prop · G50348 · 1981-12-31 00:00:00 — Enkompletterande verksamhet av TOXITs karaktär skulle därför bli ett intressanttillskott, som väl skulle passa in i den ekologiska miljövårdsin-riktadeforsknings- och utbildningsprofil som kännetecknar värt universitet. Arbetarskyddsstyrelsenanför: Som redan anförts anser styrelsen sig inte kunna ta ställning tillförslaget om organisation för toxikologisk informationsservice innanproduktkontrollens organisation blir klar och med hänsyn till pågåendeutredning om information om risker i arbetsmiljön. Sedan denna slutförts bördet finnas möjlighet att ytterligare överväga om behovet av toxikologiskinformationsservice kan tillgodoses genom utbyggnad av något befintligt organmed verksamhet inom det toxikologiska området eller om ett nytt friståendeorgan bör tillskapas. () anför: Frågan om TOXITs organisatoriskaplacering bedömer SFT som mindre viktig. Förutom de alternativ sompresenterats i rapporten är det inte omöjligt att tänka sig att den ovan nämndautredningen av den toxikologiska forskningen och undervisningsverksamheten kanleda fram till en organisation som skulle kunna vara lämplig samarbetspartner tillTOXIT. Detta gäller speciellt om någon form av toxikologiskttestningslaboratorium kommer till stånd. 6.2Fördelning av resurser för toxikologisk informationsservice på flera befmtligaorganisationer 6.2.1Specifika synpunkter eller förslag rörande en fördelning Socialstyrelsenanför: uppfattning att TOXIT inte bör bildas i enlighet medmiljödatanämndens förslag får inte tolkas så att styrelsen anser att det saknasbehov av bättre miljöinformafion. Detta bör emellertid ske genom att befintligaorgan förstärks. Styrelsen vill i detta sammanhang särskilt fästauppmärksamheten på statens miljömedicinska laboratorium (SML). Dettalaboratorium skall enligt sin instruktion (SFS 1980:571)3 §bl.a. 1981/82:48 103 - samverka med och biträdamyndigheter, institutioner och organisationer i syfte att åstadkomma etteffektivt utnyttjande av de samlade resurserna inom området för laboratorietsverksamhet - genom dokumentations- ochinformationsarbete svara för att erfarenheter och rön från egen och andrasforsknings- och utvecklingsverksamhet blir kända och nyttiggjorda - biträda centralaförvaltningsmyndigheter med underlag för anvisningar, råd och riktlinjer samtmed bedömningar i ärenden enligt gällande lagstiftning. Däravföljer att SML redan har ansvaret för delar av det ansvarsområde för vilket mannu föreslär inrättande av ett nytt statligt organ. erinrar omatt miljödatanämnden på sid. 200-203 behandlar anknytningen mellan TOXIT och SML.Styrelsen kan inte dela de slutsatser som nämnden gjort annat än att TOXITföreslagits täcka även ekotoxiska frågor medan SMLs ansvarsområde omfattarmiljömedicinen som kunskapsområde. Styrelsen får vidare framhålla att behovföreligger av en toxikologisk informationstjänst i huvudsak begränsad Ullpunkterna A och C sid. 129 i nämndens rapport. Denna bör med fördel kunna kommatill stånd genom att SML tilldelas resurser för att driva en sädan service. Socialstyrelsensläkemedelsavdelning har i sin verksamhet kontinuerlig kontakt med frågorrörande läkemedelstoxikologi, dels i samband med handläggningen avregistreringsansökningar, dels vid bearbetningen av biverkningsrapporter, som isig kan anses utgöra toxikologisk information. På grund av detta finns storaresurser i form av personellt kunnande och insamlade data rörande dessa frågorpå avdelningen. Vid avdelningen pågår dessutom arbete med attinkludera insamlade läkemedelstoxikologiska data i dess datoriseradeinformationssystem, (). Mot bakgrund avdet omfattande arbete rörande läkemedelstoxikologi som bedrivs påläkemedelsavdelningen ställer sig tveksam till utredningensförslag om att de tillkommande resurserna för toxikologisk informationstjänstsamtliga kanaliseras till en annan enhet. Ävenom TOXIT skulle bildas måste uppehållasin information om läkemedelstoxikologi för det egna arbetet. Hur dennainformation skall kunna