prop · G503168 · 1981-12-31 00:00:00 — Ett sådant system torde gagna barnet väl såbra som det utredningen föreslagit och är betydligt enklare. Utredningen harockså övervägt denna möjlighet och presenterat ett alternativt förslag härom.Personen i fråga - av utredningen benämnd barnassistent - bör ulses av detallmänna, som i princip bör svara för kostnaderna för tillvaralagande avbarnels intressen. Det synes förbundet lämpligast all"barnassistenten" intar en i förhållande till socialnämndenfristående position. Barnombud, kontaktperson, barnombudsman finner utredningens förslag välgenomtänkt. Som kontaktperson bör personal från barnhälsovården ej glömmasbort som en resurskälla. Vad gäller barnassislenl så finner Sällskapet dettaalternativa förslag osmidigl och tungrott. Med funktionerna som barnombud ochkontaktperson samt därtill den mer övergripande tillsynsfunktionen sombarnombudsman, torde skyddet för barnet vara tillfyllest. 8.34 Barn- och ungdomspsykiatriska kliniken. Se avsnitt 7.34. Ang. kontaktperson: Kontaktpersonen får mycket svåra ochgrannlaga uppgifter enligt , eftersom kontaktpersonen skavara barnets företrädare mot en eller båda föräldrarnas vilja. Det är därförviktigt att kontaktpersonen är orädd, har barnkunskap och förmåga till kontaktbåde med barn och vuxna. För vissa av de yrkeskategorier som är tänkta attkunna fungera som kontaktperson kommer man i konfiikl med en yrkesroll som gårut på att så långt som möjligt ha ett bra samarbete med föräldrarna. Det ärdärför synnerligen viktigt att kontaktpersonen får handledning och Slöd.Lagparagrafen om kontaktperson bör införas i för de tvistersom härrör dit. Risksituationer enligt barnavårdslagen kan tillgodoses viautredande socialassistent resp. fosterbarnsinspektör, och man slipperkonflikten mellan tvång och frivillighet där. Kontaktperson för barnet skall enligt förslaget kunnaförordnas även ulan föräldrarnas samtycke. Detta stärker barnets ställning. Prop.1981/82:168 350 emellertid mot att detta institut skall täckas in isocialtjänstlagens 10 §. Bilaga 3 Socialtjänstlagens konlaklmannaskapbygger på frivillighet och all då bifoga en tvångsmöjlighel skulle försvårasocialnämndens användande av denna stödåtgärd i andra sammanhang. Utredningensförslag till kontaktman bör därför regleras på annat sätt. Se även avsnitt7.36. 8.37 () Kontaktperson. Förslaget om kontaktperson tillstyrks enligt utredningensförslag. FR har tidigare krävt barnombudsman och därvid betonatvikten av att barnombudsmannen är fristående från alla inblandade parter d. v.s. biologiska föräldrar, fosterföräldrar och sociala myndigheter. Vad vi närmast har jämfört med är t. ex. JO och KO men idecentraliserad form. FR finner därför inte utredningens förslagtillfredsställande eftersom barnombudsmannen där förutsätts vara kommunaltanställd. FR ifrågasätter vidare om det skall vara nödvändigt att hatre olika funktioner spridda: barnombud, kontaktperson och barnombudsman. vore kanske den funktion som kundeomfatta samtliga dessa tre behov, åtminstone borde barnombud och barnombudsmanvara samma person. FR:s förslag till barnombudsman är en stadigtanstäUdperson med social och juridisk utbildning. Kanske behövs även enpsykologisk utbildning. Se ovan under rubriken 8.38 Föreningen - Barnens Rätt I Samhället stöder helt och fullt behovet av barnombudsman med deangivna funktionerna. Möjligen skulle man önska all benämningarna barnombudsmanoch barnombud skulle kunna justeras i någondera riktningen så att allmänhetenfår lättare att skilja dem ål. föreslår alt de nuvarande barnavårdskonsulenlerna fåren utvidgad funktion som barnombudsmän och får lill uppgift att godkännasocialnämndens val av kontaktperson till barn i kris saml tillsätta, handledaoch besluta om entledigandet av denna. Prop.1981/82:168 351 vill att kretsen av behöriga att via barnombudsmänneninitiera en utredning av barnets situation, tillsätta kontaktperson ochbarnombud etc. skall vara så vid som möjligt för att fånga upp de barn somannars skulle riskera att falla genom maskorna i samhällsmaskineriets grovanät. Grunden för stöd till barn som far illa måste vara deras behov och inte enfråga om vem som lagtekniskt får begära hjälpen. 