prop · G50397 · 1981-12-31 00:00:00 — bevakaatt det för landet samlade och fortlöpande forsknings- och utvecklingsarbetetstår i överensstämmelse med de övergripande hälso- och sjukvårdspolitiskamålsättningarna. Ifråga om utbildning redovisas i betänkandet inledningsvis pågående utvecklingssträvandeninpm värdutbildningens pmråde. Vi konstaterar därefter att vårdutbildningen ilikhet med forsknings- och utvecklingsarbetet utgör ett viktigt instrument föratt påverka hälso- och sjukvårdsverksamheten och dess framtida utveckling. Enändrad inriktning av värdpolitiken i samhället måste enligl vår uppfattning påverkavårdutbildningarnas innehåll och dimensionering. Utbildningsplaneringen måstedärför arbeta med nära anknytning till vårdplaneringen och ses som en del i enmer övergripande personalförsörjningsplanering. Inte minst väsentlig är enförändring av hälsp- och sjukvårdsutbildningarnas innehåll sä alt de bättresvarar mpt bl. a. de omstruktureringar, som sker inom vårdorganisation ochutbildningssamhälle. Etttotalansvar, innebärande bevakning av att utbildningen har viss kvantitet ochen kvalitet anpassad till hälso- pch sjukvårdens utveckling, medför en vidgningav landstingens ansvar för utbildningsinsatserna. Samtidigtmåste staten ha ett starkt intresse av att utifrån sina bl, a, vårdpolitiska,utbildningspolitiska, regionalpolitiska och arbetsmarknadspolitiska utgångspunktersöka päverka utbildningarnas innehåll Pch dimensionering. På socialstyrelsenbör i första hand ankomma att medverka i en fortlöpande personal- ochutbildningsplanering samt att tillhandahålla ansvariga statligautbildningsmyndigheter beslutsunderiag rörande vårdutbildningarnas innehålloch dimensionering. Blandde uppgifter som förutsätts ankomma på landstingen som en följd av ettövergripande ansvar för att främja hälsan hos hela befolkningen ärhälsoupplysningen av stor betydelse. Denna verksamhet bedöms ha stortinflytande på utvecklingen inom hälso- och sjukvården. Genom upplysningpåverkas bl. a. attityderna till och därmed också efterfrågan på vårdinsatser. Viförutsätter att staten även i fortsättningen har en kompletterande ochsamordnande funktion när det gäller hälsoupplysningen i landet. Staten -ochdärvid i första hand - har bl. a. att inom området medverka ikunskapsförmedlingen till andra berörda samhällssektprer, såsom skola, press,radio och TV m. fl. Informationoch hälsoupplysning bör - anser vi - betraktas som en integrerad del av hälsp-pch sjukvårdsverksamheten i alla dess delar. 1981/82:97 181 Kapitel 11 Utgångspunkter för ny lagstiftning.Specialmotiveringar till förslaget till hälso- och sjukvårdslag Idetta kapitel görs först en sammanfattning av utgångspunkter och övervägandenmed konsekvenser för vårt förslag till hälso- och sjukvårdslag (redovisade ikap. Därefter följer specialmotiveringar till själva lagförslagetparagraf för paragraf samt förslag om en behörighetsförordning. Kapitletavslutas med en jämförande genomgång av nu gällande och föreslagenförfattningstext. Allmännasynpunkter mot bakgrund av nuvarande lagstiftning Iavsnitt 11.1 erinras om krav som mol bakgrunden av hälso- och sjukvårdensutveckling efter den nuvarande sjukvårdslagens tillkomst kan ställas på en nylagstiftning. Utredningensdirektiv sammanfattas i avsnitt 11.2. (De full.ständiga direktiven redovisas ikapitel 1.) Iavsnitt 11.1 erinras pm krav spm mot bakgrunden av utvecklingen är av direktbetydelse för utformningen av vårt