prop · G503123 · 1981-12-31 00:00:00 — Jag vill i detta sammanhang erinra om de försök somAMS med regeringens bemyndigande bedriver med fortbildningskurser förkontorsanställda kvinnor i syfte att underlätta övergång till mer avanceradearbetsuppgifter, bl. a. i samband med datorisering. Såvälplanering av arbetsmarknadsutbildningens inriktning och omfattning somutfprmning av lärpplaner sker i nära samarbete med arbetsmarknadens parter.Lärpplanerna revideras fprllöpande och hålls aktuella i takt med förändringarnai arbetslivet. Så är även fallet inom de yrkesutbildningsområden som berörs avdatatekniska förändringar. Jag vill understryka vikten av atl kursdeltagarnainte står främmande för den nya tekniken när de kommer ut i arbetslivet. Enligtmin uppfattning bör arbetsmarknadsutbildningen inom berörda yrkesområden iförsta hand ge grundläggande kunskaper i datateknik och 1981/82:123 Bilaga 4 38 datoranvändning.Mer avancerad utbildning inom speciella yrkesområden bör ges ipåbyggnadskurser, något som sker inom t. ex. det verkstadsmekaniskautbildningsblocket där verkstadsmekaniker kan genomgå en kurs i NC-leknik.Anskaffningen av avancerad och dyrbar utrustning måste av ekonomiska skäl skeetappvis. Enligt min uppfattning bör SÖ och AMS liksom under denärmaste åren koncentrera anskaffningen av NC-maskiner till några fåAMU-center. Möjligheten till samverkan med andra utbildningsanordnare ellerförhyrning av utrustning måste också övervägas. En framställning från SÖ om atlfå revidera vissa läroplaner för att införa utbildning med NC-maskinerbehandlas f. n. inom . 5 Arbetsmiljö och medbestämmandefrågor m. m. Jaghar i det föregående berört hur datateknologin påverkar arbetsförhållandenaför allt fler människor. Historiskt sett har den industriella utvecklingenhämtat sin dynamik från tekniska landvinningar som stegvis har ändratproduklionsfömtsättningarna. Användningen av ångkraft och elektricitet ärklassiska exempel på detta. Ett utmärkande drag i industrisamhällets framväxthar också varit en ökande komplexitet och en alltmer långtgående specialiseringav samhällsfunktioner och arbetsuppgifter. Ny teknik har på ett oftagenomgripande sätt påverkat förutsättningarna för produktionens uppläggning,förläggning och storlek. Förändringarna har sedan fått organisatoriskakonsekvenser bl.a. via nya organisationsläror- som påverkat människornassociala arbetssituation. Detprimära motivet för investeringar i datorstödd och annan utrustning inom olikasektorer på arbetsmarknaden är att effektivera, förbilliga och öka produktionenav varor och tjänster. Användning av datateknologi är endast ett bland fleraled i de ständigt pågående förändringarna i produktionsprocesserna. Som ettexempel på en annan teknik som vid sidan av datateknolpgin medfört eller kanväntas medföra snabba förändringar på arbetsplatserna kan nämnas utvecklingenav s. k. kpmpositmaterial inom bl. a. flyg- och bilindustri. Andra exempel ärden myckel snabba utvecklingen inom den kemiska industrin, särskilt när detgäller substanser baserade på oljeprodukter samt introduktionen av s.k.hybrid-DNA-teknik. Den sistnämnda tekniken innebär att man genom påverkan pågenstrukturen hos vissa bakterier kan Ullverka läkemedel, livsmedel etc. påett i grunden nytt sätt. Frånsamhällets synpunkt är möjligheterna att tillvarata datateknologins möjligheterav väsentligt värde för att bibehålla en konkurrenskraftig varuproduktion. Detär självfallet också viktigt med en effektivering av privat och offentligservice. 