prop · G503106 · 1981-12-31 00:00:00 — -Nyaforskningsprojekt kräver ofta stora satsningar som är svåra att genomföra pågrund av inflexibililei i anställnings- och medelslilldel-ningssyslemet. - Nyllobegreppel inomforskningen har fått en för snäv innebörd. 1981/82:106 346 Kommunikationenmellan forskare och allmänhet fungerar bristfälligt. Högskolansnuvarande institutionella organisation främjar inte det nödvändiga sambandetmellan högre utbildning och forskning. Vissalärartjänster inom högskolan inrymmer inte forskning ulan endast undervisning. Forskarutbildningenfungerar i flera avseenden otillfredsställande. Efterdenna problembeskrivning gör kommittén en genomgång av olika problemområden.Först redogörs kortfattat för forskarens situation. Det konstateras där bl.a.att forskarna, mer än vad som blivit fallet i dagens samhälle, måste få kännarimlig trygghet i anställningen. Vidare bör deras resultat lillmälas ellacceptabelt meritvärde. 1ell avsnitt om forskningsmiljön understryks särskill vikten av ett kreativtforskningsklimat. Vad som utmärker ell sådant klimat varierar från ämne lillämne, men gemensamt är, enligl kommittén, att den skapande verksamheten ställsi centrum. En given komponent lorde vidare vara jordnära ting som personal,lokaler och material av olika slag. Men även subtila komponenter somflexibilitet, generositet och inlellekluell stimulans är vikliga. En godforskningsmiljö bör också ge såväl arbetsro för forskarna som stimulans i formav kontakter inom och utom inslilufionen och med den internationellaforskningsfronten. Enav förklaringarna lill forskningens problem är, enligl kommitténs mening,de krav som uppställts på forskningens nytta. Nyllobegreppel har stundomblivit så snävt liUämpal all den humanistiska forskningen fått svårt all hävdasitl existensberättigande. Allmänhetensoch politikernas önskemål om snabba lösningar på akuta samhällsproblem har,enligl kommittén, lelt till en överbeloning av kortsiktig produklinrikladforskning. Med olika exempel belyses nödvändigheten av långsikfig, ej styrdgrundforskning. Ofta leder inbördes oberoende forskning på skilda fäll lillresultat vilka tillsammans bildar underiag för förståelse av fundamentalaproblem. Det behövs av icke riktad grundforskning, utansidoblickar på eventuella användningsområden, för all få nödvändigkunskapsberedskap all lösa de akuta problem samhället identUlerar. Deavsnitt som därefter följer i betänkandet avslutas i regel med punkter där denföregående texten summeras i form av förslag lill åtgärder eller motsvarande. 1den fortsatta sammanfattningen av betänkandet återges främst vissa av dessapunkter som kommittén anser särskill viktiga. Iavsnittet om forskning och utvecklingsarbete (FoU) inom de konstnärligahögskoleutbildningarna framhålles bl. begreppet"konslnärligl utvecklingsarbete" bör omprövas och evenlu eUl ersättas med benämningen "forskning och utvecklingsarbete inom de konstnärliga högskoleutbildningarna" (FoUK), Prop.1981/82:106 347 förutsättningaroch viUkor för FoUK bör utvecklas inifrån verksamheten själv, innan kravställs på en formalisering, medelför FoUK bör specialdesfirieras, dels under särskilt anslag till dekonstnärliga högskoleutbildningarna, dels såsom projektmedel som t. v. fördelasav ett speciellt organ forskningsrådsnämnden (FRN), ~samarbete inom FoUK mellan de konstnärliga utbildningarna och andrainstitutioner inom eller utom högskolan bör uppmuntras. kompelensgenom FoUK vid tUlsällning av lärartjänster skall bedömas som en merit bland andra men inte specificeras, innan verksamheten funnit sin form. Kommitténbehandlar frågor som rör forskningens ekonomi i ell särskill avsnitt. Dettaavslutas med följande förslag lill åtgärder. Delbehövs en bättre samordning mellan olika sektorsorgans forsknings stöd och mellan sektorsfinansierad forskning och forskning som finansi eras pä annat sätt. De forskningspolifiska program som regeringen skall lägga fram för bör kunna bidra fill detta. -1enlighet med forskningssamverkanskommilléns