lagförslag. Dessa överväganden leder iflertalet fall till ställningstagande huruvida föreskrifter bör finnas resp.inte finnas i den nya lagstiftningen. Somen grundläggande utgångspunkt anger vi i detta avsnitt att lagstiftningen bör pmfaltasåväl hälspvård spm sjukvård och att den därigenom b<5r ge uttryck för ett hälsopolitisktsynsätt och en vidgning av hälso- och sjukvårdens ansvarsområde. Devårdsökandes behov i olika avseenden - t. ex, när det gäller trygghet,kvalitet, helhetssyn, omvårdnad samt närhet och tillgänglighet - bör enligtvåra utgångspunkter också ha grundläggande betydelse för lagstiftningen. Dessabehov omfattas därför av målformuleringarna i lagförslaget. Avsnitt11.3 sammanfattar också utgångspunkterna beträffande hälso- och sjukvårdensuppgifter och innehåll. Vårt förslag härom innebär att hälso- och sjukvårdendels - i det individinriktade arbetet - har funktionerna att förebygga,uppspåra, utreda och behandla sjukdom och skada, dels har alt främja helabefolkningens hälsotillstånd. Till hälso- och sjukvärden räknas all denverksamhet i samhället, oberoende av vårdgivare, vars huvudsakliga uppgift äratt verka på här angivet sätt. Det får bl. a. till praktisk konsekvens atiockså tandvården innefattas i begreppet hälso- och sjukvård, Iavsnittet återges också de övergripande mål för hälso- och sjukvården som enliglvåra överväganden bör framgå av den nya lagen. Somvidare framhålles i kapitel 11 bör lagen också innehålla föreskrifter om. ettlandslingens totalansvar för hälso- och sjukvården inom sina resp. områden ochför den egna befolkningens hälsa samt om en därav följande 1981/82:97 182 skyldighetatt i samverkan med andra vårdgivare/j/awra denna verksamhet. Vi förutsätterockså en lagfäst skyldighet för landstingen att samverka med andra verksamheterav betydelse för hälsp- och sjukvården. Av11.3 framgår även att vi ansluter oss till regionsjukvårdsutredningens förslagatt en skyldighet för landstingen att medverka i gemensam planering Inom ochmellan sjukvårdsregionerna regleras i hälso- och sjukvårdslagen. I enlighet medvad regionsjukvärdsutredningen förutsatt innebär värt lagförslag också enmöjlighet för regeringen att föreskriva rikets indelning i sjukvårdsregioner. Övervägandenabeträffande organisatoriska föreskrifter innebär bl. a, att ett demokratisktinflytande säkerställes genom en bestämmelse om att en hälso-pch sjukvårdsnämndskall finnas i varje landsting. Vi föreslår också att möjlighet skall finnasatt låta hälso- och sjukvårdsnämnden underställda förtroendemannaorgan svaraför den närmare ledningen av olika delar av verksamheten. Dennya lagstiftningen bör enligt vårt förslag till sin principiella uppbyggnadskilja sig från den nuvarande därigenpm att den inte i samma utsträckning somtidigare upptar administrativa och arbetsorganisatoriska regler. Några skäl attgenom lagstiftning undanta den administrativa eller professionella prganisafipnenfrän en lokal anpassning och från personalens rätt till medbestämmande har inteansetts föreligga. Vi föreslär dock bibehållande av en bestämmelse om ettmedicinskt ledningsansvar för läkare, avgränsat till att gälla undersökning ochbehandling i medicinskt avseende av den enskilde patienten. Om ledningsansvar iövrigt förutsätts hälso- och sjukvårdshuvudmannen kunna besluta. Vihar i betänkandet fäst stort avseende vid samspelet mellan land.stingen och stolen.Detta samspel har huvudsakligen förutsatts kunna äga rum