1981/82:123 Bilaga 4 39 Idet föregående har jag mer utförligt behandlat vissa effekter för arbetsmiljöoch arbetsinnehåll som daloriseringen kan föra med sig. Det är enligt minmening teknikens konsekvenser för arbelsprganisationen söm har störst betydelseför hur den skall bedömas med hänsyn till arbetsmiljö och arbetsinnehåll. I defall datoriseringen ger förändringar i den tekniska delen av ettproduktionssystem förknippas detta också ofta med förändringar av arbetsorganisationenoch i vissa fall hela det sociala systemet på en arbetsplats. utformas är beroende av beslutsfattarens värderingar ochkunskaper i bl.a. arbetslivs- och arbetsmiljöfrågor. Något enkelt sambandmellan utrustning och organisation i den meningen att en viss tekniskutrustning gör det nödvändigt med en speciell arbetsorganisation finns somregel inte. Däremot kan en viss organisationsform i kombination med en giventeknisk utrustning ge särskilt hög produktivitetsvinst. Omorganisationsförändringen genomförs utan hänsynstagande till fysiska ochpsykiska arbetsmiljöfaktorer innebär det risker för arbetsmiljöproblem.Resultatet av brister i den organisatoriska anpassningen kan också bli att deberörda arbetslagarnas möjligheter till utveckling i arbetet etc. får ståfillbaka. Som jag har redovisat tyder emellertid inte erfarenheternahittills på att datorisering i någon större utsträckning fått sådana negativapåföljder. Detta bör dock inte hindra att man uppmärksammar riskerna och sökermotverka oönskade effekter. Detta kan ske genom att arbetsmiljö-ocharbetslivsfrägorna beaktas på ett tidigt stadium i planeringsprocessen. Parternapå den svenska arbetsmarknaden har av tradition haft en positiv syn påtekniska förändringar. Inte minst har detta gällt fackföreningsrörelsen genomdess solidariska lönepolitik och stödet för den aktivaarbets-marknadsppliliken. När den tekniska utvecklingen lett till negativakpnse-kvenser för de anställda har problemen ofta blivit föremål fördiskussioner och kanske reglering genom kollektivavtal mellan parterna påarbetsmarknaden. I andra fall har samhället trätt in med reglerande åtgärdert. ex. lagstiftning på arbetstidens och arbetarskyddets områden. Andra samhällsinsatserpå arbetsmiljöomrädet är skapandet av tillsynsmyndigheter somarbetarskyddsstyrelsen och yrkesinspektionen. Genomdenna utveckling har arbetsmarknaden fått en rad styr- och skyddsmekanismer. Justörre konsekvenser den tekniska utvecklingen för med sig för det socialasystemet och därmed för de anställda, desto starkare krav kan dessa förväntasresa på medinflytande och pä utformningen av arbetsmiljön. En förutsättningför alt den tekniska utvecklingens landvinningar skall kunna utnyttjas optimaltär att arbetstagarna tillförsäkras ett inflytande så att deras arbetsmiljö-och sociala krav kan tillgodoses pä arbetsplatserna. Jag återkommer i detföljande med förslag som syftar till att främja en sådan utveckling. 1981/82:123 Bilaga 4 40 5.2Arbetsmiljölagen och arbetarskyddsstyrelsens författningar Fråganhur datatekniken påverkar arbetsmiljön bestäms bl. a. av om den utnyttjaspunktvis eller i syfte att knyta ihop flera arbetsmoment till integrerade processer. Dataeffektutredningenhar gett uttryck för uppfattningen att arbetsmiljö-lagstiftningen börförstärkas genom att bestämmelser övervägs om bl. a. vissa minimikrav avseendearbetsinnehåll och möjligheter till påverkan på den egna arbetssituationen. Vidareanser utredningen att arbetarskydds-styrelsen bör prioritera en översyn av deföreskrifter m. m. som har tillämpning pä bl. a. industrirobotar. Utredningenanser vidare atl det är väsentligt att arbetarskyddsstyrelsens föreskrifter omensamarbete får en sådan utformning alt förekomsten av ensamarbete reduceras isamband med tillämpning av ny teknik. Utredningensförslag har fått ett blandat mottagande av remissinstanserna. TCO anser detväsentligt att minimivillkor om arbetsinnehåll, kontaktmöjligheter ochmöjligheter till påverkan av den egna arbetssituationen slås fast ilagstiftningen. Enligt TCO bör också arbelarskyddsstyrelsen utformaföreskrifter om minimivillkor på de aktuella områdena. LOframhåller att en föreskrift bör utarbetas och riktas mot den framlida lekniskaförändringen inom arbetslivet bl. a. i samband med datorisering avtillverkningsutrustning och processtyrsystem. Arbetarskyddsstyrelsens anvisningom bildskärmsarbete bör också enligt LO omarbetas till föreskrift. SAFoch SHIO-Familjeföretagen avvisar förslagen att via lagstiftning ochföreskrifter ställa minimikrav på arbetets