsrätteni har inte någol att invända mot förslagen i fråga om kvittningsrätti vissa situationer, delar uppfattningen 1981/82:197 188 attkvittningsmöjligheterna bör framgå av lagtexten och inte avgränsas genomdispenser samt uttalar att det bör klarläggas i vilka ytterUgare fall kvittningbör få ske, innan reformen genomförs. RRVanför all en generell rätt all kvitta underskott mot inkomster av kapital upptill . skulle medföra ett ytteriigare skattebortfall om endast 124milj. jämfört med den föreslagna kvittningsrätten villa-kapital, att enbegränsad kvittningsrätt dels medför ökad administrafion, dels försvårarskallemyndigheternas kontrollmöjligheter saml all RRV anser det bättre aftfillåta en generell kvittning eller helt ta bort kvittningsrätten. Deti promemorian föreslagna undantaget från kvittningsförbudet mellan underskottav schablontaxerad fastighet och inkomst av kapital tillstyrks avlänsstyrelsen. De övriga undantagen från kvittningsförbudet kan länsstyrelsendäremot inte tiUstyrka. Som skäl härtill kan anges dels att reglerna bör görasså enkla och enhetliga som möjligt och dels att dessa fall inle kan anses somså särskilt angelägna att kvittning bör få ske. Det kan dessutom anföras många andrasituationer där undantag från kvittningsförbudet framstår som minst Ukaangelägna. Därför bör undantagen från kvittningsförbudet vara så få sommöjligt. Länsstyrelseni (majoriteten): Förslagetfill avdragsbegränsning innebär en generell begränsning. Expertgruppen haremellertid ansett det motiverat med kvittning vid beräkning av tiUäggsbeloppeti vissa angivna fall. I promemorian diskuteras möjligheten att införa endispensregel för kvittningsfaUen. Tanken på detta avvisas med hänsyn till bl.a.den ökning av arbetsbelastningen som detta skulle innebära för riksskatteverket.Länsstyrelsen delar expertgruppens uppfattning att undanlag från kvittningsförbudetbör vara särskilt angiven i lagen om statlig inkomstskatt och inte utformas somen dispensregel. anser emellertid alt utöver de i lagen intagnaundantagen från kvittningsförbudet det i vissa angivna fall kunde varamotiverat med kvittning. En dispensregel skulle således kunna utformas på såsätt att kan medge undantag från kvittningsförbudet i dessafall. Detta borde gälla de fömt påpekade fallen där avdragsbegränsningen kanlänkas ha en hämmande effekt på nyföretagandet och där de formeUa reglernamedför att verksamheter som framstår som en ekonomisk enhet måste redovisasvarför sig. En sådan dispensregel skulle enligt mening kommaatt tillämpas i begränsad omfattning och arbetsbelastningen för riksskatteverketbör därför kunna hållas på rimlig nivå. Expertgmppenföreslår att underskoft av schablontaxerad fastighet skall kvittas mot inkomstav kapital. Kvittningsregeln är enligt uppfattning välmotiverad. Dethar tidigare påpekats de kontrollsvårigheter som föreligger vid avgörande omen räntekostnad skall anses vara hanförlig till inkomst av kapital eller annanfastighet. Underskott av schablontaxerad fastighet skall enligt förslaget fåkvittas mot inkomst av kapital med . Kvittningsregeln innebärsåledesatt dessa kontrollproblem fill stor del elimineras. Ur administrafiv synpunktbör en sådan kvittning ej föranleda något merarbete då den kan företagas som endirekt följd av taxeringen. 1981/82:197 189 Undantagfrån kvittningsförbudet skaU enligt expertgmppens förslag medges i ytterligaretre fall. Dessa motiveras med att det är fråga om ränteutgifter som skall drasav under inkomst av kapital trots att de sakligt sett hör samman med intäktersom redovisas i andra förvärvskällor. De tre fallen gäUer ränta på skuld avseendeaktier och andelar i fåmansföretag, ränta på skuld för arvsskatt ellergåvoskatt avseende fasfighet eller rörelse samt ränta på skuld avseende andelari handelsbolag som äger fastighet eller bedriver rörelse. anserdet motiverat att kvittning vid underskott av kapital medgives i dessa faU.Förfarandet med kvittning medför att ifrågavarande räntekostnader måstesärbehandlas vid taxeringen. Metoden kommer därför att medföra merarbete dåräntekostnaden dels skall medges som ett avdrag under inkomst av kapital ochdels minska underlaget för tilläggsbelopp om inkomst av kapital visarunderskott. promemorian