prop · G50314 · 1981-12-31 00:00:00 — På grund av nödvändigheten all spara föreslår jag i det följandeatt länsskolnämndernas dispensräll beiräffande för små och för många grupper igymnasieskolan skall avskaffas. Delta ställer ytterligare krav på attgymnasieskolans rörliga förslärkningsresurs är stor och kan användas för attmöta olika behov. Föratt åstadkomma en sådan resurs och förbättra möjlighelerna till Prop.1981/82:14 20 behovsinriktadfördelning bör de hittillsvarande förstärkningsresurserna inte minskas utan istället kompletteras med en handledarresurs. Handledarresursen, liksomen besparing på 70milj. genom minskad lärartilldelning, bör finansierasgenom att vissa timmar i limplanerna markeras som självstudietimmar. Jagredovisar mitt förslag därom i det följande (avsnilt 6). Mitt förslag ommöjliga självstudietimmar är sammankopplat med förslag om ökad frihet idispositionen av tillgängliga resurser. Jag vill således klarl markera att denhandledarresurs jag föreslår inte är nödvändig för att tekniskt sett genomföraen besparing om 70milj. Mina förslag om handledarresursen ochförstärkningsresursens storlek motiveras dels av gymnasieskolans allt tyngreuppgifl att ta hand om elever med svårigheter, dels av önskemålet altdecentralisera beslutanderätten lill skolstyrelser och skolorna själva. Jagkommer atl föreslå att den maximala tiden för självstudier fördelas på endasthelklasstimmar. Grupptimmar för l.ex. laborationer och konstruktionsövningaringår därmed orörda i den resurs jag har föreslagil skall få disponerasfritt. Såväl av detta skäl som genom att andra sparmetoder också har kunnatanvändas behöver inte brutlobesparingen genom självstudier bli så stor somtänktes i besparingspropositionen, 304 milj. kr. Den uppgår i stället läsåret1982/83 lill ca 175 milj. kr. Härtill kommer den besparing som /83görs genom förändrade timplaner för de Ire-och fyraåriga linjerna (ca35 milj.kr.) och genom atl länsskolnämndernas dispensgivning upphör och alt limtalenreduceras vid små undervisningsgrupper (ca75 milj. Den totalabrutlobesparingen blir därmed i avrundade lal (175 -F 35 -I- 75 =) 285 milj. kr.Eftersom den beslutade besparingen skall vara 180 milj. kr., kan därmed ca 105milj. återföras lill kommunernas disposition som en särskildhandledarresurs. Denna resurs bör liksom de övriga förstärkningsresursema -kunna användas fritt som lärarveckotimmar och läggas in i lärartjänster förbl.a. lärarhandledning under självstudietid och till sådanaundervisningsgrupper, för vilka man begär dispens hos länsskolnämnden. Jagföreslår atl detta belopp om ca 105 milj. kr. läggs till den samlade resurs,över vilken skolstyrelserna bör få förfoga fritt enligt mina tidigare förslag. Medutgångspunkl i för /83 antagna elev- och klassanlal beräknar jagskolstyrelsernas samlade förslärkningsresurs för gymnasieskolan under läsåret1982/83 till storleksordningen 270-295milj. I resursen ingår: 1 särskild handledarresurs ca 105 milj.kr. 2 resurs för stöd- och samordnadspecialundervisning 5560 milj.kr. 3 resurs för ttf ca45-50 milj.kr. 4 resurs för studietekniskträning 45-55 milj. kr. 5 resurs för frivilligundervisning 20-25 milj. kr. Prop.1981/82:14 21 Beräkningarav de olika resurserna återfinns under punkt 4 i en sammanställning som,enligt vad jag återkommer till i det följande, bör fogas till protokollet idetta ärende som bilaga 6. Jagavser att budgetproposition återkomma med beräkningar, grundade