prop · G503165 · 1981-12-31 00:00:00 — avses då således juridiskeller fysisk person som yrkesmässigt driver verksamhet av ekonomisk art. Därföretag används som liktydigt med näringsidkare är det mestadels fråga om altbeskriva förelagels handlande i ett visst avseende. 5 § andra stycket taremellertid sikte, inle i första hand på förvärvaren ulan på del förvärvade företageti dess egenskap av objekt för förvärvet. I begreppet företagsförvärv liggerdärför följande. När förvärvet avser en juridisk persons verksamhet menasövergång av äganderätten till den juridiska personen. Sådan övergång kan skegenom förvärv av exempelvis aktierna i ett bolag. När del åter är fråga omförvärv av rörelse som drivs av en fysisk person avses övergång av hela dennaverksamhet. Beslår den av fiera rörelsegrenar eller motsvarande avses såledessamtliga. Del är i de nu berörda fallen alltså fråga om vad som kan kallastotala förvärv. Enligt5 § andra stycket likställs med företagsförvärv andra förvärv avseende företag,förvärv som kan vara partiella och således inte avse hela företaget. Medförvärv av aktier avses aktier i alla slags aktiebolag och inle bara sådanabolag som omfattas av aktiebolagslagen (1975:1385). Förvärvav emissionsbevis (teckningsrättsbevis, delbevis och vissa ak-tiebrevskuponger)omfattas inle i sig. Dessa handlingar är nämligen avsedda alt vara kortlivade.När en sådan byts mot aktie sker tekniskt sett ett förelagsförvärv, ibestämmelsens mening. 1981/82:165 5-9 §§ 260 Också förvärv av andel i handelsbolag räknas somförelagsförvärv. Uttrycket handelsbolag har samma innebörd som enligt lagen(1980: 1102) om handelsbolag och enkla bolag. Även kommanditbolag omfattasdärför. Själva insatsen i ett handelsbolag kan bestå i egendom somfaller inom begreppet förelagsförvärv, t. ex. del av en rörelse. Därmed görbolaget i egenskap av juridisk person ett förelagsförvärv. Vidare gäller det förvärv av rörelse eller del av rörelse. Begreppet rörelse används ibland, som berördes, sombeteckning för den verksamhet som en näringsidkare bedriver. 1 fråga omverksamhet som bedrivs av ett bolag eller annan juridisk person, regleras härdet fallet all den juridiska personen överlåter sin verksamhet eller del därav.En sådan företagsövergång avseende juridisk person som sker genom byte av ägaretill denne täcks redan av begreppet förvärv av företag. 1 fråga omnäringsverksamhet, som bedrivs av fysisk person, kan begreppen förelag ochrörelse sammanfalla. Partiella förelagsförvärv som avser del av rörelse läcksockså av andra stycket. Detta gäller vare sig en juridisk eller en fysiskperson är överlå-lare. I regel torde förvärv av detta slag gälla en mer ellermindre frislående rörelsegren, men också andra förvärv som avser del av rörelseomfattas av termen företagsförvärv. Begreppen rörelse och del av rörelse finnsäven i annan lagstiftning, exempelvis i 5 a § lagen (1916: 156) om vissainskränkningar i rätlen alt förvärva fast egendom m. m. Till belysning av de i 5 § andra stycket konkurrenslagenintagna begreppen rörelse och del av rörelse kan erinras om vaddepartementschefen uttalade i propositionen (1973:72 s. 10) med förslag till 5a § nyssnämnda lag. Där anfördes att begreppen omfattar både renaindustriföretag och tjänsleproducerande förelag eller serviceföretag,exempelvis konsultbyråer samt varuhandelsföretag eller företag som bedriverförsäljning av varor men inte idkar industriell verksamhet. Också förvärv avdel av industriell verksamhet eller del av annan rörelsegren inbegrips. Med förvärvav industriell verksamhet eller rörelsegren avses förvärv av en eller fleraenheter inom företaget. Överlåtelse av viss del av produktionen ellerproduktionsapparaten hör således hit. Om företaget exempelvis inom sinverksamhet förfogar över avdelning eller enhet som bedriver forskning ellerannan utvecklingsverksamhet eller som sysslar med att utarbeta nyaadministrativa ratiner för företaget, innebär överlåtelse av denna avdelningeller enhet all del av rörelse övergår till förvärvaren. Å