prop · G50330 · 1981-12-31 00:00:00 — Genom en hänvisning till 51 § tredje stycket MLuppnås all talan mol beslut förs hos genombesvär och all talan inte får föras mot verkets beslut. Enligt 3 § mervärdeskaltekungörelsen (1968:431)fastställer formulär lill blanketter m. m. Delta täcker ävenden handling som avses i 7 §. Den nya lagen bör, med hänsyn till vad jag har anförtbeträffande leveranser under slutet av , träda i kraft efterden dag, då den kommit ut från trycket. 2.2 Förlängning av giltighetstiden för investeringsavdragför byggnadsarbeten m.m. Regler om särskilt investeringsavdrag för byggnadsarbetenm. m. infördes (prop. 1980/81:60, SkU 1980/81:13, rskr 1980/81:66, SFS 1980:954). Avdraget kan medges skatlskyldig, som driver rörelse,jordbmk eller skogsbmk, och som utför ny-, lill- eller ombyggnad ellertäckdikning på en i verksamheten använd fastighet. Investeringsavdrag fårockså göras av en fastighetsägare som hyr ut sin fastighet till enrörelseidkare. Investeringsavdrag medges endast för arbeten som harigångsatts 30 september 1981. Avdragetutgör av den del av utgifterna för ny-, till- eller ombyggnad och avden del av ulgiflema för täckdikning som hänför sig lill perioden den I november1980-den 31 mars 1982. Prop.1981/82:30 11 Somjag har redovisat anser jag del vara angelägel alt liden förutnyttjande av de nuvarande stimulanserna för byggnadsinvesteringarna förlängs.Jag föreslår därför att lidsperioden för del särskilda invesleringsavdragetför byggnadsarbeten m. m. förlängs med ell år, dvs. lill utgången av mars 1983.Vidare bör igångsällningsperioden utsträckas lill utgången av . Förlängningenav tiden för investeringsavdrag bör, som jag framhållit i det föregående,kombineras med en motsvarande utsträckning av frisläp-pet för utnyttjande avinvesteringsfonder. Förelagen bör således få la i anspråk sinainvesteringsfonder för investeringar i byggnader och markanläggningar somutförs t.o.m. . Frisläppet bör omfatta belopp som senast vid 1982 årstaxering avsatts lill investeringsfond. En förlängning bör också göras av delnuvarande frisläppet av reserver enligt lagen (1979:610) om allmäninvesleringsreserv. Om dessa åtgärder beslutar regeringen. Denföreslagna förlängningen av tiden för invesleringsavdrag föranleder ändringar i2 och 3 §§ lagen (1980:954) om särskilt investeringsavdrag för byggnadsarbetenm. 2.3Insättning av medel på vinstkonto Enligtlagen om insättning på tillfälligt vinstkonlo är aktiebolag, ekonomiskaföreningar och sparbanker, vilkas huvudsakliga verksamhet avser jordbmk,skogsbmk eller rörelse, skyldiga att betala in av årsvinsten spärtade,ränlelösa konton i (vinslkonlon). Understiger årsvinsten 1 milj. kr.behöver inbetalning inte göras. Del belopp som skall betalas in beräknas pågmndval av förelagets årsvinst under del beskattningsår för vilket taxering iförsta instans sker eller - om företagel på gmnd av föriängning avräkenskapsåret inte skall taxeras delta år - . För förelag varsräkenskapsår sammanfaller med kalenderår är del alltså vinst somligger lill grund för skyldigheten att göra inbetalning på vinstkonlo. Somhuvudregel gäller alt det belopp, som skall betalas in till vinstkonto, skallvara lill hända senast den dag då företaget senast skall avlämna sinallmänna självdeklaration för beskattningsåret. Om företaget underlåter attbetala in föreskrivet belopp lill , skall som skattepliktig inläktlas upp ell särskilt Ullägg som svarar mol del belopp som sålunda inte harbetalats in. Förelaget har rätt till avdrag vid inkomsttaxeringen för vad sombetalats in på vinstkonto under fömtsättning att ett belopp motsvarandeinbetalningen i räkenskaperna avsätts till en vinslfond. Medelsom innestår på vinstkonlo är spärtade räknat från inbetalningsdagen.Under denna period får utbetalning i princip ske endast om beslut har meddelatsatt förelaget skall eller får ta sin vinstfond i 1981/82:30 12 anspråk.Efter femårsperiodens slut har företagel däremot rält att efter uppsägning hosbanken återfå del inbetalade beloppet. Däryid