under former som intebehöver bindas genom lagstiftningsåtgärder. Vi anser således att lagstiftningeninte bör innehålla nägra föreskrifter om skyldigheter för statliga myndigheteratt medverka i hälsp- pch sjukvårdsplaneringen, inte heller pm ekpnpmiskaöverenskommelser eller om anknytningen till sjukförsäkringssystemet. Densamverkan mellan landstingen och stålen som är nödvändig ifråga om forsknings-och utvecklingsarbete liksom på utbildningsområdet och inom hälsoupplysningenbör heller inte föranleda nägra lagstiftningsåtgärder. Den tidigarelagbestämmelsen pm skyldighet all inhämta socialstyreLsens medgivande för attinrätta tjänst för läkare inom offentlig hälso- och sjukvård föreslås slopad. Entillsyn över hälso- och sjukvärden i riket föreslås även i fortsättningenutövas av . Denna tillsyn förutsätts i enlighet med redan påbörjadutveckling mera än tidigare utformas spm bistånd och stöd till hälso-ochsjukvårdshuvudmännen. Denna förändring behöver inte komma till uttryck ilagstiftningen, som dock förutsätts innehålla regler om tillsyn. Föratt tillgodose det behov av tillsyn och kontroll, som föranlett den nuvarande s,k, , förutsätter vi att den nya lagen skall geförutsättningar alt föreskriva en anmälningsskyldighet för landsting ellerannan vårdgivare. Därmed avser vi skyldighet att till anmälaalla fall, där skada eller sjukdom följt pä behandling av hälso- och sjukvärden,utom i sådana fall, där skadan eller sjukdomen legat inom ramen för vad somkunde förutses inträffa. 1981/82:97 183 Iavsnitt 11.4 behandlar vi vissa övriga för lagstiftningen betydelsefulla frå-gpr.Det konstateras, att de bestämmelser som reglerar behörigheten till innehav avtjänster finns i många författningar. De är pfta tämligen detaljrika ochdokumenterade pä ett författning.stekniskt splittrat sätt. Enligt vär uppfattningkan det anföras åtskilliga skäl för att en särskild översyn av dessabestämmelser kpmmer till stånd. En sådan översyn borde då också omfatta frägornaom behörighet pä områden som f n. inte är författningsreglerade och omtillsättningsförfarandet. Uppgiften att verkställa denna översyn falleremellertid utanför hälso- och sjukvårdsutredningens uppdrag. Vi förordar därföratt behörighetsfrågor m. m. utreds i särskild ordning. Som framgår här nedanföreslås vissa regler om behörighet gälla övergångsvis. Vissa regler inuvarande lagstiftning om tillsättning av läkartjänster bör i detta sammanhangkunna slopas. Vihar i våra förslag inte tagit hänsyn till förslagen avlämnadepropositionen om samhällets tillsyn över hälso- och sjukvårdspersonalen m. fl.Propositionen innehåller bl. a. förslag om en ändring i sjukvårdslagen avinnebörd att särskilda förtroendenämnder skall inrättas hos hälso- ochsjukvårdshuvudmännen med uppgift bl. a. att främja kontakterna mellan patienteroch hälso- och sjukvårdsperspnal. Om beslutar i enlighet med prppositionensförslag bör föreskrift om förtrpendenämnd införas i hälsp- och sjukvårdslagen. Vårutredning har inte haft möjlighet att avvakta slutbehandlingen av de avsärskilda utredningar framlagda förslagen pm andlig vård vid sjukhus,kriminalvårdsanstalter m. m. resp. om hä/so- och sjuh-ården i krig. Vårtförslag till ny lag för hälso- och sjukvården medför behov a\ följdändringar ien läng rad författningar. Någon systematisk genomgäng av vilka författningsrumspm direkt berörs har inte gjprts, dä vi förutsatt att en sådan kommer attgöras i annat sammanhang. Iett avsnitt