andra sidan falleröverlåtelse av maskiner o. d., som inte har samband med överlåtelse avverksamheten, normalt utanför bestämmelsens tillämpningsområde. Om anställdpersonal i företaget i samband med avvecklingen övergår i del förvärvanderättssubjektets tjänst, torde detta utgöra ett starkt slöd för att ett förvärvav verksamheten föreligger i paragrafens mening, uttalade departementschefen slutligen. En överlåtelse som enbart avser immateriell egendom börnormall inle Prop.1981/82:165 5-9 §§ 261 ansesinnebära överlåtelse av rörelse eller del därav. Del kan dock länkas fall närvid en helhetsbedömning en sådan överlåtelse framstår som själva kärnan iverksamheten eller en grandval för denna. 1 detta eller i ett liknande fall kanöverlåtelsen på grand av sina effekter vara all jämställa med övergång avsjälva verksamheten eller del därav. Förvärv av rörelse ellerdel av rörelse kan förekomma i samband med s. k. joinl venlures. Därmed avsesatt näringsidkare gemensamt bedriver viss verksamhet. Ett sådant samarbete kanske inom ramen för ett tredje rättssubjekt nybildat eller redan befintligt -som är juridisk person varöver partema skaffar sig rådighet genom förvärv avaktier eller andelar. Den juridiska personens förvärv av fiUskjuten egendomräknas därvid som förelagsförvärv. Sker samarbetet mellanparterna i enkelt bolag, utgör detta inle ett rättssubjekt. Bolaget kan såledesinle räknas som ägare - och alltså inle heller som förvärvare - avbolagstillgångarna, dvs. de tillgångar som enligt bolagsmännens avlal skallanvändas för bolagsändamål eller som har tillförts under bolagets verksamhet.Dessa tillgångar anses alltså tillhöra de enskilda bolagsmännen som därvid kani större eller mindre utsträckning individuellt vara ägare till del avtillgångarna, när bolagsavlalel inle innebär annat. Men det kan också vara såall äganderätten inle tillkommer bolagsmännen individuellt utan gemensamt. Härkan vara fråga om sam-äganderätl efler bestämda bråkdelar tiU viss egendom.Dock kan del även förhålla sig så alt bolagslillgångarna eller viss del avdessa utgör en av olika objekt sammansatt förmögenhetsmassa som är föränderligtill innehåll och omfattning. Bolagsmans rätt är då all uppfatta som enanddsrält i den varierande förmögenhetsmassan i dess totalitel. Här föreliggeren egendomsgemenskap meUan bolagsmännen.' Omindividuell egendom t. ex. del av rörelse i fall som de nu nämnda övergårtill att ägas av bolagsmännen gemensamt med samäganderätt eller iegendomsgémenskap, sker ett förelagsförvärv i konkurrenslagens mening. Detkan anmärkas all utrymmet för enkla bolag har minskats genom den nyabolagslagsliftningen. Här kan hänvisas till 1 kap. lagen (1980:1102) omhandelsbolag och enkla bolag (prop. 1979/80:143, LU 1980/81:4, rskr1980/81:39). Tillföretagsförvärv enligt 5 § hänförs vidare/«. ?ic»/i. Enfusion enligt 14 kap. aktiebolagslagen (1975:1385) sker genom all ettaktiebolag (överlåtande bolag) upplöses utan likvidation och dess tillgångaroch skulder övertas av annat aktiebolag (överlagande bolag). Del kan vidarevara fråga om fusion varigenom två eller flera aktiebolag (överlåtande bolag)förenas genom att bilda ett nytt aktiebolag, som övertar deras tillgångar ochskulder mot aktierna i det övertagande bolaget. 'Se , Om handelsbolag och enkla bolag, 1955, s. 376 ff. Prop,1981/82:165 5-9 §§ 262 avfusion, kallade absorplion respektive kombination, omfattas således avbestämmelsen. Denna täcker formellt även det fall all ett moderbolag ägersamtliga aktier i ett dotterbolag och att avlal träffas om en fusion i denformen att dotterbolaget skall gå upp i moderbolaget. Vidarehänförs genom fusionsbegreppel i 5 § fusion enligt 96 § lagen (1951:308) omekonomiska föreningar till förelagsförvärv. Ensådan fusion mellan ekonomiska föreningar som del här är fråga om har denformen att den ena föreningen (överlåtande föreningen) uppgår i den andraföreningen (övertagande föreningen) på så sätt all dels medlemmarna i denöverlåtande föreningen blir medlemmar i den