påaktuella löneförhållanden och dimensioneringar av linjer och specialkurser. Jagkommer då också att föreslå hur den särskilda handledarresursen bör fördelasoch hanteras i övrigt. Jag beräknar nu denna resurs perelev. De övriga resurserna bör tilldelas kommunerna efter samma principer somidag. Härvill jag dock inför i första hand det närmast förestående / 83framhålla följande. Skolstyrelsens möjlighet att fördela förslärkningsre-sursenpå olika skolenheter liksom rektors rätt atl fördela personalinsatserna inomskolenheten medför teoretiskt sett att man redan del första läsåret skullekunna besluta om i ett kort perspektiv mycket stora omfördelningar avtillgängliga resurser. Detta skulle i sin tur leda lill all man på deskolenheter och i de ämnen som inte finge del av förstärkningsresursernaskulle behöva ta ut stor tid för självstudier. Välfungerande självstudier fordrar planering och inskolning av eleverna i dettaslag av självständigt arbete. Jag utgår därför ifrån alt skolstyrelserna kommeratt finna det lämpligt att vara återhållsamma i en omfördelning avförstärkningsresursen . På så sätl kan utläggningen av självstudietidbegränsas till dess att erfarenheter har hunnit vinnas av del nya systemet idess helhet. Planeringenbör dock inriktas på att så snart som möjligl uppnå den fördelning avresursinsatsen, som man finner önskvärd med hänsyn till elevernas svårigheteroch skolornas problem i övrigt. 4 Mer samordnade timplaner för de tre- och fyraåriga linjerna 4.1Erfarenheter av de s. k. alternativa timplanerna (f. d. SSG) Jaghar tidigare (avsnilt 2.1.6, s. 10) beskrivit utvecklingen från SSG lillalternativa timplaner, permanentade genom beslut . Vidöversynen av timplanerna har en utgångspunkt varit att de förslag som kan kommaalt läggas från gymnasieutredningen inte skall föregripas. Arbetet har därförskett i kontakt med denna och, enligt vad som anfördes ibesparingspropositionen, i alll väsentligt inom ramen för gällande kursplaneroch med i princip orubbad balans mellan timtalen för olika ämnesgrupper. Omerfarenheter från de alternativa limplanerna (f. d. SSG) med dessas siörre gradav samläsning skall kunna utnyttjas, måsle dock självklart vissa av timtalen idagens timplaner för olika ämnen och årskursplaceringen av dessa rubbas. 1981/82:14 22 I de alternativa timplanerna har jag funnit bl.a. följandeinslag vara användbara för alt nå en mer ekonomisk organisation av de tre- ochfyraåriga linjerna: - En nyspråkorganisation enligt SÖ:s förslag - Samordning avN- och T-linjerna - Samordning avtimtal i samma ämne för fler linjer. Frågan om ett nytt språkprogram för de akluella linjernakan delvis sägas ha böijat lösa sig själv. Det förslag SÖ presenterade år 1975lillämpas i olika modifierade former i inalles ca 35 kommuner med alternativatimplaner (f. d. SSG) och SSG-B (särskild samordnad gymnasieskola, B-form)samt, för N- och T-linjerna, vid inemot 100 skolenheter med variant av N-linjenoch med sammanhållen studiegång i årskurserna 1 och 2 av N- och T-linjerna.Språkprogrammet innebär förändringar främst för N-linjen, där eleverna intelängre startar med tre språk i årskurs 1 för att sedan lämna ett i årskurs 2och sedan ytteriigare elt i årskurs 3.1 stället får de läsa två språk samlatunder . Samma huvudprincip - färre språk -gäller E- ochS-linjerna. På dessa linjer, liksom på H-linjen, bör eleverna även kunna väljaalt ha tre språk. På T-linjen bör eleverna läsa två