av kapitel 11 redpvisas paragraf för paragraf specialmotiveringarnatill vårt förslag till hälso- och sjukvårdslag. De bör studeras i direktanslutning till lagförslaget. Förslagetpm en hälsp- och sjukvårdslag innebär bl. a. upphävande av de nu gällandesjukvårds- och folktandvårdslagarna. I anslutning härtill bör ocksåsjukvårdskungörelsen och folktandvårdskungörelsen upphävas. Vi har som redannämnts bedömt nödvändigt att en särskild översyn görs av gällandebehörighetsbestämmelser inpm hälso- och sjukvården, I avvaktan pä att en sådanöversyn hinner genomföras och leda till beslut bör enligt vår mening ensärskild förordning om behörighet till vi.ssa anställningar i hälso-ochsjukvården gälla övergångsvis. Vi lämnar elt förslag till en sådan förordning. Prop.1981/82:97 184 Jämförelsermellan nuvarande och föreslagna författningstexter Viredovisar som avslutning av tietänkandet översiktligt hur innehållet i denuvarande författningstexterna kommer att påverkas av våra olika förslag.Därvid går vi igenom sjukvårdslagen, sjukvårdskungörelsen, folktandvårdslagenoch folktandvårdskungörelsen paragraf för paragraf I kommentarerna anges ombestämmelserna avses finnas kvar, ersättas av andra bestämmelser eller utgå. 1981/82:97 185 Bilaga3 Hälso- och sjukvårdsutredningens lagförslag 1 §Med hälso- och sjukvård avses i denna lag en verksamhet för att fö rebygga, uppspåra, utreda och behandla sjukdomar och skador. Tillhälso- Pch sjukvården hör Pckså tandvård och sjuktransporter. 2 §Hälsp- och sjukvården skall främja en god hälsa hos hela befolkningen. Den skall erbjuda sina tjänster åt alla på lika villkor. Engod hälso- pch sjukvård skall särskilt 1. tillgodose de vårdsökandes behov av trygghet ochkvalitet, 2. präglas av en helhetssyn pä den enskildesförhållanden, 3. vara nära och lätt tillgänglig, 4. utgå från den enskildes eget ansvar för sin hälsaoch vara grundad på aktning för människors rätt till självbestämmande och okränkbarhet,samt 5. vara organiserad så att goda kontakter mellan denvårdsökande och hälso- och sjukvårdens personal underiättas. Hälso-och sjukvärden i landstingskommunerna 3§Varje landstingskommun bär ett samlat ansvar för att främja hälsan hos dem somär bosatta inom landstingskommunen och för att en god hälso- och sjukvårderbjuds dem. Fördem som vistas i landstingskommunen utan alt vara bosatta där skalllandstingskommunen erbjuda den vård som behövs. Vadsom i denna lag sägs om landstingskommun skall också gälla kommun som inleingår i landstingskommun. Bestämmelse om förvaltningsutskott skall därvid avsekommunstyrelsen. 1981/82:97 186 4 §Landstingskommunen skall planera hälso- och sjukvårdens utveckling och organisation med utgångspunkt i människornas samlade behov. In riktningen och organisationen av den hälso- och sjukvård som skall tillgodose behov av närhet och lättillgänglighet skall redovisas särskilt. Planeringenskall avse även den hälso- och sjukvård som erbjuds av annan änlandstingskommunen. 5 § Landstingskommunens planering och utveckling av hälso- och sjukvårdenskall bedrivas i samarbete med samhällsorgan, prganisalioner och enskilda.Landstingskommunen skall vid sin medverkan i samhällsplaneringen verka för engod hälsa hos befolkningen. 6 § Landstingskpmmunen skall samverka med övriga landstingskommuner vidplaneringen av den hälso- och sjukvård som berör flera landstingskommuner. Regeringenfär föreskriva alt riket skall delas in i regioner för sådan hälso-ochsjukvård. 