skall en mot återbetalningensvarande del av fonden las upp som skattepliktig intäkt i denförvärvskälla där fondavsättningen har gjorts. Vinslfondeller del därav som har lagils i anspråk enligt lagen utgör inte skattepliktigintäkt. Å andra sidan får sådana utgifter, för vilka fonden har tagits ianspråk, inte dras av som driftkostnad. Har fonden tagits i anspråk förinilialnedskrivning av en anläggningstillgång skall vid beräkning avavskrivningsunderlaget för tillgången beaktas endast den del av utgifterna sominte har täckts av det ianspråklagna beloppet. Såsomjag inledningsvis anfört är del angeläget att ell förbättrat vinstläge förförelagen leder till ökade investeringar och inte ger upphov till inflatoriskalönebetalningar. Jag föreslär därför all lagen om insättning på tillfälligtvinstkonlo görs tillämplig även på företagens vinster . Miltförslag föranleder ändring i 2-4 §§ lagen om insättning på tillfälligtvinstkonlo. Vidare föreslår jag £ilt författningshänvisningarna i 5§ och 7§sjätte stycket nämnda lag justeras med hänsyn lill tidigare lagändringar. Enligt 1 § andra stycketfår regeringen, om del finns särskilda skäl, medge befrielse helt eller delvisfrån skyldigheten att sätta in medel på vinstkonlo. Dispensregeln hartillämpats bl.a. på banker, sparbanker, försäkringsbolag och liknande foretag(kreditinstitut) som normalt inte gör investeringar i byggnader och maskiner ochsom därför endast i begränsad omfattning skulle kunna utnyttja en avsättningtill vinstfond. Jag anser att kreditinstituten generellt bör undantas från denobligatoriska insättnings-skyldigheten. används häri samma betydelse som i lagen (1974:922) om kreditpoliliska medel. Undanlagetfår självfallet betydelse endast för kreditinstitut som bedrivs i sådanjuridisk form att de omfattas av vinstkontolagstiftningen, dvs. endast närinstitutet är ett aktiebolag eller en ekonomisk förening eller en sparbank.Dessa kreditinstitut bör emellertid kunna frivilligt sälla in medel påvinstkonlo. En sådan insättning får samma konsekvenser som en obligatoriskinsättning. Mitt förslag föranleder ett tillägg i I § första stycket. Detförordade undanlaget bör gälla endast vinster. Någon retroaktivbegränsning av kretsen av insältningsskyldiga såvitt gäller vinsterbör således inte komma i fråga. Deförelag som har befriats från insättningsskyldighet avseende vinster börinte automatiskt bli befriade även såvitl gäller vinster. I klarhetensintresse bör en uttrycklig regel om detta las in i övergångsbestämmelserna. 2.4Utvidgad rätt att göra insättning på skogskonto Skogskonlolagen(1954:142) omfattar fysiska personer, dödsbon och familjestiftelser (enskildaskogsägare). Lagen är uppbyggd på del sättet att Prop.1981/82:30 13 denskatlskyldige medges uppskov vid inkomsttaxeringen för viss del avbeskattningsårets skogsinläkler under fömtsättning all motsvarande beloppsätts in på konto i bank (skogskonto). Normall medges uppskov med högst avköpeskillingen för sålda rolposter och av köpeskillingen för leveransvirkeoch saluvärdet av uttag till egen rörelse. I de fall då avverkning måsteUdigareläggas på grund av skador på skogen får insättning ske med högst 80%resp. Det lägsta uppskovsbeloppel är års taxering 5000 kr.Beskattningen av insatta medel och upplupen ränta sker vid uttag frän kontot.Insättaren får ta ul medlen Udigast efter insättningen. Medel sominte har tagits ul tidigare skall betalas åter till insättaren - och därmedbeskattas - . Aktiebolagoch ekonomiska föreningar kan inte göra insättningar på skogskonto. Detsammagäller delägare i handelsbolag och delägare i sådant dödsbo, som skaftemäsiglbehandlas som handelsbolag, i fråga om inkomst från bolaget eller dödsboet.Utdelning från marksamfällighel ger dock under vissa förutsättningar mottagarenrält till insättning. Genom lagstiftning undervåren infördes tillfälliga regler för insättning på skogskonto (prop.1979/80:173, SkU 1979/80:58, rskr 1979/80:399, SFS 1980: 389). Enligt dennalagstiftning kan en enskild skogsägare vid 1981 