prop · G50319 · 1981-12-31 00:00:00 — Jag har tidigare (avsnitt 2.8.2) anslutit mig tillkommitténs förslag om nya rufiner för uppföljning av besvärsinstansernas beslutom ändrade fastighetstaxeringar. Förslaget innebär att den lokalaskattemyndigheten skall ombesörja uppföljningen och att detta skall ske utanavvaktan på att beslutet vunnit laga kraft. Vidare föreslås att uppföljningsförfarandetäven skall 1981/82:19 77 användas när lokal skattemyndighet verkställt rättelseenligt föreskrifterna i 20 kap. 23 § och 28 kap. 10 § FTL. Enväsentlig förutsättning för förslaget är enligt kommittén att det samtidigtinförs en möjlighet att utan formella hinder aktualisera följdårets taxeringäven efter den ordinarie besvärsfidens utgång. Förutsättningarna för nytaxering kan ändras genom en följdåtgärd av den lokala skattemyndigheten.Eftersom åtgärden enligt förslaget inte skall gå att överklaga måste taxeringenenligt kommitténs mening kunna aktualiseras pä annat sätt. Kommittén betonaratt det inte räcker med de rättelsemöjligheter som besvär i vanlig ordning ger,eftersom beslut av förvaltningsdomstol om ändrad fastighetstaxering och däravföranledd följdåtgärd kan ske efter taxeringsårets utgång. Kommitténföreslår därför att en ny extraordinär besvärsgrund införs, som skall gälla förägare, kommun och taxeringsintendent. Besvärstiden föreslås vara sex månaderfrån den dag då följdätgärden vidtogs. Förslaget har i allmänhet fått ett positivt mottagandeeller lämnats utan erinran av remissinstanserna. Även jag ansluter mig tillförslaget och föreslår att 31 kap. 1 § FTL utformas i enlighet med kommitténsförslag. Jag godtar även föreslagen rubrik till 31 kap. FTL. 2.9.4.3 Brister i underrättelseförfarandet, m. m. Kommittén föreslår att nuvarande extraordinär besvärsrättenligt reglerna i 195 § 1 mom. TL bibehålls i huvudsak oförändrad. Förslagetinnebär, att ägare skall ha rätt att anföra besvär i särskild ordning om haninte under taxeringsåret fått underrättelse enligt 28kap. 7 § FTL. Tidsgränsen , i stället för som f. n. ,valdes med hänsyn till att tidpunkten enligt kommittén bör väljas mellantidpunkten för den lokala skattemyndighetens underrättelse ochden ordinarie besvärstidens utgång under taxeringsåret. Rättenatt anföra besvär i särskild ordning i detta fall föreslås oförändrat föreliggaintill utgången av året efter taxeringsåret. Remissinstanserna har i allmänhet inte haft någon erinranmot förslaget. Jagansluter mig i huvudsak till förslaget. (avsnitt 2.9.3.1) har jagföreslagit att fidpunkten för den lokala skattemyndighetens underrättelse skallframflyttas till och den ordinarie besvärstiden till den 30november. Jag föreslär den ändringen i kommitténs förslag att tidpunktenframflyttas i motsvarande mån fill under taxeringsåret. Enligt 195§ 2 mom. 7 TL får ägaren anföra besvär i särskild ordning om underrättelse omfastighetstaxeringsnämnds beslut haft felaktigt innehåll. Rätt att anförasådant besvär föreligger intill utgången av femte året efter taxeringsåret. Kommittén föreslår att denna rätt skall bibehållas vid densärskilda 1981/82:19 78 fastighetstaxeringen och föreslår att denna besvärsgrundsammanförs med tidigare nämnda besvärsgrund i en gemensam paragraf, 31 kap. 2 §FTL. Förslaget har inte mötts av några erinringar frånremissinstanserna. Föregen del vill jag nämna följande. De bådabesvärsgrunderna har skilda besvärstider men utgår båda från brister i föreskrivenbeslutsunderrättelse. Jag anser det därför vara lämpligt att som kommitténföreslår föra samman dem i en paragraf. Detta är emellertid en skillnad iförhållande till vad som gäller i fråga om den allmänna fasfighetstaxeringen.Jag föreslår att bestämmelserna i fråga om den allmänna fastighetstaxeringenändras till överensstämmelse med vad som föresläs i fråga om den särskilda fasfighetstaxeringen.Detta föranleder ändring i 23 kap. 1 och 2 §§ FTL. De ändrade lydelserna börgälla redan vid allmänna fastighetstaxering. 