7 §Ledningen av hälso- och sjukvärden i landstingskommunen utövas av en hälso- och sjukvårdsnämnd, om annat inte följer av sådant beslut som avses i 3 kap. 14 8 kommunallagen (1977:179). Landstingskommunenfär tillsätta en särskild hälso- och sjukvårdsnämnd eller uppdra ät en annannämnd alt vara hälso- och sjukvårdsnämnd. Om detta inte har skett ärförvaltningsutskottet hälso- och sjukvårdsnämnd. 8 § Landstingskommunen r tillsätta ett eller flera särskilda organ föratt under hälso- och sjukvårdsnämnden leda hälso- och sjukvärden vart och ettför sin verksamhet, om annat inle följer av sådant beslut som avses i 3 kap. 14 8 kommunallagen (1977:179). 9 § I fräga om särskild hälso- pch sjukvårdsnämnd och organ som avses i8 8 gäller bestämmelserna i 3 kap. 2-12 85 kommunallagen (1977:179) itillämpliga delar. 10 8Den som är eller har varit ledamot eller suppleant i hälso- och sjuk vårdsnämnd eller i organ som avses i 8 S får inte obehörigen uppenbara vad han har fält veta om någons hälsa eller personliga förhållanden i övrigt. 11 § Ansvaret för altleda den medicinska verksamheten inom olika verk samhetsområden skall åvila läkare. Detta ansvar bör så långt del är möjligt och lämpligt lämnas över till annan hälsp- Pch sjukvårdspersonal. Om hälsp-och sjukvårdspersonalens åligganden och ansvar i sin yrkesverksamhet finnssärskilda bestämmelser. Prop.1981/82:97 187 12§ Regeringen f föreskriva särskilda villkpr för anställning inpm landstingskommunenshälso- och sjukvård. Regeringen fär övertala ät att meddelasådana föreskrifter. Om anställning av läkarevid sjukhus som har upplåtits för utbildning och forskning finns särskildabestämmelser. Samverkanoch förtroende i vården 13 §Hälso- och sjukvården för den enskilde vårdsökande skall så långt det är möjligt läggas upp Pch genpmföras i nära Pch förtroendefull samverkan mellan hälso- och sjukvårdspersonalen och honom. Denvårdsökande har rätt till upplysningar om sin hälsa och om de behandlingsmöjlighetersom finns. Om upplysningarna inte kan lämnas till den värdsökande skall de istället kunna lämnas till någon som står honom nära. Omtystnadsplikt och sekretess finns särskilda bestämmelser. 14 §Landstingskommunen f ta ut vårdavgifter av de värdsökande enligt grunder som landstingskommunen bestämmer, i den mån annat inle är särskill föreskrivet. 15 §Socialstyrelsen har tillsynen över hälso- och sjukvärden i den män annat inteär särskilt föreskrivet. Till ledning för vården får styrelsen utfärda allmännaråd. Regeringen bemyndigas att meddela 1. de föreskrifter som behövs för att trygga enskildamänniskors säkerhet i vården, samt 2. föreskrifter om skyldighet för den som bedriver hälso-och sjukvård att anmäla till när någon har skadats i sambandmed vård eller risk för skada har uppkommit. Regeringenfår överiåta ät att meddela föreskrifter som avses i andrastycket. Dennalag träder i kraft den Genomlagen upphävs sjukvårdslagen (1962:242) och folktandvårdslagen (1973:457). 1 fräga om besvärsförfarande som avses i 34 § 1mom, första stycket sjukvårdslagen (1962:242) och som har päbörjals när dennalag träder i kraft skall äldre bestämmelser tillämpas intill desssocialstyrelsen har fattat beslut. I fräga om landstingskommunernas ansvar förtandvärden skall til! utgången av gälla följande. 