och laxeringar fåuppskov med höjda procentsatser. Uppskov medges av köpeskillingen föravverkningsrätter och av köpeskillingen för leveransvirke och värdet avegna uttag. Den utvidgade avdragsrällen gäller skogsinläkler som hänför sigtill perioden 30 juni 1981. Syftetmed de tillfälligt höjda procentsatserna för skogskonloinsällning var attstimulera avverkningarna inom det enskilda skogsbmket. I samma syfte infördespå en rätt extra avdrag vid laxeringen för skogsinläkler somhänför sig till perioden 30 juni 1983 (prop. 1980/81:118bil. 2, SkU 1980/81:44, rskr 1980/81:285, SFS 1981:342). Del extra avdraget är5% för rolposter och för leveransvirke och egna uttag. Avdel anförda framgår att statsmakterna vidtagit fleraåtgärder inom skatteområdet för att stimulera enskilda skogsägare att höja avverknings volymen. Som jag förut har framhållit är del alltjämt angelägel allfå till stånd en ökning av virkesutbudet. Med tanke på alt virkesförsörjningsulredningen(I 1979:18) kommer att avge sitt slutbetänkande är jag emellertidinte beredd att nu föreslå några mer ingripande åtgärder inom detta område.Enligt min mening är det dock motiverat att redan nu ta fasta på ett av deförslag som kommittén fömt-skickat. Del föreligger nämligen risk för attenskilda skogsägare kommer att minska avverkningarna i avvaktan på alt denaviserade sänkningen av marginalskatterna är fullt genomförd. Ett sätt altundvika en sådan utveckling är alt höja procentsatserna för insättning påskogskonto så all beskalt- Prop.1981/82:30 14 ningenav hela likviden för en avverkning kan uppskjutas den tidpunkt dåskogsägaren lar ul kontomedlen. Mol den nu redovisadebakgrunden föreslår jag att möjligheten alt få uppskov enligtskogskonlosysiemet utvidgas hela köpeskillingen för avverkningsrätter ochtill av köpeskillingen för leveransvirke och värdet av egna uttag. De höjdaprocentsatserna bör gälla fr. o. m. Skogsägare varsbeskattningsår sammanfaller med kalenderår får alltså utnyttja de förmånligainsällningsreglerna på skogsinläkler som hänför sig eller senare.För alt få en mjuk övergång till de nya reglerna bör vidare de tillfälligthöjda procentsatser - resp. -som gäller intäkter den 1januari 1980-den 30 juni 1981 få Ullämpas ulan inskränkningar vid 1982 årstaxering. Denna övergångsbestämmelse kommer därmed, såvitt gäller 1982 årstaxering, all la över de införda tillfälliga höjningarna. Förtaxeringsmyndigheternas del innebär delta alt de vid denna taxering intebehöver la ställning lill om en skogsinläkl hänför sig till första eller . En ytterligare förenkling är att behovet av särskildaprocentsatser vid uttag av skadad skog m. m. bortfaller. 3 Inkomstskattefrågor för åir 1982, m. m. 3.1Höjning av det kommunala grundavdraget och slopad särskild skattereduktion 1980/81: 116 bil. 1 om kommunalekonomiska frågor föreslogsen höjning av gmndavdraget vid laxeringen inkomstskatt från 6000kr. Jag anförde i del sammanhanget: Närett inflalionsskydd infördes i fråga om den statliga inkomstskatten (prop.1977/78:49, SkU 1977/78: 14, rskr 1977/78:48, SFS 1977: 1070 och 1071) fickfrågan om ett inflationsskydd för gmndavdragen, som då uppgick lill 4500 kr.vid taxeringen till såväl statlig som inkomstskatt, anstå till dessytterligare överväganden rörande kommunernas ekonomi skulle ske på gmndval avslutbetänkande års kommunalekonomiska utredning. Sedermerainfördes ett indirekt inflationsskydd av grundavdraget (prop. 1978/79:50 bil.2, SkU 1978/79:19, rskr 1978/79:107, SFS 1978:915). Detta åstadkoms genom enåriig inflaUonsuppräkning av den särskilda skallereduktion som medges enligt2§ 5 mom. uppbördslagen (1953:272). Tekniskt innebar reformen att dens.