48 § Förfatlningsförslag: Barnombud förordnas efler ansökan av barnet,föräldraansvarig, förälder utan del i föräldraansvar, barnombudsman,socialnämnd eller då annars anledning föreligger. 49 § Författningsförslag: Innan barnombud förordnas skall socialnämnd ochbarnombudsman beredas tillfälle att yttra sig i frågan. Barnavårdsmannainstilulionen avskaffades 1973 och deuppgifter som åvilat en barnavårdsman överlogs av barnavårdsnämnden. Iförslaget lill socialtjänst vill man återigen erbjuda föräldrar, som tycker sigha behov av slöd och hjälp, en sådan tjänst, enligt förslaget särskildkontaktman. En sådan kontaktperson bör enligt socialutredningen endasttillsältas om den föräldraansvarige går med på del. Utredningen om barns rättanser emellertid all det finns så många situationer under barnelsuppväxt, som medför risker för barnets utveckling, att man bör övervägatillsättning av en kontaktperson även ulan de föräldraansvarigas medgivande. Ensådan person, som enbart skall företräda barnels intressen, kan tänkas bli denförmedlande länken mellan barnet och det tillsatta barnombudet i t. ex. enskilsmässoprocess. Det skall ankomma på socialnämnden att pröva behovet av ochockså utse kontaktperson. Frågetecken kring del här förslaget finns. Svårigheternaalt hitta rätt person kan bli stora. Möjligheterna för denna person att arbetatillsammans med en familj som aldrig godkänt tillsättningen, är enkomplikation. Det krävs dessutom personligt mod och vilja för att vara den somställer upp självständigt på barnets sida i svåra situationer. Ändå anser viutredningens förslag väl värt alt pröva tned hänsyn tiU den aUt störreisolering som omger familjer . Redan i och utredning1974 om Barn som far illa, fanns tanken på en särskild barnombudsman. Sedandess har genomförandel av de sociala centralnämnderna verkställts, och barnfrågornahar kommit i skymundan. Den barnkunskap som fanns har samtidigtminskat till förfång för barnen. Prop.1981/82:168 352 har egen erfarenhet avbarnombudsmannaverk- Bilaga 3 samhet och har sett olaligabevis på hur barn kommer i kläm i vuxenkonflikter och genom samhälletsagerande. Det är därför mycket viktigt, anser vi, andel skapas en nyfunktion som ser lill barnets rättigheter och behov både inom familjen och iden yttre miljön, där samhällets ansvar ständigt måste uppmärksammas. Barnbehöver dessutom, i olika situationer, en egen kanal för kontakt medvuxensamhällel, när andra vuxenkontakter inle fungerar. En sådan uppgift skulleväl fyllas av en barnombudsman. Utredningens förslag stämmer väl överens medvår syn på behovet av en befattningshavare, vars främsta uppgift är all se lillbarnels bästa. 8.40 Föreningen och Rätt (FoR) Det bör finnas en lagstadgad möjlighet för samhällel attnär så är påkallat gå in med råd och stöd lill familjer på sätt som föreslås i10 § socialtjänstlagen. FoR instämmer dock i särskilda yttrande"att frågor om föräldraansvar, umgängesräll och överlämnande av barn fåren sammanhållen reglering utanför socialtjänstlagen. FoR delar också hans uppfattning att "uppgiften atttolka barnels vilja och att vara dess språkrör i de känslo- och konfliktladdadesituationer del ofta blir fråga om ställer stora krav på barnkunskap ocherfarenhet av relationsbearbetning". FoR anser att utredningens förslag om kontaktpersonförefaller föga genomtänkt. Alt sådana i vissa fall dessutom mot föräldrarssamtycke skulle kunna åstadkomma något för barnet meningsfullt förefaller FoRnärmast utopiskt. Redan under förutsättning att föräldrarna lämnar sittmedgivande måsle var och en inse vilken ytterst grannlaga uppgift som skulleåvila kontaktpersonen. Utredningen tänker sig att som kontaktpersoner kanutses förskollärare, daghemspersonal, skollärare m. fl. Risken attkontaktpersonen skall hamna i ett motsatsförhållande lill