utnyttjas i den föreslagna samordningen berörs ej iutredningen. En förflyttning av detta material från avdelningen är otänkbar medhänsyn till de krav som mäste sättas på avdelningens arbete. tordeden nya toxikologiska informationstjänsten för att kunna uppnå optimaleffektivitet behöva få tillgång till läkemedelsavdelningens kunnande. Socialstyrelsensförslag är därför att en del av tillkommande resurser, personella och ökadedataanslag, avsätts för vidare utveckling av hos läkemedelsavdelningen redanbefintliga aktiviteter rörande värdering och vidare bearbetning av toxikologiskinformation. Med dessa nya resurser Prop.1981/82:48 104 skulle läkemedelsavdelningen kunna möta kravet pätoxikologisk information även frän externa intressenter. Skäl som talar fördetta förslag kan sammanfattas i punkterna: - Informationsbehovetinom läkemedelsavdelningen är och kommer även fortsättningsvis att vara mycketstort. Snabb access fill toxikologiska data är ett krav för avdelningensverksamhetsutövning. - Mycketinformation finns redan samlad inom avdelningen. Personalen vid avdelningen harstort kunnande och vana vid värdering och vidare bearbetning av toxikologiskinformation. - Tillgång tillett datoriserat informationssystem, , vid vilken utveckling av nyadatabasdelar rörande toxikologisk information redan pågår. Dessutom finns inomhuset även . - Även ominformationen skulle samlas till en central enhet, skulle socialstyrelsenockså fortsättningsvis bedriva sin verksamhet i nuvarande utsträckning,eftersom värdering av toxikologisk dokumentation utgör en del av rutinerna vidhandläggandet av registreringsansökningar. Toxikologisk informafion omläkemedel kommer alltså under alla omständigheter i stor utsträckning attförst nå . Föreliggande förslag om uppsamling av data till encentral enhet synes tveklöst leda till ett omfattande dubbelarbete. - Socialstyrelsensläkemedelsavdelning har många och givande internationella kontakter sommöjliggör för avdelningen att få ta del av utländska rapporter rörande dessafrågor. () anför: Den behovskartläggningsom utredningen presenterar visar pä mänga olikartade behov av toxikologiskinformation. En samordning i tillgodoseende av dessa bör så långt möjligteftersträvas., oberoende av vald organisationslösning för att en medvetenavvägning skall kunna ske mellan olika typer av medel och risker. RRVifrågasätter emellertid om det är möjligt att möta alla dessa behov inom ramenför en enda, nyinrättad organisation. Enligt RRVs mening är det därförangeläget att undersöka om man genom förändringar i redan befintligamyndigheters ansvarsområden kan möta de behov som föreligger. För detta talarockså att den typ av informationshantering som det här är fråga om först och främstbör ses som ett av flera medel att lösa vissa problem. En anknytning till demyndigheter som har ansvar för respektive område skulle därför tillåta att dentoxikologiska informationsservicen utformas i ett nära beroendeförhållande tillövriga medel som dessa myndigheter har till förfogande. Enligt RRVs mening är det vid sädana överväganden också avvärde att klarlägga behovet av toxikologisk information efter olikaservicetyper, och utifrån de situationer i vilka olika organisationer haranvändning för olika former av toxikologisk information respektive vilkamöjligheter man f.n. har att täcka sitt behov. En sådan uppdelning skullesannolikt, förutom att 1981/82:48 105 geunderlag för en bedömning av vilka uppgifter som bör ankomma på olikamyndigheter, ocksä underlätta en prioritering av de olika behoven och endiskussion av formerna för finansiering av tänkta åtgärder. Motbakgrund av vad nu sagts anser sig RRV inte kunna tillstyrka förslaget om en särskildmyndighet. Enligt RRVs mening talar flera skäl för att huvuddelen av deuppgifter som föresläs inrymmas i TOXIT (fråge-, sammanställnings- och riskutvärderingsservice)hänförs till den myndighet som får det framtida ansvaret för administrationenav lagstiftningen om hälso- och miljöfarliga