förslag bör en del avseklorsorganens FoU-anslag disponeras av högskoleenheterna för långsiktigkompetensuppbyggnad. Dessa medel bör kunna utnyttjas för en förstärkning avhögskolans basresurser för forskning. Framtidaökningar av resurserna för forskning och utveckling bör i första handkanaliseras genom utbildningsdeparlemenlets huvudtitel. Högskolestyrelsernabör få möjlighet att reservera (fondera) medel för investering i tyngreutrustning. Högskolansorgan bör ges inflytande över en del av de resurser för klinisk medicinskforskning som ingår i driftbidragel till de kommunala undervisningssjukhusen. Investeringsbidragettill de kommunala undervisningssjukhusen bör kunna ersättas med ettschablonmässigt beräknat belopp inom ramen för driftbidragel. för undervisningssjukhusens utbyggande (NUU) avvecklas. Iett särskill avsnitt rörande informafion om forskning och utvecklingsarbeteunderstryks bl.a. angelägenheten av alt den enskilde forskaren själv akliviägnar sig ål forskningsinformation. Det redogörs vidare för den verksamhet somhittills utvecklats inom området. Därefter föreslås bl.a. följande åtgärder bligenomförda: Universitetoch högskolor bör genom specialkurser ge journalister un dervisning i konsten alt redovisa vetenskapliga nyheter. 1981/82:106 348 - Enutbyggd samverkan, i vissa fall en gemensam organisation för infor mation, kontaktverksamhet och forskningssekretariat bör utvecklas. bör denna verksamhet till en del kunna finansieras genom intäkter via forskningssamverkan. Författandeav populärvetenskaplig lilleralur och redaktörskap för po pulärvetenskaplig tidskrift bör fillgodoräknas som merit vid tillsättning av sådana tjänster där pedagogisk skicklighet är en av bedömningsgrun derna. Högskolanbehöver en förenklad tjänsteorganisation som förbättrar villkoren förforskning och högre utbildning. Denna bör vara flexibel och erbjuda särlösningaranpassade lill olika fakulteters och ulbildningssek-torers behov. Kommitténframför i huvudsak följande förslag beträffande högskolans tjänsteorganisafion: Doktorsexameneller motsvarande kompelens skall vara krav för behörighet till lärartjänstervid högskolan. Tjänstav typ forskarassistent bör vara kvar men fidsmässigt begränsas fill medmöjlighet lill förlängning om synnerliga skäl föreligger.Undervisningsskyldigheten bör reduceras lill samma omfattning som för docent. Tidsom gästforskare utomlands bör ej räknas in i förordnandeliden somforskarassistent. Posldokloralastipendier bör ökas lill antalet och bör inrättas även inom andra områden än denaturvetenskapliga. Stipendiet bör kunna innehas . Posldokloralastipendier bör även fortsättningsvis stå öppna också för utländska forskare. Entjänstetyp motsvarande den nuvarande docenttjänsten bör finnas kvar.Innehavarna bör dock garanteras anställningstrygghet, dvs. bör tjänsten omfatta 75procent forskning och undervisning. börtjänstgöringsskyldigheten ändras till forskning och 50 procentundervisning. TUeln förste assistent bör slopas. Allafasta lärartjänster vid högskoleenheter med fasta forskningsresurser bör påsikt omfatta både forskning (motsv.) Nuvarandeuniversilelslektorsljänster undervisningsskyldighet börsuccessivt bytas mot tjänster undervisning och 25 procentforskning. bör medel för universitetslektorersforskning finnas kvar. Systemetmed antagning till oavlönad docent bör bibehållas. 1981/82:106 349 1belänkandet lämnas även vissa förslag som rör högskolans institutionellaorganisation. Målet med förslagen är, enligt kommittén, att skapaförulsätlningar för en ny organisation som underlättar kontakterna mellangrundutbildning och forskning/forskarutbildning, som fungerar smidigare och somkostar mindre i lid och medel än den nuvarande. Beträffande institutions- ochmellannivån föreslås följande: - Inom medicinsk, odontologisk,farmaceulisk, juridisk och leologisk fakultet förs fakultets- och linjenämndersamman lill ell organ fr.o.m. den 1 juU 1983. - Inom leknisk fakultet görsmotsvarande sammanslagning baserad på seklionsindelning