föräldrarna måstebedömas som stor. Många föräldrar skulle anse förordnandet av kontaktperson somett underkännande av dem själva och/eller i hög grad känna sig utlämnade i sinegen kris. FoR anser det synnerligen angeläget all värna om barnelsintressen men tror inle att det kommer barnet till godo utse kontaktperson medvilken föräldrarna framöver i sin vardag förväntas samarbeta med trots en vissberoendeställning, om inle föräldrarna själva önskar att just denne utses. Utifrån vad som redan sagts i avsnitt 3.2.31 då det gällervinna klarhet beträffande barns vilja anser sig FoR inte ytterligare behövakommentera påståendet: "Kontaktpersonen blir i praktiken den som bäst kange barnombudet upplysningar om vad barnet vill och vad som är bäst förbarnet". FoR anser att utredningen emellanåt talar meddubbla tungor. Å ena sidan framhålles att samarbetssamtal med föräldrarna skallvila på frivillig basis och dessutom förutsätts att vid dessa skall tvåyrkeskunniga personer anlitas bl. a. med tanke på samtalens krävande karaktär.Å andra sidan förutsätts en kontaktperson kunna ge barnet hjälp även i stridmot föräldrarnas önskemål. FoR har svårt all tro att någon på allvar menar attdenna kontaktperson skulle arbeta i ell slags vakuum gentemot föräldrarna. Hurrealistiskt år del då att kontaktpersonen kommer att kunna uppnå något Prop.1981/82:168 353 för barnet positivt resultat? Utifrån den inblick FoR hari PBU:s arbelsme- Bilaga 3 löder är FoR medveten om det svåra dilemmat attse barns behov av hjälp utan att kunna få föräldrarna alt medverka lill enförändring. Som framgår av avsnitt 7.40 ser FoR som någotmyckel värdefullt alt barn i en framlid kommer ha möjlighet att företrädas avett eget barnombud. Härigenom tillgodoses ett viktigt behov, som bör i stortkunna genomföras enligt utredningens intentioner. Utseende av kontaktpersonanser vi däremot tyvärr i många fall skulle bli en skenlösning, såvida del intesker med föräldrarnas medgivande. Det är viktigt att reformer som avser varastöd och hjälp från samhällets sida inte blir en halvmesyr utan värde. FoR har haft som sin strävan att om möjligtinle bara ge negaliv kritik utan också försöka komma med konstruktiva förslag.Något renodlat alternativ till kontaktperson har FoR tyvärr inte alt föreslå.FoR vill dock återigen trycka på att del framledes ytterligare betonasföräldrarnas ansvar att bearbeta sin separation för all därigenom också kunnasamverka kring barnen. För det ändamålet behövs en utbyggnad av samhälletsresurser som redan nu arbetar med denna problematik, bl. a. familjerådgivningoch PBU. Beträffande barnombudsman delar uppfattning att det föreligger behov av person, som är välinsatt i barnfrågor och som kan bistå såväl allmänheten som socialnämnderna medinformation av olika slag. FoR anser att det vore till fördel om denne ges en iförhåUande till kommunerna fristående ställning och i likhet medbarnavårdskonsulent blir stathgt anställd med placering vid länsstyrelsenoch/eller på fihal i de större kommunerna. Om det skulle vara möjligt attbarnavårdskonsulenlerna -med viss förändring av nuvarande arbetsuppgifter -skulle kunna fungera som BO undandrar sig FoR:s bedömning, men FoR vill peka påmöjligheten. Hur ge allmänheten information om BO:s existens ochfunktion? I del åtstramningens decennium som av allt att döma ligger framföross anser FoR det viktigt att i första hand använda sig av de kanaler som redanfinns tillgängliga i samhället och att informationen tillhandahålles på ettlättill-gänghgl sätt. Möjligheten att i förbifarten kunna "slinka in",ställa några frågor eller få en mindre folder med hänvisning till "vem somger hjälpen" vore eftersträvansvärt. a. personal inom bibliotek,parklek, föreningsliv, skolhälsovård är ofta naturliga kontakter för såväl barnsom vuxna. Dessutom har både inom och utanför Stockholmskom.mun små lokala slöd- och informationscentra prövats, t. ex. Aspudden- ochHaningegruppen, som kanske kunde tjäna som modell för liknande verksamhet påandra håll. I dagens samhälle kommer barn ofta i sådana situationer dåde behöver stöd och hjälp av en person som är neutral gentemot föräldrarna ochkan koncentrera sig på bamets intresse. En barnassistent,, förslagsvis ensocionom, anställd av kommunen, skall kunna ha denna uppgift. Assistenten skallvid behov avgöra om barnet skall företrädas av barnombudsmannen och för övrigtvara en länk meUan föräldrar - barn - allmänhet - socialnämnden. 