2.9.4.4 Oriktigt taxeringsbeslut, m. m. I 195 § 2 mom. anges när rätt till besvär i särskildordning föreligger på grund av oriktigt taxeringsbeslut i fråga om densärskilda fastighetstaxeringen. Kommitténs förslag innebär att nuvarandebestämmelser i huvudsak oförändrade förs över till 31 kap. 3 § FTL. Kommitténhar strävat efter att tekniskt anpassa reglerna om särskild besvärsrätt vid densärskilda fasfighetstaxeringen till vad som gäller i fråga om den allmänna fasfighetstaxeringen. Kommittén föreslår att besvärsfiden även i fortsättningenskall vara intill utgången av femte året efter taxeringsåret. Jag ansluter migtill förslaget. Jag kommer att behandla varje föreslagen besvärsgrundför sig. Jag kommer härvid att behandla även den tidigare nämnda utvidgningenav besvärsrätten när de uppgifter på vilka taxeringen grundats varitbristfälliga eller när en domstol frångått en anvisning. Fastighet har genom förbiseende inte blivit taxerad Denna besvärsgrund, som även finns i fråga om den allmännafasfighetstaxeringen, föreslås gälla även i fortsättningen i fråga om densärskilda fastighetstaxeringen. Jag ansluter mig till förslaget. Taxering har ägt rum av annan egendom än fastighet I fråga om den särskilda fastighetstaxeringen gäller attsärskild besvärsrätt föreligger om taxeringen kommit att omfatta även annanegendom än fastighet. Vid överförandet av motsvarande bestämmelse i fråga omden allmänna fastighetstaxeringen till FTL utvidgades besvärsrätten till attavse även fel där egendom som avses i 7 kap. 16 § FTL har värderats, dvs. sådanegendom som inte skall åsättas något värde. 1981/82:19 79 Kommittén föreslår att motsvarande regel införs i fråga omden särskilda fastighetstaxeringen. Förslaget innebär vidare att det skallanges att besvärsrätten endast gäller vid ny taxering. Detta slag avfeltaxering kan nämligen ske endast vid ny taxering. Vid rena överflyttningarav beslut om fastighetstaxering konserveras endast en tidigare gjordfeltaxering. För att komma till rätta med fel av denna typ får besvär anförasöver den taxering varigenom felet uppkommit. Remissinstanserna har ingen erinran mot förslaget. Kommittén föreslår att denna besvärsgrund i huvudsakoförändrad förs över till FTL. Även i fråga om denna besvärsgrund föreslås enbegränsning till nytaxering. Förslaget har godtagits eller lämnats utan erinran avremissinstanserna. Även jag ansluter mig fill förslaget. Extraordinär besvärsrätt föreligger i fråga om särskild fasfighetstaxeringom fastighet taxerats på mer än en ort eller eljest taxerats i fall, därtaxering av fastigheten inte bort äga rum. När motsvarande bestämmelse i frågaom den allmänna fastighetstaxeringen fördes över till FTL vidtogs vissaändringar. Besvärsgrunden kom att omfatta även del av fastighet ochdubbeltaxering även om denna inte skett genom taxering på flera orter. Kommittén föreslår att motsvarande besvärsgrund införs ifråga om den särskilda fastighetstaxeringen. En begränsning till nytaxeringföreslås även i detta fall. Remissinstanserna har inte haft några erinringar motförslaget. Även jag godtar förslaget. Feltaxering på grund av felräkning m. m. Kommittén föreslår att den särskilda besvärsgrunden atttaxeringsbeslutet blivit felaktigt på grund av felräkning m. m. eller annatuppenbart förbiseende skall föras över fill 31 kap. 3 § FTL. Vidare föreslås enbegränsning ske fill fall av ny taxering. Förslaget har godtagits eller lämnats utan erinran avremissinstanserna. Även jag ansluter mig fill förslaget. Väsentligt annorlunda taxering m. m. Jag kommer attbehandla förslaget till den tidigare nämnda utvidgning- 1981/82:19 80 en av den extraordinära besvärsrätten. Enligt tidigare gällande bestämmelse i 167 § 2 mom. 6 TLförelåg extraordinär besvärsrätt om sådana omständigheter förelåg som bortföranleda väsentligt annorlunda taxering och särskilda skäl förelåg förprövning av besvären. Kommittén föreslog i betänkandet (Ds B 1980:8)Besvärsregler vid allmän fastighetstaxering m. m. att bestämmelsen skulleöverföras till 23 kap. 2 § FTL, som gäller i fråga om