där sådan finns. - Inom humanistisk,samhällsvetenskaplig, malemalisk-nalurvelenskaplig fakultet saml för Sverigeslantbruksuniversitet bör resp. högskolestyrelse få avgöra om sammanslagningskall ske och i så fall om den skall baseras på uppdelning i sektioner ellermotsvarande. - Inom juridisk och leologiskfakultet bör sammanslagning ske och organels ansvarsområde omfatta äveninstitutionsnivån så all förekommande institutionsstyrelser kan avvecklas.Eventuellt kan motsvarande ordning ockå tiUämpas för odontologisk ochfarmaceulisk fakultet. Inom övriga fakulteter berörs inleinstitutionsstyrelserna, men möjligheten all bilda större institutioner börbeaktas där en sådan ordning skulle medföra rationaliseringsvinster. - Del nya organet på mellannivånkallas fakultets- resp. sekfionsslyrelse. - Fakullets-Zsektionsstyrelsenges följande sammansättning: Dekanus (ordf.), fem övriga representanter förverksamheten, tre representanter för de studerande varav en forskarstuderandesamt tre representanter för yrkeslivet. I vissa fall kan det vara nödvändigtatt öka styrelsens storlek för att åstadkomma balans mellan olikaseklionsområden, företrädare för grundutbUdning resp. forskarutbildning etc.Del bör därför finnas möjlighet all på lokal nivå besluta om all öka styrelsensstoriek dock utan att ändra proportionerna meUan de olika kategorierna. - Styrelsen ges rätt all vidbehov inrätta arbetsutskott eller andra typer av beredande organ för vissafrågor. Sammansättningen av dessa bör kunna ha andra proportioner änfakullelsslyrelsen. Här bör även kunna ingå personer utanförfakultets-/sektionsslyrelsen. - Ledamöterna ifakultets-/seklionsslyrelsen utses med undanlag för de studerande somutses . - Liksom hillills börhögskolestyrelsen ha rätt att inrätta förvaltningsnämnder. Föratt åstadkomma ett bättre samband mellan grundutbildning ochforskning/forskarutbUdning samt för all nå vissa ekonomiska besparingarbör, enligl kommitténs mening, även följande förändringar kunna genomförasefter visst yllerligare utredningsarbete: Prop.1981/82:106 350 Region-,universitets- och högskolestyrelserna i resp. högskoleregion slås samman till en styrelse med vissa angivna undantag. Regionuniversitetensstyrelser, som ges ett regionall ansvar för den högre UlbUdningen, bör främsthandlägga övergripande ekonomiska frågor och frågor av policykaraklär. Styrelsenbör ges en sammansättning som motsvarar dagens regionslyrelser, dock med vissförstärkt representation för verksamheten och de studerande. Verksamhetenpå de nya högskoleenheterna bör ledas av en rektor och en förvaltningsnämnd,vilka bör sortera direkt under resp. regionuniver-silels rektorsämbete ochstyrelse. 1 förvaltningsnämnderna bör jämfört med nuvarande sammansättning äveningå representanter för samhåUs-och yrkeslivet. Efterdessa förslag övergår kommittén till forskarutbildningen och dess problem.Efter en historisk tillbakablick på hur forskarutbildningen behandlats i olikautredningar m. rn. fr. o. m. universiietsutredning, sammanfattarkommittén forskarutbildningens huvudproblem i följande punkter: -Tillströmningenfill kurser på 60-poängsnivån i många humanisfiska, samhäUsvetenskapliga ochmatematisk-naturvetenskapliga ämnen är för låg för att medge entillfredsställande rekryteringsbas lill forskarutbildningen. Rekryteringentill forskarutbildningen uppvisar både kvalitativa och kvantitativa ojämnheter. Kvinnornasandel i forskarutbildningen är genomgående betydligt lägre än deras andel igrundutbildningen. Forskarmiljönför de studerande är stundom otillfredsställande. Handledningenav forskarstuderande fungerar bristfäUigl på många håll. Försöriningssitualionenför de forskarstuderande är oacceptabel. Examinalionsfrekvensenär för låg och sludiefiden för lång. Forskarutbildningensmeritvärde och kunskapen utanför högskolan om utbildningens innehåll är f n.otillfredsställande. De frågor som sammanhänger med forskarutbildningensmeritvärde behandlas i ell särskilt betänkande (SOU 1981:30). fyra centrala mål för forskarutbildningen som kan sammanfattaspå följande sätl: Den skall tillgodose individensönskemål om fördjupade ämneskunskaper och insikter i vetenskapUg verksamhet. Den skall tillgodose samhälletsbehov av kvaUficerad arbetskraft i form av välutbUdade forskare med djupa ochbreda kunskaper och melodologisk säkerhet. 