prop · G50399 · 1981-12-31 00:00:00 — Även konsumtipnens utveckling ochmöjligheterna att utnyttja alternativa material till naturgrus har studerats,liksom förutsättningarna för en ökad utvinning av sand och grus frånhavsområden. Rapporten har remissbehandlats. En sammanfattning av rapportensamt en förteckning över remissinstanser och en sammanställning avremissyttrandena bör fogas till protokollet i detta ärende som bilaga 5 resp.bilaga 6. Påuppdrag av regeringen har industriverket också utrett vissa frågor rörandekalksten och dolomit (SIND PM 1977:9) samt brytning av diabas (1977:14) och alunskiffer (SIND PM 1978:2-3). har vidare gjort ettflertal s.k. länsutredningar som utgörs av genomgångar på länsnivå av geologiskuppbyggnad, kända mineralförekomster samt prospekteringsverksamhet.Sammanställningar har gjorts för bl. a. (1979), (SIND PM1980:4), (SIND PM 1980:18) och Gävlebprg (SIND PM 1980:19). Iutredningen (SIND PM 1981:8) Malmfältens framtid har industriverket analyseratprpblemen i de norrbpttniska malmfältsregionerna. Denna analys utgör en del avbakgrundsmaterialet för den tillkallade utredningen (I 1981:06)om utvecklingen på av malmfältskommunerna i (Dir.1981:33). Industriverkethar också på uppdrag av regeringen utrett förutsättningarna för attavveckla statsgruvefälten. Regeringenbeslöt att en delegation skulle inrättas för samråd mellan de iMellansverige verksamma gruvföretagen, berörda samhällsor- Prop.1981/82:99 13 ganoch arbetsmarknadens parter i frågor som rör den mellansvenska gruvindustrinsförhållanden och utveckling. Delegationen fick också till uppgift att studerade möjligheter till lönsam verksamhet inom mellansvensk gruvindustrisom finns eller kan skapas. Utredningsarbetet har bedrivits i nära samarbetemed bl.a. berörda myndigheter och MPU. Delegationen har avlämnat sinhuvudrapport (Ds I 1981:2) . En sammanfattning av rapporten ochdelegationens rekommendationer bör fogas tiU protokollet i detta ärende sombilaga 7. Ibetänkandet (SOU 1980:23) Stadigt kunnande till salu - export av tjänster frånmyndigheter och bolag - föreslogs åtgärder för att öka exporten av tjänsterfrån bl.a. geologiska undersökning (SGU). En sammanfattning av den delav betänkandet som rör SGU bör fogas till protokollet i detta ärende som bUaga8. Flertalet av utredningens övriga förslag har tidigare behandlats avriksdagen (prop. 1980/81:171, NU 1980/ 81:58, rskr 1980/81:426). Förutomdessa utredningar har bl.a. sekretariatet för framtidsstudier utgett ett antalresurs- och råvarustudier. Vidare har synpunkter och förslag till åtgärder påmineralomrädet förts fram i skrivelser frän länsstyrelser, kommuner,organisationer, företag och enskilda. 1981/82:100 (bil. 17 s. 57) har regeringen föreslagit att, iavvaktan på särskild proposition, för /83 beräkna till Sverigesgeologiska undersökning: Geologisk kartering samt information och dokumentationett reservationsanslag av , till geologiska undersökning:Uppdragsverksamhet ett förslagsanslag av , till geologiskaundersökning: Prospektering m. m. ett reservationsanslag av , tillSveriges geologiska undersökning: Utrustning ett reservationsanslag av 5000000kr., till Bergsstaten ett förslagsanslag av , till Statensgruvegendom: Prospektering och bryt-värdhetsundersökningar ettreservationsanslag av . och till Statens gruvegendom:Egendomsförvaltning m. m. ett förslagsanslag av . Motbakgrund av av mig nämnda beslut framför allt beslutet omny mineralpolitisk verksorganisation och med stöd av bl. a. det nämndaunderlagsmaterialet anser jag det lämpligt att regeringen nu föreslår riksdagenvissa ytterligare åtgärder inom det mineralpolitiska området samt ävenredovisar den nya organisationen. Jag anhåller att nu få ta upp ävenbudgetfrågorna för berörda myndigheter och organ, förutom för budgetåret1982/83, även vissa budgetfrågor för innevarande budgetår samt vissa åtagandenför budgetåren 1983/84-1985/86. 