språk, samlade lillårskurserna 1 och 2. Språkprogrammet på de tre- och fyraåriga linjerna fickockså ny aktualitet i och med riksdagsbeslut (UbU 1978/79:45, rskr1978/79:422) om ny läroplan för . Där förutsattes i enlighet medregeringens proposition 1978/79:180 atl en ny språkorganisation förgymnasieskolan skulle kunna träda i kraft fr. o. m. /86. Eleverna igrundskolans årskurs 9 måste då kunna välja vilken linje som helst igymnasieskolan, oavsett om de haft ett andra främmande språk (B-språk) vidsidan av engelska eller inle. Den formella möjligheten att på de Ireåriga linjerna väljatvå C-språk i årskurs I, om man inte läst B-språk i , finns i ochför sig . Ju mindre skolans elevunderlag är, desto större är dockrisken för styrning lill ett visst språk. Elevernas schema blir också oftasämre med denna organisation. Därtill kommer att det för många elever är svårtatt starta med två nya språk vid inträdel i en ny skolform. Jag föreslår i det följande alt eleverna på E- ochS-linjerna redan i årskurs 1 skall kunna byta C-språk mol naturkunskap resp.socialkunskap och alt timplanerna ändras i enlighet med delta. En förändrad språkorganisation enligt mitt förslagöverensstämmer ocksä med de förändringar som SÖ i petita för budgetåret1981/82 har föreslagit för linjer på den ekonomiska sektorn. Med elt nytt språkprogram, där timtalen för olika linjerär mer enhetliga, blir också samläsning möjlig i fler fall än , vilket ger enmer rationell och ekonomisk organisation av gymnasieskolan. Särskilt i sistaårskursen med ibland endast halvfyllda klasser kan samläsning ordnas bådelättare och bättre, om timtalen är gemensamma för fler linjer i etl ämne. 1981/82:14 23 4.2En enklare organisation av de tre- och fyraåriga linjerna ISSG, numera de alternativa timplanerna, hade timskillnaderna jämnats ut mellanlinjer i vissa ämnen. Ett par exempel är naturkunskap och kemi. I det förraämnet har i de alternativa timplanerna elever på E- samt H- och S-linjerna inte(som i normaltimplanerna) 3 resp. 5 veckolimmar i årskurs 1 utan samma limtal(4), vilket möjliggör samläsning. I kemi hade i SSG-försöket N- och T-elever (somi normallimplanerna) olika timtal i årskurs 2, medan N-eleverna avslutade sinkemikurs först i årskurs 3. När beslöt om en permanentningoch en kraftig utbredning av SSG i form av alternativa timplaner, ingick ibeslutet på SÖ:s förslag en flyttning av kemi för N-eleverna från årskurs 3till årskurs 2, vilket gav fullständig samläsning i detta ämne inom NT-seklorn. Föratt pröva möjlighelerna till ytterligare samordning har jag också övervägt, hurbefogade en rad andra timskillnader verkligen kan anses vara. ämnena svenska, psykologi och gymnastik. Till regeringsprolokollel idetta ärende bör som bdaga 3 fogas en promemoria som jag har låtit sammanställaöver timskillnader mellan olika linjer i en rad ämnen. Där ges även exempel påhur timtalen skulle kunna samordnas. Antalet fall av timskillnader i ämnenmellan olika linjer har f. ö. ökal med de senasie årens försök på NT-seklorn. Förulomalt sammanjämkningar av timtalen mellan linjer i vissa lägen kan ge en merekonomisk organisation kan de renl allmänt förenkla utläggningen av möjlig lidför självständigt arbete (avsnill 6) i alla de fall elever från olika linjersamläser i en klass. Därmed underlättas också olika arbetsformer som t.ex.studiebesök och projektarbeten. 