prop · G503128 · 1981-12-31 00:00:00 — Vidare börbeslut fattas beträffande samtliga ansökningar som inkommit vid sammaansökningstillfälle innan besked om stöd lämnas fill någon av de sökande. Detorgan som skall fördela stödet ges därigenom tidsmässigt utrymme för att skaffasig den överblick som behövs. Olika ansökningar kan därmed lättare vägas motvarandra och en bredd garanteras vad gäller genrer, typ av produktion,tonsättare, artister, mottagar-grupper etc. Vidare kan ett samlat besked lämnasså att den enskilde producenten vet vilket statligt stöd som kan påräknas underåret eller halvåret i fråga. Detta bör ge framför allt de mindre fonogramproducenternaen grundtrygghet . Jag vill emellertid betona att en sådanhandläggning av stödet, som jag här har förordat, inte får utesluta en önskvärdflexibilitet. Del bör således vara möjligt för producenter att, i enstaka falloch efter samråd med det bidragsfördelande organet, göra ändringar i planernaför det projekt som har beviljats bidrag. Undantagsvis bör man även kunnameddela stcdbeslut mellan de reguljära utdelningstillfällena, om en ansökanmåste behandlas särskilt skyndsamt. Enmindre del av del statliga stödet lill fonogramprodukfion bör kunna avsättasför stöd till tillfälliga fonogramproducenler för enstaka produkfioner. Isamband härmed kan Rikskonserler fr.o.m. /83 avlastas de bidragsfördelandeuppgifter som institutet nu har och som jag har berört i åretsbudgetproposition. Jag anser vidare atlstödet skall utgå till svenska eller i verksamma producenter förproduktion och utgivning av fonogram med svensk musik och fonogram med svenskaartister. Vid fördelningen bör hänsyn tas till i vilken utsträckning ett visstverk eller en viss artist fidigare har spelats in. De konstnärliga ochkulturpolitiska kvaliteterna hos produktionerna samt fömtsebara svårigheter fördem att hävda sig på den kommersiella marknaden bör vara styrande vidfördelningen. Fråga om stöd bör prövas av kulturtådet. Stödet skall fördelas såatt det främjar ett allsidigt utbud av konstnärligt och kullurpolitiskt värdefullasvenska fonogram. Jag har därvid främst tänkt på allsidighet med avseende på produktionsty.per- solister, mindre ensembler, kammarorkestrar, körer, symfoniorkestrar etc. ,på genrer - inte bara av traditionell typ utan även olika blandformer -, på mottagargmppersamt på tonsättare, lextförtattare och artister. När det gäller mottagargmpperanser jag det särskilt angeläget att produktionen av fonogram för barn ochungdom stimuleras. Jag kommer in på denna fråga även vid min behandling av Rikskonsertersfonogramverksamhet (avsnitt 4.3). Enligtmin mening skall stödet vara ett förhandsstöd, dvs. beslut om bidrag bör fattasinnan produktionen inleds. För ett sådant stöd talar atl initialkostnaderna vidprodukfion av fonogram är höga. Prop.1981/82:128 21 kanhämma viljan att ge sig in i produktioner vars försäljningsframgång kan bli Uteneller är svår att bedöma. Ett förhandsstöd är därför att föredra. Endast entredjedel av bidraget bör dock betalas ut i förskott. Resten bör utgå först närdet färdiga fonogrammet föreligger för försäljning. Kulturrådethar föreslagit att stöd även skall kunna utgå för att framställa en ny upplagaav svenska grammofonskiveproduktioner som av kulturpolitiska skäl bedömsviktiga att ha kvar på marknaderi. För stöd till ny upplaga skall enligt kulturtådetkrävas atl produktionen har funnits fillgänglig och under detsenaste året sålts i högst 200 exemplar. Stödet skall utgå med högst av denkalkylerade kostnaden för 1 000 exemplar. Vid bedömningen av ansökningar omstöd skall enligt rådet hänsyn även tas till det ansökande bolagets resurser.Rådet bör få fördela stödet. Jag ansluter mig till kulturtådetsförslag alt bidrag skall kunna utgå också till åtemtgivning av sådana fonogramsom av kulturpolitiska skäl bör finnas tillgängliga men där företagsekonomiskaförutsättningar för en åter-utgivning inte bedöms föreligga. Samma allmänna rikthnjerbör gälla för detta stöd som för