allmänfastighetstaxering. Förslaget innebar att extraordinär besvärsrätt enligt dennagrund skulle föreligga även när en skattedomstol genom lagakraftvunnet besluthade frångått en anvisning. Enligt kommittén var detta en utvidgning avbesvärsrätten. Kommittén ansåg emellertid att den utvidgade besvärsrätten intekrävde någon ändring av bestämmelsen. Förslaget innebar vidare att extraordinärbesvärsrätt skulle föreligga när taxeringen blivit felakfig pä grund av att ettfelaktigt eller ofullständigt underlag för taxeringen hade legat till grund fördenna. Detta föreslogs gälla oavsett hur felaktigheten hade uppkommit och ivilken riktning taxeringen borde ändras. Enligt förslaget skulle denförutsättningen för prövning av besvären gälla att taxeringsvärdet borde ändrasmed . Enligt kommittén skulle dock väsentlighetskravet vara uppfylltom indelningen i taxeringsenheter borde ändras eller om beskattningsnaturenborde ändras. Kommittén ansåg att någon ändring av bestämmelsen inte var nödvändig.De föreslagna utvidgningarna av besvärsgrunden godtogs eller lämnades utanerinran av de flesta remissinstanserna. Olika synpunkter och förslag framfördesemellertid. Föregen del vill jag nämna följande. Jag uttalade i prop.1980/81:111 med förslag till besvärsregler vid allmän fastighetstaxering, m. m.bl. a. att jag i princip var positiv till en extraordinär besvärsrätt i de fallen anvisning om riktvärden genom lagakraftägande beslut har frångåtts av enskattedomstol. Vidare anslöt jag mig till kommitténs uppfattning attextraordinär besvärsrätt borde föreligga när taxeringen blivit felaktig pågrund av orikfigt eller bristande taxeringsunderlag. Jag uttalade vidare att deav kommittén föreslagna ändringarna i förhållande till vad som gällde i principborde komma fill uttryck i lagtexten. Jag ansåg liksom kommittén att det vorepraktiskt att vid den extraordinära besvärsprövningen ha samma regler förtaxeringsvärdeförändring som gäller vid den särskilda fastighetstaxeringen. Medhänsyn därtill och till att ett betänkande om hur den särskildafastighetstaxeringen skulle utformas för framtiden var nära förestående, ansågjag att frågorna om grunderna för den särskilda fasfighetstaxeringen och nunämnda extraordinära besvär borde bedömas i ett sammanhang. Jag behandlar förstde fall där en anvisning frångåtts och därefter fall med orikfigttaxeringsunderlag. Om en domstol genom lagakraftägande beslut i ett enskiltfall har frångått en anvisning om riktvärden uppkommer frågan om i vad måndetta skall inverka på andra fastighetsägares besvärsrätt. Ett sådant fall kanvara när en 1981/82:19 81 fastighetsägare inom ett radhusområde har besvärat sigöver taxeringen av sin fastighet och därvid åberopat att en för högbyggnadsvärdetabell eller ett för högt markvärde har valts för området. Omdomstolen finner att den anvisade tabellen eller riktvärdet för marken ger enför hög värdenivå inom området kan domstolen frångå anvisningen och i ställetbestämma ett annat byggnads- eller markvärde. Det kan då uppfattas somorättvist om endast den fastighetsägare som har besvärat sig över taxeringenskall få det lägre taxeringsvärdet. Jag vill i sammanhanget framhålla att detnormalt är så att riktvärdena bygger på de mest fillförlitliga utredningar omfastigheternas marknadsvärden som går att få fram som underlag för värderingen.Det kan emellertid förekomma felräkningar och orikfiga beräkningar också idetta sammanhang. I något enstaka fall kan det också tänkas inträffa fall attfastighetsägaren kan lägga fram en bättre statistik för beräkning av värdena änden som legat till grund för riktvärdena. Det torde emellerfid endastundantagsvis finnas skäl att frångå riktvärdena. Det blir alltid fråga om ettganska begränsat antal besvärsfall. Vidare vill jag påpeka att anvisningar om riktvärdenfastställs av RSV eller , alltså av en myndighet. Detta talarenligt min mening både för att en särskild besvärsrätt införs och att någonvärdeförändringsgräns inte bör föreligga i dessa fall. Besvärsrätt bör därföroavsett