4.3Förslag om förändringar av nuvarande timplaner Jaghar låtit utarbeta förslag till mer samordnade limplaner för linjerna E, H, S,N och T. Förslagen jämte en inom SÖ upprättad promemoria bör fogas tillprotokollet i detta ärende som bUaga 4. Mina förslag innebär i korthetföljande. Medledning av erfarenheler från de alternativa timplanerna har i mitt förslagtimtalen i etl antal ämnen samordnats för att öka möjligheterna till samläsningmellan olika linjer. Särskill gäller detta språkprogrammet, som bygger på SÖ:sförslag till ny språkorganisation . Detta har i olikaformer prövats med gott resultat, främst för NT-seklorn (SSG, SSG-B, N-variant-och NT-försöken). Imitt förslag är N-linjen obligatoriskt tvåspråkig, varvid två främmande språkalltså läses under alla de tre åren. Samma föreslår jag bör bli möjligt på E-och S-linjerna. Endast de av årskullen som väljer H-linjen Prop.1981/82:14 24 tänkskomma atl få läsa två nybörjarspråk i årskurs 1, om de inle haftB-språk i (vilket dock det överväldigande antalet H-elever fårantas ha även i framfiden). PåT-linjen har den enda limmen främmande språk i årskurs 3 flyttats till årskurs2, varigenom två språk i årskurserna 1 och 2 blir obligatoriska även på dennalinje. PåT-linjen har biologi, som läses som utökad studiekurs av många elever,förts in i timplanen i årskurs 2. På E-linjen har ett antal brister i dagensorganisation kunnat rättas till. Totaltimtalenför var och en av de tre årskurserna har ändrats från 34 -32 - 30 till 30 - 32- 34, vilket ger bättre ulrymme för praktik i skolverkstad på T-linjen under24 veckolimmar i vardera årskursen 1 och 2. Dessa limmar ligger som bekantutanför timplanen och ger med dagens timplaner i årskurs 1 T-eleverna enskolvecka om minst . Med den föreslagna förändringen får demellan 32 och . Med ell högre timtal för årskurs 3 underlättasockså utläggningen av självstudietid i den mån skolan bedömer alt så kan ske iden högsta årskursen. Ämnessplittringenpå de tre- och fyraåriga linjerna ligger i dagens timplaner internationelltsett på en mycket hög nivå. Splittringen för eleverna på många lästaämnen har minskats i de föreslagna timplanerna. Särskilt gäller deltaNT-sektorn. I årskurs 1 och 2 av N-linjen har antalet samtidiga ämnen minskatsfrån 12 i vardera årskursen till 9 resp. 10. I årskurs 1 av T-linjen har enminskning skett från 10 till 8. Inalles har antalet lästa ämnen i enårskurs minskat i 8 fall och ökal i 3. SÖhar övervägande goda erfarenheler av de vidgade försöken medkoncentrationsläsning (s.k. jämkade timplaner enligt skolförordningen 8 kap. 2§). Här vill jag också erinra om att års gymnasieutredning hadevelat gå längre i koncentration av antalet lästa ämnen (Ett nyttgymnasium, SOU 1963:42 s. 435 f)- Direktiven till gymnasieutredningtalar i elt sammanhang om koncentrationsläsning och problemorienterandeundervisning som instrument för de studerandes inflytande över det egnaarbetet. Elevernas medinflytande och ansvarstagande för det egna arbetet kommersärskilt i fokus inom etl syslem med mer självständiga studier. Strävantill ökade samläsningsmöjligheter enligt SSG-principen har fått sitt naturiigauttryck i en medvetet stor överensstämmelse mellan mitt förslag tillnormaltimplaner och mitt förslag till en modifiering av de alternativatimplanerna (f.d. SSG). Eftersom de senare nu tillämpas i inemot 30 kommuneroch ett visst antal elever får antas komma att flytta mellan orter med olikatimplaner, bör det vara en fördel, om skillnaderna mellan dessa kan minska. Förårskurserna 1, 2 och 3 av T-linjen är timplanerna helt identiska, till gagn förde elever som byter bostadsorl särskilt mellan årskurs 2 och 3. Årskurs 3 avT-linjen får som bekant endasi anordnas vid en del av de skolor som haralternativa timplaner. 