innehåll. Landstingsförbundetvarnar för en övertro på möjligheterna att lagstiftningsvägen åstadkommaarbetsmiljöförbättringar. Det finns enligt förbundet inte belägg för attarbetsmiljölagen har sådana brister eller är så ofullständig atl ytterligareregler måste tillföras. Televerketpåpekar att det är svårt att formulera exakta krav inom arbelsmiljöområdel.Problematiken är komplex varför det varken är lämpligt eller önskvärt medbindande föreskrifter. Arbetarskyddsstyrelsenanger att frågan om datoriseringens effekter på arbetsmiljön f.n. ägnas storuppmärksamhet. Styrelsen överväger också att i den mån det är praktiskt möjligtutforma bestämmelser om minimikrav betr. arbetsinnehåll m. m. Styrelsenhänvisar till en rad pågående författningsprojekt. a. är arbetet medföreskrifter om ensamarbete inne i en slutfas. Medanledning av utredningens tankegångar och de synpunkter remissinstansernaredovisat vill jag uppehålla mig något vid arbetsmiljölagen ocharbetarskyddsstyrelsens förfaltningsverksamhet. 1 propositionen (1976/77: 149)med förslag om arbetsmiljölag understryker föredraganden särskilt vikten av attlagen skall tjäna som ett instrument för att komma till Prop.1981/82:123 Bilaga 4 41 rättamed negativa sociala effekter som är förknippade med ny teknik och ökad automatisering. Lagenär en ramlag. Detta innebär att den innehåller allmänna bestämmelser somöversiktligt anger kraven beträffande olika arbetsmiljöfaktorer.Arbetsmiljölagen säger också hur arbetsmiljösynpunkter skall tillgodoses vidplanering och upplåtelse av arbetslokaler m. m. liksom vid tillverkning ochförsäljning av produkter som kan användas yrkesmässigt. Arbetsmiljölagen angervidare hur efterievnaden av lagens krav skall främjas genom samverkan mellanarbetsgivare och arbetstagare. Bestämmelserna bildar utgångspunkt för dennärmare regleringen av arbetsmiljön. Detta sker genom de författningar somarbetarskyddsstyrelsen utfärdar. Engrundläggande bestämmelse i arbetsmiljölagen i kapitlet om arbetsmiljönsbeskaffenhet stadgar att arbetsförhållandena skall anpassas till människansförutsättningar i fysiskt och psykiskt avseende. Det skall eftersträvas att arbetetanordnas sä att arbetstagare själva kan påverka sin arbetssituation.Arbetsmiljöutredningen gick i förarbetena till lagen bl. a. in på frågor omarbetets uppläggning och dess psykiska och sociala innehåll. Som särskiltkritiska inslag i arbetets organisation framhölls bl. a. ständig upprepning av kortcykligaarbetsmoment, systemstyrd arbetstakt särskilt i kombination med höga krav påuppmärksamhet, i detalj förutbestämda rörelsemönster och arbetsmetoder,utnyttjande av i huvudsak endast motoriska funktioner hos den arbetande ochbristande möjligheter till social kontakt. Lagens bestämmelser om arbetetsanpassning syftar enligt utredningen till att fungera som stöd vid samråd ochförhandlingar mellan parterna. Utredningen fann det naturligt alt bedömningarav vilka arbetsformer som bör tillämpas i första hand görs av parterna men medmöjlighet för dem alt hänskjuta även frågor av detta slag tillyrkesinspektionen. Frågor om förhållandet mellan överordnade och underordnadeoch om andra relationer mellan människorna pä arbetsplatsen inryms enligt utredningeni den bedömning från psykisk och social synpunkt som skall ske av arbetsmiljönoch arbetets uppläggning. Föredraganden delade utredningens bedömning i dessafrågor. Ipropositionen med lagförslaget anknöt föredraganden också till den då relativtnya lagen om medbestämmande i arbetslivet. Han pekade bl. a. på attlöntagarorganisationerna även med medbestämmandelagen som grund skall kunnaverka för en god arbetsmiljö. Arbetsmiljön omfattas sålunda helt och hållet avmedbestämmandelagen. Delta gäller såväl psykiska som sociala aspekter påarbetsmiljön. Ensamarbeteär av särskilt stor betydelse i detta sammanhang. Arbels-miljöfrågorna vidensamarbete ägnades stor uppmärksamhet av arbetsmiljöutredningen. a. att övergången till processindustri medförde att mångaarbetsuppgifter av kontrollerande art