bidraget till nyproduktioner. Bidrag fill åtemtgivningav fonogram skall således utgå till svenska eller i verksamma producenterför åtemtgivning av fonogram med svensk musik och fonogram med svenskaartister. De konstnärliga kvaliteterna samt de företagsekonomiska fömtsättningarnaför en åtemtgivning bör vara vägledande vid bidragsgivningen. Även detta stödbör fördelas av . Tillproduktionen av fonogram hör alla moment fram till att fonogrammet har massreproducerats.De kostnader det är fråga om är dels fasta, dels rörliga, dvs. beroende avantalet producerade exemplar. De fasta kostnaderna utgörs bl. a. av kostnaderför löner, gager, lokaler och teknik, medan de rörliga kostnaderna omfattar bl.a. reproduktions- och konvolutkostnader samt royalties fill medverkande ochupphovsmän. De rörliga kostnaderna varierar inle så mycket från produkfion tillproduktion. De fasta kostnaderna kan däremot variera avsevärt mellan olikatyper av produktioner beroende på om det är t. ex. en ensam person, en mindreensemble, en kammarorkester eller en symfoniorkester som medverkar. Framförallt är det då gagerna som påverkar kostnaden. Intebara kostnaderna för produktionen av fonogram varierar. Även försäljningsinkomsternavarierar mycket mellan olika utgåvor. Båda dessa förhållanden innebär att allaproduktioner inte kan få lika stora bidrag utan stödens storlek bör variera.Enligt min mening bör bidragsbeloppen i princip utgå från ett antal schablonerknutna till olika slag av produktioner. Schablonerna bör bestämmas medutgångspunkt i hur stora produktionskostnaderna brukar vara och det sannolikaförsäljningsutfallet för produktionstypen i fråga. Avvikelser frånschablonbeloppen bör kunna förekom- Prop,1981/82:128 22 maom produktionskostnaderna är särskilt höga resp. låga eller när fonogrammetredan i förväg kan bedömas få en särskilt låg resp. hög efterfrågan. Jagvill i detta sammanhang betona att stöd enligt min mening inte skall ges ensådan omfattning att det täcker samtliga kostnader. Den enskilde producentenbör alltså även när det gäller statligt stödda produktioner svara för ettaffärsmässigt risktagande. Jagämnar längre fram (avsnill 4.3) återkomma till hur jag anser att Rikskonsertersfonogramverksamhet bör finansieras i framfiden. Mitt förslag innebär i korthetatl Rikskonserter fr. o. m. /84 ges ett särskilt stöd för en basorganisafionoch i övrigt får söka och erhålla stöd till produktion av fonogram på sammavillkor som andra producenter. Del sagda innebär i sin tur att ett bidrag lillproduktion av fonogram för /83 bör beräknas till ett lägrebelopp än vad som härefter blir fallet. Jagförordar att 5,0milj.kr. beräknas för stöd till fonogramprodukfion under nästabudgetår. Inom en medelsram av denna storlek bör stöd kunna beviljas för 75-125nyproduktioner och ca 20 åtemtgivningar. Om bidragsnivån framgent måste minskatill följd av sjunkande intäkter från kassettskatten fömtsätter jag attkulturrådet noga överväger om minskningen skall gå ut över det antalproduktioner som ges bidrag eller bidragsbeloppens storlek. Med tanke på attinrättandet av en ny stödordning kräver förberedelser av såväl bidragssökandeproducenter som bidragsfördelande myndighet, dvs. , är det dock intesannolikt att hela delta belopp kan fördelas . Jag hardärför räknat med att endast 3,7milj. kommer att kunna fördelas somproduktionsstöd under /83. Resten, dvs. 1,3milj.kr., bör underdet budgetåret komma den svenska fonogramproduktionen fill del på annat sätt.Till delta återkommer jag i det följande. Isin anslagsframställning för /83 har tagit uppfrågan om att ett särskilt anslag bör inrättas för bidrag till utmstning ochtekniska investeringar för fonogramproduklion. Enligt uppfattningär behovet av förnyelse av utrustning störst hos de mindre fonogramföretagen.Detta har bl. a. kommit till uttryck genom en rad ansökningar om bidrag tillsåväl regeringen som . Den snabba tekniskautvecklingen och förslitningen av apparatur gör del särskilt svårt för demindre och resurssvaga