prop · G503113 · 1981-12-31 00:00:00 — ICA stöder tanken på all länsstyrelserna bör besluta istödärenden, men anser all del bör finnas någon form av samordninglänsstyrelserna emellan så alt man undviker olikartad behandling i olika län.Bengtsfors kommun beklagar på förekommen anledning alt informationsansvaretinte reglerats i förordningen. kommun anför bl. a. att denregionala/kommunala nivåns inflytande över glesbygds-insatserna bör stärkas ochatt det kommunala engagemanget bör öka vad gäUer stödhanteringen. Sollefteåkommun har inget all erinra mot all ansvaret för glesbygdsinsalserna åvilarlänsstyrelsen men anser alt lanlbraksnämnderna måste få handlägga och att ettstarkt inflytande på frågor som rör jordbrak och trädgårdsnäring. Frågor somrör hantverk och småindustrien verksamhet bör bedömas och handläggas avutvecklingsfonden. understryker all del är angelägel altlänsstyrelserna bemödar sig om avbyråkratisering av ärendebehandlingen.Vilhelmina kommun stöder delegationens linje all skall ha det slutligaansvaret, men anser all kommunförvallningen i större utsträckning skulle kunnavara handläggande lokalt organ för regionala myndigheter. KFstöder uppfattningen ätt inflytande och beslut skall decentraliseras men vUlsamtidigt understryka viklen av all kontakter bibehålls med cen- 1981/82:113 BUagedel 411 Beträffande del kommersiella stödet bör frågor av principiellkaraktär hänskjutas till . och anserliksom att bör ha del övergripandeansvaret för glesbygdsstödet och utarbeta regionala riktUnjer.Lanlbraksnämnderna bör dock handlägga ärenden som rör jord och skogsbrak. Deregionala utvecklingsfonderna bör besluta i ärenden som rör hantverk ochsmåindustrieli verksamhet. Ärenden om transportstöd bör bedömas av de regionalatrafikhuvudmännen. Kommunerna bör i störte omfattning än hittiUs delta ibeslutsprocessen. UtveckUngsfondeni påpekar all i den mån delegerar beslutbör delegeringen gälla . Det är angeläget att nu gäUandeanvisningar som utfärdats av lantbruksslyrelsen ersätts med sådana frånlänsstyrelsen. De nuvarande anvisningarna är i alltför hög grad baserade påtänkt stöd tiU jordbraksförelag. Utvecklingsfonden förutsäller också attresurser kommer att tillföras för all kompensera den kostnadsökning detinnebär alt arbeta i glesbygd. anser det ulomordenlligl viktigtatt glesbygdsstödet integreras i en sammanhållen regionalpoUtik därlänsstyrelsen spelar den avgörande rollen. bör också åläggas ettinformations- och uppföljningsansvar. Ytterst är del nödvändigt alt sälta inplaneringen i ett regionalt välfardspoUfiskt perspektiv. Väsenfiigt är allvillkoren för stödformerna utformas så alt de säkersläUer lokalbefolkningensmöjligheter lill ökad sysselsättning. Lantbruksstyrelsenstöder i stort delegationens förslag, men är tveksam fiU stödet tUl mindre ochmobila maskiner. En viss flexibilitet bör dock kunna medges vid tolkningen avbestämmelserna så att bidrag kan utgå lill en mobU maskin t. ex. när den fyllersamma funktion som en fastmonterad eller när den har en hög inköpskostnad ochen så särpräglad funktion att den inle har någon direkt alternafiv användningutanför avsett verksamhetsområde. Styrelsen anför också tveksamhet tillförslaget om höjd bidragsprocent. "Ur såväl förelags- somsamhällsekonomisk synpunkt lorde investeringar, som kräver bidrag för altkunna genomföras böra tfrågasätlas." En höjning av kredilgaranfiramen, somär otillräcklig även med nuvarande stödbestämmelser, bör inle förhindras avl.ex. det statsfinansiella läget. direkta kostnader förkreditgarantier är obetydligajämfört med de hinder för verksamheten och delmerarbete, för alt undersöka andra finansieringsallernafiv, som en otiUräckUgram medför. lar kraftigt avstånd från delegationens uppfattningall stöd liU fackhandeln bör rymmas inom ramen för sysselsältningsslödet.Fackhandeln likväl som dagligvara- och drivmedelshandeln är én kommersiellserviceverksamhet. Verket anser del i första hand angeläget alt bred- Prop.1981/82:113 Bilagedel 412 dasorfimenlet i lanthandeln lill