prop · G503142 · 1981-12-31 00:00:00 — Förbundet framhållervidare att man inte har definierat dessa begrepp och tydligen inle heller haranknutit till de gängse företagsekonomiska termer som används påredovisningsområdet. Förbundet påpekar också att det visseligen inle är vanligtall företagsekonomiska problem diskuteras i lagstiftningsmotiv och förbundethar förståelse för att själva lagtexten måste vara allmänt hållen. alt det vore värdefullt och i någon mån vägledande medytterligare klargöranden. - Liknande synpunkter framförs av ,bankinspektionen och länsåklagaren i län, som emellertid anser altuttrycket "ekonomisk fördel", som används i del föreslagna lagrummetsandra stycke, klart anger lagens syfte och omfattning och bör kunna användasäven i första stycket i stället för "förtjänst och besparing". framhåller att förslaget innebär att ettmera omfattande förverkande skall kunna ske vid brott begångel i utövningen avnäringsverksamhet än vid annal brott ("förtjänst eller besparing"jämfört med "utbyte", som ej torde omfatta minskade koslnader), dvs.alt en näringsidkare kan drabbas hårdare än en icke-näringsidkare. Samfundetfinner en sådan olikhet inför lagen stötande. Många remissinstanser har erinrat om de svårigheter somkommer att föreligga när del gäller all fastställa det belopp som skallförklaras förverkat. Till dessa hör överåklagaren i som anför. Utredning (om den otillbörliga förtjänsten eller besparingen)kan bli komplicerad och komma att kräva större resurser än själva brottsutredningen.En rättegång om en relativt trivial gärning kan sålunda väl tänkas utmynna i etlföretagsekonomiskt seminarium. Som exempel kan anföras etl skogsbolag somanvänder elt otillåtet bekämpningsmedel. Medlet väljs eftersom det är effektivtvilket leder till alt besprutning av växtdelar behövs i mindre utsträckning.Förfarandet innebär färre inköp av nya bekämpningsmedel lägrepersonalkostnader, ev. större avverkningsvolym osv. Det lorde här visa sigogörligt atl någorlunda exakt beräkna förtjänsten och besparingen. Inle ensett försök därtill torde framstå som meningsfullt. Man är i sådana fallhänvisad till mycket approximativa beräkningar. Prop.1981/82:142 111 RÅ understryker för sin del angelägenheten av atlförundersökningarna inte i onödan belastas med komplicerade och tidsödandeutredningar av företagsekonomisk art. Någraremissinstanser - bl.a. NO, och juridiska fakultetsnämnden vidLunds universitet - framhåller aft dessa svårigheter att beräkna det förverkadebeloppet utgör etl hot mol bestämmelsens effektivitet. RÅ,överåklagaren i , , , ochDomareförbundet anser med hänsyn till dessa beräkningssvårigheter attlagtexten bör innehålla en särskild beslämmelse om alt det förverkade beloppetfår uppskattas till elt skäligt belopp. RÅ och överåklagaren i anservidare att möjligheterna att en sådan skälighetsbedömning bör komma tilluttryck på etl sådanl sätt alt det inle blir nödvändigt att offra alltför storautredningsresurser på beräkningen av förtjänsten och besparingen. -påpekar att företagets reklamkostnader förmarknadsföringsåtgärder i vissa fall kan ge ledning när det gäller alt bestämmautbytet, efterspm utbytet knappast torde av företaget kalkyleras bli lägre ändessa kostnader. BRAhänvisar till alt tanken på en uttrycklig skälighetsregel avvisats i promemorianmed hänsyn lill alt det är något som ändå måste anses gälla generellt i frågaom förverkande. Rådet anser emellertid att problemet ställer sig i viss månannorlunda vid den nu föreslagna förverkandebestämmelsen. Denskälighetsbedömning som får anses tillåten hänför sig till fall närbevismässiga svårigheter föreligger att beräkna vinningen. Detta framgår bl.a.av att den möjlighet till delförverkande som finns ligger vid sidan av den häraktuella skälighetsbedömningen. Vid den nu föreslagna förverkandebestämmelsenkommer däremot problemet ofta att vara att vid sidan av själva brottet ocksåandra orsakssamband kommer att framstå som relevanta. Med hänsyn härtill kandet anses befogal att för dessa fall införa en särskild bestämmelse att förmånenfår uppskattas till etl skäligt belopp. 