varor. Därigenom skulle man uppnådels en nära anknytning till det redan uppbyggda produktregistret, dels attkompetensen vad gäller riskutvärdering samlas inom en organisation. Dettatorde även underlätta tillsynen av lagstiftningen. RRV vill i detta sammanhang hänvisatill att verket i yttrande (dnr 1980:700) över förslag fill ny produktkontrollorganisation(Ds Jo 1980:4) funnit det rimligt att blir den myndighetsom filldelas ett huvudansvar för till-lämpningen av lagen om hälso- ochmiljöfarliga varor. Vadgäller litteratur- och hänvisningsservice synes det enligt RRVs mening möjligtatt överföra dessa uppgifter till bibliotek eller informafions-centraler somarbetar med liknande frågor. vid i skriver: Efter att ha tagit delav ovanstående rapport och speciellt nämndens utredning angående resurser ochorganisation för toxikologisk informationsservice (TOXIT) önskar medicinskafakultetsnämnden ansluta sig till ledamoten reservationavseende de delar av förslaget, som avser toxikologisk informationsservice.Fakultetsnämnden får bestämt avvisa förslaget att skapa ett organ som enbartskulle ägna sig åt toxikologisk information och/eller riskbedömning, men somskulle sakna möjlighet eller kompetens att i förekommande fall genom egnaundersökningar komplettera eller verifiera kontroversiella resultat.Erfarenheter från exempelvis visar hursvårt ett likartat organ har att fungera tillfredsställande eller rekryterakompetent personal. Utredningen påtalar ju även själv bristen pä toxikologiskexpertis inom landet. Fakultetsnämndenönskar i stället föreslå, att den existerande giftinformationscentralen utbyggesi viss omfattning som den får en ny benämning, t. ex. "Centralenför toxikologisk information". Denna central bör ha tillgång tillexisterande internationella toxikologiska databanker, t. ex. "Toxline","CIS", "Excerpta Medica" m.fl. Den bör även förstärkas medpersonal, så att den kan hjälpa intresserade att erhålla relevanta befinfiigalitteraturhänvisningar. En ökad kritisk toxikologisk information ochriskvärdering bör i stället knytas till tvärvetenskapliga miljötoxikologiskaforsknings- och undervisningsinstitutioner, som bör inrättas vid landetsuniversitet. Existerande toxikologiska, yrkesmedicinska, ekotoxikologiska och farmakologiskt-toxikologiskaavdelningar är naturliga kärnor för sådana institutioner. 1981/82:48 106 () anför: Förslaget innebär en centralisering till en statliguppdragsmyndighet. I styrelsen för denna myndighet föreslås ingå representanterför avnämare (de som efterfrågar information och riskutvärderingar) ochexperter, men ej för politiska partier eller andra för medborgarnarepresentativa organ. Centraliseringensynes komma att medföra mycket stora administrativa problem, vilket skulleinnebära höga kostnader och låg effektivitet. I miljödatanämndens betänkande redogöresför mycket omfattande återstående utredningsbehov. Man förutsätter först ensärskild organisationskommitté, vilken skall arbeta tills verksamheten kansättas i gång. Miljödatanämndenkan tydligen tänka sig att själv "med lämpliga resurs förstärkningar" fungera som organisationskommitté. Därefter förutsätts den föreslagna toxikologiska informationstjänsten fortsätta att utreda sin egen verksamhet, varefter efter 5 ä en översyn av verksamheten skall göras. Stor risk synes därför enligt LRFs mening föreligga för att en mycket stor del av verksamheten skulle behöva ägnas ät administrativt utredningsarbete i stället för åt toxikologisk informationsservice. Föratt kunna ge en god service på litteraturområdet skulle den föreslag na enheten enligt miljödatanämndens uppfattning behöva förfoga över ett relativt omfattande eget bibliotek. Det är dock enligt LRFs uppfattning både enklare och billigare att redan existerande bibliotek ges möjlighet att utvecklas så att de kan ge de erforderliga informationstjänsterna, i den mån de ej redan nu har sådan kapacitet. Det är otvivelaktigt mer rationellt med en samordning än att bygga upp en ny enhet med strävan att själv