alt omfatta så stor del som möjligt av de varoroch ijänster som hushållen behöver. I undantagsfaU bör del finnas möjlighet attbevilja investeringsstöd till fackhandel. Prövningen av sådana ärenden börgöras enligt villkoren för stöd lill kommersiell service. Vidare anserkonsumentverket att drtflstöd lill fackhandel inle bör utgå. AMS har inget atterinra mol all man utökar den slödberälfigade verksamheten och vidgarmöjligheten all ge kreditgarantier. Man anser del dock angelägel all villkorenför stöden utformas med beaktande av övriga delar av regionalpolifiken och desysselsättningsskapande åtgärderna inom arbetsmarknadspolitikens ram. SärskUtviU man påpeka all de avskrivningslån som kan beviljas inom glesbygdsstödetsram inte bör vara mer förmånliga än motsvarande lån inom del regionalpolitiskalokaliseringsstödet. Länsstyrelserna iStockholm och samt av stödet tUljordbruket i norra instämmer med delegationens förslag. anser all frågan om sysselsällningsbefrämjande stödåtgärderför fackhandeln är en principiellt väsentlig fråga, som måste utvärderas i ettbredare sammanhang än det nu aktuella. Dagligvaraförsörjningen intar endefinitiv särställning när det gäller samhällsinsatser i regional- ochglesbygdspoliliken. UtveckUngsfonden i vUl rekommendera vissförsiktighet beträffande möjligheten alt ge stöd lill mindre och mobilamaskiner. Maskinerna bör vara av sådan karaktär all de är direkt avgörande förproduktionen i företagel. talar inte erfarenheterna för enhöjning av stödbeloppet från 125000 liU , men , måstenaturligtvis en uppräkning ske med hänsyn till penningvärdet.Utvecklingsfonderna i , , ochNorrbottens län stöder delegationens förslag all ge stöd även till mindre ochmobila maskier men anser inte att det särskilda stödet till utvecklingsfonderaaför att främja företagsamhet i glesbygd bör upphöra. Denna typ av stöd harspeciellt i varit avgörande för all få i gångglesbygdsanpassade aktiviteter. UtveckUngsfonden i anser allstörre nyetableringar kräver mer än en fördubbling av nuvarande maximibeloppför avskrivningslån för att kunna genomföras. Vidare saknas balans mellananslagsramarna för avskrivningslån och lånegaranti. Utvecklingsfonden anser attreglerna bör kompletteras med lånegaranti för rörelsekapital i företag somligger utanför risklagande finansorgan. Beträffande glesbygdsstödets användninggentemot lokaliseringsstöd bör lokaUseringsstöd användas i första hand. Konsumentverkethänvisar fiU sin egen rapport om driftstöd. Delegationens förslag tilländringar av investeringsstöd och hemsändningsbidrag överensstämmer i väsentligaavseenden med de förslag verket lämnat. Länsstyrelserna i ochGävleborgs län ansluter sig till delega- Prop.1981/82:113 Bilagedel 413 tionens förslag beträffande stödet lUl kommersiellservice. i anser sig ha goda erfarenheter avstödet lill kommersieU service. Det har ofta varit avgörande för de enskildaförelagens överlevnad. Man noterar med fillfredsställelse delegationensförslag lill höjning av hemsändningsbidraget. Den verksamheten ulgör elt brakomplemel lill de fasla bufikerna. Den framlida utvecklingen lorde dockinnebära krav på bättre samordning av servicen i glesbygd. En mera offensivpoUlik måste föras, vilket innebär ökade krav på kommunerna. visar de senaste årens erfarenheter all vissa bufi-ker intekunnat utnyttja ivesleringsslödet p. g. a. dess konstruktion. Trots att mankunnat åtnjuta förmånen av avskrivningslånet på har kostnaderna förövriga lån bUvil för höga för butiken. En reform är därför nödvändig om inleinvesteringsstödet skaU bli en möjlighet enbart för de störte butikerna. ICAstöder därför förslaget om att avskrivningslån bör kunna ges med upp tUl 50 %av investeringen och vid särskilda skäl . Däratöver bör det finnasmöjlighet all efter speciell prövning bevilja investeringslån för resterandedel. tillstyrker Ukaså förslaget all kreditgaranti skall kunnagälla andra investeringar än varalager, men delar ej delegationens uppfattningalt en kombination av investeringslån och kreditgaranti kommer