fonogramföretagen atl konkurtera med de större när detgäller kvaliteten i ljudåtergivningen. Somjag har nämnt bör enligt min mening under /83 1,3 milj. kr.av det nya produkfionsstödet komma den svenska fonogram-verksamheten fill delpå annat sätt. Mot bakgmnd av vad har Prop.1981/82:128 23 anförtom behovet av utmstning och lekniska investeringar förordar jag att det nämndabeloppet anvisas för engångsinsatser avseende ändamål av investeringskaraktärinom fonogramverksamheten, bl. a. utrustning. Stödet bör fördelas av statenskulturråd efter ansökan och beviljas mindre fonogramföretag med knapparesurser. Jag förutsätter därvid att möjligheterna att på rimliga villkorutnyttja befintliga inspelningsmöjligheter pä annat håll har undersökts innanbidrag ges för ny apparatur. Jag utgår vidare från att del anvisade beloppetskall kunna fördelas successivt än under budgetåret1982/83. Handläggningenoch uppföljningen av stödet m. m. Somjag har förordat bör stödet till fonogramproduklion fördelas av kulturtådet.Arbetet med fördelningen bör anförtros en arbetsgrupp som utses av kulturrådetsstyrelse efter förslag från , dans och musik. Arbetsgmppenbör ha en sådan sammansättning att ett brett spektrum av genrer m.m. finnsrepresenterade inom den. Bedömningen av ansökningarna bör alltså bli såallsidig som möjligt. Detär vidare angeläget att kulturtådet noga följer utvecklingen på fonogramområdetoch redovisar en samlad utvärdering av det nya fonogramstödet när erfarenheterhar vunnits. Regeringenbör inhämta godkännande av de riktlinjer för stöd till produktionoch utgivning av fonogram som jag har redovisat i det föregående. Det börankomma på regeringen eller i vissa fall, efter regeringens bemyndigande, på kulturtådetatt fastställa de närmare riktlinjerna för stöden. Jag ämnar senare återkommatill regeringen med förslag fill behövliga författningsbestämmelser, men villredan i detta sammanhang nämna att beslut om stöd till produktion och utgivningav fonogram enligt min mening inte bör kunna överklagas. Sammantagethar jag för /83 beräknat kostnaderna för det produktionsstöd ochdet utrustningsbidrag, som enligt mina förslag skall fördela, till5,0 milj. kr. Jag har beräknat delta belopp så att det även skall täckakostnaderna för att handlägga fördelningen av stödet (160000kr.). Medlen börenligt min mening anvisas under ett nytt reservationsanslag benämnt Bidrag tillverksamhet inom musik- och bildområdena m. m. Jag återkommer med förslag härom(avsnitt 8). 4.2Stöd till utgivning av musikhistorisk fonogramantologi Musikaliskaakademien har i tre olika skrivelser tagit upp vissa frågor rörande en planeradutgivning av en svensk musikhistorisk skivantologi samt ansökt om bidraghärför. Kulturrådethar i sin rapport i kulturpolitiken föreslagit att Rikskonserterges i uppdrag att sammanställa en svensk musikhistorisk exempelsamling förpedagogiskt bmk i skolor och studieförbund. Prop.1981/82:128 24 Deremissinstanser som har yttrat sig över förslag, bl. Rikskonserter, ,GLF och UHÄ är positiva. UHÄ påpekar atl den föreslagna exempelsamlingen ocksåskulle vara ett steg på vägen mot att tillgodose de krav som kankomma från forskare inom skilda områden. riktar i sitt remissvar uppmärksamheten på den svenskamusikhistoriska skivantologi som har föreslagils av en arbelsgmpp knuten tillakademin i de tidigare nämnda skrivelserna. Den nämnda arbetsgruppen har enligtakademin arbetat med frågan om en skivantologi. a. har manfrån arbetsgruppen påpekat att en dansk och en norsk antologi utgeskontinuerligt . Ett behov finns också av en svenskantologi. Från arbetsgruppens sida har bl. a. framhållits atl det i Sverigeinte finns någon systematik i utgivningen av svensk musik i skilda genrer ochalt det finns luckor i utgivningen. Detta innebär att den svenska repertoarenpå fonogramområdet dels inte är representafiv, dels är svår att komma åt förbl. a. institutioner. Närdet gäller innehållet i en antologi konstaterar arbetsgruppen att högamusikvetenskapliga krav måste ställas