1981/82:99 14 2 Mineraipolitiken och dess förutsättningar m. m. 2.1Mineralpolitiken en del av industripolitiken Svenskmineralpolitik har mycket gamla anor. Staten har traditionellt varit aktiv inomdetta område. Landets industrialisering har i stor utsträckning baserats påinhemska råvaror. Svensk gruvindustri utgjorde också grunden för flera avSveriges verkstadsföretag. Vi har även större råvaruresurser än flertaletjämförbara industriländer. Vårt land producerar och exporterar fortfarande enbetydande mängd råvaror, bl.a. mineralråvaror. I andra fall harförädlingsgraden successivt ökats. Basen för denna produktion och expprt avviktiga insatsvarpr är inhemsk råvaruutvinning. Enlivskraftig gruv- pch mineralindustri är viktig för svenskt näringsliv. Förutpmförsörjningstrygghet i fråga om vissa metaller ger denna industri traditionelltsysselsättning i glesbygden. Den har regionalt och lokalt stor betydelse isamhällsekonomin. Svensk gruv- och mineralindustri har fortfarande ocksåbetydelse för viktiga delar av verkstadsindustrin. Den svenskagruvutrustningsindustrins utveckling har till stor del hängt samman medgruvindustrins utveckling. Mineralpolitikenutgör en del av industripolitiken. Den allmänna målsättningen förindustripolitiken utgör därför utgångspunkten även för mineralpolitiken. Iskrivelser och anmälde sina beslut (NU1980/81:43, 67 och 64, rskr 1980/81:349 och 425) med anledning av bl. a. prop.1980/81:130om industripolitikens inriktning m.m. Den inriktning avindustripolitiken som godkänt innebär att industripolitiken skallfrämja ett decentraliserat ekonomiskt system byggt på marknadshushållningensprinciper och präglat av socialt ansvar och god resurshushållning. Ett sådantsystem möjliggör ett brett deltagande i beslutsprocessen och en smidiganpassning till lägen med nya förutsättningar. Också samhällets roll är viktigeftersom en marknadshushållning kräver samhällsfunktioner som stödjer ellerkorrigerar marknadens funktionssätt. Somövergripande industripolitiska mål i nuvarande ekonomiska läge gäller - att öka produktionen avindustrivaror och tjänster för att genom ökad export och minskad import bidratill den externa balansen, - att öka effektiviteten iindustrin för att därigenom lämna största möjliga resursutrymme åt andrasamhällssektorer, - att utveckla industrin så attden kan bidra till en regional balans och utnyttja undersysselsatta resurser, - att medverka till attstrukturomvandlingen sker i socialt acceptabla former. Jagkommer i det följande au lämna förslag till ett flertal åtgärder på detmineralpolitiska området. Förslagen gäller huvudsakligen organisations-,budget- och lagstiftningsområdet. Prop.1981/82:99 15 Förslageninnebär betydelsefulla förskjutningar i mineralpolitikens innehåll bl. a. närdet gäller möjligheterna till utvinning av industrimineral ochlegeringsmetaller i . Förslagen syftar också till en utökad export avtjänster m. m. inom mineralområdet. Vid sidanav dessa förslag redovisar jag också vissa genomförda åtgärder samtandra förslag och initiativ av betydelse för mineralpolUiken som enligt vad jaghar erfarit framläggs efter beredning i andra departement. Innanjag närmare redovisar mina överväganden och förslag kommer jag att behandla deviktigaste utgångspunkterna för dem. Jag kommer därvid att ta upp bl. a. dedelvis nya förutsättningarna för den fortsatta mineralpolitiken, gruv- ochmineraUndustrins nuvarande problem och möjligheter samt de restriktioner -nationella och internationella - i form av strukturproblem och andrabegränsningar som finns för den svenska gruvnäringen. Jag behandlar härvidmineralresursernas nyttiggörande i ett brett perspektiv. 