2.3.3 Fakultativ eller obligatorisk tillämpning, jämkning m.tn. Förslaget tillstyrks eller lämnas utan erinran avflertalet remissinstanser. Uttryckliga tillstyrkanden har lämnats av JK, överåklagarnai , och åklagardistrikt, hovrätten över ochBlekinge, AMS, statens industriverk, statens provningsanstalt, juridiskafakultetsnämnden vid , länsstyrelserna i ochNorrbottens län. , , /SR, LO, . Föreningen och Föreningen . Någraremissinstanser - länsåklagaren i län, BRÅ (se vidare nedan) ochkonsumentverket anser att rekvisitet "otillbörlig" bör utgå urlagtexten. Länsåklagaren i län finner således att del mot 1981/82:142 112 bakgrunden av de mera allmänna uttalanden som görs ipromemorian kan vara svårt atl avgöra om en ekonomisk fördel som erhålls genom eltbrott skall anses vara otillböriig eller inte samt att utrymme atl undvika ejönskade förverkandeförklaringar ges dels genom att regeln görs fakultativ ochdels genom innehållet i 36 kap. II §brottsbalken och den föreslagna bestämmelsens andra stycke. framhåller att en förverkanderegel som äravsedd att eliminera vinstintresset bakpm brott i näringsverksamhet bör vara såutformad alt den verkligen får broltsavhållande funktion. Risken för en påföljd av det aktuella slaget bör inte fåframstå som alltför obetydlig. Om en överträdelse medfört en ekonomisk fördelför en näringsidkare som kan anses otillbörlig, förefaller det rimligt attfrågan om förverkande också skall tas upp till prövning. Verbet"får" bör i den föreslagna bestämmelsen därför enliglnaturvårdsverkels mening bytas ut mol "skall" ... förklarasförverkat. Del förefaller enligt verkel mindre lämpligt att använda"får" även av det skälet att det i paragrafens andra stycke sägs altförverkande i visst fall kan underlåtas. andra stycke synes förutsättaalt paragrafens första led innebär ell bestämt åläggande atl meddela förklaringom förverkande. Önskemålet alt hålla en väg öppen atl underlåta förverkande ifall där en sådan påföljd inle framstår som motiverad från vare sig sakligaeller kriminalpoliliska synpunkter lorde tillgodoses tillräckligt genomföreskriften all förverkanderegeln inte skall tillämpas om della är obilligt. Liknande synpunkter framförs av ochStockholms tingsrätt. BRÅpåpekar atl den föreslagna beslämmelsen formellt är uppbyggd så alt fyra olikakriterier avgränsar vad som kan eller får förverkas. För det första krävs atlfråga är om förtjänst eller besparing "i anledning" av elt brott. Föratl detta förhållande skall anses föreligga sägs atl brottet skall ha utgjortden dominerande orsaken till den ekonomiska förmånen. Som ytterligare kravgäller att förmånen skall ha varit otillbörlig. Ovanpå delta gäller attförverkande inte får ske om del är obilligl. Till della kommer slutligen att omdet finns en förmån till vilken ett brott är den dominerande orsaken, som ocksåär otillbörlig och vilken det inte är obilligl alt förverka så kan förverkandeändå underiålas genom alt beslämmelsen är fakultativ. Den avgörande synpunkteni detta hänseende synes enligt promemorian avses bli om det skulle framstå somoskäligt atl förverka. BRÅ anser atl denna omfattande apparat är möjlig attförsvara endast om det på något rimligt sätt går att klargöra fall i vilka detinte skulle vara obilligl att förverka en förmån som inte varit otillbörlig ochvidare fall där det är oskäligt alt förverka en otillbörlig förmån som del inteär obilligt all förverka. Enligt BRÅ kan promemorian knappast sägas ge ledningi dessa hänseenden. Som nämnts överlämnas del istället till domstolarna atl idet enskilda fallel avgöra vad som är "befogal och rimligt". 1981/82:142 113 vidare att samtliga de överväganden som sålunda skallgöras vid förverkandebeslut väl synes ligga inom ramen för vad som skullekunna följa av en ren fakultativ regel eller också inom en billighetsbedömning. Liknande synpunkter framförs av juridiska fakulletsnämndenvid . NOifrågasätter, om det finns några skäl alt, såsom skett i förslaget, ändra dennu vanliga regeln alt förverkande skall ske, om del inle är "uppenbartobilligt", till att förverkande inte får ske om det skulle vara "obilligt".NO hävdar vidare alt promemorian berör ell viktigl samhällsekonomiskt problem,att det mot den bakgrunden saknas skäl att mjuka upp regeln om fakultativtillämpning samt att det torde vara självklart att även den strängare regelnger utrymme för de i promemorian rekommenderade lösningarna av fall därkollision sker med sanktionsavgifter eller där skadestånd