angivna alternativa metoden att medge avdrag för ifrågavaranderäntor i resp. förvärvskälla skulle därför enligt mening varaatt föredra. Med denna metod blir beräkningen av underlaget för tilläggsbeloppinte skilt från taxeringen. Metoden innebär emellertid också konsekvenser iandra avseenden som expertgmppen anser bör prövas i den allmänna översynen avförvärvskällereglerna som motiveras av reformen. Det är länsstyrelsensuppfattning att förfarandet med beräkning av underlaget för tilläggsbelopp somen särskild omgång utöver alt fastställa den taxerade inkomsten bör ske påsådant sätt att taxeringsarbetet inte kompUceras. Den av expertgmppenföreslagna metoden bör därför endast övergångsvis accepteras. Kvittningmellan förvärvskällor inom oUka inkomstslag skall enligt promemorian kunna skei vissa fall. Dessa kvittningsmöjligheter tiUrättalägger vissa av de mestbesvärande olägenheterna med den föreslagna avdragsbegränsningen. Det finnsäven andra faU då kvittningsmöjligheten kan vara befogad. Som exempel kannämnas kvittning av underskott ijordbruk eller rörelse mot realisationsvinsteruppkomna vid försäljning av däri ingående fastigheter. Dessa frågor bör utredasvidare. Länsstyrelseni tillstyrker förslagen om undantag från kvittningsförbudet. Utredningenföreslår bl.a. aft räntor som är hänförliga till inköp av aktier i ett fåmansägtaktiebolag bör få kvittas mot tjänsteinkomsler som den skattskyldige lyft frånbolaget. Enligt min uppfattning bör då även ränteunderskott som uppkommer på gmndav inköp av aktier i börsnoterade bolag få kvittas mot vinster på försåldaaktier av samma slag. Börsbolagen har av tradition låga utdelningar. Det måstei och för sig vara önskvärt ur samhäUsekonomisk synpunkt att dennautdelningspolitik bibehåUs. Utredningensförslag innebär att det blir förmånligare för en aktieägare med inkomster överbrytpunkten att bolaget höjer utdelningen än alt värdet på bolagets aktierökar. En stor andel av de personer söm berörs av avdragsbegränsningen är viUaägareoch har således normalt underskotts- 1981/82:197 190 avdrag.I praktiken har det därför inte någon större betydelse om aktierna är lånefinansieradeeller inköpta med egna medel. Del blir i båda fallen förmånligare föraktieägaren att bolaget höjer utdelningen än att aktievärdet ökar. Omförslaget om kvittningsförbud förverkligas kommer aktieägarna sannolikt attställa krav på höjda aktieutdelningar. Uppfylls inte dessa krav kommer dessapersoner (om de handlar rafionellt, vilket man kan fömtsätta) att lämna aktiemarknaden. kommer av de heltidsarbetande all drabbas avavdragsbegränsningen. Utan alt ha någon tillgänglig statistik kan man med foganta att dessa personer äger en betydligt större andel än av debörsnoterade aktiema. Som bekant kan mycket små störningar på en marknad (t.ex. ökat utbud) skapa svårbemästrade situafioner. Jaghar velat belysa problemen men ställer mig i princip skeptisk tUl kvittning ifråga om aktier i såväl fåmansbolag som börsnoterade bolag. Om man anser sigvilja gå med på kvittning för aktier i fåmansbolag, bör detta ske genom ettdispensförfarande. Motsvarandebör gälla såvitt avser ränta på lån för att betala arvs- och gåvoskatt. Kvittningmellan underskott av schablontaxerad fastighet och inkomst av kapital verkar isig inte komplicerad, och torde inte kräva några kontrollinsatser utöver denrent tekniska granskningen. Däremot utgör kvittningen naturligtvis etttillkommande moment i granskningsarbetet. Vadbeträffar kvittning för ränta på skuld avseende aktier m. m. uppstår problem.Det är i det närmaste omöjligt för skattemyndigheterna att kontrollera hurlånade medel används. Detta gäller i synnerhet när en sådan prövning ska görasi efterhand, kanske efter det att skulden uppkommit..Det finns därförrisk för missbmk av denna kvittningsrätt, allra helst som skattemyndigheternaskontrollresurser är begränsade och deras användning därför måste prioriterashårt. Föreningen vill varna för vaije skatteteknisk åtgärd som innebär attlånat kapitals användning måste utredas. LRFanför att exakt samma effekt som beskrivs i promemorian i fråga om två personermed eget kapital som köper fasfighet resp. aktier för detta och aktier resp.faslighet för lånade medel kan uppkomma