ha all litteratur. Det erinras i detta sammanhang att den medicinska informa tionscentralen har tillgäng till bibliotek. Denföreslagna utökningen av den toxikologiska frägeservicen är enligt LRFs meningmycket väsentlig och bör understödjas. Denna utökning bör dock ske inomgiftinformationscentralen, vilken redan nu utför ett mycket värdefullt arbete.Dess verksamhet bör inte fä hämmas av inordnande som en byrå i ett störreämbetsverk, med därav följande administrativa problem. Dess ställning ochmöjligheter att ostört fortsätta sitt arbete skulle allvarligt försvagas genomen sammanslagning med det föreslagna verket. Det mest effektiva är säkerligenatt giftinformationscentralen ges möjlighet till en självständig och lugnuppbyggnad av en utökad frägeservice. - Den av miljödatanämnden föreslagnanyskapade hänvisningsservicen synes med fördel kunna förläggas till exempelvismedicinska informationscentralen. Miljödatanämndenhar i betänkandet något diskuterat möjligheterna att anknyta den toxikologiskainformationstjänsten till redan existerande organ. Man kommer dock ganskasnabbt fram till att avvisa alla sådana alternativ. Skälen för dessaställningstaganden synes dock enligt LRFs uppfattning vara både vaga och svaga,som fördelarna med olika samordningsalternativ ej tillräckligtanalyserats. Prop.1981/82:48 107 Vid en anknytning till produktkontrollnämnden skullesålunda dennas arbete underlättas. anser emellertid én sädananknytning olämplig, därför att produktkontrollnämnden har kontroll- ochtillsynsuppgifter och själv behöver information. , i vars yttrande /SR instämmer, anför:Litteraturservice ges på flera informationscentraler. Med ökade resursertorde t. ex. (toxikologiska informationscentralen vid bibliotek) kunna öka utbudet inom det toxikologiska ochekotoxikologiska området. Att bevaka ny vetenskaplig litteratur inom visstområde kan också ett bibliotek med datacentral stå till tjänst med. Enhänvisningsservice skulle kunna avlasta arbetet för andra myndigheter. Ävenallmänheten torde ha stor nytta av en sädan verksamhet. En sådan kan mednödvändig resursförstärkning säkert inrättas vid ett redan existerande organ,t. ex. eller GIC. Sammanställningsservice utan koppling till självariskvärderingen synes mindre lämplig. Sammanställningen av relevanta uppgifterom ett ämne är första ledet vid utvärderingen av ett ämnes hälso- ochmiljöeffekter och kan vara avgörande för utvärderingens kvalitet. En utökad frägeservice bör också kunna ges genomförstärkning vid redan existerande funktioner, t. ex. genom viss jourtjänst förspecialister pä rådgivning vid kemikalieolyckor vid GIC som föreslagits ibetänkandet "tur" (SOU 1979:43). En överföring av de olika Ml-projekt som bör fortsätta, t.ex. utgivande av hänvisningslitteratur (MI-21) och information om forsknings-och undersökningsverksamhet (MI-20), kan ske till lämpliga myndigheter omnödvändiga resurser tillförs. Sammanfattningsvis framhålls att möjligheten att förbättraden toxikologiska informationsservicen genom att bygga pä redan fungerandeenheter bör undersökas. Detta bör på något sätt samordnas med arbetet beträffandeproduktkontrollens framtida organisation. Plast- ochKemikalieleverantörers Förening (PKL) anför att i rådande statsfinansiella lägeoch i beaktande av att förstärkning av toxikologisk utbildad personal behövs bl.a.i produktkontrollorganisationen bör miljödatanämnden avvecklas. Eventuellaarbetsuppgifter enligt det remitterade förslaget kan läggas pä de tidigareomnämnda institutionerna giftinformationscentralen och BiomedicinskaDokumentationscentralen (numera Medicinska informationscentralen vidKarolinska institutets bibliotek). 