utgår. Hovrätten över och hänvisar till att denföreslagna bestämmelsen avses bli subsidiär i förhållande lillförverkanderegler på andra håll i lagstiftningen. Hovrätten finner detemellertid tveksamt om den föreslagna lagtexten verkligen ger uttryck för allbestämmelsen inle skall tillämpas i de fall där det finns specialstraffrättsligaförverkandebestämmelser av strängare innebörd. finner del mindre lämpligt atl ge denföreslagna förverkanderegeln karaktär av utfyllnadsregel i förhållande till specialstraffrättsligaförverkandebestämmelser med innebörd att den nya regeln i skallkunna tillämpas som ell komplement om det specialstraffrättsliga förverkandetej avser hela vinsten eller besparingen. Samfundet påpekar atl lagstiftaren ispecialförfattningen på goda sakliga grunder sannolikt ofta avsett ett mindreingripande förverkande. Vidare skulle åklagaren tvingas till ett iblandbetungande och ofta onödigt dubbelarbete med att utreda och bedöma effekten avtvå olika förverkanderegler. Härtill kommer enligt samfundet att den nuföreslagna generella förverkanderegeln torde bli svårtillämpad i många fall,varför det förefaller sannolikt all den sällan kommer all fillämpas subsidiärt. pekar på ett annat problemsom kan uppkomma när den föreslagna beslämmelsen skall tillämpas vid sidan avandra förverkanderegler. Förbundet anför därvid följande: Enligl promemorian kan det förekomma alt etl förverkandeav en begränsad del av vinsten skall prövas enligt specialstraffrättsligabestämmelser och förverkande av "alla övriga vinster"prövas enligt . För den förra delen kan det vara så atl del skallprövas om ett förverkande är "uppenbart obilligt", för vinsternadämtöver skall det prövas om förverkandet är "obilligt". Den frågaman måste ställa sig är om det inte finns en risk att prövningen enliglkriteriet "obilligl" blir strängare än vad som avselts i promemorian. 1981/82:142 114 Närdet särskilt gäller frågan om jämkning av det förverkade beloppet, harhärutöver skilda uttalanden gjorts av några remissinstanser. RAanser atl reducering av förverkandepåföljden inle bör ske annat än dånäringsidkaren antingen kan visa att han ålagts betalningsskyldighet eller görasannolikt att så kommer all ske samt att bevisskyldigheten således i dettahänseende bör åvila näringsidkaren. Liknandesynpunkter framförs av , som även anser attexemplifieringen med att förverkande inte skall ske om del finns grundadanledning anta att annan betalningsskyldighet som svarar mol den ekonomiskafördelen av brottet kommer alt åläggas näringsidkaren kan uteslutas. Det kanenligt tingsrätten antas att en näringsidkare ändå kommer att förebringa deskäl han har för jämkning och exemplet kan vidare föranleda att domstolen ex officiofinner sig böra undersöka om risk föreligger för att näringsidkaren t. ex. kanantas ådra sig skadeståndsskyldighet mot annan genom sin lagöverträdelse ochatt försöka uppskatta storleken av det skadestånd som då kan tänkas utdömas. Ävenlänsåklagaren i län anser att ordet "grundad" i denföreslagna paragrafens andra stycke bör kunna utgå. Domareförbundetpåpekar atl uttrycket "annan betalningsskyldighet" knappast kan ansesomfatta betalningsskyldighet för böter, som ådöms för det aktuella brottet.Förbundet framhåller vidare att man i promemorian har fört in resonemangrörande järnkningsgrunder som inte förts i liknande fall, nämligen hänsynstagandetill företagets borgenärer och till andra fall av orimligt hård verkan avförverkande. En följd av detta resonemang synes enligl förbundet bli att ävensysselsättningsaspekter och regionalpolitiska aspekter måsle läggas påförverkande. Förbundet anser emellertid att sådana hänsyn - som enhgt vadförbundet tror sig veta förekommer på verkställighetsstadiet - inte lämpar sigför förhandling och bevisning inför rätta. Vidare skulle sådana hänsyn stå istrid med vad som måste uppfattas som rättvist. Förbundet ställer sig därföravvisande till en så långtgående jämkningsregel. Förbundet kan dessulom intefinna atl den föreslagna lagtexten ger utrymme för en tolkning enligt vilkenobillighet skulle innebära något annal än hänsyn till omständigheterna kringden föreliggande lagöverträdelsen. Advokatsamfundetframhåller att förslagel ger domstolen en myckel stor frihet att skönsmässigtefter sin värdering av