övertagande föreningen, dels denövertalande föreningen ulan likvidation upplöses samt alla dess tillgångar ochskulder övertas av den överlagande föreningen. av denna art har till ändamål all främja medlemmarnas ekonomiskaintressen genom ekonomisk, dvs. affärsmässigt, bedriven verksamhet. Endast deföreningar som är kooperativa kan registreras enligt lagen om ekonomiskaföreningar. Av detta krav följer att medlemmarna personligen skall delta iverksamheten som avnämare (t. ex. konsumentförening) eller leverantörer(exempelvis mejeriförening) eller med egen arbetsinsats (t. ex.stadsbudsförening). Det kan också vara fråga om begagnande av föreningenstjänster (avdsdjurförening är ett exempel) eller annat liknande. Dennakooperativa natur innebär att en ekonomisk förening i praktiken endast kanförvärvas genom fusion med en annan ekonomisk förening som därtill måstebedriva likartad verksamhet. Det är nämligen knappast tänkbart all någon genomförvärv av andelar i en förening kan förskaffa sig den praktiska majoriteten påföreningsstämman och därmed kontroUen över föreningens rörelse. Enligt lagenom ekonomiska föreningar äger för övrigt varje medlem endast en röst, om annatinle föreskrivs i stadgarna. Förvärvsom bör omfattas av 5 § beträffande ekonomiska föreningar är därför fusionenligt 96 § lagen om ekonomiska föreningar och inte förvärv av andelar i sådanaföreningar. 5§ tar sikte påförvärv. Därmed avses övergång av äganderätt från etträttssubjekt till ett annat. Upplåtelse av nyttjanderätt faller därför utanförlegaldefinitionen i 5 § andra stycket. Detsaknar vid tiUämpning av lagrummet betydelse om ett företagsförvärv sker motvederiag eller inte. Reglernaom prövning av förelagsförvärv avser näringslivet i dess helhet. Såledesomfattas också bl. a. förvärv av aktier i bankaktiebolag, finansbolag ochkredilakliebolag. Vidare inbegriper del tidigare kommenterade begreppet fusionjämväl fusioner enligt lagen (1955:416) om sparbanker och lagen (1956:216) omjordbrukskasserörelsen. Lagstiftningenpå del nu nämnda området innehåller bestämmelser som utgör en form av kontrollav företagsförvärv, inbegripet fusioner. Prop.1981/82:165 5-9 §§ 263 slåndsprövningengörs av regeringen eller i vissa fall av bankinspektionen. De intressen somskall beaktas vid förvärvskonlroUen enligt den nya konkurrenslagen bör givetvistillgodoses också på bankområdet. Banklagstiftningen synes i och för sig kunnage ett utrymme för att tillgodose sådana intressen. Del kan därför ifrågasättasom konkurrenslagens förvärvsregler behöver omfatta även bankområdet. Medhänsyn till att konkurrensintressen inle särskilt berörts vid tillkomsten avnuvarande banklagstiftning torde bankområdet inle nu böra undantas. 1lagrådsremissen har därför inte gjorts ett sådant undanlag. Denna fråga bördock prövas ånyo, om del blir närmare klartgjorl all banklagstiftningenskonlrollregler tillgodoser även konkurrenslagens skyddsintressen. uppdrag ingår bl, a. all överväga behovet av riktiinjerför bankinspektionens verksamhet i frågor som avser banksektornsföretagsstruktur. Jag utgår från att utredningen i del sammanhanget kommer attbehandla även den fråga som jag här har tagit upp. Påförsäkringsrörelseområdet gäller alt försäkringsinspektionens tillstånd krävsför ett försäkringsbolags övertagande - helt eller delvis - av ett annat bolagsrörelse. Däremot finns f. n. inte någon särskilt kontroll avförsäkringsaktiebolags förvärv av aktier i annat försäkringsbolag. Om resultatetav försäkringsverksamhelskommilténs arbete ger anledning till det kan del till undvikande av en dubblerande kontroU - senare bli aktuellt att också prövafrågan huruvida försäkringsrörelseområdet kan undantas från konkurrenslagensförvärvsregler. Enligt5 § andra stycket förutsätts att del förvärvade företagel driver verksamhetinom landet. Därför omfattas i princip inte svenska eller utländska förelags förvärvav förelag som driver verksamhet endast utanför . 