all avsevärtminska behovet av all nyttja möjligheten liU avskrivningslån. ICA stöder ävendelegationens förslag beträffande hemsändningsbidrag. KF delar delegationensuppfattning all gränserna för avskrivningslånen bör höjas, men alt investeringarnainte bör lolalfman-sieras genom statliga medel. Även handeln bör vara delaktigi ansvaret. delar beträffande stödet till kommersiellservice uppfattning alt del bör ges möjlighet lill totalstafiig lånefinansiering om särskUda skäl föreligger. I övrigt stöder mandelegationens förslag rörande ändrade stödandelar. Länsstyrelserna i och samlNorrtälje kommun tillstyrker förslaget om utvidgning av slödel. iStockholms län och kommun anser all stödet bör kunna utgå iStockholms skärgård. AMS, , och kommuner avstyrkerdelegationens förslag. Man anser all eventuella utökade insatser börkoncentreras lill nuvarande områden och all slödel urholkas om man utvidgar dettiU andra områden. De största sysselsättningsproblemen återfinns i område 5och 6. i anser all IKS-verksamhelen börkompletteras med ett tillägg som innebär att kommunerna kan få särskUda medelsom de själva kan förfoga över. Prop.1981/82:113 Bilagedel 414 Delegationens förslag beträffande slödel till samhälleUgservice innebär bl.a. att stödet delas upp i ett investeringsstöd kallat stödfill samhällelig service och elt driftstöd kallat bidrag fill samhäUeligaserviceinsatser. framhåller att för taxinäringen som helhetgäller vissa strakturproblem som främst grandar sig på överetablering och lågutnyll-jandegrad. Man är därför mycket tveksam tiU införandet av ett tUtfälligldriftsstöd för laxiverksamhel. Om sådant slöd skall utgå bör del ske med vUlkorsom garanterar en rationell drift. Rådet vill också varna för att splittrastöden liU kollektivtrafiken och godstransporterna på alltför många händer. Denuvarande stödformerna har en långsiktig inriktning och utgår till klartpreciserade ändamål. De är också planeringsanknutna så all trafiken finnsupptagen i en trafikförsörjningsplan. i anför alt man, trots i länet ännu inte haft någon ansökan om driftstöd för samhällelig service,anser att stödet bör finnas kvar. Länsstyrelserna i , ochVästernorrlands län ansluter sig i huvudsak tUl delegafionens förslag.Länsstyrelserna i län konstaterar med speciell tUtfredsställelse altdet särskilda bidraget till samhäUeliga serviceinsatser bl.a. föreslås omfattagodstransporter i skärgården. Man framhåller vikten av att slödel ges varaktigkaraktär. i anser att delegationens uttalande,all bidrag inle bör utnyttjas för slöd lill den ordinarie verksamheten ikommuner och landsting är svårtolkat. Strävan är all ge samma service liU allainvånare oberoende av om de bor i glesbygd eller tätort. Beträffande stödelsvaraktighet anser man att länsstyrelserna bör få möjUghet att göra en bedömningav hur lång lid stöd skall utgå. Vissa typer av serviceverksamhet t. ex. taxioch godstransporter kan vara i behov av ell kontinuerligt slöd. Om man viUsfimulera kommunerna till ett ökat ansvar för servicen i glesbygd är det ocksåangelägel alt det stafiiga slödel får en varaktig karaktär. iNorrbottens län anser all slöd tUl samhällelig service, bör kunna lämnas direkttiU intresseorganisationer, idrottsföreningar m. m. i glesbygden. Slöd lillsamhäUeliga serviceinsatser bör likaledes kunna lämnas till någon annan änkommunen föratsatt all verksamheten bedrivs inom någon form av organisation.Länsstyrelsen i tillstyrker delegationens förslag men menarall bidrag liksom tidigare bör få utgå med högst 75 procenl avinvesteringskostnaden och ulan krav på särskUda skäl. delardelegafionens syn i del angelägna alt nya servicefunktioner kan erhålla stöd.Enligt bör den utvidgade stödformen inte bindas av någon meraomfattande detaljreglering vad avser ändamål, procenttal m. m. utan ellflexibeU synsätt bör eftersträvas. HyUe kommun anser all den föreslagna ändringen av slödellill samhällelig service är splittrande. Istället för att som i andra fall,utgå från den 1981/82:113 BUagedel 415 slödberättigadeverksamheten