fullgörs av ensamarbetare. Föredragandendelade utredningens, syn pä frågorna om ensamarbete och menade att starka skälfanns att genom en särskild 1981/82:123 Bilaga 4 42 bestämmelsei lagen fästa uppmärksamheten på atl ogynnsamma verkningar av ensamarbetemåste förhindras. Han uttryckte vidare det angelägna i att närmare föreskrifterangående ensamarbetet utarbetades på olika områden. Ikapitlet om arbetsmiljöns beskaffenhet finns i övrigt allmänna bestämmelser omfysiska arbetsmiljöfaktorer såsom luft-, ljus- och ljudförhållanden, maskiner,redskap och andra tekniska anordningar samt farliga ämnen. Jaghar tidigare nämnt att ramlagstiftningen förutsätter atttillämpnings-författningar utfärdas. har pekat på behovetav särskilda tillämpningsbestämmelser angående datoriseringens effekter. Utredningenhar särskilt uppmärksammat ensamarbete och industrirobotar. Arbetarskyddsstyrelsensförfattningsarbete inom ett visst område kan schematiskt delas i faser somomfattar identifieringav problem, utvecklingstendenser etc, initieringoch förankring av projekt, Attvarsebli problem och förändringar blir allt nödvändigare men ocksåsvårare med hänsyn lill arbetslivets snabba utveckling. Styrelsens utåtriktadekontakter med internationella organ, tillverkare, leverantörer samtarbetsmarknadens parter, branschorganisationer och andra är av avgörandebetydelse. Vid identifiering av problem och utarbetande av författningar behövsofta en omfattande informationsinhämtning och informationsbearbetning. I vissafall krävs kompletterande forskning och utvecklingsarbete. Arbetet förankras iarbetsgrupper inom styrelsen i vilka ingår företrädare för olika kunskaps-,erfarenhets- och intresseområden. Arbetsmarknadens parter är regelmässigtrepresenterade i grupperna. Det slutliga beslutet om att utfärda föreskriftenfattas av den partssammansatta verksstyrelsen. Inomarbetarskyddsstyrelsen bedrivs författningsarbetet enligt såväl kortsiktiga somlångsiktiga planer. Äldre författningar uppdateras och nya problemområden täcksin. Prioriteringen av föreskriftsarbetel fastställs i samråd medarbetsmarknadens parter och andra intressenter. Arbetarskyddsstyrelsen har idetta arbete kommit atl ägna uppmärksamhet åt en rad frågor och problemområdensom direkt eller indirekt följer av datorisering, användning av robotar och enallmänt sett ökad och avancerad automatisering. I arbetarskyddsstyrelsens planingår också ökat arbete med frågor som rör den psykosociala arbetsmiljön. Somexempel på styrelsens insatser kan nämnas den pågående omarbetningen av 1978års anvisningar om bildskärmsarbete till föreskrifter. Allmänna rådbeträffande psykiska och sociala aspekter på arbetsmiljön har nyligenfärdigställts. Vidare pågår arbete med att uppdatera de allmännamaskinanvisningarna med hänsyn bl. a. till den ökande förekomsten av indistrirobotar.Dessutom pågår färdigställandet av föreskrifter rörande ensamarbete. I ett särskiltförfattningsprojekl behandlas arbetsmiljöproblem vid datorisering. 1981/82:123 Bilaga 4 43 Motbakgrund av vad jag nu anfört finns enligt min mening inle anledning att ändraarbetsmiljölagen. Jag utgår från att arbetarskyddsstyrelsen även i framtidennära följer datateknikens effekter för arbetsmiljön i vidaste mening ochdärvid bedriver det fortsatta författningsarbetet med utgångspunkt i de problemsom bl. a. arbetsmarknadens parter upplever som angelägnast all reglera. En av de väsentligastefrågorna som regleras i arbetsmiljölagen är, som jag nämnde, den omparternas samverkan i arbetsmiljöfrågor. Detta gäller inte minst frågor som rörarbetets sociala sida. Jag berörde då även kopplingen mellan arbetsmiljölagenoch medbestämmandelagen. Jag vill uppehålla mig ytterligare något vid samverkansfrägan. Enligtarbetsmiljölagen skall skyddsombudet delta vid planering av nya eller ändradelokaler, anordningar, arbetsprocesser och arbetsmetoder liksom vid planering avanvändning av ämnen som kan föranleda ohälsa eller olycksfall. Arbetsgivarenskall underrätta skyddsombud om förändringar av