1begreppet företagsförvärv ingår även sådana förvärv inom landet som utländskarättssubjekt gör. Dessa förvärv kan också bli föremål för prövning enligtannan lagstiftning, nämligen lagen (1916:156) om vissa inskränkningar i rätlenall förvärva fast egendom m. m. och lagen (1968:557) om vissa inskränkningar irätten alt sluta svenskt handelsbolag m. m. Detta har berörts i den allmännamotiveringen. Ocksåi fråga om partiella förvärv och fusioner har begreppet "inom landet"motsvarande funktion. Därvid avses att verksamhet, som förvärvet gerförvärvaren en del av, bedrivs inom landet. Ettföretagsförvärv kan göras av en näringsidkare som inte genom förvärvet ensamfår en dominerande ställning på marknaden eller en förstärkt sådan ställning.Däremot kan förvärvaren ingå i en grupp företag som sammanhålls av gemensammaägarintressen eller på annat sätt och som genom hans förvärv får ellerförstärker en sådan ställning. Det kan här vara fråga om företag som till följdav ägareförhållanden har mist sin inbördes Prop.1981/82:165 5-9 §§ 264 självständighetockså fast de är skilda juridiska personer. Detta kan gälla förelag som ingår isamma koncern. Men det kan också vara bl. a. så alt en fysisk person ägeraktierna i skilda företag. Eftersom konkurrensrätten måste knyta an till desakligt relevanta ekonomiska faktorerna förs i 5 § tredje stycket denna gruppin under dominansfallet. Begreppet"sammanhålls av gemensamma ägarintressen" fanns i nuvarande lag idess lydelse före en ändring (prop. 1953: 103 s. 6 och 145 f.).Begreppet har lagils upp i 5 § tredje stycket. En utvidgning har dock skettgenom att också andra typer av sammanhållande kopplingar än ägarmässiga sådanajämställs med denna. En koppling av denna art kan beslå i exempelvis en sådanfinansiell makt över en grupp förelag, som i del väsentliga berövar dem derassjälvständighet. Del kan också gälla kontrollen över råvaruleveranserna till engrupp företag eller i andra förhållanden med motsvarande verkningar. Iuttrycket "sammanhålls" ligger att ett rättssubjekt - inom eller utomgruppen - kan bestämma innehållet i principbeslut om företagens ledning ochframlid. Gruppen håUs därmed samman av ett kontrollerande inflytande som nämndarättssubjekt kan utöva. fall som anges i 5 § en förhandling om avslående från företagsförvärvetavslutals ulan all den skadliga verkan har kunnat förhindras och finnermarknadsdomstolen all förbud eller åläggande enligt 3 § inte bör meddelas ellerär otillräckligt, kan domstolen förbjuda förvärvet. Ettförbud enligt första stycket får inte meddelas i fråga om förvärv av aktier somhar skett på eller förvärv som har skett genom inrop påexekutiv auktion. I stället får ålägga näringsidkaren allavhända sig aktierna eller den på auktionen förvärvade egendomen. Härfår erinras om all en förhandling med anledning av ett företagsförvärv kansyfta till alt förhindra den skadliga verkan på annat sätt än genom att fåförvärvet all gå åter. NärMD har beslutat om förhandling enligt 5 § för alt få till stånd ett avståendefrån del i ärendet aktuella företagsförvärvet är därmed också i ett offentligtbeslut redovisat domstolens slutsals all förvärvet får skadlig verkan. Vid ensådan bedömning och då förhandlingsingripandel ger möjlighet till flexibla ochföretagsanpassade lösningar torde en hel del fall kunna upp iförhandlingsomgången ulan alt tvångsåtgärder aktualiseras. I den allmänna motiveringen(3.3.4.3) har redovisats all del dock måste finnas en möjlighet all i sistahand kunna förbjuda förvärvet. Där har också motiverats del syslem som byggsupp i 6-7 §§. Systemetinnebär till en början enligt 6 § första stycket all domstolen i fall som angesi 5 §, alltså dominansfallel, har avslutat en förhandling om avstående frånföretagsförvärvet utan alt den skadliga verkan har kunnat 1981/82:165 5-9 §§ 265 förhindras.En förutsättning för denna förhandlingsinriktning har då varit att domstolenfunnit saken vara av särskild vikt från allmän synpunkt. Domstolen har därefterall pröva om del likafullt kan vara påkallat och tillräckligt att ingripa medförbud eller åläggande endast