6.2.2 Allmänna skäl för en fördelning jämte vissa förslaghärtill Universitets- och högskoleämbetet (UHÄ) anför:Högskoleenheterna riktar däremot kritik mot den föreslagna organisatoriskauppbyggnaden av den toxikologiska informationsservicen (TOXIT). Man anser detinte vara realistiskt att inrätta ett nytt fristående organ förinformationsservice och riskbedömningar. Antalet utbildade toxikologer iSverige är litet, varför 1981/82:48 108 detnya organet inte på länge kan bygga upp tillräcklig kompetens i varje fall föratt kunna genomföra riskvärderingar. Man föreslår i stället en förstärkning avvissa existerande organ där toxikologisk expertis redan finns, bl.a. vissauniversitetsinstitutioner. Några enheter anser att utredningen bättre bordebelyst möjligheterna till att inrätta en informationsservice på nordisk basis. Centrumför miljöteknik vid i har anfört följande:De delar av den skisserade informationstjänsten som synes mest angelägen ärsammanställnings- och utvärderingsservice, i och med att sådan saknas i landet.Det är viktigt att denna verksamhet kan bedrivas öppet och med utnyttjande avbästa tänkbara kompetens. Förde övriga delarna av toxikologisk informationstjänst är det tveksamt om encentral informationsenhet utgör den optimala lösningen. Den naturliga vägenatt skaffa information går via biblioteken, vilka har de största möjligheternaatt nå ut fill en bred krets av informationssökande. Bibliotekens roll ispridning av miljöinformation borde ha belysts bättre. För den aktivaforskningen finns pä forskningsbiblioteken terminaler och söksystem som gördet relativt lätt att finna litteratur. Biblioteken kan också förmedlasvåråtkomlig litteratur. vid , till vilken rektorsämbetet hänvisar,har anfört följande: ansluter sig till reservantens uppfattningatt man ytterligare bör pröva om den ökade informationstjänsten kan erhållasgenom förstärkning av existerande organ. På så vis kan man, enligtsektionsnämndens mening, göra besparingar i administrativt hänseende. Lantbruksstyrelsenanför: Ett väsentligt krav pä en väl fungerande toxikologisk informafionsservicemåste enligt lantbruksstyrelsens mening vara att den leder till effektivareinformationsbehandling och minskar riskerna för dubbelarbete. Enligt lantbruksstyrelsensmening finns det inom det område som berör lantbruksverket, nämligen frågorrörande bekämpningsmedel och andra kemiska produkter i jordbruk ochträdgårdsskötsel, ett nära samband mellan TOXIT och produktkontrollorganisationen.Dessa frågor är komplicerade och kräver betydande resurser. Även om det inrättasett organ av det slag som föreslagits torde myndigheter som har ansvar förberörda ämnesområden ha behov av resurser av samma slag som TOXIT föreslås fåtillgång till. Det kan ifrågasättas om TOXIT med de begränsade resurser somföreslås kommer att lösa de problem som finns inom området. I stället torde enuppenbar risk föreligga för att förslaget leder fill en splittring av debegränsade resurser som finns att tillgå. Enligtlantbruksstyrelsens mening bör frågan om inrättande av en toxikologiskinformationstjänst bedömas i anslutning till ställningstagande till denframtida produktkontrollorganisationen. I första hand bör därvid undersökasmöjligheterna att knyta en verksamhet av aktuellt slag till redan befintligaorgan. 1981/82:48 109 anför: Slutsatsen av vad som här sagts blir enligt livsmedelsverketmening, att nyttan av TOXIT med den höga ambitionsnivå som rapporten antyder,starkt kan ifrågasättas. Mer skulle vinnas mot rimliga kostnader om verk ochmyndigheter fick utökade resurser för toxikologisk utvärdering och informationinom sina respektive arbetsområden och detta kompletterades med enbart hänvisningsserviceoch/eller samordning i enklare former än det föreslagna TOXIT. Den förnämligastrukturering av en från början formlös materia, som miljödatanämndenåstadkommit, liksom den samordning mellan olika system och myndigheter ochandra institutioner som redan tillskapats, utgör en god grund för en sädansamordningsfunktion i huvudsak inriktad på hänvisningsservice. De resurser ochden sakkunskap som blir tillgänglig när miljödatanämnden upphör, borde dessutomkunna utnyttjas härför. En sådan verksamhet skulle knytas till exempelvisstatens naturvårdsverk. , som avstyrkt förslaget om en ny myndighet för toxikologiskinformationsservice, har bl.a. också