1981/82:97 188 Landstingskommunenskall svara för den tandvård för barn och ungdomar som är bosatta inomlandstingskommunen till och med del är dä de fyller nitton är, i den mänbehovet av tandvård inte tillgodoses i särskild ordning. Landstingskommunenskall, utöver den specialisttandvård som följer av vad som har sagts, svaraför specialisttandvård för vuxna som är Iwsatta inpm landstingskpmmunen. 4.Förekommer i lag eller annan författning hänvisning till föreskrift spm harersatts genpm bestämmelse i denna lag tillämpas i stället den nya bestämmelsen. Prop.1981/82:97 189 Sammanställningav remissyttranden över hälso- och sjukvårdsutredningens betänkande (SOU1979:78) Mål och Medel för hälso- och sjukvården, förslag till hälso- ochsjukvårdslag Efterremiss har yttranden över Hälso- och sjukvårdsutredningens (HSU) betänkande (SOU1979:78) kommit in från , kammarrätten i , försvaretssjukvårdsstyrelse, , , statenshandikappråd, direktionen för sjukhuset, direktionen för akademiskasjukhuset i , statskontoret, , universitets- ochhögskoleämbetet (UHÄ), , (),, arbetarskyddsstyrelsen, statens invandrarverk, utredningen omsjukvård i krig (S 1976:05), omsorgskommittén (S 1977:12), 1978 årstandvårdsutredning (S 1978:01), elevvårdskommittén (U 1978:06),företagshälsovårdsutredningen (A 1976:01), kommunaldemokratiska kommittén (Kn1977:07), (JO), (kommunförbundet), ,samtliga landsfingskommuner, , och kommuner. Sjukvårdensoch socialvårdens planerings- och rafionaliseringsinstitut (Spri),i (LO), (),Centralorganisationen /SR (/SR), (), Svenska hälso- och sjukvårdens tjänstemannaförbund (SHSTF), (), (läkarförbundet).Svenska läkaresällskapet (läkaresällskapet), (tandläkarförbundet). Förbundet , Legimiterade 'sjukgymnasters riksförbund, , . (), (), (), . RiksförbundetHem och Skola, , , , . , , förenadestudentkårer, /. Dessutomhar yttranden kommit in från ett antal andra kommuner, organisationer,föreningar och enskilda. Remissinstanserna har i en del fall bifogat yttrandensom de har inhämtat. Prop.1981/82:97 190 Utredningens förslag har fått ett posifivt mottagande avflertalet remissinstanser. Flera är dock kritiska mot förslaget som helheteller mot delar av förslaget. Följande remissinstanser är i huvudsak posifiva fillförslagen: , , direktionen för akademiskasjukhuset i , , ,arbetarskyddsstyrelsen, statens invandrarverk, utredningen om sjukvård i krig,tandvårdsutredning, kommunaldemokrafiska kommittén. , så gott som samtliga sjukvårdshuvudmän, Spri, LO, TCO,, ,. Landstingsförbundetframhåller att en anpassning av lagstiftningen till förändrade krav bliralltmer nödvändig. I som måste präglas av ekonomisk återhållsamhet måsteresurserna kunna utnyttjas flexibelt och kunna samordnas till en ändamålsenlighelhet. HSU-förslaget ger dessa förutsättningar, bl.a. genom den minskadedetaljregleringen och reglerna om en totalplanering. EnligtHallands läns landstingskommun ger förslaget sjukvårdshuvudmännen storamöjligheter att skapa en ändamålsenlig och lokalt anpassad hälso-och sjukvård,men innebär därmed också stort ansvar och utökade skyldigheter för landsfingskommunerna,dess förtroendevalda och anställda. Spri anseratt utredningens förslag till ny hälso- och sjukvårdslag utgör en konsekventuppföljning av det utvecklingsarbete som bedrivits inom dettaområde. Spri tycker att det är värdefullt att mål och riktlinjer för hälso- ochsjukvårdens fortsatta utveckling blir lagfästa på det sätt utredningenföreslagit. anser att en djup och nära förankring av hälso- ochsjukvårdsfrågorna hos medborgarna är en grundläggande demokratifråga inom vårtsvenska samhällssystem. Den