2.2Förutsättningar för den fortsatta mineralpolitiken Mineralpolifikenssyfte är att skapa förutsättningar för en god försörjning av mineralråvarorför den svenska industrin. Politiken skaU främja och möjUggöra nyttiggörandetav våra egna mineralresurser med fullt beaktande av miljökraven och kraven påelt effektivt resursutnyttjande. Mineralpolitiken skall också främja en godhushållning med mineralråvarorna. Även de regionalpolitiska hänsynen utgör enviktig faktor för mineralpolitiken. Mineralpolitikenmåste självfallet bedrivas inom ramen för vad som är förenligt med desamhällsekonomiska förutsättningarna och med den eko-, nomiska politiken. Mycketav statens roll inom mineraipolitiken består av att man på olika sättunderlättar för industrins egen utveckling genom grundläggande geologiskkartering, genom prospektering, genom forskning och utveckling och genom stöd iolika former för att hjälpa företagen inom landet och i utländska engagemang.Självfallet spelar härvid myndighetsorganisationen och lagstiftningen inommineralområdet en viktig roll. Somjag inledningsvis nämnde har ett flertal utredningar och rapporter framlagtsunder . Det mest omfattande materialet har lagts fram avmineralpolitiska utredningen (MPU). MPU överlämnade delbetänkandet (SOU1977:75) Industrimineral. Den publicerade rapporter ommalmtillgångar och prospektering, forskning och utveckling inom svenskmineralindustri samt miljöpåverkan och återställning vid mineralutvinning. Genomdelbetänkandet (SOU 1979:40) och metaller fullgjorde utredningen sinförsta uppgift att utarbeta långsiktiga prognoser över Sve- Prop.1981/82:99 16 rigesförsörjning med mineraliska ämnen för tiden tiU . I sitt slutbetänkande(SOU 1980:12) Mineralpolitik som lades fram redovisadeutredningen sina slutsatser. MPU:smaterial har utgjort beslutsunderlag för särskildastatliga insatser. a. har statens industriverk givits ökade resurser förutrednings- och prognosarbete inom mineralområdet (prop. 1978/79:100 bil. 17,NU 1978/79:59, rskr 1978/79:415). Vidare har satsningar på ökad prospekteringefter legeringsmetaller och industrimineral (prop. 1980/ 81: IOO bil. 17, NU1980/81:43 och 67, rskr 1980/81: 349) beslutats. NärMPU tillkallades sågs försörjnings- och hushållningsfrågorna påmineralområdet som de viktigaste. Bakgrunden härtill var den debatt omtillväxtens gränser och naturtillgångarnas befarade otillräcklighet som följdei den s.k. spår samt erfarenheterna från oljekrisen /74 ochfarhågor för att liknande händelsei' skulle inträffa på andra råvaruområden. MPUframhåller att det under arbetets gång skedde en tyngdpunktsförskjutning idebatten. Den kom att i större utsträckning handla om strukturfrågor och omsvensk industris konkurrensförutsättningar på lång sikt. Dennatyngdpunktsförskjutning har påverkat inriktningen av förslagen. Struktur- ochkonkurrensfrågorna framstod som de mest angelägna för en mineralpolitiskutredning. Detta innebär enligt MPU inte att andra delar av mineralpolitikenbehandlats summariskt; snarare betyder det att förslagen i dessa delarpåverkats av den tonvikt MPU lagt på de rent industripolitiska frågorna. Imånga andra industriländer behandlas enligt MPU sålunda mineralpolitiskafrågeställningar så gott som helt från försörjningspolitiska utgångspunkter.Detta är enligt utredningen knappast aktuellt för svensk del. Enannan möjlighet skulle enligt MPU varit att lägga tyngdpunkten påhushållningsfrågorna. En del tolkar begreppet som en uppmaning att vara sparsammed resurserna överhuvudtaget och menar enligt MPU att denna sparsamhet bordevara det övergripande målet för mineralpolitiken. Till grund för den åsiktenligger enligt utredningen sannolikt uppfattningen alt vi går mot envärldsomfattande brist på råvaror. Andra menar, anför MPU, att innebörden avbegreppet är att utnyttjandet av mineraltillgångarna bör fördelas över tiden påett sätt som maximerar det förväntade samhällsekonomiska intäktsöverskottet avutvinningen. Utredningenhar inte kunnat konstatera någon risk för resursuttömning globalt sett.Utredningen tror inte heller att det överhuvudtaget är möjligtatt förutse omständigheter som motiverar produktionsbegränsningar. Dentekniska utvecklingen i fråga om exploatering av mineraltillgångar går alltförsnabbt, och konsumtionsmönstren förändras alltför hastigt, för att det skallvara möjligt att göra bedömningar av detta slag. Mer praktiskt och relevantenligt MPU är förmodligen att sträva efter en hushållning som minimerarstorleken av de