prop · G503130 · 1981-12-31 00:00:00 — Vid sådan omprövning lorde anledning finnas att även avgifter som avsesi förevarande paragraf kan ändras, i samma utsträckning som gällerfiskeavgifter och bygdeavgifter enligt nya vattenlagen. Enligt lagrådets meningbör uttrycklig bestämmelse meddelas härom, lämpligen i ett tillägg tillförslagets 18 §. Särskilda övergångsbestämmelser till 12, 13 och 16kap. Enligt 11 kap. 83 § andra stycket VL ochövergångsbestämmelser till detta lagmm kan vattenrättsdomaren, omvattendomstolen i ett slämningsmål, allmän domstol eller överexekutorförordnat om borttagande eller ändring av en anläggning och ägaren av dennabemöter förordnandet med en ansökan om lagligförklaring av anläggningen,besluta om inhibition av verkställigheten av förordnandet. I det remitteradeförslaget finns en molsvarande regel i 13 kap. 55 § andra stycket. anfört vid det stadgandet kan detta avse endast beslut avvattendomstol eller länsstyrelse. Eftersom det kan finnas förordnanden sommeddelats av domstol eller överexekutor enligt äldre lag och som bemöts med enansökan enligt den nya lagen behövs en övergångsregel. Den kan lämpligen tasupp under förevarande rubrik i en särskild paragraf efter 16 § i detremitterade förslaget med förslagsvis följande lydelse: "Bestämmelsen i13 kap. 55 § andra stycket nya vattenlagen äger motsvarande tillämpning påförordnande som avses i 11 kap. 83 § andra stycket vattenlagen (1918:523) ochsom meddelats av domstol eller överexekutor." Tillstånd som har meddelats enligt VL eller äldrebestämmelser och som efter nya lagens ikraftträdande har en funktion att fyllagenom att de hänför sig till vad som är vattenförelag eller annan åtgärd enligtden lagen får genom föreskriften i första stycket av förevarande paragraf attde skall anses som tillstånd enligt nya lagen fortsatt giltighet och derasrättskraft blir bestämd av 15 kap. 1 § jämte de lagmm, vartill denna paragrafhänvisar. Det är emellertid bara med avseende på de frågor som regleras i 15kap. som äldre tillstånd här jämställs med tillstånd enligt nya lagen. Deltaförhållande kan endast utläsas därav att bestämmelsen föregås av mbriken 1981/82:130 380 "Särskildaövergångsbestämmelser fill 15 kap. nya vattenlagen". ställandetinte är generellt bör enligt lagrådets mening i första hand framgå yttrande direktav paragrafens lydelse. Enligt den i remissen föreslagna texten skerjämställandet av tillstånden med vissa "begränsningar". Eftersom delendast är fråga om modifikationer i möjligheterna att ompröva äldre tillståndi förhållande fill vad som gäller nya tillstånd synes det mera adekvat atl talaom "avvikelser" än om "begränsningar". Lagrådet föreslår i enlighet med det anförda attförsta stycket ges lydelsen; "Ett tillstånd enligt vattenlagen (1918:523)eller motsvarande äldre bestämmelser till ett vattenföretag eller någon annanåtgärd som avses i den nya vattenlagen anses med avseende på vad som föreskrivsi 15 kap. nya vattenlagen som ett tillstånd enligt denna med de avvikelser somföljer av 19och20§§." Enligt 15 kap. 4 och 12 §§ skall lokal fiskeavgift,bygdeavgifl och allmän fiskeavgift kunna ändras som en självständigt väcktfråga samt bygdeavgift och allmän fiskeavgift dessutom i samband med omprövningav tillståndet till det aktuella företaget. På samma sätt som i förevarandeparagraf äldre tillstånd jämställs med nya med avseende på omprövningsmöjlighelernasynes i samma hänseende äldre avgifter enligt 2 kap. 8 och 10 §§ samt 4 kap. 14§ VL böra jämställas med bygdeavgifter och fiskeavgifter. Lagrådet föreslåratt 18 § tillföres ett fjärde stycke av innehåll alt vad som enligt 15 kap. 4 och12 §§ nya vattenlagen gäller om ändring av fiskeavgift och bygdeavgift skalltillämpas också på avgifter enligt 2 kap. 8 och 10 §§ samt 4 kap. 14 §vattenlagen (1918:523). Innebörden av 18 § i förslaget fillpromulgationslag är att äldre tillstånd och rättigheter som avses i 2 kap. 41 §VL i princip kan omprövas enligt reglerna i 15 kap. i förslaget. 