1981/82:14 25 större orter med normaltimplan för T-linjen blir härvanliga. Även för t. ex. N-linjen är överensstämmelsen mycket stor mellan deolika limplanesyste-men. Skillnaden gäller endast ett par veckolimmar, settöver de två första årskurserna. Timtalsförändringar för olika ämnen redovisas i bilaga 4.Jag övergår nu till alt kommentera vissa förändringar i anslutning lill resp.linje. 4.3.2 E-linjen (Bilaga 4:2 och 13-15) För E-linjen kan anges följande förändringar.Grendelningen i årskurs 3 är slopad, men möjligheten till alternativaekonomiska specialiseringar kvarstår. Stenografi och matematik utesluter intelängre varandra så som de gör redan vid elevernas val till årskurs 2.Alla elever, inte bara de som med nuvarande timplaner väljer språklig gren, kanenligt förslaget i årskurs 2 välja bort ett språk. Ingen lid finns för svenskl affärsspråk, vilkel mananser skulle behövas som grund för studiet av främmande affärsspråk. Iförslaget har viss lid avsatts i årskurs 3. Tiden för maskinskrivning har utökats, eftersom dagenslimtal inte anses ge tillräckligt användbar färdighet. Ämnet praktisktsekreterararbele har, inle minsl genom sin benämning, avskräckt elever från enviss praktisk inrikining. I övrigt har för en sådan inriktning endast funnits20 lektioner kontorsteknik utanför timplanen i årskurs 1. En ökad praktiskinriktning med möjlighet att integrera teoretiska kunskaper avföretagsekonomisk karaktär med prakliska momenl i förelag ges i förslaget i detnya ämnet arbetsmetodik i årskurs 2. Elt sådant ämne har, liksom flertaletandra förändringar av E-linjen i förslaget, föreslagits av SÖ i petita för1981/82. Den ojämna timfördelningen i företagsekonomi har i dennuvarande timplanen gett en för tunn kurs i årskurs 1 (- vir) ochen för omfatlande i årskurs 2 (8 vtr). I förslaget har timtalen utjämnats (4resp. 6 vtr). De alternativa möjlighelerna till företagsekonomiskspecialisering i årskurs 3 passar mindre bra i ålskilliga skolor. Iskolor med elevunderlag för endasi en grupp tvingas alla välja sammaspecialisering eller byta skola. En viss begränsning, både i fråga om antaletmöjliga grupper och utbud, behövs och föreslås i not till limplanen. Samtidigtskulle på några orter möjlighel till annan specialisering vara värdefull, medtanke på ortens arbetsmarknad, t.ex. transportadministration och förvaltningsekonomi(i förslaget har ämnel förvallning utgått). Den kurs i företags- och personaladministration som finnsi årskurs 3 kallas företagsekonomi, vilket ger problem vidbetygsättningen, eftersom tyngdpunkten hos ämnet förelagsekonomi ligger i årskurs2. I förslagel heter ämnet administration och tänks läsas av alla elever. I dagläses det ej av elever på ekonomisk-språklig gren. 1981/82:14 26 I de av mig modifierade alternativa timplanerna (f.d. SSG)ställs i årskurs 1 och 2 del tredje främmande språket som mot socialkunskap. I de alternativa limplanerna skall förelagsekonomi läsasav alla elever på EHS-seklorn. Timtalet kvarslår här på 2 vtr. Ämnel är ocksåoförändrat i de högre årskurserna. Del nya ämnel arbetsmetodik föreslås i de alternativatimplanerna få 3 vtr i årskurs 2. För att ge utrymme för della måsle enminskning ske på annat håll. I årskurs 3 föreslås E-eleverna få välja mellanrätlskunskap och .psykologi. 