i jordbmk, där verksamhetensönderfaller i olika förvärvskällor. Enligtförslaget skaU följaktligen inkomst av kapital . få kvittasmot underskott i villafastighel. Detta är i och för sig en rimlig tanke men denkommer helt naturligt att föda avarter. Den som kan påverka sin inkomslsilualionpå annat sätt kan nå stora fördelar med defta förslag. Dessa personer kan medtämligen enkla transaktioner byta ut en del av inkomsten av tjänst mot inkomstav kapital upp fill . och härigenom vinna en kvittningsmöjlighet somandra gmpper saknar. Detföreslås att en person som köpt aktier i ett fåmansägt aktiebolag ochfinansierat förvärvet med lån skall få dra av ränteutgiften under inkomst avkapital och få kvitta denna mot tjänsteinkomst från bolaget. 1981/82:197 191 skallgälla för person som ärver näringsverksamhet och som får anstånd med att betalaarvsskatten. De underskott som ränta på gmnd av anståndet kan åstadkomma skallfå kvittas mot inkomster från näringsverksamheten. Detsamma skall gäUa räntasom avser skuld på gåvoskatt. Dessa förslag är naturligtvis välmofiverade mende innehåller stora brister, då det inle tas tillräcklig hänsyn fiUde olika kombinationer som kan uppkomma mellan förvärvskällorna. Ej hellerbeaktas effekterna av utbyte av gäldenärer. NSDanför att man i promemorian har dragit den i och för sig rikfiga slutsatsen avexemplet angående olika beteenden vid förvärv av fastighet och aktier att manmåste införa en kvittningsrätt beträffande schablontaxerade egnahem, att ensådan kvittningsrätt är lika naturlig i fråga om andra fastigheter, rörelse ochjordbmk, saml att beloppsspärren utgör ett onödigt komplicerande inslag ilagstiftningen och leder tiU ofillfredsstäUande resultat. Beträffande kvittningsrätti fråga om underskott på gmnd av ränta på skuld för inköp av aktier i fåmansbolage. d. anför NSD: Ensådan kvittningsrätt framstår som självklar. Vi vill emellertid peka påföljande regel, som torde komma att vålla åtskilliga komplikationer i praktiken. Detåligger enligt förslaget den skaltskyldige att visa att räntan avser ett sådantlån som av honom använts för förvärv av aktierna eller andelarna i fråga. Den gmndläggandefömtsättningen för kvittningsrätten är att räntan hänför sig till en skuld somuppkommit i samband med förvärvet av aktierna i fåmansföretaget. Det åliggerden skattskyldige att visa att så är fallet. Någon kvittning föreligger såledesinte i de fall då han ådragit sig skulden vid ett senare fillfälle eller om hanlämnat aktierna som säkerhet för skulden. Eftersomdet hitfills varit likgilfigt tUl vilken förvärvskälla ett ränteavdrag hänförtsig (bortsett från den kommunala beskattningen i vissa fall) hartaxeringsmyndigheterna oftast ingen som helst kännedom om vari den skattskyldigesskuldsättning består. Det blir för den som har förvärvat aktier t. ex. genomköp en ren tillfällighet om han gjort avbetalning på detlånet eller något annat lån som han innehar. Dessvärre kan man räkna med attden, som varit skötsam och amorterat för att frigöra sina tillgångar i aktierfrån lån t.ex. för att kunna disponera friare över aktierna, drabbas värre änden som över huvud taget inte gjort några amorteringar eller gjortamorteringarna på lån som avser annat än inköpet av aktiema. Något motiv varfören sådan olika behandling skall införas i samband med omläggningen har inteangivits i betänkandet. Praktiskt blir det därför av stor betydelse atttaxeringsmyndigheterna kan klarlägga vart olika lån hänför sig och hur mycketsom har amorterats på de olika lånen. Det kommer uppenbarligen i praktiken attleda till besvärliga gränsdragningsproblem. För att undgå dessa bör kvittningtillåtas mot ränta på de lån, som föreligger för reglernasikraftträdande. NSDanför vidare att regeln endast kan användas då den skattskyldige kan ta uttillräckliga lönemedel ut företagel, något som kan vara svårt i fråga omnystartade förelag, att det även i andra fall kan uppkomma situationer därföretaget inte kan betungas med tUlräckliga löneuttag, t. ex. 1981/82:197 192 omföretagaren är sjuk och uppbär sjukpenning från i stället förlön från företaget eller tillfälligt måste lägga ner verksamheten och söka sigannat arbete, samt att dessa effekter inte är godtagbara. Liknandeundantag