investeringar som måste göras 1981/82:99 17 föratt uppnå en viss produktionsnivå. I praktiken innebär detta att man strävarefter att göra mineralutvinningen, när den väl påbörjats, så uthåUig sommöjligt. Ett problem i detta sammanhang är, framhåller MPU, att investeringar isamhällsbyggande har en väsentligt längre livslängd än de anläggningar ochmaskiner som används vid mineralutvinning. En anpassning av utvinningstaktentill vad som är motiverat från företagsekonomisk synpunkt kan alltså leda tiUsamhällsekonomiska förluster på grund av ineffektivt utnyttjande avsamhällskapitalet. Från samhällets synpunkt är det angeläget attsamhällsekonomiska förluster undviks. MPU anser att det därför kan vara värtatt satsa ganska mycket på att förlänga brytningstiden i en gruva eller ettgruvdistrikt. Dessa konstateranden kan emellertid, även om de är viktiga,enligt utredningen inte läggas tiU huvudsaklig grund för mineralpolitiken. Detöverordnade industripolitiska målet på mineralområdet bör enligt utredningenvara att skapa förutsättningar för en livskraftig mineralindustri. Dessutombör strävan vara att upprätthålla en bred produktion med helatillverkningskedjor inom landet. Orsaken tiU att MPU anser produktionen avmineralråvaror vara så viktig är inte dess betydelse för den totalasysselsättningen då endast av de industrisysselsatta i arbetarinom gruvindustrin. I stället har MPU sett tUl mineralutvinningens storabetydelse från regionalpolitisk synpunkt. Flera orter i är heU beroendeav mineralsektorn för sin fortsatta existens. Även erbjudermineralutvinningen enligt MPU goda möjligheter att skapa sysselsättning iglesbygderna, vilka omfattar större delen av landyta.Produktionstillskott i mineralsektorn har också positiva effekter på handelsbalansen,bl. a. genom ersättning av import, även om branschens betydelse för vår exporthar minskat. MPU framhåller vidare att produktionen i mineralsektorn gerpositiva effekter på utvecklingen i andra industribranscher. Sambanden mellangruvindustrin och den kemiska industrin växer sig aUt starkare efter hand somnya produkter tas fram ur gruvorna. En ökad utvinning av olika icke-metalliskamineral kan ge den kemiska industrin tillgång tiU jämförelsevis billiga råvarorpå nära håll. Den del av verkstadsindustrin som tillverkar utrustning förmineralsektorn är också enligt MPU i viss utsträckning beroende avmineralutvinningen i . Denna mineralutvinning försergruvutrustningsindustrin med en hemmamarknad och med samarbetspartners iutvecklingsprojekt. Förekomsten av en diversifierad gruv- och mineralindustri iSverige förbättrar pckså förutsättningarna att lyckas med expprt av större, merkpmpletta prpjekt på mineralsidan. Sverigebör därför enligt utredningen sträva efter en mineralsektor som är teknisktavancerad, rikt varierad (så varierad som möjligt med hänsyn till vårageologiska förutsättningar) och flexibel så att den snabbt kan anpassa sig tilländrade förutsättningar. Detta kräver bl.a. att företagen har goda finansiellaresurser så att de kan motstå de påfrestningar som de 2 1981182. 1981/82:99 18 tidvisstarka variationerna i priserna och efterfrågan på produkterna ger upphov tilli denna bransch. Dessutom, framhåller MPU, bör politiken inriktas på att skapaförutsättningar för en uthållig produktion som kan bidraga till attupprätthålla sysselsättningen i glesbygderna. BlandMPU:s viktigaste slutsatser i övrigt kan nämnas att den totala årliga svenskamalmproduktipnen, spm ökade från 21 miljpner tpn tiU 51 miljonerton, fram enligt MPU:s prognoser väntas öka ibetydligt långsammare takt, till . Järnmalmsproduktionen väntas bara öka mycketlångsamt, medan större ökningar förutses för kpppar, zink pch vplfram.Prisökningar på flera metaller väntas medföra att värdet av prpduktipnen ökarsnabbare än prpduktipnsvplymen. Antalet anställda i gruvindustrin skulle meddenna prpduktionsutveckling minska från 12880 år 1977 till 10600-11000 år 1985och till 2000. MPUframhåller att den svenska utrikeshandeln med metaller är betydande. har