1981/82:106 351 Den under utbildningenproducerade forskningen skall bidra lill den s. k. inomvetenskapligautvecklingen av del valda forskningsområdel. Den skall stimulera tillinternationella vetenskapliga kontakter. 1elt avsnitt om relationen mellan grundutbildning och forskarutbildningdiskuterar kommittén först vissa frågor rörande antagningssystemet tillhögskolans grundutbildning. Enligl utredningens mening bör minst 50procent av platserna på högskolans utbildningslinjer reserveras för studerandesom kommer direkt från gymnasieskolan. Vidare föreslås ett nytt system allberäkna belygsmedelvärde frän gymnasieskolan där varje veckotimme för elt ämneges lika vikt. Vissainsatser krävs, enligl kommittén, inom grundutbildningen för alt breddarekryteringsbasen och stimulera de studerande alt gå vidare lillforskarutbildning. Följande förslag fill åtgärder aktualiseras i detta sammanhang. UHÄbör inom främst humanistisk, samhällsvetenskaplig och malemalisk-nalurvetenskapligfakultet se över linjesystemet i syfte att åstadkomma koncentration lill någoteller några ämnen för varje linje. Beträffandeämneslärarlinjerna bör möjligheten för de studerande att gå vidare lillforskarutbildning m. m. förslärkas. Deindividuella utbildningslinjerna bör ägnas ökat utrymme i högskolans informationsmaterial.Ansökningar om individuella linjer bör behandlas generöst av högskoleenheterna. Enkursöversyn bör göras på lokal nivå med mål att underlätta de studerandesövergång lill forskarstudier. Forskningsinformation,information om forskningsmetodik och om vetenskaplig debatt bör ingå somsjälvklara delar i grundutbildningen och även anges i UHÄ: s utbildningsplaner. Professoreroch övriga forskare bör fullgöra en del av sin undervisningsskyldighet pågrundulbildningsnivån. Självständigtarbete om minst 10 poäng/2,5 månaders arbete på bör inrymmas i varjegrundutbildning, även om detta i vissa fall kan leda till en förlängdutbildningsgång. Vidlokalplanering bör lokaler för forskning, forskarutbildning och grundutbildninginom elt ämnesområde placeras i omedelbar anslutning till varandra. Direkfiv omdetta bör utfärdas liU som riktlinjer för arbetet inomhögskolan. Begreppetforskningsanknytning, som myntades av utbildnings-utredning, harkommit alt stå för delvis skilda saker . har idetta begrepp främst rymts åtgärder med syfte alt åstadkomma elt sambandmellan existerande forskning och grundläggande utbildning. I avsnittet omforskningsanknytning föreslår kommUtén följande åtgärder: 1981/82; 106 352 Samtligalärare inom högskolan bör ges en administrativ anknytning lill närmast berördainslilufion med fasla forskningsresurser. Forskarebör stimuleras all medverka i järomedelsproduktion, vilket kan ske genom altsådan produktion ges ökat meritvärde vid tillsättning av docent- ochforskarassistenttjänster. -Yllerligare8 milj.kr. bör avsättas filluniversitetslektorers och lektorers forskning. Ytterligare2 milj. kr. bör satsas på alt utveckla och genomföra överbryggande kurser med ämnesfördjupning och orientering om forsk ningsmetodik. Ielt särskilt avsnitt analyserar kommittén forskarutbildningen utifrånkvalitets- och effeklivUetskriterier. Kommittén konstaterar inledningsvis attrekryteringen tUl forskarutbildningen totalt sett varit förhållandevis jämnunder 1970-talel. Antalet nybörjare har legat strax över 2000 . Däremothar anlalel avlagda forskarexamina stadigt sjunkit fr. o. m. 1970/71 t. o. m.1975/76. Därefter tycks en stabilisering skett kring ungefär 750 forskarexaminaper år. Kommitténkonstaterar sammanfattningsvis alt det behövs förstärkta resurser tillforskarutbildningen för all effektivisera denna. Även i ell för landet ytterst resursknapptläge är det av central vikt all göra framlidsin-riklade investeringar inomforskarutbildningen. 