låter man här stödformen vara styrande. Stödformeraa investerings-och driftbidrag bör även framledes samlas under den slödberättigadeverksamheten samhällelig service i glesbygd. och kommunerser bidraget lill gods och persontransporter som en värdefull utökning förtransportmöjligheterna i skärgården och andra glesbygdsdelar. Ett sådant stödbör ha varaktig karaktär. Enligl kommun finns del inget rimligt skäl attknyta del särskilda bidraget till samhäUeliga serviceinsatser lill en kommunalinsats av motsvarande storlek. kommun anser all då stödet tiUsamhälleUg service bl. a. är avsett att utgå till investeringar av karaktärenpilotprojekt, är del nödvändigt att staten lar ett stort ansvar för dekostnader som kan uppstå. Utfallen av sådana projekt är nämligen myckel osäkra.Den sänkning av statsbidraget från som föreslås kan därför inleaccepteras. kommun påpekar alt det för en faltig glesbygdskommun ärmycket negativt att stödet endast i undanlagsfall får varaktig karaktär. Stödetbör ha samma varaktighet som t. ex. slödel lill varahemsändnings-verksamhelen. KFtillstyrker förslaget om ett särskill bidrag lill samhällelig service.Landstingsförbundet ifrågasätter utformningen av del särskilda bidraget fillsamhäUeliga serviceinsatser. Enligt förslaget skall bidraget inte kunna gesvaraktig karaktär. Förbundet anser dock alt för att ett bidrag skall varameningsfullt, bör del utgå hela den tid som en viss servicefunktion bedömsviktig alt upprätthåUa. Enligl kan den föreslagna nyastödformen komma att medföra ökade kostnader för berörda kommuner och delfinns uppenbara risker för ökad byråkrati och svåra ekonomiska avgörandenmellan kommunen och privata förelag. Del är också högst tveksamt om kommunernasengagemang i driftstöd lill enskilda företag ryms inom den kommunalakompetensen. anser att kommunerna inle skall åläggasförfattningsenlig skyldighet alt stödja enskilda företag på del säll somföreslås. De tänkta stödet bör administreras av staten och helt utgå medstatliga medel. UtveckUngsfonden i anser att erfarenheternapekar på risken att normala kommunala och landstingskommunala kostnaderifrågasätts med hänvisning till möjligheten all få samhälleligt driftbidrag. Samtligade remissinstanser, som yttrat sig, understryker nödvändigheten av fortlöpandeuppföljning och utvärdering av stödverksamheten. Konsumentverkethar, i likhet med delegationen, konstaterat alt den centrala registreringen avslödbeslul inle fungerar. Verket anser alt berörda myndigheter gemensamt börse över och utveckla registreringssystemet så att del blir användbart,lUlförlitligl och ger en aktuell bild av stödverksamheten. 1 annat fall saknasanledning alt behålla denna registrering. 1981/82:113 Bilagedel 416 SHIÖ-Familjeföretagenföreslår att noterade förbällringar tfråga om sysselsättning följs upp underen period . Efter en sådan period bör man bättre kunna bedöma omhiltiUsvarande former av glesbygdsstöd varit effektiva och påskyndat en sådanutveckling inom glesbygdsnäringarna att det särskilda stödet successivt kanavvecklas lill förmån för generella näringspolitiska insatser. anser att den tiU knutna nämnden bör ges enbetydelsfull roll i utvärderingsarbetet av det kommersieUa stödet.Erfarenheterna av nämndens samordnande och policyskapande arbete under70-talel är myckel goda. UtveckUngsfonden i anser all ansvaretför uppföljning och utvärdering av stödet bör ligga hos länsstyrelsen.Socialstyrelsen påpekar all det är nödvändigt att man tar fram lUlföriitUgauppföljnings-och utvärderingsrutiner, som bygger på enkla och effektivaregistreringar och såvitt möjligt tar tillvara erfarenheter från deuppföljningar, som och lanlbraksslyrelsen genomfört inom sinasektorer. Flertaletremissinstanser tillstyrker delegationens förslag till en ökning avsatsningarna på glesbygden. Man poängterar del angelägna i alt anslagen tiUglesbygdsinsalser följer kostnadsutvecklingen. Risk finns annars att stödelseffekter uteblir. Ambitionshöjningen föreslås av bl. a. iÄlvsborgs län finansierad