och aft den musikaliska kvaliteten måstevara hög. a. bör textdokumentation och pedagogiskt material medföljaskivorna. Vidare föreslås att utgivningen i huvudsak bör presenteras i tvåserier, dels en monografiserie där bl. a. de mera betydande tonsättarnas verkfinns sammanställda, dels en serie med särskilda lemata eller miljöer. Musikantologinföreslås av arbetsgmppen ges ut i olika etapper. Den första bör, enligtakademin, innehålla musik skriven av svenska (eller i svenskt musiklivintegrerade) tonsättare i huvudsak födda . Antaletproduktioner i en musikhistorisk skivantologi har preliminärt uppskattats tillca 250 LP-skivor och den årliga utgivningen till ca 15 skivor. Alternativetatt låta Rikskonserters fonogramavdelning stå för hela produktionen anserarbetsgruppen inte vara rimligt. En förutsättning för genomförandet är ettsamarbete med övriga skivbolag. Dessa har också vid överläggningar med arbetsgmppenförklarat sig beredda alt medverka i utgivningen. Musikaliskaakademien har bl. a. i flera anslagsframställningar, senast i anslagsframställningenför /83, anhållit om medel för utgivning av en antologi.Kulturrådet, som har yttrat sig över akademins förslag, anser att det finnsbehov av en musikhistorisk skivantologi och tillstyrkte redan inför budgetåret1980/81 alt ett arbete skulle påbörjas. I sin anslagsframställning /83 föreslår rådet alt får vissa medelför atl kunna påbörja utgivningen. Noggranna analyser av utgivningstakt m. m.bör emellerfid göras. Produktionskostnadernas storlek kommer enligtkulturrådet att bero på villkoren för det planerade samarbetet med olikaskivbolag. Prop.1981/82:128 25 Sludigenhar och Rikskonserter i en gemensam skrivelse i september1981 föreslagit att Rikskonserter under i första hand en period ges iuppdrag att svara för utgivning av en svensk musikhistorisk skivantologi. Denexpertgrupp som har förberett antologin skulle fortsätta sitt arbeteoch även i fortsättningen vara knuten fill . Utgivningenföreslås uppgå till tio LP-produk-tioner , varav Rikskonserter självförutsätts kunna svara för en utgivning av fem produktioner inom ramen för sittnuvarande stöd till fonogramverksamhet. Som framgår av det jag nuhar redovisat finns det ett behov av en musikhistorisk fonogramantologi. Enligtmin mening är det önskvärt atl arbetet med antologin kan börja under budgetåret1982/83. Ansvaret för utgivningen av och innehållet i en musikhistorisk fonogramantologibör ligga på . Genomförandet bör ske i huvudsak i enlighetmed akademins tidigare förslag. Vidare fömtsätter jag att akademin kommer attsamarbeta med olika skivbolag. Regeringen bör inhämtariksdagens godkännande i fråga om milt förslag beträffande stöd till en musikhistoriskfonogramantologi. Enligtvad jag har inhämtat har Rikskonserter och redanbeslutat starta en försöksverksamhet så att en del av Rikskonserters produkfionkan ingå i antologin. Under i första hand en period på tre lill räknarjag med att det skall vara möjligt för att ge ut ca tio fonogramproduktionerper år, under fömtsättning att kassettskatteintäkterna ger utrymme för ettstatligt bidrag till en utgivning av denna omfattning. Efter periodens slut börakademin komma in till regeringen med en redovisning av sina erfarenheter avverksamheten. Dentotala kostnaden för antologin är f.n. svår att uppskatta. Rikskonserter harför /83 fömtsatt att man inom ramen för sitt nuvarandestatsbidrag skall kunna svara för utgivningen av fem antologiproduktioner. Medhänsyn härtill har jag för /83 under det nya anslaget Bidragtill verksamhet inom musik- och bildområdena m. m. beräknat endast 500000 kr.för stöd fill en svensk musikhistorisk fonogramantologi. Medlen bör disponerasav för nämnda verksamhet. Rikskonsertersfonogramproduktion har karaktären av försöksverksamhet. För fonogramverksamhetenhar för /82 anvisats 6,1 milj. kr. För /83 haranslaget fill Rikskonserter räknats upp i budgetpropositionen. VidRikskonserters fonogramavdelning finns 14 tjänster. För fonogramproduktionanvänds därutöver