anfört följande: De resurser som frigörsgenom att miljödatanämnden avvecklas (ca 7 milj. bör i stället användasför att förstärka befintliga myndigheter inom det toxikologiska arbetsområdet.Det informationsbehov som TOXIT skulle tillgodose bör efter.vissresursförstärkning, kunna av befintliga myndigheter m.m., t.ex.giftinformationscentralen, statens miljömedicinska laboratorium, medicinskainformationscentralen och produktkontrollbyrå. mening är en fungerande hänvisningsservice det arbetsområdesom härvid bör prioriteras. Vissa beröringspunkter finns mellan framtagning avtoxikologisk information som utretts av miljödatanämnden och utredningen om informationrörande arbetsmiljörisker ("INRA", direktiv 1979:52). Detta börbeaktas när statsmakterna beslutar om hur ansvaret för den toxikologiskainformationsförsörjningen skall fördelas på olika myndigheter. Enligt verketsmening är det rimligt att ansvaret delas mellan myndigheterna på det inre resp.yttre miljöområdet. För att detta skall fungera är det av central betydelse attansvarsfördelningen är klar och görs känd utåt. Länsstyrelseni lån anför: anser dock att miljödatanämnden merautförligt skulle presenterat tänkbara alternativa organisatoriska löskningarför den toxikologiska informationstjänst som planeras inrättas. Ett fiertalfördelar, skulle, enligt ledamoten reservation, vinnas vid ettutnyttjande av befintliga statliga myndigheter och instititutioner för delsriskutvärdering av kemiska produkter, dels information om dessa. Länsstyrelseninstämmer därför i argumentation vad avser den föreslagnatoxikologiska informationstjänsten. anför: Då rapporten inte innehåller en utförlig kartläggningav dagens behov av TOXITs verksamhet, ifrågasätter styrelsen om den statligasatsningen bör vara så omfattande som 1981/82:48 110 Enligt styrelsen vore det rimligare att successivt byggaut eller anpassa den typ av akut information om kemiska risker som lämnas av GIC(giftinformationscentralen). För det kommunala hälso- och miljövårdsarbetetvore det därför värdefullt om nya resurser i första hand kunde lotsas till GICför akutinformation och till berörda centrala myndigheter för köp avtoxikologisk kunskap via internationella informationssystem. Landsorganisationeni (LO) anför: LO noterar vidare att utredningen framlagt ett förslag tillcentraliserad organisation utan att undersöka alternativa lösningar ochutnyttjande av redan befintliga myndigheter och organisationer för att nå, ivarje fall delar av, de uppsatta målen. Alternativa lösningar är därför intebelysta. LOs uppfattning är att en fortsatt utredning bör närmare belysamöjligheterna att genom förstärkning av befintliga myndigheter ochinstitutioner tillgodose informationsbehoven utan nyetablering av centralastatliga organ. En sådan utredning bör främst granska den offentligaproduktkontrollens organisation, arbetarskyddsstyrelsen och det nytillkomnastatens miljömedicinska laboratorium. När det gäller toxikologiskainformationsfrågor finns det enligt LOs uppfattning ett uppenbart sambandmellan de uppgifter och personalresurser som förläggs till ett eventuellt nytt produktkontrollverkoch de uppgifter och därmed sammanhängande resurser - som överläts ät andraatt lösa. Isammanhanget bör även övervägas frågan om vilka uppgifter som kan läggas på deyrkesmedicinska klinikerna, där sädana finns etablerade. LO vill erinra om denav företagshälsovärdsutredningen framlagda delrapporten (SOU 1980:22). 6.3Övriga synpunkter på kanalisering av resurser m. m. Lundsuniversitet anför: Utredningens slutsats om behovet av toxikologiskinformationsservice understryks av samtliga organ (underremisser inomuniversitetet). Tveksamhet föreligger beträffande den föreslagna formen fördenna informationsservice ett särskilt organ benämnt toxikologiskinformationstjänst (TOXIT) med en fristående budget på cirka 10 milj. kr. Förslaget anses oroande med avseende pä föreslagenforskningsanknytning, konsumtion av tillgänglig experttid och orationell uppbyggnad.