betydelse förskyddsförhållandena inom ombudets område. Arbetsgivare och arbetstagare svarargemensamt för att skyddsombud får erforderlig utbildning. Skyddsombudet harrätt atl ta del av de handlingar och erhålla de upplysningar i övrigt sombehövs för ombudets verksamhet. Skyddskommitténskall planera och övervaka skyddsarbetet vid arbetsstället. Den skall nogafölja utvecklingen i frågor som rör skyddet mot ohälsa och olycksfall samtverka för tillfredsställande skyddsförhållanden. I skyddskommittén skallbehandlas frågor om företagshälsovård, frågor om planering av nya eller ändradelokaler, anordningar, arbetsprocesser och arbetsmetoder liksom om användning avämnen som kan föranleda ohälsa eller olycksfall saml frågor om upplysning ochutbildning rörande arbetsmiljön m. m. Arbetsmiljölagenföreskriver alltså samverkan mellan arbetsgivare och arbetstagare också då nyteknik utnyttjas. Det finns emellertid några frågor med anknytning lillarbetsmiljölagens samverkansregler som kan utgöra problem i samband medutnyttjandet av datateknologi. Jag syftar på frågor som gäller reglernasbegränsade räckvidd inom koncerner, produktansvaret och samordningen medmedbestämmandelagen. utgör varje företag en självständig juridisk person som ärarbetsgivare i förhållande till sina anställda. Lagens bestämmelser omsamverkan gäller för arbetsgivare och arbetstagare och omfattar därmed bara denplanering som bedrivs inom varje enskilt företag i en koncern.Koncernledningens övergripande planering t. ex. i fråga om större investeringaromfattas sålunda inte av lagens regler om samverkan i arbetsmiljöfrågorna.Inom större koncerner finns inte sällan särskilda konsultföretag medspecialinriktning på t. ex. dalafrågor. Inom sådana företag utvecklasdatasystem för bruk inom koncernföretagen. Genom sådana specialföretag inomkoncernen kan beslut om såväl upphandling som systemutveckling hamna utanförtillämpningsområdet för samverkansreglerna. Prop.1981/82:123 Bilaga 4 44 förhåller det sig så att arbelsmiljölagensproduktansvarsregler alltjämt gäller. Det är emellertid tveksamt i vilken månde omfattar ett datasystems s. k. mjukvamdel t. ex. programmet som styr datorn.Denna del är särskilt intressant med hänsyn till de sociala konsekvenserna. Deproblem jag här har berört beträffande samverkan mellan arbetsgivare ocharbetstagare enligt arbetsmiljölagen när ett företag ingår i en koncern, gällerockså för tillämpningen av lagen om medbestämmande. Jag återkommer därför straxfill detta. 5.3 Medbestämmandefrågor och viss utbildning Liksom i arbetsmiljölagen regleras i medbestämmandelagenendast de fackliga organisationernas rättigheter gentemot den egnaarbetsgivaren. Arbetsgivare åläggs i 11 § medbestämmandelagen s. k. primärförhandlingsskyldighet gentemot kollektivavtalsbärande arbetstagarorganisationinnan beslut fattas om viktigare förändringar av verksamheten eller av arbets-eller anställningsförhållanden för arbetstagare som tillhör organisationen. Ominte synneriiga skäl föreligger får en arbetsgivare inte fatta eller verkställabeslut innan förhandlingsskyldigheten fullgjorts. Lagen anger inte närmare närden primära förhandlingsskyldigheten skall fullgöras i förhållande till dettilltänkta beslutet. I lagmoliven framhålls viklen av att förhandling tas upptidigt under planeringsstadiet. Särskilt gäller detta i mer omfattande ochkomplicerade frågor. Förhandlingarna bör sedan kunna bedrivas återkommandeunder det att frågan bearbetas och beslutet förbereds. Införande av ny tekniktorde i många fall vara exempel på sådana mer omfattande och kompliceradeförändringar. Därför bör det också ligga i arbetsgivarens eget intresse attinleda förhandlingar i ett tidigt skede för att inte onödiga förseningar skalluppstå. Paragrafen tillförsäkrar arbetstagarna, genom sina organisationer,vissa grundläggande möjligheter till inflytande. Arbetsgivaren har dock kvarrätten att fatta sitt beslut sedan förhandlingsskyldigheten fullgjorts. Enligt 12 § medbestämmandelagen hararbetstagarorganisationerna rätt