4.3.3 H-linjen (Bilaga 4:3,4 och 13-15) En viktig del av samordningen mellan olika linjer finns imilt förslag lill etl mer enhetligt språkprogram. På H-linjen innebär delta attalla elever har samma totala timtal i språk, 28 vtr mot 30 vtr förH-linje utan latin (av eleverna) och 2 vtr för H-linje med latin (av eleverna). I karaktärsämnena historia och samhällskunskap hartimtalen ökats från 8 och 10,5 lill 10 resp. 11,5. Ämnena musik och teckning samt konst- och musikhistoriahar koncentrerats till årskurs 1 resp. 2. Denna ändring gäller även S- ochN-linjerna. På halvklassisk variant har ämnet latin i förslaget 13 vtrmol 14 vtr och i de alternativa timplanerna 12 vtr. Ämnet läses i årskurs2 i utbyte mot allmän språkkunskap och naturkunskap (som i de alternativatimplanerna) och i årskurs 3 i utbyte mot samhällskunskap (som i limplanenenligl Lgy 70). Med denna lösning behöver inte som något språk ulgå förlatinläsande elever. På helklassisk variant skall grekiska erbjudas under 6 vtri årskurs 3 mot 8 vtr i årskurserna 2 och 3. Som utgår då tvåfrämmande språk. Erfarenheterna är goda av försök med en sådan kortare,koncentrerad kurs i grekiska i årskurs 3, då eleverna i årskurs 2 hunnitbekanta sig med etl klassiskt språk. I de alternativa timplanerna (f. d. SSG) föreslås sammalösning som nämnda för ämnet latin. I kärnämnena historia och samhällskunskap ökas timtalenmed totall 3 vtr. I matematik minskas timtalet från totalt 6 till 5 vtr, ochämnet koncentreras till årskurs I för full samordning med E- och S-linjernaoch med den reguljära timplanen. 4.3.4 S-linjen (Bilaga 4:5 och 13-15) Efler mönster från de alternativa timplanerna erbjuds iårskurs 1 och 2 socialkunskap som alternativämne till det tredje främmandespråket. Prop.1981/82:14 27 I matematik blir timfördelningen samma som på E-linjen,5-3-3, vilket ger full möjlighel lill samläsning. I naturkunskap har som i de alternativa limplanerna -limtalen sammanjämkats med E- och H-linjens, vilket för dessa två linjerinnebär en ökning med (vte) och för S-linjen en minskning med 1vte. I historia och samhällskunskap har timtalen ökats medinnalles (som för H-linjen). S-linjen skiljer sig i de alternativa timplanerna (f.d.SSG) under endast elt par veckotimmar från S-linjen i de reguljära timplanerna. I årskurs 3 har i SSG-försöket omvittnadesamläsningsproblem i samhällskunskap kunnat rättas till. 4.3.5 N-linjen (Bilaga 4:6-7, 11 och 13-15) Del förenklade språkprogrammet utan successiva borlval ivatje årskurs har jag lidigare kommenterat. I fråga om NT-seklorn har erfarenheter hämtats inte barafrån de alternativa timplanerna ulan också från försöksverksamheten medvarianl av N-linjen och med sammanhållen studiegång i årskurserna 1 och 2 av N-och T-linjerna. Sålunda föreslås eleverna på N-linjen få välja mellan filosofioch psykologi. I det senare ämnel höjs limtalet från 1 lill 2 vtr, vilketmöjliggör full samläsning med andra linjer. För att ge möjlighet till full samläsning med T-linjen harämnet kemi koncentrerats till årskurserna 1 och 2, dvs. i likhet med vadriksdagen beslutat för de alternativa timplanerna. Ämnel matematik har tilldelats en halv veckotimme mer,vilket blir lill gagn, när även elever med allmän kurs i matematik igrundskolan skall kunna tas in på N- och T-linjerna. Variantämne erbjuds som i utbyte mol