förhållandena i det konkreta fallet tillgripa ett totaltförverkande av en schablonmässigt beräknad teoretisk förmån, som kan tänkasuppgå till betydande belopp och drabba den enskilde näringsidkaren mycket hårt,eller att hell avslå från förverkande-påföljd. Samfundet anser detta varaotillfredsställande ur rättssäkerhels-och rättslikhetssynpunkt, eftersom delsamtidigt enligl samfundels uppfattning framstår som mindre sannolikt attnågon mera omfattande rättspraxis kommer att utvecklas. Prop.1981/82:142 115 Åtskilliga remissinstanser - RA, länsåklagaren i Uppsalalän, i . Föreningen ochFöreningen pekar på att den föreslagna bestämmelsentorde medföra ett behov av översyn av tvångsmedelsregleringen i rättegångsbalken.Det påpekas således att dessa regler bör anpassas till den föreslagnaförverkandebestämmelsen så att säkerhetsåtgärder i fortsättningen kantillämpas även mot en näringsidkare som är juridisk person. Länsstyrelseni pekar på alt förslaget kommer att medföra etl visst merarbeteför polis- och åklagarmyndigheter och framhåller i anslutning därtill att detär nödvändigt att dessa myndigheter får erforderliga resurser fill sittförfogande. Liknande synpunkter framförs av kommunförbundet. Föreningen och FöreningenSveriges polischefer. Kommunförbundetberör frågan om den skattemässiga behandlingen av belopp som förverkas och sanktionsavgifter.Enligt förbundet torde det stå klart alt en näringsidkare inte bör taxeras fören vinst som förklaras förverkad och atl sanktionsavgifter inte bör varaavdragsgilla. Förbundet påpekar att dessa frågor inte har berörts i promemorianoch efterlyser vägledande uttalanden i de vidare förarbetena. Många remissinstanser ansluter sig utan närmarekommentarer lill de allmänna synpunkter rörande sanktionsavgifter som harredovisats i promemorian. Till dem hör RA, överåklagarna i pchGöteborgs åklagardistrikt, , hovrätten över ochBlekinge, , . ,, , och Advo-katsamfundet. Domareförbundetpåpekar särskilt alt avgiftssanktionen i många fall kan upplevas som orimligthård och att del därför är viktigt alt också avgiftsreglerna förses medrimliga rättvise- och rättssäkerhetsgarantier. Den avvägning som görs ibetänkandet mellan beslut hos administrativ myndighet och överföring avbeslutsrätten till domstol är därför av stor betydelse och kan enligt förbundetanses rimlig. Ävenbankinspektionen, i , juridiska fakultetsnämndenvid (majoriteten), i ochFöreningen framhåller atl avgiftssanktionen kan varaförenad med vissa rättssäkerhetsproblem och att det därför är påkallat medåterhållsamhet, när det gäller införande av nya avgiftssystem. NO anserför sin del att man inte bör vara främmande för att bestämma schablonen för avgiflsberäkningenmera med tanke på den preventiva Prop.1981/82:142 116 effektenän på den uppkomna vinsten. NO påpekar därvid att beloppet ofta ändå intekommer atl motsvara den verkliga vinsten och företagaren kan ju på förhandräkna ul vad överträdelsen kommer atl kosta. AMS anser att reglerna omåtal.för brott där det inte kan följa svårare straff än böter bör ägamotsvarande tillämpning i de fall, då frågan om avgiftsskyldighet skall prövasav allmän domstol. Styrelsen påpekar att tvislemålsreglerna gäller i fråga omvarselavgift och atl dessa mål enligt styrelsens erfarenhet därigenom kan blionödigt tungrodda. , SHIO-Familjeföretagenoch påpekar bl. a. alt den inom svensk straffrättsedan länge etablerade skuldprincipen går förlorad vid ett system medsanktionsavgifter. Organisationerna understryker starkt vikten av attsamhället upprätthåller nämnda princip även när det gäller överträdelser somhar begåtts i en juridisk persons verksamhel. En ohejdad utbyggnad av ettsanktionsavgiftssystem - utan förankring i del allmänna rättsmedvetandet - därprincipen om bevisad skuld får stä tillbaka kan enligt organisationerna få menligakonsekvenser för hela den svenska straffrätten och regelsystemets preventivaeffekter. Liknandesynpunkter framförs av en ledamot av juridiska fakultetsnämnden vid Stockholmsuniversitet, som vidare anser bl. a. att det inte är troligt atl sådanaavgifter som administreras av förvaltningsmyndigheter skulle klara en prövningenligt den europeiska rättighetskonventionen. Lag om ändring i Härigenomföreskrivs i fråga om dels att 36 kap. 4 § skall ha nedan angivnalydelse, dels att i balken skall införas en ny paragraf, 36 kap. 3 a §, avnedan angivna lydelse. 