19 § avsesinnehålla vissa avvikelser från dessa omprövningsregler. Såsom paragrafen är avfattad i det remitteradeförslaget är den ganska svårtillgänglig. Den bör därför redigeras om för atlbli mera lättläst. Vidare bör angivelserna av tidpunkterna för omprövninghänföra sig till när omprövning får ske och inte när den får begäras. Lagrådetföreslår att paragrafen får följande lydelse; "Omprövning enligt 15 kap. 3§ första stycketförsta meningen nya vattenlagen i fall som avses i 18 § första och andrastyckena denna lag får, om inte annat följer av andra stycket, ske efterutgången av , dock får omprövning av tillstånd till vattenkraftverk ellervatlenreglering för kraftändamål ske tidigast från den dag dåföretaget enligt därom meddelad föreskrift skall vara fullbordat eller, omnyprövning enligt 4 kap. vattenlagen (1918:523) ägt mm, fidigasl trettio årfrån den dag då domen om nyprövning vann laga kraft. Om företagel skulle ha kunnatunderkastas nyprövning enligt 4 kap. vattenlagen (1918:523) vid en tidpunktefter nya vattenlagens ikraftträdande får omprövning ske så snart den förnyprövning gällande tiden utgått. Omprövning enligt 15 kap. 3 § första stycket tredjemeningen nya vattenlagen får ske endast om ändringen i vattenförhållandenainträtt efter nya vattenlagens ikraftträdande." Del i denna paragraf upptagnastadgandet bygger på fömtsättningen att, till följd av vad som föreskrivs i 18§ första stycket, nya vattenlagens bestämmelser i 15 kap. 15 och 16 §§ blirtillämpliga på förhållandena inom samfälligheter enligt 3, 7 eller 8 kap. VL.Såsom förslagets bestämmelser utformats torde emellertid krävas en uttryckligbestämmelse om alt 15 kap. 15 och 16 §§ skall äga tillämpning i fråga om äldresamfälligheter. Beträffande förslaget är vidare attframhålla att inte alla samfälligheter enligt VL eller äldre bestämmelser tordeböra bli atl betrakta som samfälligheter enligt nya vattenlagen. Endast de somhar en motsvarighet i nya vattenlagens samfälligheter med tvångsdelaktighetlorde böra omfattas av förevarande paragraf. Det gäller samfälligheter enligl 3kap. VL som avser vattenreglering enbart för kraftändamål, samfälligheterenligl 7 kap. VL och samfälligheter för ändamål som avses i 8 kap. 20 § VL ochmotsvarande äldre samfälligheter. Lagrådet föreslår att paragrafen får följande lydelse; "Bestämmelserna i 15 kap. 15och 16 §§ nya vattenlagen äger tillämpning även i fråga om samfälligheterenligt 3 kap. vattenlagen (1918:523) som avser vattenreglering enbart förkraftändamål, samfälligheter enligt 7 kap. vattenlagen (1918:523) ochsamfälligheter för ändamål som avses i 8 kap. 20§ vattenlagen (1918:523) samtsamfälligheter enligt motsvarande äldre bestämmelser. Om i samfällighet som sagtskretsen av deltagare eller kostnadsfördelningen mellan dem ändras genomomprövning enligt 15 kap. 15 § nya vattenlagen eller godkännande av enöverenskommelse enligl 15 kap. 16 § samma lag, skall en samfällighet enligt dennya vattenlagen anses bildad." En följd av att en samfällighetenligt nya lagen anses bildad är att samfälligheten inte längre omfattarfastigheter; deltagandet blir av personlig art (ägarna av fastigheter ochvissa andra). Vid omprövningen torde de konsekvenser detta förhållande kan fåuppmärksammas. I