från kvittningsförbudet har även uppstäUts i det fall dä underskottethänför sig till inkomst av fastighet eller inkomst av rörelse och beror på skallskyldige ådragit sig ränta på skuld för arvsskatt eller gåvoskatt somavser fastigheten resp. rörelsen, vUken verksamhet fortfarande innehas ellerbedrivs av den skattskyldige. Motsvarande förslag gäller beträffandekapitalunderskott som uppkommer på gmnd av att den skattskyldige utger ränta påskuld som avser andelar i ett handelsbolag som innehar eller bedriverfastigheten eUer rörelsen. De invändningar viframfört då det gäller kvittning av kapitalunderskott. beträffande aktier äräven giltiga i de förevarande fallen. Vivill emellertid särskilt understryka att i gåvoskattefallet en avgjord riskfinns för en inlåsningseffekt. Om den skattskyldige överlåter rörelsen menbehåller skulden kommer nämligen förbudet mot kvittning att inträda. Dennainläsningseffekt bör undvikas genom lämplig uppmjukning av undanlagsregeln. Specialreglerär vidare erforderliga för den händelse den skattskyldige som har skulden självavlidit och hans arvingar övertagit företaget och i samband därmed ocksåövertagit den avlidnes arvsskatteskuld. Enligtförslaget skall det i två speciella fall vara tiUåtet att göra avdrag förunderskoll vid beräkning av tilläggsbelopp. Eft av dessa undanlag har fillkommitför att inte försvåra förvärv av små och medelstora företag. I dessa fall skallränta som uppkommit i samband med förvärvet få dras av mot överskott frånnäringsverksamhet. Föreningen har naluriigt nog ingen invändning mot dennaundantagsregel, men anser att den även bör utsträckas till de fall då räntauppkommer i samband med ökning av aktiekapitalet genom nyemission i fåmansbolag. anser att det föreslagna undantaget från kvittningsförbudet- inkomst av kapital - kan visa sig ofillräckligl försina syften. (majoriteten): SABOhar vidare noterat förslaget att underskott av schablontaxerad fastighet skakunna kvittas mot överskott av kapital upp fill ett belopp av 30000 kr.Innebörden av detta blir, i motsats fill skattereformens intentioner, attavdragseffekten under ovan relaterade betingelser är lika medmarginalskatteeffekten. Detta förhållande kan endast komma småhusägare med godekonomi tUl godo och detta bör undvikas. Somett av de bärande skälen tUl kvittning av underskott av schablontaxeradfastighet mot överskott av kapital har angetts att ett förbud skulle kunna"ge upphov liU ojämnheter i beskattningen och skapa icke önskvärda styreffekteri fråga om sparande". Vidare sägs det i förslaget: "Vad 1981/82:197 193 gällericke schablontaxerade fastigheter finns givetvis ibland samma argument men därtillkommer del förhållandet alt underskott mänga gånger hänger samman med storaavdrag för reparationskostnader. I sådana fall är kvittning motkapitalinkomster knappast naturlig ..." Ett sådant synsätt är heltfelaktigt. Underskottsavdrag som är hänförligt fill exempelvis reparationskostnadermotsvaras av faktiska kostnader. Genom att på detta sätt försvåra förfastighetsägaren att företa genomgripande reparationer, kommer förslaget attleda till ett minskat underhåll av fastighetsbeståndet. Som förbundet tidigarepåpekat härrör villaunderskotten frän den ofullständiga beskattningen genomschablonintäkten. Detta medför alt den skattskyldige i dessa fall tjänar päunderskottsavdragen. Att denna gmpp av skattskyldiga dessutom skaU gynnas genomkvittningsmöjligheten mot kapitalöverskptt framstår som oöverlagt. Det finnsgivetvis inga ekonomiskt bärkraftiga mofiv bakom förslaget i denna del.Förbundet föreslår därför alt de regler som gäller för schablonlaxeradefastigheter - såvitt avser kvittning mot kapitalöverskott - skall gälla ävenför konventioneUt beskattade fastigheter. SHIO Familjeföretagen och : Enligtförslaget föreligger vissa undantag frän kvittningsförbudet. Vad avser de falldär underskott av kapital får kvittas mot inkomst av tjänst resp. fastigheteller rörelse kan följande anföras. Reglernabör utformas så att alla räntekostnader avseende förvärv av förvärvskälla eUer akfiereller andelar i företag undantas från kvittningsförbudet. Somundantagsreglerna är utformade i den föreslagna lagtexten är det tveksamt omräntekostnaden