enligt 3 §, som ett sätt att helt eller delvisförhindra den skadliga verkan. I ärendet kan del ju vara fråga också om andrabeteenden än själva förvärvet, exempelvis diskriminering som kan förbjudas medslöd av sistnämnda bestämmelse. Vidare kan förhandlingen ha gällt alternativabeteenden mot den skadliga verkan av dominanssiluationen. Härvid kan del varaen svår avvägningsfråga vilken typ av beteende som blir mest tillfördel för det allmänna. Därför kan i praktiken under förhandlingsförloppenflera mål för förhandlingen hållas öppna och vara under diskussion. Delkan också förhålla sig bl. a. så att ett förbud mot företagsförvärvet vid denslutliga bedömningen framstår som alltför ingripande för förvärvaren eller somen alltför stel lösning. Så kan ibland tänkas vara fallet trots attförhandlingen har syftat till att näringsidkaren skall avslå från förvärvet.Ett sådant avstående som uppnäs förhandlingsvägen kan nämligen i vissa fall skei mer smidiga former för förvärvaren. Därigenom kan MD. kanske uppnå en frånallmän synpunkt påkallad, mer förelagsanpassad lösning än vad som är möjligtförbuds vägen. Om en förhandling för avslående från förvärvet misslyckasföljer alltså därav inte med nödvändighet att domstolen kommer att förbjudaförvärvet. Iett visst ärende kan domstolen å den andra sidan komma fram till alt ett förbudeller åläggande enligt 3 § inte bör meddelas eller alt, om del likväl meddelasi ärendet, förbudet eller åläggandel är otillräckligt för att hindra en skadligverkan som har koppling till dominanssiluationen och förelagsförvärvet. 1detta läge ges i 6 § första stycket domstolen befogenhet att förbjudaförvärvet. Ett sådant förbud kan riktas såväl mot ett planerat förelagsförvärvsom mot ett fullbordat sådant. Att särskilda hänsyn måste tas i fråga omfullbordade förvärv är uppenbart med tanke på de konsekvenser förbudet i delenskilda fallet kan få för parterna och andra. Fusionskonlrollen är dock såuppbyggd att förbud m.m. om möjligt inte skaU aktualiseras i fråga omfullbordade förvärv. Denna fråga har berörts i den allmänna motiveringen ochtas upp ytterligare i anslutning till 20 §. I 6§ andra stycket regleras specialfall där det är olämpligt alt förvärvetförbjuds, med tanke på de omständigheter under vilka del har skett. De angivnafallen är till en böljan ett sådant förvärv av aktier som har skett påStockholms fondbörs. Här kan erinras om all fondbörs verksamhet får bedrivasenbart av nämnda fondbörs och inle av fondhandlarförening (prop. 1978/79:9, NU50, rskr 443). Vidare gäller det förvärv som har skett genom inrop på exekutivauktion. I dessa fall får MD i stället ålägga näringsidkaren alt avhända sigaktierna eller den på auktionen förvärvade egendomen. Den tid inom vilken dettaskall ske regleras i 7 § andra stycket och blir beroende av regeringens beslut. 1981/82:165 5-9 §§ 266 Om det finns anledning att anta att man med stöd av deallmänna missbraksreglerna kan i framliden i tillräcklig mån kontrollera förvärvaren,kan det i vissa lägen vara opåkallal all vidta en så ingripande åtgärd som attförbjuda förvärvet. Ytterligare måste beaktas att förbud eller åläggande somhär avses inte far sträcka sig utöver vad som är rimligt sett i förhållandetill bl. a. de ekonomiska resurser en förvärvare har, den handlingsfrihet hanbesitter och den praktiska möjlighet som finns att efterkomma förbudet elleråläggandet. Blir exempelvis de ekonomiska konsekvenserna betydande bör hänsyntas tiU detta i skälig omfattning. Förbud som det nu är fråga om skall var utformade så altde antingen gäller eller tills vidare, beroende på vad som ärlämpligt. Man kan här behöva beakta om de faktiska förhållandena på en marknadkommer att förändras på ett betydelsefuUt sätt. En omprövning kan komma tillstånd enligt 24 §. Vid prövningen är del viktigt att ha ett tiUräckligttidsperspektiv i fråga om konsekvenserna av ett förelagsförvärv.Tidsperspektivet har berörts i den aUmänna motiveringen (3.2). Av 7 § första stycket framgår alt domstolens beslut