ärskilda skatteredukUonen, som uppgick till , uttrycktes som 0,4basenheter minskal med . Basenheten som ligger till grund för deninflalionsskyddade skatteskalan var urspmngligen på . och uppräknas medhänsyn till förändringar i penningvärdet. Jämfört med ett direktinflalionsskydd av grundavdragen och den särskilda skallereduktionen var denvalda metoden fördelaktigare för skattskyldiga med marginalskatlesatser underca men mindre förmånlig vid högre inkomster. Under1970-talels första år hade olika regler tillkommit som inslag i olikaskatteomläggningar, vilka avsevärt komplicerade beräkningen av del kom- Prop.1981/82:30 15 Enligt vissa regler skulle staten tillskjuta skatteunderlagsamtidigt som vissa skattepliktiga ersättningar, bl.a. sjukpenning, skullefrånräknas. Dessa särtegler avskaffades genom beslut (prop. 1978/79:95,FiU 1978/79:35, rskr 1978/79:335). För aft övergången de nya reglernaskulle bli neutral i fråga om koslnadsfödelningen mellan staten och kommunernahöjdes gmndavdraget vid laxeringen till inkomstskatt med I500 kr. till , medan den särskilda skattereduktionen, som helt belastarstatsbudgeten, sänktes i motsvarande mån. I anslutning härtill avskaffadesgrundavdraget vid taxeringen till statlig inkomstskatt, vilket påkallade delsen teknisk anpassning av stats-skatteskalan, dels en mindre justering av densärskilda skattereduktionen (prop. 1979/80:58, SkU 1979/80:20, rskr1979/80:137, SFS 1979:1156-1162). Den särskilda skattereduktionen utgör sedandess 0,4 basenheter minskat med . Den årliga uppräkningen som alltsåsker av basenhetens ökning motsvarar mer än väl ett direktinflationsskydd av del kommunala gmndavdraget och den särskildaskatteredukUonen. Detindirekta inflaUonsskyddet innebär all kommunsektorn tillförs ell ökatskatteunderlag genom att grundavdragels reala värde minskar, medan deskattskyldiga kompenseras för delta av staten. I ett läge där det är angelägelatt begränsa del finansiella utrymmet i kommunsektorn och förstärkastatsbudgeten måste denna överföring av skatteinkomster från staten tillkommunsektorn motverkas. Därför bör nu en ytteriigare höjning ske av detkommunala grundavdraget med . och en motsvarande minskningav den särskilda skattereduktionen genomföras. Grundavdragtillkommer fysiska personer, som har vislats i riket under hela eller någon delav beskattningsåret. Om vistelsen inte har varat eller om denskattskyldige har uppburit sjöinkomst reduceras grundavdraget. I vissa fallkan även dödsbon få gmndavdrag. Ett särskilt gmnd-avdrag om . gäller förvissa ideella föreningar. Den förut angivna höjningen berör inte detta avdrag. IproposiUonen framlades lagförslag enbart i fråga om beräkning av förskott påkommunalskall m. m. för och av skatteunderlag för bidragsårel 1982. Viddessa beräkningar skulle hänsyn tas till den föreslagna höjningen avgrundavdraget, vilken eljest skulle ha påverkat kommunernas skatteinkomsterförst . I fråga om den lagtekniska regleringen av gmndavdragshöjningenm.m. anmälde jag alt jag avsåg att återkomma . Riksdagenbiföll propositionen (FiU 1980/81:31, rskr 1980/81:290, SFS 1981:346) och jagavser nu att la upp de frågor som således där lämnades oreglerade. 1980/81:118 bil. 2 om ekonomisk-politiska åtgärder föreslogs att rättentill avdrag för kostnader för resor lill och från arbetsplatsen skullebegränsas den del av kostnaden som överstiger . Vidare föreslogsen skärpning av kravet på tidsvinst för avdrag för kostnader för resa med egenbil. I såväl prop. 1980/81:116 som prop. 1980/81:118 förklarade jag mig ha föravsikt alt återkomma med förslag i syfte alt neutralisera effekterna av denminskade avdragsrällen på kommunernas skatteinkomster. Prop.1981/82:30 16 1980/81:118 bifölls av (SkU 1980/81:44, rskr 1980/ 81:285, SFS1981:341). Propositionen behandlades även av finansutskottet som i sill avriksdagen godkända belänkande (FiU 1980/81:30, rskr 1980/81:284) uttaladeföljande. Begränsningenav reseavdreigen får, genom alt den drabbar det stora flertalet löntagare,kraftig effekt på den beskattningsbara inkomsten och därmed påskalleinläklerna, även om detta sker med betydande försening. Utskottet noterarregeringens avsikt att neutralisera den gynnsamma effekt de ändrade reglernafår för det kommunala skatteunderlaget och tillstyrker att åtgärder vidtas somför över hela den posiUva budgeteffekten lill statsbudgeten. Enlämplig åtgärd för