genom omprioriteringar inom den ram som står lillregionalpoUtikens förfogande. i med flera, betonaratt investeringarna i glesbygden är mycket lönsamma ur samhällsekonomisksynvinkel och marginella i hela stödverksamheten. Flera remissinstanser,däribland och i anser att detbehövs ökade resurser för handläggningen av glesbygdsfrågor. framhålleralt del är myckel ofillfredsställande om angelägna insatser fördröjs beroendepå otillräcklig handläggningskapacitet. Något utrymme för sänkta krav påbeslutsunderlag liU kommersiell service finns inte. Verkets erfarenhet ärtvärtom den alt beslutsunderlaget alltför ofta är bristfälligt. Prop.1981/82:113 Bilagedel 417 Sammanfattning av och remissyttrande över konsumentverketsrapport, Driftstöd ett medel att förbättra varuförsörjningen i glesbygd 1 Sammanfattning av rapporten ............................. 418 2 Remissyttranden ............................................ 420 2.1 Inledning .................................................. 420 2.2 Varaförsörjningsplanering ............................. 422 2.3 Hemsändningsbidrag - investeringsstöd .......... 422 2.4 Driftstöd .................................................. 424 2.5 Övriga åtgärder ......................................... 426 2.6 Handläggning - beslut ................................. 427 1981/82:113 Bilagedel 418 1 Sammanfattning av rapporten Analysenav glesbygdshushållens varuförsörjning och butiksslruklurens utveckling visar,att tillgängligheten fill service kan komma all drasfiskl försämras under denärmaste åren. De allra flesta butikerna på landsbygden är områdets endabutik. Medelåldern bland buliksinnehavarna är hög och har ökat under de senasteåren. På grund av stagnerande eller vikande befolkningsunderlag har många avbutikerna lönsamhetsproblem. Läggs bufiken ned får konsumenterna ofta betydligtförsämrad lillgänglighel lill service. Särskill utsatta grapper är äldre,handikappade samt hushåll utan tiUgång liU bil. En stor andel av befolkningen iglesbygd tUlhör dessa grupper. En nedläggning av elt områdes sista butik kanförorsaka en avsevärd ökning av hushållens inköpsarbete. Effekten blir ökadekostnader för hushållen. Även kommunen och staten åsamkas ökade kostnader lUlföljd av att en anpassning måste ske av kollektivtrafik, färdtjänst,varahemsändning och social hemhjälp. Föratt motverka en ofillfredsställande försämring och la till vara möjligheternaatt utveckla den kommersieUa servicen i glesbygd krävs åtgärder av skUda slag.Problemen varierar mellan olika områden. Detta ställer krav på flexiblasamhäUsinsalser. föreslår följande åtgärder för att påverkautvecklingen: all kommunernas varaförsörjningsplanering förutomdagligvaror även skall inbegripa försörjningen med drivmedel.Planeringsunderiagel måste hållas aktuellt. Det är ocksä nödvändigt attplaneringen sker i nära samverkan med lokalbefolkningen (kap. 6.1) att strävandena att vidga butikernasservicefunktioner stärks bl.a. genom all samhäUsorgan och handelnsorganisationer aktivi informerar och bislår glesbygdshandeln (kap. 6.1) allkonsumentverkets förslag om förbättrade ekonomiska villkor för B- återförsäljare av tidningar/lidskrifler genomförs (kap. 6.2) attprinciperna för upphandling klargörs (kap. 6.2) alllänsstyrelserna får i uppdrag av regeringen alt skyndsamt kartlägga frågan om varuleveranser tUl avlägset belägna försäljningsslällen för dagligvaror och drivmedel. I samband härmed bör leverantörer lill dag- ligvarabutiker och drivmedelsanläggningar i glesbygd åläggas avise- ringsplikt till om planerade förändringar (kap. 6.3) attstatsbidraget till varahemsändning höjs liU högst (mot nuvarande 35 procenl) av kommunens nettokostnad. Till utpräglade glesbygdskommuner bör bidraget kunna uppgå till högst (kap. 6.4) att kreditgaranti, som f. n. endast kan lämnas föranskaffning av varulager, i framliden skall kunna lämnas för motsvarandeändamål som gäller för investerings- och avskrivningslån (bl. a. ny-, om- ellertillbyggnad av bufiker) (kap. 6.5) alt investerings- och