hälso- och sjukvårdslag som HSU föreslår, serutredningen som en god grund för landstingskommunernas fortsatta hälso- ochsjukvårdspolitiska arbete. Följande instanser är på flera punkter kritiska motförslaget; kammarrätten i , , , /SR,läkarförbundet, läkaresällskapet. Förbundet ,, , ,. Mental Hälsa,medicinsk-juridiska förening. Kammarrätten i anser att utredningens författningsförslaginte kan läggas till grund för lagstiftning. Bristerna är enligt kpmmunrättenså stpra att en ny utredning i vilken kvalificerad juridisk expertis ingår, börtillsättas såvida inte nuvarande lagstiftning anses kunna behållas i sina Prop.1981/82:97 191 huvuddrag.Visserligen kan det tyckas som om en del mera detaljbetonade föreskrifterskulle kunna utmönstras ur lagsfiftningen. Kammarrätten anser emellertid attjust det samlade komplexet av föreskrifter ger den fasthet i fråga om sjukvårdensom fordras för att den enskilde skall vara fillförsäkrad grundtrygghet påområdet. SACOISR instämmer iutredningens allmänna synsätt men konstaterar att utredningen haft svårighetermed att översätta sina egna intenfioner fill lagtext. /SR anser att HSU:sanalys av hälsopolitikens inriktning är bristfäUig, att utredningenunderskattar behovet av kvalitet och säkerhet i vården och för en fögaklargörande och bitvis till och med motstridande diskussion om målen för hälso-och sjukvården. Sammanfattningsvis konstaterar /SR att utredningens förslaginte kan läggas till grund för lagsfiftning. Läkarförbundetanser att utredningens förslag till hälso- och sjukvårdslag (HSL) genom enalltför långt driven utmönstring av "detaljföreskrifter" har blivitsubstanslöst. En rad väsenfiiga frågor lämnas enligt läkarförbundet oreglerade.Detta medför bl.a. betydande oklarhet i frågor om organisation,ansvarsfördelning och kompetens inom hälso- och sjukvården. Förslaget urholkarde garanfier för en god sjukvård som i viss mån finns i nuvarande -långt ifrån ideaHska- lagstiftning och ger inte någon vägledning för personalen i det praktiskavårdarbetet. Lagen ger landsfingskommunen stor frihet att utforma hälso- ochsjukvården efter eget gottfinnande men ger den enskilde medborgaren fögaupplysning om vad som kan krävas av myndigheterna och alls inga garantier förvårdens omfattning och kvalitet. Mot denna bakgrund är det enligtläkarförbundet uppenbarligen stor risk att den föreslagna lagen skulle skapaproblem i den praktiska verksamheten för såväl patienterna somsjukvårdspersonalen. avstyrker därför bestämt att förslagetläggs till grund för ny lagstiftning. HCKanser att förslaget till ramlag ger alltför vida ramar för landstingskommunernaatt själva bestämma utvecklingen inom hälso- och sjukvården. Förslaget måstedärför omarbetas och ges ett mera konkret innehåll. ochvårdkonsumentens roll måste stärkas och en möjlighet att överklaga beslut iformen av förvaltningsbesvär skapas. 3Utgångspunkter för en ny lagstiftning Utredningenhar enligt sina direktiv haft fill uppgift att lägga förslag till en helt nylagstiftning för hälso- och sjukvården som förutsattes vara utformad som en ramlagsfiftning. Mångaremissinstanser är positiva till förslaget fill ramlag medan fleraremissinstanser tar avstånd från förslaget. Avde som lämnat synpunkter på frågan är följande i princip positiva: ,, kommunaldemokratiska kommittén. 1981/82:97 192 muner,, kommun, Spri, TCO, Svenska kommunalarbetareförbundet.Svenska hälso- och sjukvårdens tjänstemannaförbund, ,, .