att tillgodose delta syfte är enligt min mening enytterligare höjning av grundavdraget med . och en motsvarande ytterligaresänkning av den särskilda skattereduktionen. Grundavdraget vid taxeringen lillkommunal iiikomslskatl skulle således höjas med sammanlagt . eller till7500 kr. Jag återkommer i det följande till de tekniska frågorna och behovet avföljdändringar. Jag avser att i annatsammanhang återkomma med förslag till reglering av förskollen av kommunalskattför och underlaget för skatteutjämningsbidrag . Det kanpåpekas all den nu föreslagna yllerligare höjningen av del kommunala grundavdragetmed . inte medför behov av någon särskild justering av förskotten,eftersom den motsvaras av en minskning av reseavdragen. Den särskildaskaltereduktionen uppgår, som nämnts, lill 0,4 basenheter minskat med 2000 kr.Vidare gäller en tillfällig förhöjning av den särskilda skattereduktionen medhögst . för i första hand heltidsarbetande med inkomster undergenomsnittet. Höjningen genomfördes för att underiätta löneavtalen(prop. 1979/80:181, SkU 1979/80:62, rskr 1979/ 80:422, SFS 1980:455) och harsedan föriängts att gälla även för (prop. 1980/81:50, SkU 1980/81:16,rskr 1980/81:117, SFS 1980:1061). Höjningenav grundavdraget med . motsvaras schematiskt av en minskning av densärskilda skattereduktionen med , till 0,4 basenheter minskat med 2450kr. Som jag tidigare, i redovisningen av den ekonomisk-politiska bakgrunden,anfört bör emellertid en budgetförstärkning genomföras genom att den särskildaskattereduktionen helt slopas. Jagföreslår alltså att den särskilda skattereduktionen nu helt avskaffas. För altinte skatt skall tas ul redan på helt obetydliga inkomster föreslår jagsamtidigt alt första skiktet i skatteskalan görs skattefritt, dvs. skattesatsensänks från I % till . Effekten av dessa två åtgärder blir en skatteskärpningmed . i alla inkomstlagen. Verkningarna av den Ullfälliga förhöjningenbör i princip bestå, vilket kan uppnås genom en viss justering i skatteskalan. Minaförslag innebär alt bestämmelserna om särskild skattereduktion upphävs och attstatsskalleskalan justeras i enlighet med del anförda i Prop.1981/82:30 17 sambandmed att bestämmelserna om tillfällig förhöjning av skatteredukUonen upphör attgälla. De nya reglerna bör träda i kraft och tillämpasförsta gången vid taxering. Jag återkommer strax lill vissa tekniskafrågor. Basenhetenför uppgår lill . och statsskatteskalan blir då enligt mittförslag följande. 48 300- 55 200 55 200- 62 100 3.2Avdrag för kostnader för arbetskläder Genomlagstiftning infördes en viss avdragsrält vid inkomsttaxeringen förarbetskläder (prop. 1975:86, SkU 1975:28, rskr 1975: 193, SFS 1975: 332).Reglerna gjordes tidsbegränsade och avsåg taxeringar. De harsedan förlängts att gälla även vid taxeringar (prop. 1978/79:50bil. 2, SkU 1978/79:19, rskr 1978/79:107, SFS 1978:913). Reglerna, som logs ini en ny punkt 5 av anvisningarna 33 § KL, innebar i huvudsak följande. Avdragmedgavs skattskyldig som på gmnd av sill arbete hade haft inte oväsenUiga kostnaderutöver det normala för andra arbetskläder än skyddsutrustning och skyddskläder.Avdraget uppgick lill . RSV har fastställt en förteckning över deyrkesgmpper som främst kunde komma i fråga (den senaste förteckningen finns iRSV Dt 1980:26, RSFS 1980:57). I lagmmmet logs också in uttryckligabestämmelser om att kostnader för skyddsutrustning och skyddskläder - ihuvudsaklig överensstämmelse med rådande praxis - skulle vara avdragsgilla isin helhet. Vidbestämmelsernas tillkomst uttalade dåvarande departementschefen, statsrådetSträng, följande. Vadbeträffar kostnader för den sålunda avgränsade typen arbetskläder - ifortsättningen betecknad "övriga arbetskläder " - anser jag all dessainte i första hand bör beaktas genom regler om avdragsrält vid inkomsttaxeringen.Hur dessa kostnader skall kompenseras är enligt min mening 2 1981/82. 1981/82:30 18 enfråga som på ett betydligt smidigare sätt bör kunna lösas genom överenskommelsermellan parterna på arbetsmarknaden. Flertalet remissinstanser, liksom f. ö.