värdeförändringens storlek föreligga när en domstol genom lagakraftägandebeslut har frångått en anvisning om riktvärden. Jag föreslår att en bestämmelsehärom införs i 23 kap. 2 § 6 och 31 kap. 3 § 6 FTL. Jag vill emellertid betonaatt det för att besvärsrätt skall föreligga skall röra sig om ett direktfrångående av en anvisning om riktvärden och inte om justering på grund avsäregna förhållanden av det med ledning av riktvärden bestämda värdet. Någonbegränsning av besvärsrätten till nytaxeringsfallen i fråga om särskildfastighetstaxering bör inte ske. I frågaom förslaget att extraordinär besvärsrätt skall föreligga när taxeringsvärdethar blivit felaktigt på grund av att det underlag som låg till grund förtaxeringen var felaktigt eller bristfälligt vill jag nämna följande. Jag anslötmig i den tidigare nämnda propositionen (prop. 1980/81:111) till kommitténsuppfattning att en sådan besvärsrätt bör föreligga. Det föreligger enligt minmening ett behov av att kunna rätta felaktiga taxeringar om underlaget varitbristfälligt. Denna utvidgade besvärsrätt syftar till att åstadkomma etttaxeringsresultat som skulle ha blivit följden om fastighetstaxeringsnämndenfrån början hade haft korrekta och fullständiga uppgifter. Liksom i fråga omextraordinär besvärsgrund vid domstols frångående av anvisning om riktvärdenbör utvidgningen av besvärsrätten komma till uttryck i lagtext. Fråga ärhuruvida en taxeringsvärdegräns för besvärsrätt i detta fall bör föreliggaeller inte. En sådan värdegräns kan inte alltid gälla, eftersom ändring avtaxering kan avse annat än ändring av taxeringsvärde och sådan ändring kan habetydelse i andra avseenden både utom och inom skatteområdet. Så kan t. ex.vara fallet i fråga om ändrad indelning i 6 1981182. 1981/82:19 82 taxeringsenheter eller ändrad beskattningsnatur. Jagkommer senare att närmare behandla frågan om utformningen även värdegräns i detfall krav på värdeförändring bör föreligga. Jag föreslår att besvärsrätten tasin i 23 kap. 2 § 7 och 31 kap. 3 § 7 FTL. Någon begränsning av besvärsrättentill nytaxeringsfallen i fråga om särskild fastighetstaxering bör inte ske. Den nuvarande besvärsgrunden i 23 kap. 2 § 6 FTL börfinnas kvar. Här föreligger extraordinär besvärsrätt om det eljest finns sådanaomständigheter att en väsentligt annorlunda taxering bort ske. Dessutom krävsatt särskilda skäl finns för prövning av besvären. Jag föreslår att enmotsvarande bestämmelse även skall finnas i fråga om den särskildafastighetstaxeringen. Någon begränsning till nytaxeringsfallen i fråga omsärskild fastighetstaxering bör inte göras. Bestämmelsen bör tas in som sistapunkt i resp. paragraf. Jag vill emellertid nämna något om kraven förbesvärsrätt enligt denna punkt. Kommittén ansåg i betänkandet (Ds B 1980:8) Besvärsreglervid allmän fastighetstaxering m. m. att, i de fall villkoret omtaxeringsvärdeförändring är tillämpligt, en värdeförändring på skulleuppfylla kravet på väsentligt annorlunda taxering. Detta föreslogs gälla utannågon ändring av bestämmelsen, vilket mötte kritik från flera remissinstanser.Liksom kommittén ansåg jag det vara praktiskt att vid den extraordinära besvärsprövningenha samma regler för taxeringsvärdeförändring som gäller vid den särskildafastighetstaxeringen. Kommittén har i nu förevarande betänkande föreslagit attny taxering i vissa fall skall ske om taxeringsvärdet bör ändras med minst enfemtedel dock . Även andra beloppsmässiga spärregler harföreslagits gälla för nytaxering. Jag har godtagit förslagen. Enligt min meningbör liksom f. n. i lagtexten inte tas in en absolut gräns för värdeförändringför besvärsrätt enligt 23 kap. 2 §8 och 31 kap. 3 §8 FTL. Det kan nämligentänkas förekomma fall där omständigheterna är så speciella att även en mindrevärdeförändring bör kunna föranleda besvärsrätt. Liksom f. n. bör beträffandevilka beloppsmässiga förändringar av taxering som kan anses väsentliga ledningkunna hämtas från vad som gäller i fråga om när ny taxering skall ske pä grundav värdeförändring. Vidare