VL finns bestämmelser omförvaltningen av samfälligheter. Dessa bestämmelser torde inte böra upphävasutan att andra beslämmelser meddelas angående förvahningen av de vid nyavattenlagens ikraftträdande bestående samfälligheterna. Genom förevarandeparagraf kommer för däri avsedda fall de regler som avses skola gälla förförvaltningen av samfälligheter enligt nya vattenlagen atl bli tillämpligaäven på de äldre samfällighe- Prop, 1981/82:130 382 tema.Det synes kunna övervägas atl öppna möjligheter att även eljest Lagrådets anordnaförvaltningen enligt andra regler än dem som upptagits i VL. dessannan förvaltning anordnas torde böra tillämpas. En särskildövergångsbestämmelse härom bör upptagas och förslagsvis placeras under mbriken"Andra bestämmelser" sist i promulgationslagen med följande lydelse: "Bestämmelserna i 3 kap. 12-25 och27§§, 7 kap.61-65§§ samt 8 kap. 3845 §§ vattenlagen (1918; 523) om flera deltagaresförvaltning av företag som har tillkommit enligt den lagen skall tillämpas sålänge företagets förvaltning inte har anordnats på något annat sätt." Lagrådet har under 15 kap. 18 och 19 §§ förordatatl dessa paragrafer, vilka saknar motsvarighet i VL, skall utgå ur förslaget,eftersom samfälligheter enligt förslaget inte skall vara faslighetsanknutnasåsom fallet är med samfälligheter enligt VL. Det kan inte heller finnas anledningatt nu införa bestämmelser av förevarande art enbart med avseende påkvarle-vande samfälligheter enligt VL eller äldre lag. Även detta stadgande bördärför utgå. I 4 kap. 9-12 §§ VL finns regler om rätt för statenunder vissa förutsättningar att lösa utbyggt strömfall medvattenverksbyggnader och andra anläggningar. Eftersom det ansetts inleföreligga något behov av att ha kvar detta institut i den nya lagen har iförevarande paragraf stadgats att lösenrätten upphör vid den nya lagens ikraftträdande,om inte lösenfrågan har fullföljts på föreskrivet sätt. Redan av2§ i promulgationslagen följer emellertid att reglerna i 4 kap. VL upphör attgälla, om annat inte sägs. Här behöver alltså endast undantaget för redanfullföljda anspråk regleras. Paragrafen kan förslagsvis ges denna lydelse;"Bestämmelserna i 4 kap. vattenlagen (1918:523) om statens lösningsrättskall fortfarande gälla, om fråga om lösningsrätt före ikraftträdandet av nyavattenlagen har fullföljts genom ansökan om stämning till fastighetsdomstol." Det är knappast motiverat all, såsom skett i detremitterade förslaget, placera stadgandet bland övergångsbestämmelser lill 15kap. Paragrafen behandlar ett så speciellt institut all den lämpligen börplaceras under mbriken "Andra beslämmelser"sist i promulgationslagen. Vad 17 och 18 kap. nya vattenlagen innehåller blirulan särskilt övergångsstadgande gällande med den utformning som 1 och 2§§erhållit i förslaget lill promulgationslag. De föreslagna bestämmelserna under24 § behövs därför inte utan kan utgå. Enligt 17 kap. 1 § andra stycket i förslaget tillvattenlag skall den som med stöd av 8 kap. 2 § fått rätt att använda någonannans anläggning vara skyldig jämte ägaren att underhålla anläggningen. Rättatl använda annans anläggning kan föreligga vid nya vattenlagens ikraftträdandepå grund av bestämmelserna i . Med avseende på underhållsskyldigheten synesdessa äldre fall böra jämställas med de fall då rätten att använda annansanläggning gmndas på 8 kap. 2§ nya vattenlagen. I förevarande paragraf ipromulgafionslagen bör i detta syfte upptagas ett stadgande av innehåll alt vadsom föreskrivs i 17 kap. 1 § andra stycket nya vattenlagen gäller även den sommed stöd av vattenlagen (1918; 523) tillagts rätt att begagna