23 1981/82. Prop.1981/82:168 354 9 Övriga frågor Bilaga 3 9.1 Kostnaderna för reformen Se även avsnitten 1.2, 1.4 och 1.44. Länsrätten har inle något att erinra mot utredningensbetänkande i denna del om den av utredningen förordade reformen genomförs. 1delta sammanhang bör emellertid erinras om att del inle krävs någonresursökning vare sig hos de allmänna domstolarna eller hos länsrätten om målangående överflyttning av barn bibehålls hos länsrätterna. De reformer som utredningen föreslår lägger nya och tungaarbetsuppgifter på i första hand socialförvaltningarna. Enligtsocialstyrelsens uppfattning hade det varit önskvärt att utredningen redovisatvilka kostnader detta kommer att medföra. 9.1.3 Lånsrätterna i och Ett genomförande av utredningens förslag skulle sannoliktmedföra betydande kommunala kostnadsökningar. Det bör påpekas, att kommunernafått löften från statsmakterna om alt sådana kostnadsökningar skall undvikas.Utredningens antagande om besparingar i andra avseenden, som en effekt av ettgenomförande av förslaget vid t. ex. en konfliklbearbetning får antas vara ettantal fromma förhoppningar och anlaganden som knappast kan anses vila på fastgrund. Domstolens handläggning i fråga om överlämnande av barn. Antalet mål om överlämnande av barn är allmänt settrelativt få. Länsrätterna är organisatoriskt och personalmässigt anpassade lillbl. a. sådana avgöranden. Genom mångfalden av sociala mål har länsrättenspersonal en bred erfarenhet av sådana avgöranden. Härigenom förbilligas ocheffektiviseras handläggningen också av mål om överlämnande av bam. Ettöverflyttande av målen till tingsrätten skulle därför inte medföra någrainbesparingar av betydelse på länsrätterna. Däremot skulle, som utredningensjälv anfört, kostnader uppslå på de allmänna domstolarna. En sådankostnadsökning torde inte komma att motsvaras av andra ekonomiska fördelar.Några effektivitetsvinster torde ej heller kunna erhållas. kan inle instämma i att kommunens ambitionsnivå skallbli avgörande för om invandrarföräldrar skall erbjudas samarbetssamtal vidvårdnadslvisler. Skall kommunerna åläggas skyldighet att erbjudasamarbetssamtal till föräldrar som tvistar om vårdnad och umgängesrätt måsleden skyldigheten Prop.1981/82:168 355 rimligen också innefatta de invandrarföräldrar som ärbosatta i kommu- Bilaga 3 nen. Skall förslagen om all erbjuda samarbetssamtal och attförordna en person som stöd och hjälp ål barnet, utformas så all de får någonmening för invandrarbefolkningen, kommer det att medföra extra kostnader förkommuner med stor andel invandrare. vill peka på den av utredningen nämndaförsöksverksamheten med samarbetssamtal, som med bidrag från , bedrivs påfamiljerältsbyrån i . Det är en verksamhet som kan vara av intresse för andrakommuner att ta del av. Del är dessutom en modell för socialt behandlingsarbetemed invandrare, som kan vara tillämplig även i andra sammanhang. Ett realiserande av utredningens förslag innebär alt nyaoch omfattande uppgifter läggs på samhället, företrädesvis kommunerna. Del ärgivelvis omöjligt att i dagens läge göra en uppskattning om i vilkenutsträckning erbjudande om samarbetssamtal kommer all utnyttjas och än mindreatt förutspä om samarbelssamlalen kommer att medföra några nämnvärdabesparingar för det allmänna genom att antalet tvister, som leder tillutredning i frågor om föräldraansvar och umgängesräll minskar. Förvaltningengör dock den allmänna bedömningen att ell genomförande av reformen inte kommeratt kunna ske utan ett relativt kraftigt resurstillskott i form av ny personalsamt medel