att begära förhandling i varje frågabeträffande vilken arbetsgivaren står i begrepp atl fatta beslut och som rörmedlem i organisationen. Även denna paragraf ger följaktligen arbetstagarnarätt till inflytande över frågor som rör införande av ny teknik.Medbestämmandelagens reglerom information är också av stor betydelse isammanhanget. Där föreskrivs bl. a. skyldighet för arbetsgivaren att hållaarbetstagarorganisation underrättad om hur verksamheten utvecklas produktionsmässigtoch ekonomiskt. Med hjälp av den informationsskyldighet som föreskrivs i lagenfår arbetstagarorganisationerna bl. a. också möjlighet att på eget initiativförhandla om frågor som rör införande av ny teknik. Medbestämmandelagens 32 § rekommenderar parter som träffarkollektivavtal om löner och allmänna anställningsvillkor att även träffakollektiv- Prop.1981/82:123 Bilaga 4 45 avtalom medbestämmanderätt för arbetstagarna i frågor om bl. a. ledning ochfördelning av arbetet. InitiaUvet tas av arbetstagarorganisationerna och detankommer på arbetstagarna och deras organisationer atl bestämma i vilken taktoch på vilka särskilda områden avtal om medbestämmanderätt bör komma tillstånd. Avtalom medbestämmande har på central nivå träffats bl. a. inom den statliga sektorn(MBA-S), inom den kommunala sektorn (MBA-KL). Vidare har centrala avtalträffats för statsföretagen (SFO) och inom koopera-UPnen (KFO). I kapitlet omrationalisering och administrativ utveckling i MBA-S ges t. ex. de lokalafackliga organisafionerna rätt all inom en given ram anlita extern arbelstagarkonsultvid rationalisering inom myndigheten. För innevarande budgetår har fyra milj.kr. reserverats för ändamålet. Vidare kan de lokala fackliga organisationernasluta avtal med arbetsgivaren om rationaliseringsarbetets inriktning ochuppläggning samt om arbetstagarorganisationernas och berörd personalsmedverkan. Utbildning av Ipkala fackliga företrädare som skall medverka i visstutredningsarbete kan också regleras. Medbestämmandeavtalen inom SFO- och KFO-områdenager också arbetstagarna rätt att pä arbetsgivarens bekostnad utse och anlita arbelstagarkonsult.Inom bl. a. områdena planering och organisation kan medbestämmande införas vidföretagen om lokal facklig organisation så begär. Detär angelägel att medbestämmandeavtal kommer till stånd över helaarbetsmarknaden. Först härigenom kan en anpassning av den lagligt grundaderätten till medbestämmande för de anställda ske till olika branschers skildaförutsättningar. Genom särskilda avtal är det också möjligt att bättre än hittillsreglera de anställdas medverkan, integritelsfrågor m.m. vid införande av nyteknik eller vid större organisationsförändringar. Avtalom ny teknik finns inom både den privata och den offentliga sektorn. Somexempel kan nämnas att har teknikavtal medGrafiska fackförbundet. och med har träffat ett lokalt teknikavtal med berördalöntagarorganisationer. Vid statens löne- och pensionsverk har ett övergripandeavtal träffats om rationalisering. I avtalen regleras frågor omanställningstrygghet, utbildning, vissa frågor om förhandlingsskyldighet, förhandlingsordnigm. Deanställdas inflytande i frågor om införande av ny teknik stöds även av andralagar än arbetsmiljölagen och medbestämmandelagen. Jag tänker här främst pä förtroendemannalagenoch lagstiftningen om styrelserepresentation för de anställda. Iförtroendemannalagen regleras arbetsförhållandena för fackliga förtroendevalda.Enligt lagen ges förtroendeman rätt till ledighet för fullgörande av detfackliga uppdraget. Denna rätt gäller inte enbart det fackliga arbetet på denegna arbetsplatsen utan kan också avse studier och annat fackligt arbete.Ledighetens omfattning och förläggning bestäms i första hand genom avtal. 1981/82:123 Bilaga 4 46 Lagstiftningenom styrelserepresentation ger de anställda rätt att utse två ledamöter och tvåsuppleanter i aktiebolag och ekonomiska föreningar med minst 25 anställda. Anställdai statliga myndigheter har också rätt att utse personalföreträdare imyndighetens styrelse.