1 de sju därpå följande avsnitten lämnas en rad olikaförslag lill åtgärder inom forskarutbildningen. Förstbehandlas frågor som rör förkunskapskrav och behörighei. Kommitténsammanfattar här sin syn på följande sätt: Allmänbehörighei till forskarutbildning bör uppnås genom studier på allmän ellerlokal utbildningslinje om minst 80 poäng eller genom studier på individuelllinje eller enstaka kurser om minst 120 poäng. Inomhumanistisk, samhällsvetenskaplig och matematisk-naturvetenskaplig fakultetskall för allmiin behörighei vidare krävas minst 60 poäng i förforskarstudierna relevant ämne eller ämnesgrupp. För övriga fakulteter böreventuella krav om yllerligare fördjupning jämfört med dagens situationuppställas inom ramen för de särskilda behörighetsvillkoren. Ielt avsnitt om rekrytering och urval föreslås att informationsmaterial omforskarutbUdningens uppläggning, innehåll m. m. bör produceras av varieinstitution med sådan utbildning. Vidare framhåller kommittén alt engranskningsgrupp på varje inslivulion bör la fram beslutsunderiag lillinsti-tulionsslyrelsen för antagning av forskarstuderande. Kommitténbehandlar också frågor som rör den könsmässiga snedrekryteringen lillforskarutbildningen. I övergången från grundexamen lill forskarutbildningsjunker kvinnornas andel markant inom samtliga sektorer. Prop.1981/82:106 353 F. n. är endasi cirka var fjärde forskarstuderande kvinna.Följande förslag fill åtgärder lämnas i belänkandel: Konsekvenserna av en könsmässigkvotering av utbildningsplatser och ulbUdningsbidrag/doklorandtjänsler lillforskarutbildning bör förutsättningslöst utredas. Informationen inomgrundutbildningen om forskning och forskarutbildning bör ges en sådanutformning all den stimulerar kvinnor alt gå vidare till forskarutbildning. I avsnUlel om forskarutbildningens omfattning, innehålloch uppläggning lämnas elva olika åtgärdsförslag enligt nedan: Normalstudieliden bör föriängasfrån fem lill vid innehav av assistenltjänst. Assistenltjänst bör kunna innehasett år efter dispulationen men sammanlagt i högst . Doktorander med låg eller ingenaklivitetsgrad bör avföras ur registret över forskarstuderande. 1 samband med antagningen skallfastställas ett inlroduktionsprogram för doktoranden, i vUket ställspreslalionskrav både på honom/henne och på inslilulionen. Studerande som avbryter sinaforskarstudier redan efter någon termin bör om möjligt få de genomfördaakliviteterna "översalla" fill kurser på 61-80- resp. 81100-poängsnivån eller motsvarande. En individuellforskarulbildningsplan bör upprättas i samband med an-lagningen. De kursbundna studierna inomforskarutbildningen bör i regel omfatta högst ett och ett halvt årsheltidsstudier. Institutioner och fakultelsnämnderbör främja alt doktoranderna inhämtar vissa kurser vid andra högskoleenheter iSverige och utomlands. Doktorsavhandlingens kvalitet börtillmätas avgörande betydelse inom forskarutbildningen. -1 ett protokoll lill doktorsexamen skallfakullelsopponenl och betygsnämnd åläggas all bilägga var sitt kortfattatomdöme om doktorsavhandlingen. kan dock ansluta sig lillfakultelsopponeniens omdöme. Ledamot som har skiljaktig mening får antecknadenna lill protokollet. bör beslå av två fasla ledamöter samlytterligare en eller tre ledamöter som utses för varje enskild avhandling. Kommittén behandlar därefter frågan om all införamellanexamen inom forskamlbUdningen. En särskild enkät om behovet avmellanexamen har fillställts landels samtliga fakultets- och sektionsnämndersaml ell större antal ämbetsverk och andra institutioner. Sammanställningen avsvaren 23 1981182. Prop.1981/82:106 354 geringen entydig bild av behovel av elappavgång inom forskarutbildningen.Utbildningens uppläggning, arbetsmarknadens behov m.m. skiftar kraftigt mellanfakulteterna, vilket även avspeglar sig i varierande intresse för alt införamellanexamen. Kommittén föreslår följande i denna fråga: - Mellanexameninföres som en möjlighet