etlfrämmande språk, konst- och musikhistoria och en minskad kurs i historia (från4 till 3 vtr, förlagda till högsta årskursen). Enligl ett vanligt önskemål iförsöksverksamheten med varianter föreslås här variantämnel få sin tyngdpunkti årskurs 3 (med 6 vtr), vilket får anses kompensera en minskning av ämnet tilltotalt 8 mot 9 vtr. I de alternativa timplanerna (f. d. SSG) har som nämnlsN-linjen i stort samma utseende som i de reguljära limplanerna. Här bör dockbeaklas samordningen med T-linjen. För den senare är som jag anförl en likhetmellan timplaner på olika orter än viktigare med tanke på flyttande eleverinför årskurs 3. När för T-linjen ämnel teknologi ökats från 2,5 till 5 vtr iårskurs 1, bör också N-linjen ha samma timtal i ämnet. Ökningen för N-linjenföreslås ske genom att konst- och musikhistoria utgår i årskurs 2. Eleverna påN-linjen har som tidigare musik eller teckning under 2 vtr. Samma ökning av ämnet matematik som ovan föreslås här.Likaså 1981/82:14 28 föreslåsN-eleverna även i de alternativa timplanerna få välja mellan filosofi ochpsyjkologi i den högsta årskursen. 4.3.6T-linjen (Bilaga 4:8-11 och 13-15) Somredan nämnts har på T-linjen biologi införts inom det reguljärastudieprogrammet (under 2 vtr i årskurs 2, liksom i det s. k. NT-försökel).Detta är också i överensstämmelse med SÖ:s förslag till ramtimplan förårskurserna 1-3 av T-linjen, ingivet . Enligl detta tänktes dock ämnelhistoria helt kunna ulgå för T-elever. förslag som här ges säkras historia som obligatoriskt ämne under 3veckotimmar i årskurs 3 av T-linjen. För att ge utrymme för biologi har ämnetsamhällskunskap vidare måst minskas, från 5 till 3 vtr. Detta är lika med timtaleti SÖ:s ramtimplaneförslag, om eleverna alls skulle ha fåll läsa historia. Enjämförelse med SÖ:s ramtimplanemodell ser ut så här (de i förslaget valdatimtalen ges först): svenska 8,5 (8-9), främmande språk 12 (11-13),religionskunskap, historia och samhällskunskap 8,5 (7-11), matematik 15,5(15-16), fysik 10,5 (10-11), kemi och biologi 9 (9-12), teknologi 9,5 (9-11),övriga tekniska ämnen 12 (11-12), gymnastik 7,5 (7) och ttf 3 (3). Iämnet kemi ökas timtalet från 6,5 till 7 vtr för att ge samläsningsmöj-lighetmed N-linjen i årskurserna 1 och 2. Iårskurs 4 av T-linjen startar /82 en försöksverksamhet medramlimplaner i de kommuner som också deltar i försöket med friare resurstilldelningssystem.Enligt uppgift deltar 29 av de 39 skolorna med årskurs 4 av T-linjen iförsöksverksamheten. Deförändringar som då blir aktuella anges i bilagorna 4:9-10. I de tio skolor sominte deltar i denna försöksverksamhet, skall tillämpas nuvarande timplaner iårskurs 4 med beaktande av de jämkningar av ämnen mellan årskurs 3 och 4 somföreslås. Dessa beskrivs i den inom SÖ upprättade PM som utgör bilaga 4:17. Dåde föreslagna jämkningarna mellan årskurs 3 och 4 endast berör tekniska ämnen,bör dessa ändringar kunna börja tillämpas redan fr. o. m. /83. Detinnebär alt de föreslagna limplanerna i lekniska ämnen (bilaga 4:9) skall böijalillämpas fr. o. m. /83 i årskurs 3 och /84 i årskurs4. Eftersomen halv veckotimme skiljer de nuvarande och de föreslagna timplanerna itekniska ämnen i årskurs 3, kommer under ett övergångsskede en litenmodifiering att behöva göras. Modifieringen innebär att läsåren 1982/83 och1983/84 skall i årskurs 3 ämnet konstruktion Ma läsas med 6,5 vtr, konstruktionBy 5,5 vtr, elektronik 4,5 vtr och fysikalisk kemi 5,5 vtr.