blirgällande, dvs. rättsligt bindande, mot näringsidkaren endast om regeringenfastställer det. Enligt 10 § kan MD förena ett förbud eller ett åläggandeenligt bl. 6 § med vite. Eftersom en rättslig skyldighet att följadomstolens beslut uppkommer endast om regeringen fastställer beslutet, ärockså vilels verkan suspenderad intiU dess. Vidare får erinras om den i 8 §föreskrivna ogil-tighelspåföljden. I 22 § ges en föreskrift alt innan ett förbud eller ettåläggande enhgt 6 § eUer ett beslut av regeringen enligt 7 § meddelas,förvärvarens motpart i avtalet om företagsförvärvet skall ges tillfälle altyttra sig. Konsekvenserna för denne av ett förbud mot förvärvet skall jubeaktas vid prövningen. I allmänhet torde det vara lämpligt att motparten hörspå ett tidigt stadium. Vidare torde denne kunna intervenera i processen i MD. Enligt 23 § gäUer vissa frister inom vUka domstolensbeslut måste meddelas. Också för NO:s handläggning finns en sådan frist (20§), liksom för regeringens (23 §). 121 § förskrivs särskilt om interimistisktbeslut mot att en näringsidkare fullföljer ett företagsförvärv innan ärendethar slutiigl avgjorts. Ett beslut om förbud eller åläggande enligt 6 § blirgällande mot näringsidkaren endast om regeringen fastställer del. Beslutetskall av underställas regeringen för prövning avfastställelsefrågan. Om regeringen fastställer ett beslut om åläggande enligt 6§ andra stycket, skall detta verkställas från det regeringenmeddelade sitt beslut eller inom den som regeringen bestämmer. Prop.1981/82:165 5-9 §§ 267 Innebördenav första stycket första meningen har berörts i anslutning till 6 §. Omregeringen fastställer beslutet blir detta gällande mot sin adressat såsom ettomedelbart lagakraftvunnet beslut. Ogillighelspåföljd inträder därmed enligtvad som föreskrivs 18 §, om förvärvet har fullbordats. Är det fråga om ettplanerat förvärv inträder en sådan påföljd om förvärvet trots förbudet skullekomma till stånd. Vidare blir en vilessank-lion, som beslutet omfattar,gällande. En överträdelse av den i beslutet fastställda handlingsregeln kandärmed leda till att en allmän domstol finner vitet vara försuttet och dömer utdet. Genom detta skapas på vanligt sätt en exekutionstitel. Av7 § första stycket andra meningen följer all MD skall underställa regeringenbeslutet . Beslutet bör expedieras i gängse ordning som detmeddelas. Innebördenav regeringens prövning har berörts i den allmänna motiveringen (3.3.4.3).Allmänt kan om 7 § tilläggas att regeringen kan fastställa ett beslut till enviss del, om detta är möjligt och lämpligt. Ett förbud eller ett åläggande somgäller en aktiepost kan t. ex. begränsas till en del av denna, omomständigheterna föranleder delta. Vidare kan som exempel nämnas att ett förbudsom gäller köp av ett förelag eller en koncern kan inskränkas till att gällaexempelvis en rörelsegren eller en division inom koncernen. Bakgrundentill 7 § andra stycket är del tvångsläge näringsidkaren kommer i närvederbörande har ålagts alt avhända sig aktier eller egendom som förvärvals påen exekutiv auktion. Lagrummet säkerställer all näringsidkaren alltid harminst på sig. Denna tid kan regeringen förlänga efler vad som ärlämpligt. Omregeringen inte fastställer MD:s beslut, förblir delta rättsligt verkningslöst.Formellt gör regeringen inte någon ändring i det slut vartill domstolen harkommit. Ettföretagsförvärv bhr ogiltigt, om regeringen fastställer marknadsdomstolensbeslut om förbud mot förvärvet. Anledningfinns att uttryckligt ange all ogiltighel följer av ett förbud mot ettförelagsförvärv. Del är nämligen angeläget all detta markeras i de fall då ettförbud mot ett planerat förvärv inte förenas med vite. I stället inträderogillighelssanklionen. En sådan finns i vissa andra lagar med någon form avförvärvskontroll. Som exempel kan nämnas 5 § tredje stycket (jfr 5 a §) lagen(1916:56) om vissa inskränkningar i rätlen att förvärva fast egendom m. m., 5 §lagen (1975:1132) om förvärv av hyresfastighet m. m. och 13 § jordförvärvslagen(1979:230).