resurser vid Rikskonserters övriga avdel- Prop.1981/82:128 26 ningar.Avdelningen köper också tjänster utanför institutet, i första hand när detgäller inspelningsledning, teknik samt produktion av trycksaker och konvolut. Förrådgivning i repertoarfrågor finns f. n. fyra konsultgmpper för konsertmusik,folkmusik, jazz resp. musik för barn. Beslut om utgivning fattas avRikskonserters direktör efter samråd med chefen för fonogramavdel-ningen. Enligtriksdagsbeslut i anslutning till förslag i prop. 1973:1 (bil. 10 s. 45, KrU1973:7, rskr 1973:89) skall Rikskonserters fonogramproduktion inriktas på attvara repertoarkompletlerande och avse utgivning av svensk musik som ärorepresenterad eller ofullständigt representerad på fonogram samt utgivning av fonogrammed svenska artister vars konstnärsskap inte kan anses vara tillräckligtdokumenterat på fonogram. Dentotala utgivningen på Rikskonserters märke Caprice har t. o. m. budgetåret1980/81 varit 210 LP-produkfioner. Under budgetåren 1973/74-1980/81 harutgivningen omfattat 171 LP-produklioner. Av dessa har utgjorts avkonstmusik, av folkmusik, av jazz, av visor och av musik förbarn. Kulturrådetföreslår i sin rapport att försöksverksamheten med fonogram vid Rikskonserterbör permanentas. bör verksamheten byggas ut ochförstärkas. Produkfionen bör enligt rådet öka lill ca 50 fonogram per år.Vidare bör Rikskonserter svara för stödjande och konsulterande insatser förtillfälliga producenter. Personalen vid Rikskonserters fonogramavdelning börförstärkas. Enligt förslaget bör Rikskonserters utgivning inte längre varaenbart repertoarkompletlerande. Utgivningen bör även inriktas på att utvecklaalternativ till det kommersiella utbudet i samverkan med ickekommersiella bolagoch tillfälliga producenter. Produktionen bör främst spegla svenskt musiklivoch innehålla musik utförd av svenska musiker. Vidare föreslås minst entredjedel av produktionen utgöra fonogram för bara och ungdom. De avRikskonserter utgivna fonogrammen bör hållas tillgängliga för allmänheten iminst . För alt handha produktionsplaneringen föreslås alt en särskild fonogram-kommittéinrättas. Remissopinionenär splittrad lill förslaget om en permanent och utbyggd fonogramverksamhet vidRikskonserter. Flera instanser är rent allmänt posifiva fill rapportens förslagmen har i vissa fall invändningar. framhåller för sindel att stödet till Rikskonserter inle får medföra att andra små fonogrambolagmed icke kommersiell inriktning konkurteras ut. Ett fåtal remissinstanser ärdirekt negativa. Ettstort antal remissinstanser tar inte direkt ställning. De är varken för elleremot förslagen men har synpunkter i vissa avseenden. Statskontoret framhåller atldet inte finns skäl för en utbyggnad av Rikskonserters personalorganisation ochföreslår i stället en intern rationalisering förökad produktion till lägrekostnader och en omfördelning av resurser som Prop.1981/82:128 27 disponerasför annan verksamhet. SPK anser bl. a. att eftersom Rikskonserters kostnaderhar varit höga borde rapporten i större utsträckning ha prövat alternafivastödformer. a. påpekar SPK att om en stor del av utgivningen av en vissrepertoar bhr subventionerad och utgivningarna lågprissälts för att ökaspridningen, kommer utgivningarna hos övriga företag inom dessa områden i enogynnsam konkurrenssituation. Detta kan leda till att fonogrambolagen minskarsitt utbud av denna repertoar. , , IFPI och NIFFanser atl stödet lill Rikskonserter i stället bör läggas på enskilda bolag ochproduktioner, vilket skulle ge kullurpolitiskt medvetna bolag och producenterbättre möjlighet att överleva. Förslagetatt Rikskonserters utgivning bör inriktas på att i vidare meningutveckla alternativ till det kommersiella fonogramutbudet stöds av videogramutredningenoch Rikskonserter. SPK finner det inte klarlagt att utbudet är såotillfredsställande att samhället bara därför bör ta inifiativ till vad somkallas kompletterande utgivning. Beträffande inriktningen anser vidare , , IFPI och NIFF att