för utbildning och handledning. Enligt förvaltningens mening är det också angeläget attreformens genomförande föregås och åtföljs av omfattande informationsåtgärderinte minst för alt uppnå åsyftad attitydpåverkan. Huvuddelen av dessa informationskostnaderbör staten påtaga sig. Se även reservation i avsnitt 1.18. Utredningen anser sig inte kunna göra några beräkningar avkostnaderna för förslagets genomförande men förutser kostnadsökningar förkommunerna. Det gäller bl. a. samarbetssamtalen, utbildningskostnader ochökning av personal - kontaktpersoner, samtalsledare, handledare och barnombudsman. Å andra sidan kommer, enligt utredningen,konfliktbearbetning att medföra besparingar i andra sammanhang. ex. antalet tvister som leder till utredning i frågor om föräldraansvar ochumgängesrätt komma att minska. Utredningen ullalar "alt det är kommunernas sak attbekosta denna reform". är givetvis ytterst kritisk till attutredningen så lättvindigt avfärdar frågan om de ökade kostnaderna förkommunerna (tre sidor av betänkandets 201) och i av kris i den kommunalaekonomin i det närmaste helt lämnar finansieringen åt kommunerna.Kostnadsökningen för kan antas närma sig . Prop.1981/82:168 356 De verkliga kostnaderna är svåra att beräkna bland annatberoende på att om en väsentiig ökning av gemensamt föräldraansvar kommer tillstånd så kan man även förutse en ökning av antalet konflikter. Del äremellertid viktigt för barnen att tvistande föräldrar ges möjlighet tillkonfliklbearbetning. Mindre kommuner kan köpa tjänster av större. StatenstäUer krav på ökade resurser genom ny lagstiftning medan kommunernasekonomiska läge blir aUl kärvare. En möjlighet vore att domstolen vid sinremittering av ärenden till socialnämnden innefattade samarbetssamtalen irättegångskostnaderna och alltså finansierade dessa vid rätlshjälpslagen.Härigenom skulle kommunernas nettokostnader minska. Kostnaderna för barnombudet finansieras genomrätlshjälpslagen. Kontaktpersonfunktionen bör inte bli särskilt kostsam då delrör sig om arvodering av ett ganska begränsat antal ärenden i varje kommun. Utredningsförslaget innebär rätt kraftiga kostnadsökningarför kommunen. Dels gäller del förslaget om samarbelssamlalen och delskontaktpersonerna. När del gäller barnombud och muntlig förhandling liksomsärskild medling, skall del betalas med statsmedel. Någon uppskattning harutredningen inte gjort på den totala kostnadsökningen, eftersom större delenkommer att ligga på kommunerna, och det inle heller går att förutsägaomfattningen. Enligt bedömning ger utökningen avsamarbetssamtalen en kostnadsökning motsvarande minst två hellids-tjänster (ca210 /år). Den beräkningen grundar sig på nuvarande remitterade ärendenfrån domstolarna. Utöver den kostnaden tillkommer utgifter för resor i ärendendär föräldrarna är bosatta i olika kommuner, handledningsarvode, tolkarvodenoch/eller kostnader för externa tvåspråkiga utredare. Det är svårt att överblicka reformens totalaeffekter. På lite kan förslagen möjhgen leda lill vissa minskadekostnader för socialvården, exempelvis mindre ingripanden enligtbarnavårdslagen liksom överhuvud mindre ingripanden i tvister mellanvårdnadshavare. Kostnaderna drabbar emellertid kommunen i tiden långt föreeventuella och svåröverblickbara vinster, vilket bör beaktas eftersom landetskommuner överlag i dagslägel befinner sig i en synnerligen ansträngd ekonomisksituation. Tanken i lagförslaget är en utökad service syftande bl. a.till alt tillvarataga barnets rätt samt lill omsorgen om barnels förhållanden iivistesitualio-ner. De förändringar som föreslås kommer, som tidigare nämnts, attkräva ytterligare resurser för kommunerna. Det är angeläget all kostnadsaspekter etc. uppmärksammas igod lid och att man - innan reformen genomförs - om möjligt ordnar medförsöksverksamhet på området, så att konsekvenserna någorlunda säkert kan bedömas. Det finns annars risk för att ändrad lagstiftning - ilikhet med ändringarna Prop.1981/82:168 357 rörande underhållsbidrag - väcker förväntningar hosallmänheten, som Bilaga 3 socialförvaltningarna i praktiken inte kanmotsvara. Beträffande kostnaderna för de reformer som föreslåskonstaleras att då det enligt gällande lag redan åligger kommunerna att verkaför att barn växer upp under trygga och goda förhållanden det är naturligt attmerparten av kostnaderna för reformen läggs på kommunerna. I många kommunerkommer del att krävas ökade resurser för alt möjliggöra exempelvissamarbetssamtal för föräldrar. Behov kommer alt finnas av personer som kanfungera som samtalsledare och personer med funktion som handledare. I vissamindre kommuner kan det bli fråga om alt köpa dessa tjänster från andrakommuner. Härtill kommer kostnader för all bereda föräldrar, som bor på skildaorter, tillfälle alt mötas i samarbetssamtal. kommer enligt kommitténkonfliklbearbetning att medföra besparingar i andra sammanhang, t. ex.kan antalet tvister som leder lill utredning i frågor om föräldraansvar ochumgängesräll komma att minska. För sociala nämndens del kan sannolikt ökal resursbehovbli följden av kommitténs förslag. En ökad efterfrågan kan förväntas avseendepersonal såväl inom familjerådgivningsverksamheten som personal inomPBU-verksamheten att fungera som samtalsledare och handledare. Möjligheternaför nämndens nuvarande resurser att tillgodose en ökad efterfrågan varierar. Se även avsnitt 1.25. Vad slutUgen beträffar kostnaderna förutsätter styrelsenalt inga nya kostnader påförs kommunerna med anledning av reformen. Dettainnebär att kommunerna måste tillålas att utveckla sina metoder i den taktresurserna medger. 9.1.12 i (LO) Tyvärr har utredningen alltför lättvindigt gått förbi deekonomiska aspekterna av sina förslag. I sin iver att få förslagen accepteradegår utredningen så långt alt den framhåller att förslagen knappast kommer attkosta något eftersom det ändå blir så få fall det gäller. Vilket är då värdetav de föreslagna ändringarna? Såväl kostnader som finansiering måste preciserasinnan förslag läggs fram för . 9.7.7J Centralorganisationen /SR Det är nödvändigt alt man drar konsekvenserna av deföreslagna reformerna beträffande lagstiftningen om barns rätt och inser attett förverkligande härav kommer att medföra avsevärda kostnader, åtminstoneinitiall. Den största kostnadsökningen kommer alt hänföras till skapandet avnya personalkategorier. 1981/82:168 358 Samtligadessa kommer att ha behov av speciellt tillrättalagd utbildning Bilaga 3(liknande den nuvarande familjerådgivningen). Typ rdalionsbehandling,parterapi, familjeterapi. Dessutom får man räkna med ökade kostnader för deföreslagna juridiska förändringarna. I ett längre perspektiv tror / SRdock, liksom utredarna, att de föreslagna insatserna kommer att medföra besparingari andra sammanhang. TrotsMKF:s huvudsakligen positiva inställning måste emellertid förbundet peka på deökade ekonomiska resurser utredningens förslag kommer alt kräva och hänvisartill vad som framförs i särskilt yttrande av : "Utredningensförslag innebär att såväl kommunernas som statens kostnader kommer att öka.Oavsett hos vem det ekonomiska ansvaret läggs kommer den ansträngdasamhällsekonomiska situationen alt kräva stark återhållsamhet med nyakostnadskrävande reformer. Detta hur vällovliga dessa än är. Vein detfinansiella huvudansvaret åvilar är i delta sammanhang av mindre betydelse. Motdenna bakgrand måste utredningens förslag - i likhet med övriga reformer -vägas mot behovet av samhällelig återhållsamhet. Den prioritering av t. ex.barnomsorg och långtidsvård som uttalat sig för minskarutrymmet för nya sociala åtaganden. Effektiva åtgärder för att t. ex. minskaantalet tvister om föräldraansvar och umgängesrätt skulle förmodligen på siktlämna utrymme för utveckling av andra viktiga områden". Kostnaderför de i utredningen föreslagna förbättringarna kommer i första hand att vilapå kommunerna som redan nu har det grundläggande skyddet av barnen om hand.Rättsväsendets kostnader åvilar staten och är svåra att uppskatta storleken av.