lill elappavgång för de forskar utbildningar där del är arbetsmarknadsmässigt mofiverat och där en etapp av detta slag kan utgöra en ulbildningsmässig helhet. - Studierna fill mellanexamenskall omfatta 80 poäng, saml innehålla dels kursbundna studier, dels ellvetenskapligt arbele motsvarande minst 20 poäng. - Fakultets-/seklionsslyrelseavgör om och när mellanexamen skaU införas, saml fastställer i förekommandefall studieplan för denna utbildning. - Utbildningenbör ges examensbenämningen licentiatexamen. Enväl fungerande forskarhandledning är av central betydelse för forskarutbildningen.Handledningen av doktorander fungerar emellertid, enligl kommittén, på mångahåll klart otillfredsställande. Därför finns del anledning att med skildaåtgärder försöka höja kvaliteten på handledningen. I tretton punkter summerarkommittén vad handledaransvaret bör innefatta. 1 övrigi föreslås följande åtgärder: - Handledaresamt biträdande handledare eller handledargrupp för dokto randen bör utses i samband med eller efter antagningen. - Handledarutbildningbör regelbundet anordnas vid högskoleenheter med fasta forskningsresurser. - Såväl genomgängenhandledanjlbildning som framgångsrik och omfattande handledning bör gesmeritvärde vid tillsättning av forskartjänster. - En professor bör vid sidan avsin undervisningsskyldighel kunna handleda tre lill sex beUidsdoktorander. - För docent och forskarassistentbör undervisningsskyldighelen anses vara fullgjord vid handledning av femheltidsdoktorander. - Varje doktorand bör ha rättlill i genomsnUl fyra lill sex limmars individuell handledning . - Om antagningsbegränsning skalltillgripas, bör antagningskapacilelen bedömas ufifrån befintligahandledarresurser, forskarnas undervisningsvolym, anlal tidigare antagnadoktorander och lokalsituafionen. Somavslutning i forskarulbildningsavsnillet behandlas frågor rörandesludiefinansieringen. Andelen aktiva forskarstuderande meddoklorandsfi-pendium/utbildningsbidrag har under i stort sett hela 1970-taletlegat kring . Däremot har andelen forskarstuderande som fåll försörjasig Prop.1981/82:106 355 medannat förvärvsarbete under motsvarande lid ökat från knappt 40 lill . Kommitténmenar att flera av problemen med forskarutbildningens effektivitetsammanhänger med de studerandes otillfredsslällande försöij-ningssilualion.Många kan av ekonomiska skäl inle ägna sig ål forskarutbildning på heltid.Delta leder lill längre studietid och kan även medverka till kvalitativtotillfredsslällande avhandlingar om de studerande inle ges möjlighet attavsätta längre sammanhängande tid för forskning, vilket krävs för en stringentbearbetning av ett ämne. 1en lid med knappa ekonomiska resurser är del nödvändigt att begränsa antaletforskarstuderande för alt kunna ge dem som antas till utbildningen rimligaarbetsvillkor och en godtagbar försörjning. Bättre ekonomiska vUlkor för doktorandernatorde f. ö. vara en förutsättning för all forskarstudier skall upplevas attraktivt alternativ för dem som lämnar grundutbildningen. Kommitténlämnar följande förslag till åtgärder beträffande sludiefinansieringen: Studiestödinom forskarutbildningen bör kunna utgå inom ramen för tre olika tjänstetyper: a) doklorandljänsl med 100procents forskarutbildning, b)doklorandljänsl med 80 procentsforskarutbildning och 20 procents institutionsljänslgöring, c) assistenltjänst med högst 50procents instilulionstjänslgöring. Tjänsterna bör kunna innehas i fyra, femresp. FördelningenmeUan de tre olika tjänstetyperna bör avgöras av resp. institutionsstyrelse. -Lönefällbör inrättas för doklorandtjänslerna för att medge flexibel lönesällning. Doklorandljänslbör kunna innehas efter dispulationen men sammanlagt dock högst i fyraresp. Densom fullgjort minst hälften av sin forskarutbildning inom medicinsk fakultetbör ges företräde till plats för allmänljänstgöring (AT) vid universitetssjukhusför all undvika att forskarutbildningen avbryts. bör avsällas för att förverkliga kommitténsförslag till nyll studiefinansieringssystem.