även RSV, synes ha samma uppfattning. En ordning där arbetsgivarnatillhandahåller fria arbetskläder ål de anställda innebär fördelar även förarbetsgivarnE; eftersom kostnaderna för sådana kläder inte ingår i underlagetför arbetsgivaravgiften. Emellertid har frågan om arbetskläder ännu inte fåtten tillfredsställande lösning avtalsvägen. Det finns därför skäl att under ettövergångsskede söka undanröja mer framträdande orättvisor på området. Denlagstiftning jag kommer att föreslå i det följande bör vara tidsbegränsadReglerna bör gälla så som behövs för all arbetstagare och arbetsgivareskall kunna träffa avtal på området. bör vara tillräckligt i dettahänseende. Avbetydelse i sammanhanget är även följande. De kostnader för arbetskläder somkan tänkas uppkomma i de enskilda fallen är typiskt sett av ganska måttligomfattning. De genomsnilUiga kostnaderna kan självfallet variera mellan olikayrkesgrupper men den fördyring, som vissa arbetstagare får vidkännas utöverkostnader för skyddskläder och liknande, torde sällan överstiga . Avdragsfrågan rör ett stort antal skattskyldiga. Statskontoret har i sittremissyttrande räknat med att RSV:s förslag avser minsl 200000 deklaranter.Skatteadministrationen är pressad av arbetsuppgifter och från många hållframförs önskemål om långtgående förenklingar av skattesystemet. Enligtdirektiven skalleulredning är del en uppgift för kommittén att sökaminska avdrags-floran. nämnda omständigheter talar för all den provisoriskalösningen av avdragsrällen för övinga arbetskläder bör innehålla schabloner förberäkning av avdragen. Alla- såväl löntagare som andra skattskyldiga - har utgifter för kläder som slits iarbetet. All genom en allmän avdragsrält söka dra en gräns mellan sådanautgifter som utgör en vanlig levnadskostnad och därför bör bäras av denskattskyldige och sådana som kan sägas hänförliga till arbete skulle leda komplicering av skattesystemet som enligt en utbredd uppfattning börundvikas. Den enligt min mening enda framkomliga vägen är därför all manförsöker ange sådana arbeten som normalt sett medför ett kraftigt ökat slitageav arbetskläder, som arbetsgivaren inte tillhandahåller kostnadsfritt. -Avdragsrällen bör således avse de grupper som får vidkännas typiskt sett högreutgifter än vad som kan sägas vara normall. Jagföreslår alt ett enhetligt avdragsbelopp införs och all delta skall fåutnyttjas endast av arbetstagare som har sådana arbetsuppgifter att deregelmässigt måste vidkännas mer påtagliga kostnader för arbetskläder. Avdragetskall inte medges om arbetsgivaren tillhandahåller arbetskläder eller pä annatsätt bestrider kostnaderna härför. Med denna uppläggning behöver inte hellerbestämmelserna om skattefrihet för vissa förmåner av mindre värde ändras. Vidförlängningen av avdragsrällen uttalade min företrädare följande, efter att haredogjort för gällande ordning och en framställning från LO om förlängning avavdragsrällen liill dess frågan mer allmänt kunnat lösas genom kollektivavtal. Föregen del vill jag framhålla följande. Det principiella avdragsförbudel i 20 §KL för kostnader för arbetskläder får anses välmotiverat. Inte minsl rentpraktiska skäl talar starkt mol ett övergivande av den principen. Å andra sidanär den nuvarande ordningen inte helt Ullfredsslällande eftersom den leder del ojämnheter. I vissa fall tillhandahåller nämligen Prop.1981/82:30 19 arbetsgivarenarbetskläder och så kan ofta ske utan skattekonsekvenser för de anställda.Enligt 32 § 3 mom. KL och de anvisningar som RSV utfärdar om förmåner av mindrevärde beskattas nämligen inte värdet av fria överdrags- eller skyddskläder. Ärdet fråga om andra arbetskläder föreligger skattefrihet om inte förmånen harett värde som överstiger . för år räknat. I andra fall får de anställdasjälva slå för kostnader av detta slag och de kan då i princip inte få avdrag.Hur dessa kostnader -som inte i första hand avsågs böra beaktas genom en avdragsrättvid inkomsttaxeringen - skulle kompenseras bedömdes i prop.