36 kap. 3 a § Har det i anledning av ett brott som är begånget iutövningen av näringsverksamhet uppkommit ekonomiska fördelar för näringsidkaren,skall värdet därav förklaras förverkat även när det inte följer av 1 eller 2 §eller annars är särskilt föreskrivet. Vad som har sagts i första stycket gäller ej, omförverkande är obilligt. Vid bedömningen av om så är förhållandet skall blandandra omständigheter beaktas om det finns anledning att anta att annanbetalningsskyldighet som svarar mot de ekonomiska fördelarna av brottet kommeratt åläggas näringsidkaren eller annars fullgöras av denne. Kan bevisning om vad som skall förklaras förverkat intealls eller endast med svårighet föras, får värdet uppskattas till ett beloppsom är skäligt med hänsyn till omständigheterna. Förverkandepå grund av brott av egendom eller dess värde må, om ej annat har föreskrivits,ske hos Förverkande/ anledning av brott av egendom eller dess värde, får om ej annal harföreskrivits, ske hos Senaste lydelse 1981:827. a) gärningsmannen eller anntm sommedverkat till brottet, b) den i vars ställe gärningsmannen eller annanmedverkande var, c) den som genom brottet bereits , d) den som efter brottetförvär vat egendomen på gmnd av gifto rätt, arv eller testamente eller ge nom gåva eller som efter brottet förvärvat egendomen på annat säll och därvid haft vetskap om eller skälig anledning till antagande om egendpmens samband med brottet. Tillhörde egendomen vid broltelej någon av dem som anges i första styckel a)-c), må den ej förklarasförverkad. a) gärningsmannen eller annan sommedverkat till brottet, b) den i vars ställe gärningsmannen eller annanmedverkande var, c) den som genom brottet berettsvinning eller näringsidkare som avses i 3 a §, d) den som efter brottetförvär vat egendomen på grund av gifto rätt, arv eller testamente eller ge nom gåva eller som efter brottet förvärvat egendomen på annat sätt och därvid haft vetskap om eller skälig anledning lill antagande om egendomens samband med brottet. Tillhörde egendomen vidbrottet ej någon av dem som anges i första slycket a)-c), får den ej förklaras förverkad. Särskildrätt till egendom som förklaras förverkad beslår, om ej även den särskildarätten förklaras förverkad. Sådanrätt som har vunnits genom utmätning eller betalningssäkring upphör, omegendomen förklaras förverkad, såvida ej av särskild anledning förordnas atträtten skall bestå. Dennalag träder i kraft . Den gäller ej beträffande brott som harbegåtts före ikraftträdandet. 1981/82:142 119 Innehåll Propositionen .................................................... .... I Propositionenshuvudsakliga innehåll ..................... 1 Förslag till lag omändring i ................ 2 Utdrag av protokoll vidregeringssammanträde . 1 Inledning ........................................................ 4 2 Allmän motivering .......................................... ... 4 2.1 Allmänna utgångspunkter .............................. ... 4 2.2 Huvuddragen i den föreslagnalösningen ........... 7 2.3 Förverkanderegeln .................................... .. 12 2.3.1 Tillämpningsområdet i stprt ................... 12 2.3.2 Vilka slags vinster skall kunnaförklaras förverkade ... 14 2.3.3 Beräkningen av det belopp somskall förklaras förverkat 16 2.3.4 Förhållandet till andraförverkandebestämmelser, jämkning och eftergift m. m 19 2.4.1 Allmänt ............................................. .. 21 2.4.2 Vinstbegränsande avgifter ...................... 22 3 Upprättat lagförslag ........................................ 26 4 Specialmptivering ........................................... 26 3 a § brpttsbalken ............................... 26 4 § ................................... 30 5 Hemställan .................................................... 32 6 Beslut .......................................................... 32 Utdragav lagrådets protokoll ............. 33 Utdragav protokoll vid regeringssammanträde 36 Bilagal Departementspromemorian (Ds Ju 1981:3) Ekonomiska sanktionervid brott i näringsverksamhet ... 39 Bilaga2 Remissammanställning .......................... 103 Bilaga3 Det remitterade lagförslaget ........... 117 Tryclceri, Stocktiolm 1982