avskrivningslån tillsammansskall kunna utgöra högst (mol f n. två tredjedelar) av densammanlagda invesle- 1981/82:113 Bilagedel 419 ringskostnaden.I vissa faU bör möjligheter finnas alt finansiera hela investeringen med investerings-och avskrivningslån. Avskrivningslånet föreslås kunna uppgå till högst 50procent (mot f n. ) och om särskilda skäl föreligger, högst 75procenl av investeringskostnaden (kap. 6.5) - allhandelns organisationer förstärker sina konsulent- och utbildningsin satser så att de kan komma glesbygdshandeln till del. Statsmakterna bör överväga hur en förstärkning skall kunna ske av utvecklings- och utbild ningsinsatser för glesbygdshandeln (kap. 6.6). Desamlade erfarenheterna av verksamheten med statligt driftstöd har enligtkonsumentverkels uppfattning varit klart posifiva. Möjligheterna alt kunnabevilja driftstöd bör därför finnas även . Driftstöd bör emellertidendasi utgå i de fall alternativa åtgärder visat sig vara mindre lämpliga ellerotillräckliga. förslag beträffande driftstöd innebär ihuvudsak följande: - att driftstöd fortsatt skall kunna utgå för attlösa tillfälliga likviditetsproblem. Exempel på situationer där driftstöd kankomma ifråga är främst i samband med handlares sjukdom, vid brand, för allavlasta vissa skulder samt i samband med en avveckling av rörelsen. Som vUlkorför all fillfälligt driftstöd skall utgå bör gälla all del finns särskildabehov av samhällsåtgärder för att befolkningen i området skall kunnatillförsäkras en tillfredsställande försörjning med dagligvaror eller drivmedelsamt att driftstöd utgör den mest ändamålsenliga åtgärden (kap. 7.2) - all tUlfälligl driftstöd även kan utgå fillvarubussverksamhel. En föratsättning bör dock vara alt varabussens verksamhetär av stor betydelse för all en fillfredsställande varuförsörjning skalltillförsäkras befolkningen samt att verksamheten inle menligt påverkarsträvandena all bibehålla en ur fillgänglighelssynpunkt väl avvägd buliksslruklurpå sikt (kap. 7.3) - alt elt mångårigt driftstöd skall kunna utgå lillbutiker med lönsamhels-problem, om del finns synnerliga behov avsamhällsåtgärder för att befolkningen skall kunna tillförsäkras enliilfredsslällande försörining med dagligvaror eller drivmedel och andraåtgärder är otillräckliga eller mindre ändamålsenliga. En enhetlig utgångspunktföreslås gälla för bedömningen av storleken på ett sådant slöd. Vidfastställandet av stödels storlek i ett enskilt stödärende bör dock slor hänsynlas tiU de förhållanden som råder lokalt. En återkommande omprövningav stödbehov och avvägning av eventuellt fortsall stöd bör ske (kap. 7.4) - att beslut om driftstöd också fortsättningsvisskall fallas av . Ett grundläggande underlag för beslutet börvara kommunens varaförsörjningsplanering. Före beslut skall samråd ske i varieslödärende med kommunen samt med närmast berörda köpmannaorganisalioner ochkonsumentföreningar (kap. 7.5) 1981/82:113 Bilagedel 420 - att kravet på obligatoriskt samråd idriflslödsärenden med upphör all gälla. Möjlighet all samrådamed verket i allmänt principiellt viktiga stödärenden (investeringsstöd,driftstöd och hemsändningsbidrag) bör dock finnas (kap. 7.5) - att skyldigheten för att lämnaförhandsbesked om driftstöd las bort. I stället bör preliminärt beslut kunnafallas i slödärenden som avser . Vid utgången av periodenbeslutas slutligt om stödets storlek (kap. 7.5). Konsumenlverkelvill avslutningsvis framhålla att driftstöd är en förhållandevis ny stödform.Erfarenheterna av stödverksamheten är fortfarande begränsade. Del finns eltkonsumenlpoliliskl behov av utvärdering och utveckling av stödet. Detla gällerfrämst effekterna, men även formerna för handläggning av slödärenden, samlavvägning av stödbehov och slödels storlek. Det behövs ell fortsall arbele medalt utveckla andra åtgärder än driftstöd, som är ägnade att tillförsäkraglesbygdsbefolkningen en tillfredsstäUande kommersiell service. Erfarenheterfrån lokal, regional och central nivå måste också fortlöpande samlas in ochföras vidare.