för alla i praktiken förekommande förvärv verkligen ärundantagna, såsom exempelvis räntor på skuld för aft lösa ut syskon vidarvskifte. Ettflertal speciella frågor angående avdragsbegränsningens närmare utformning tasupp av remissinstanserna. Avde problem som skapas av utredningens förslag om avdragsbegränsning viUföreningen speciellt framhålla de som sammanhänger med förvärvskälleavgränsning.För en placering i aktier eUer obligationer är utdelning/ränta resp. värdeförändringtvä sidor av samma sak. Det nya förslaget innebär att det blir viktigt attskilja på dessa båda sidor eftersom den ena hänföres tUl förvärvskällan kapitaloch den andra fill tillfäUig förvärvsverksamhet. Eftersom emellertid faktumkvarstår att utdelning/ränta och värdestegring är två sidor av samma sakkommer den föreslagna begränsningen inte alt vara effektiv för dem för vilka enutjämning är tUlräckligt betydelsefull. Marknaden tillhandahåller redan numängder av möjligheter att utjämna inkomsterna inom de båda förvärvskällorna.Det är att vänta att nya former och tillämpningar av förlustkälleutjämningkommer fram såväl i institutionell som i privat form. Fördem som har underskott av kapital genom att de belånat en värdepappersportföljaktualiserar förslaget frågan om hur gäldräntan skall anses 13 1981/82.1 saml. 1981/82:197 194 fördeladmellan de båda förvärvskälloma kapital och tillfällig förvärvsverksamhet.Anvisningarna i kommunalskattelagen är inte entydiga på denna punkt. De tycks fömtsättaatt den belånade tillgängen hänför sig fill en och endast en förvärvskälla. Såär fallet under ett är då endast utdelning/räntor erhållits frän portföljen.Men om den skaltskyldige ocksä gjort realisafionsvinster aktualiserasfördelningsproblemet. Skall därvid gäldräntan i första hand avräknas motutdelning eller realisationsvinst? Eller skall den proportioneras? Frågornaillustrerar det godtyckliga i avgränsningen mellan de båda förvärvskällorna. Föreningenföreslär att därest utredningens .skatteförslag i sina huvuddrag genomföresden förändringen dock sker att realisationsvinster/förluster av fondpapper hänförestill förvärvskällan kapital. I andra hand föreslär föreningen alt underskott iförvärvskällan kapital får kvittas mot överskott i förvärvskäUan tillfälligförvärvsverksamhet. Mankan räkna med att de som f.n. har underskoll i förvärvskällan kapital kommeratt söka göra sådana omplaceringar att kapitalet ger så hög avkastning sommöjligt för att därigenom underskottet skall nedbringas. Dettakommer i sig att betyda att det blir mindre intressant att placera pengar iaktier, som i sig inte ger särskilt stor direkt avkastning i form av utdelningmen möjligen en avkastning i form av värdestegring som kompenserar den lågautdelningen. Det finns därför risk för att aktieplacerarna vilka i myckel höggrad torde befinna sig bland inkomsttagare på inkomstnivån ovan brytpunkten -kommer alt fly viss del av aktiemarknaden. Ettsärskilt problem uppstår sävitt avser det undantag frän det aUmänna kvittningsförbudetsom föresläs innebärande att underskott av schablontaxerad fastighet skallkunna kvittas mot inkomst av kapital. För att kunna utnyttja denna rätt tUlkvittning av maximalt . kommer en strävan efter finansiellakapitalplaceringar med hög direktavkastning att uppstä. Detta kan leda till attaktier framstår som ett sämre altemativ än andra motsvarande placeringarberoende på att i avkastningen på aktier ocksä ligger en förväntadvärdestegring och direktavkastningen därför är relativt låg. För alt komma tillrätta med denna situafion som inte stämmer överens med statsmakternasintentioner att verka för ett expansivt näringsliv bör övervägas om intekvittning också borde få ske mot realisafionsvinst på aktier. Ett alternativhärtill är att parallellt med reformen genomföra lättnader irealisationsvinstbeskattningen för aktier. En kvittning mot realisationsvinstpä aktier är motiverad även av det faktum att totalavkastningen pä ettaktieinnehav ulgöres av tvä element nämligen utdelning och eventuellvärdestegring. Dessa ligger ibland mycket nära varandra och är delvisutbytbara. Man behöver bara tänka på alternativet till att uppbära utdelningnämligen att sälja en aktie med kupong strax före bolagsstämman.