Rikskonserters fonogramverksamhet avkonkurrensskäl alltjämt bör begränsas till kompletterande repertoar, SAF attRikskonserters uppgift bör vara att säkra ett rikt svenskt musikliv samt FSToch att utgivningen bör omfatta musiktyper som är dåligt företrädda iannan fonogramverksamhet. Förslagetatt Rikskonserter skall ha sina produktioner i lager har inle möttnågra invändningar från remissinstansernas sida. Ett flertal remissinstanseranser att antalet fonogram för barn och ungdom bör öka men avstyrker förslagetom att en tredjedel av Rikskonserters produktion särskilt skall anpassas förbarn och ungdom. a. nämns all definitionssvårigheter uppkommer och att manunderskattar barns och ungdomars förmåga att tillgodogöra sig olika slagsmusik. I sin anslagsframställning för /83 upprepar dockkulturrådet sitt förslag om kvotering med hänvisning till det stora behovet avkvalitetsproduktioner som finns hos dessa målgrupper. Särskilt viktigt är det,enligt , att verksamheten med fonogram för barn och ungdom bättrekan integreras i och samordnas med Rikskonserters övriga verksamhet, t. ex. skolkonsertverksamheten.Med sådana fonogram jämställer då pedagogiskt inriktade fonograminom alla genrer. Föregen del anser jag att Rikskonserters fonogramproduktion verksamt har bidragittill att berika det svenska musiklivet. Jag finner därför att övervägande skältalar för en permanentning av verksamheten, dock med något ändrade fömlsättningar.Främst gäller dessa bidragsgivningen. Rikskonserterhar varit ensam mottagare av statligt stöd fill fonogramverksamhet.Eftersom stadigt stöd, enligt vad jag har föreslagit i det föregående, nu börkunna utgå även till andra producenter, anser jag att Rikskonserter skall sökaoch erhålla produkfionsstöd på i princip sam- Prop.1981/82:128 28 masätt som andra fonogramproducenler, dvs. efter ansökan hos statens kulturråd.Jag förordar dock att Rikskonserter därutöver skall erhålla medel till den basorganisafioninom institutionen som skall svara för fonogramverksamheten. Huvudskälet fill attsärskilda medel bör anvisas för en basorganisation är atl det alltjämt börligga i statens intresse att söka garantera en viss fonogramproduklion ävenefter del att ett mer allmänt utgivningsstöd har införts. I detta ligger atlRikskonserters produktion även fortsättningsvis bör ha en repertoarkompletlerandeinriktning samt huvudsakligen avse svensk musik och/eller svenska artister varskonstnärsskap är ofillräckligt dokumenterat på fonogram. Ett annat skäl tillatt stödja en basorganisation är att Rikskonserter, som föreslår,bör vidga sin uppgift att ge stöd och vara konsult åt tillfälliga producenter. Kulturrådethar föreslagit att minst en tredjedel av Rikskonserters fonogramproduktionskall utgöras av fonogram för barn och ungdom. För egen del vill jag liksomtidigare (avsnitt 4.1, Produktionsstödets utformning och inriktning)understryka vikten av att Rikskonserter producerar betydligt fler sådana fonogram.Jag är emellertid inte beredd all förorda en kvotering, bl. a. med hänsyn fillsvårigheten att avgränsa vad som är fonogram för barn och ungdom. Inte barainspelningar med barnvisor eller ungdomars favoritgenrer utan också musik, somtradifionellt anses som musik för vuxna, kan ge en lyssnande yngre generafionstor behållning. Om musik av detta slag sätts in i ett pedagogiskt sammanhangär förutsättningarna härför så mycket större. Konvolutens, dvs. omslagensutformning är i detta sammanhang mycket betydelsefull. Rikskonserterhar genom sin långa erfarenhet av musikverksamhet i förskolor och skolor unikamöjligheter att producera pedagogiskt inriktade fonogram för barn och ungdom.Det är enligt min mening en fördel om Rikskonserter kan integrera även annan fonogramproduktionmed sin verksamhet med konserter och musikframlrädanden av olika slag. Ettstatligt bidrag till en basorganisafion för Rikskonserters fonogramverksamhetbör givetvis vara mindre än det som institutet nu tilldelas för fonogramproduktion.Eftersom inriktningen av repertoaren bl.