utrikeshandeln med kvalificerade industriminerai,och metaller, inklusive mellanprodukter samt halvfabrikat av metaller,svarat för av utrikeshandel. Andelen minskar dock långsamt.Värdet av exporten uppgick till . vilket utgjordeknappt av den totala exporten. Densvenska förbrukningen av metaUer väntas enUgt MPU öka långsammare i framtidenän . De metaller som väntas få den snabbaste förbrukningsökningen ärlättmetallerna titan och magnesium, som används i konstruktioner där låg viktär angeläget, samt legeringsmetallerna krom, molybden, , kobolt ochvanadin, som används i bl.a. hårdmetall-och specialstålindustrin. Vadgäller försörjningen med metaller konstaterar MPU att den svenska produktioneni framtiden förmodligen kommer att svara för en mindre del av försörjningen. Demest "kritiska" metallerna från försörjningssynpunkt sägs varalegeringsmetallema molybden, och kobolt. Därefter följer legeringsmetaUernamangan, krom och nickel samt titan. Försörjningssituationen för dessa sjumetaller är sådan att det enligt MPU finns anledning att hålla den undersärskild uppsikt. De viktigaste bakomliggande faktorerna är för mangan, krom,, kobolt och titan koncentrationen av produktionen till ochstatshandelsländer. För kobolt bidrar till MPU:s bedömning att ett enda företagsvarar för större delen av världsproduktionen. För nickel och molybden harföretagskoncentrationen och sannolikheten för kartelliknanden samarbete mellanföretagen varit avgörande för bedömningen. Föregen del delar jag MPU:s uppfattning att det överordnade industripolitiskamålet på mineralområdet är att skapa förutsättningar för en livskraftigmineralindustri. Detta ligger också till grund för mina överväganden i detföljande. Som jag tidigare anförde bör också mineralpolitikens syfte Prop.1981/82:99 19 varaatt skapa förutsättningar för en god försörjning av mineralråvaror för densvenska industrin. Enviktig målsättning för råvarupolitiken sådan den har utformats i de störreindustriländerna har också varit att just trygga den egnaförsörjningen med mineralråvaror. Många länder, däribland , har enindustrisektor som är starkt beroende av en störningsfri försörjning medråvaror. Metallerna ingår direkt eller indirekt i en stor del av industriproduktionen.Sverige tillhör de länder som har en relativt sett hög förbrukning avmineralråvaror. För t. ex. legeringsmetallen nickel är den per capita högst ivärlden. Vi är i många avseenden heU beroende av import men är för vissaråvaror, t. ex. järnmalmsprodukter, fortfarande relativt stora nettoexportörer. Stål-, verkstads- ochbyggnadsindustrin i förbrukar stora mängder kolstål, legerat stål ochhårdmetall. Stora delar av förbrukningen importeras i form av råvaror ellerfärdiga produkter. Såväl omsorgen om handelsbalansen som försörjningstrygghetenför vissa betydelsefulla råvaror gör det angeläget att förutsättningarna förinhemsk lönsam produktion kontinuerligt prövas. Vår import avlegeringsmetaller i form av ferro-legeringar, malmkoncentrat och metalleruppgår f.n. till . Vi bryter i f. n.bara en mindre mängd och importerar därutöver hela värt behov avlegeringsmetaller. Också vår import av industrimineral uppgår, som jag senarekommer att redogöra för, tiU mycket stora belopp. På grund av vår storautrikeshandel har vi också ett särskilt intresse av att inte importerainflation genom kraftigt fluktuerande råvarupriser. Höjda råvarupriser gerprishöjningar på meUan- och slutprodukter. Motsvarande sänkningar slårerfarenhetsmässigt inte igenom i alla led i samma utsträckning närråvarupriserna sänks. Prisfluktuationerna på nägra råvaror på de internationellamarknaderna har varit stora och även accentuerats . Det fmnsenligt flertalet bedömare ingen anledning att vänta någon större förändring motstabilare priser . Man kan således förvänta sig fortsattakraftiga prisfluktuationer vilka ytterligare kan förstärkas av oro påvalutamarknaderna och den ökade mängden likvida medel som och1981 fann vägen även tiU råvarubörserna. Behovet av råvaror