bör som väsentligt annorlunda taxering anses fall dåindelningen i taxeringsenheter bör ändras eller då beskattningsnaturen börändras. Motsvarande bör enligt min mening gälla i fråga om den extraordinärabesvärsrätt som jag har föreslagit skall finnas när taxeringen har blivitfelaktig på grund av bristfälligt underlag för taxeringen. Jag föreslår därföratt denna besvärsgrund i detta avseende utformas på motsvarande sätt. För attbesvärsrätt skall föreligga enligt 23 kap. 2 § 8 och 31 kap. 3 § 8 FTL föreslåssamma krav på särskilda skäl för prövning föreligga som f. n. Jag föreslårsåledes ingen ändring i detta avseende. Som kommittén har ansett bör ävenuppföljningsåtgärd enligt 28 kap. 12 § FTL vara att hänföra till särskilda skäli fråga om särskild fastighetstaxering. Förslaget till lydelse av 23 kap. 2 § FTLbör gälla redan vid allmänna fastighetstaxering. 1981/82:19 83 2.9.4.5 Övrigt om besvär i särskild ordning 1195 § 3 mom. TL finns bestämmelser om vilken domstol somskall pröva extraordinära besvär m. m. 15 mom. samma paragraf finns en hänvisningtill 75 § TL för de fall extraordinära besvär anförs hos länsrätt som anger hurdet skall förfaras om besvärshandlingarna har sänts till annan länsrätt än densom skall pröva besvären. Kommittén föreslår att motsvarande bestämmelser i fråga omden allmänna fastighetstaxeringen skall gälla även i fråga om den särskildafastighetstaxeringen. Detta föreslås ske genom en hänvisning i 31 kap. 4 § FTL fill23 kap. 3 och 4 §§ FTL. Förslaget har godtagits eller lämnats utan erinran avremissinstanserna. Även jag godtar förslaget. 2.9.5 Övriga bestämmelser om besvär 1196 § TL samt i 168 § andra-fjärde styckena och 169 § TL,vartill 196 § TL hänvisar, finns allmänna bestämmelser om besvär, som ihuvudsak är gemensamma för samtliga instanser. Kommitténs förslag innebär att i 32 kap. 1 § FTL tas in debestämmelser om besvärsrätt som finns intagna i 196 § första stycket TL samtatt i 32 kap. 2 § FTL tas in en hänvisning till 24 kap. 2-7 §§ FTL, somgäller i fråga om den allmänna fastighetstaxeringen. Koinmittén anser att vissa bestämmelser i liksom ifråga om allmän fastighetstaxering närmast har karaktär avverkställighetsföreskrifter och därför inte bör tas in i lag utan regleras iadministrativ ordning. Förslagen har i allmänhet godtagits eller lämnats utanerinran av remissinstanserna. Jag godtar förslagen. Jag vill i sammanhangetnämna att i fråga om den allmänna fastighetstaxeringen har bestämmelser tagitsin i FTF i de avseenden som kommittén nämner och som tidigare fanns i TL mensom inte tagits in i FTL. Som jag tidigare antytt är det angeläget att de nyabestämmelserna i om särskild fastighetstaxering kan gälla möjligt.De föreslås träda i kraft dagen efter den dag då de kommit ut från trycket iSvensk författningssamling och tillämpas första gången vid särskildafastighetstaxering. Förslaget innebär vidare att de nya bestämmelserna i 20kap. 12 § FTL om beslutsredovisning och i 20 kap. 23 § FTL om lokalskattemyndighets rättelsemöjlighet skall tillämpas redan vid allmännafastighetstaxering. De äldre bestämmelserna i om särskild fastighetstaxeringföreslås upphävda, men skall fortsätta att gälla i fråga 1980 och tidigare. 1981/82:19 84 Jag ansluter mig till förslagen. De föreslagna nyalydelserna av 23 kap. 1 och 2 §§ FTL bör tillämpas redan vid allmännafastighetstaxering. Jag föreslår vidare att det i övergångsbestämmelserna till FTLbör tas in bestämmelser om att senaste tidpunkt att besluta föreskrifter enligt27 kap. 1 § FTL i fråga om 1982 års särskilda fastighetstaxering skall vara den21 och att förordnande av konsulent skall ske före utgången avjanuari månad 1982. har i betänkandet beräknatatt de samlade kostnaderna särskilda fastighetstaxering uppgårtill totalt ca 25 milj. kr. En del av dessa kostnader, uppskattningsvis 1,5-2milj. är av engångsnatur och belöper således enbart särskildafastighetstaxering. Detta gäller en del av kostnaderna för systemering,programmering, utbildning, handböcker och kartor. Kostnaderna för varjeföljande särskild fastighetstaxering om sådana kommer att äga rum beräknassåledes uppgå till ca 23 milj. kr. Den totala kostnaden för särskildafastighetstaxeringar beräknas därvid uppgå till ca 94 milj. kr.Beräkningarna har gjorts på en beräknad kostnadsnivå för år 1982.Kostnadsberäkningarna grundar sig på kommitténs förslag till förfarande vid densärskilda fastighetstaxeringen samt på erfarenheter från tidigarefastighetstaxeringar. I beräkningarna har inte särskilt beaktats den medverkani granskningsarbetet som kan komma att ske från och den lokalaskattemyndigheten, beroende på osäkerheten i omfattningen av denna medverkan.Kommittén har i stället räknat med granskning från ordförandens sida i sammaomfattning som vid särskilda fastighetstaxering. får ompröva sitt beslut ökar i viss mån kostnadernaför och den lokala skattemyndigheten liksom kostnaderna för ersättningaråt ledamöter och andra funktionärer. Nämndens omprövningsrätt beräknasemellertid minska antalet besvär över fastighetstaxeringen vilket innebär attkostnadsbesparingar i länsrätten kan ske. Kommittén påpekar även att förslagetom uppföljning av överinstansers beslut om fastighetstaxering innebär enbetydande minskning av kostnaderna jämfört med nuvarande förfarande. Det är pånuvarande stadium svårt att göra en helt tillförlitlig beräkning av i vilkenutsträckning resursbehovet för länsrätterna kommer att minska till följd av deföreslagna förändringarna. Det torde dock stå klart att minskningen har ensådan omfattning att det blir möjligt att härigenom finansiera de beräknademerkostnaderna. I enlighet med det anförda har inom budgetdepartementetupprättats förslag till 1981/82:19 85 1. lag om ändringi fastighetstaxeringslagen (1979:1152), 2. lag om ändringi taxeringslagen (1956:623). Förslagen bör fogas till protokollet i detta ärende sombilaga 5'. Jag hemställer att lagrådets yttrande inhämtas överde upprättade lagförslagen. Regeringen beslutar i enlighet med föredragandenshemställan. ' Bilagan har uteslutits här. I det under I angivnaförslaget saknades 21 kap. 10 S och i punkt I övergångsbestämmelserna orden 21kap. Vidare hade 20 kap. 23 § sjätte stycket i det under 1 angivna försl.igetföljande lydelse: "Talan mot beslut i fråga om rättelse enligt dennaparagraf får ej föras särskilt. Talan mot taxeringen får även i den delbeslutet avser föras i den ordning som gäller för besvär överfastighetstaxerings-nämnds beslut." I det under 2 angivna förslagetsaknades 72 a § och hade 72 b § sista stycket följande lydelse: 'Talan motbeslut i fråga om ändring enligt denna paragraf får inte föras särskilt. Talanmot taxeringen får även i den del beslutet avser föras hos länsrätten i denordning som föreskrivs i 74. 76 och 100-102 §S." 1981/82:19 86 Sammanfattningav betänkandet Särskild fastighetstaxering (Ds B 1981:5) har isina tidigare delbetänk-anden behandlat de materiella och formellareglerna för den allmänna fastighetstax-eringen. Även följdändringartill den nya fastighetstaxeringslagen, FTL , och 1981 årsvillabeskattning har behandlats, I föreliggande delbetänkande tar kommittén upp de.materiella och formella reglerna för den .särskilda fastighetstaxeringen. I ett senare betänkande,som avses bli kommitténs sista, skall kommitténredovisa överväganden rörande bl.a. ett system med s.k. rullande fastig hetstaxering. F.n.sker allmän fastighetstaxering . Underperioden däremellan - den löpande taxeringsperioden -sker särskild fastighctstaxerin;;. Vid den allmann:! fastighetstaxeringenbeslutas om fastigheternas indelning i taxeringsenheter samt om taxeringsenheternasskattepliktförhållanden, beskattningsnatur och taxeringsvärde.Dessa beslut gäller under hela den löpande taxeringsperioden ominte fastigheten, berörs av väsentlig förändring av fysisk eller rättsligart. Då verkställs ny taxering av den berördafastigheten. Kommittén föreslår nu att FTLkompletteras med nya regler om särskild fastighetstaxering som föreslås bliintagna i 16 kap. FTL.