tillindustriproduktionen ökar om den ekonomiska tillväxten fortsätter ochproduktionsstrukturen inte drastiskt förändras. Ett viktigt sätt för företagenatt trygga sin egen försörjning är att ingå långtidskontrakt med leverantörerfrån olika länder. Denna ökade leveranstrygghet uppnås i regel på bekostnad avnågot högre inköpspriser. Behovet av råvaror kan också tillgodoses genomdelägande i utländska fyndigheter och olika former av samarbetsavtalinnefattande leveransåtaganden. Båda dessa vägar är nödvändiga men har förvissa metaller lett till ett beroende av politiskt instabila länder ochområden. Även om formerna för försörjningen med mineralråvaror till svenskaföretag inte inne- 1981/82:99 20 buritnågra större problem kan detta beroende innebära betydande risker förbristsituationer och påverkan från kraftiga prisfluktuationer. Ettfrån handels-, industri- och sysselsättningspolitisk synpunkt bättre alternativär om våra inhemska resurser kan nyttiggöras till konkurrenskraftiga priser.Under förutsättning att det finns tillräckliga volymer av olika iSverige som tekniskt, ekonomiskt och miljömässigt kan utvinnas, kan således enbearbetning av dessa ge betydande fördelar. Detta kräver förutom en fortsattinventering av resurserna och utveckling av utvinnings- och processteknik även enfortsatt forskning kring möjligheterna tiU ökad substitution och ävenåtervinning. Inte minst de kraftigt ökade energikostnaderna gör enligt mångabedömare substitutionsmöjlig-hetema och en framsynt materialutveckling till ettexpansivt område för teknikutveckling. Denprimära åtgärden är dock ännu prospektering. Någpn systematisk prpspekteringförekom inte i före . Den brist på vissa metaller m.m. som världskriget medförde för blev den direkta anledningen tillstatens satsningar. I samband med igångsättandet av en allmän inventering av degeologiska förhållandena i och påböljades statensprospektering. Medtanke på förräntningskraven och gruvprojektens mycket långsiktiga karaktärutgör prospektering en ekonomiskt riskfylld verksamhet som kräver uthållighetockså under konjunkturväxlingar och därmed sammanhängande likviditetsprobleminom gruvindustrin. Detta medför att en tillräckligt hög prospekteringsvolymej uppnås utan statligt stöd, dels i form av direktfinansierad statligprospektering, dels i form av grundläggande geologisk kartering för attunderlätta företagens egen prospektering och dels i form av stöd för forskningoch utveckling inom mineralsektorn. Jag kommer därför i det följande attförorda en fortsatt hög aktivitet från staten inom dessa områden. Jagvill kraftigt understryka prospekteringens syfte, nämligen att lägga grundenför nya eller öka den ekonomiska livslängden hos beflntliga gruvor ochmineraUndustrier. En effektiv prospektering som skall uppfylla den nämndamålsättningen och som skall utgöra en del i en sammanhängande process ställerkrav på den samlade prospekteringsinsatsens omfattning men även på förnyelseav arbetsmetodik pch inte minst prganisatipn. Prpspekteringen i är inne i ett nytt skede. Ett ökat behpv av förankring i ämnesområden som t.ex. ekonomi, datateknik och operationsanalys har snabbt växt fram efter handsom kostnaderna för prospektering ökat och inriktningen ändrats. Ävenundervisning och forskning inom geologin och angränsande pmråden påverkas avdenna strukturförändring. För att styra en effektiv prpspektering krävssamarbete mellan prospekterarna och den som besitter gruvindustrien sakkunskapbeträffande bl.a. metall- och mineralmarknaderna, brytningsteknik, mineralprocesser,transporter och inte minst miljöfrågor. Mot bakgrund av denna syn Prop.1981/82:99 21 påprospekteringsprocessen kommer jag när jag tar upp vissa organisationsfrågoratt föreslå vissa åtgärder för en ökad effektivitet inom den statligaprospekteringen både vad gäller styrningen och utförandet av prospekteringen. Mineralexportenstyngd och betydelse i vår totala export har minskat. Huvudsakligen får dennarelativa förskjutning tillskrivas landets fortskridande industrialisering.