sig av annansvattenanläggning. De servitutsliknande inskränkningar i rätten attförfoga över en fasfighet som föreskrivit med stöd av 2 kap. 14eller 62 § VL och de föreskrifter som meddelat med stöd av 2 kap.64 § VL skall enligt förevarande paragraf efter nya vattenlagens ikraftträdandeanses som förordnanden enligt 19 kap. i den nya vattenlagen. Detta innebär bl.a. att genom elt förvaltningsbeslut kan upphäva eller ändra ettlagakraftvunnet förordnande av vattendomstol. Något hinder mot en sådan ordningföreligger inte men det ligger i sakens natur att domstolsförordnandet måstetilläggas en avsevärd stadga om intressenten i vattenskyddet betalatfastighetsägaren ersättning för de servitutsliknande inskränkningarna. Istraffrättsligl avseende föreslås förevarande paragraf ta upp ett undantagfrån regeln att äldre skyddsförordnanden jämställs med förordnanden enligt nyalagen. Till följd av undantaget och de under 27 § upptagna bestämmelserna skallbrott mot äldre föreskrifter bedömas enligt VL, dvs. brott mot vattendomstolsföreskrifter kommer inte att leda fill straffpåföljd medan brott motföreskrifter som utfärdats av bestraffas endast om länsstyrelsenpå sätt framgår av 13 kap. 14 § VL särskilt förord-nal att föreskriften ärstraffsanktionerad. I fall då med stöd av nya lagenförstärkt skyddet för en vattentillgång genom att ge tilläggsföreskrifterkommer med den föreslagna ordningen såväl det äldre som det nyasanktionssystemet att gälla för samma vattenfillgång. En sådanordning synes inte lämplig. Lagrådet föreslår därför att fidigare meddeladeskyddsföreskrifter även straff-rättsligt jämställs med föreskrifter enligt 19kap. Andra meningen i första stycket bör alltså utgå. Detkan ifrågasättas om det fortsättningsvis behövs någon anteckning ifastighetsboken om de inskränkningar i rätlen att förfoga över fastighet somvattendomstolen föreskrivit med stöd av 2 kap. 14 eller 62 § VL och omändringar i sådana restrikfioner. Nya skyddsförordnanden skall ju inteantecknas. Om hitfills gjorda anteckningar skall behållas bör på sätt som Prop, 1981/82:130 384 föreslagitsi andra stycket ändringar i fråga om de antecknade förhållan- Lagrådets dena föras in ifastighetsboken. Att skall underrätta inskriv- yttrande ningsmyndighetenbör emellertid föreskrivas i administrativ ordning. Innehållet i andra stycketkan därför begränsas fill en föreskrift att om ett förordnande enligt 2 kap. 14§ tredje stycket eller 62 § vattenlagen (1918; 523) ändras eller upphävs skalldet antecknas i fastighetsboken. är beträffande yttrandet över förevarandeparagraf skiljaktig på sätt framgår av följande yttrande: "De i paragrafen omnämnda förordnandena enligl2 kap. 14 § tredje stycket och 2 kap. 62 § VL meddelas av vattendomstol, medanförordnanden enligt 2 kap. 64 § VL, avseende fastställande av skyddsområde omkringen grundvattenfillgång, meddelas av länsstyrelse. De förstnämnda förordnandenahar karaktär av beslut om servitut som lill förmån för en vattentäktsfastigheleller vattentäktsanläggning läggs på en eller flera fastigheter i grannskapet.Sådana servitutsförordnanden kan meddelas i stämningsmål eller inom ramen fördel ansökningsmål som gäller tillstånd till den vattentäkt som skall skyddas.Förordnandena avser i båda fallen bestämda fasligheter. Det remitteradeförslaget innebär atl såväl vattendomstols beslut om servitut somlänsstyrelses förordnande om skyddsområde skall i och med den nya lagensikraftträdande förvandlas till förordnanden enligt 19 kap. i den nya lagen,dvs. till administrativa beslut. Enligt min mening är det svårt alt förena medprocessuella grundsatser att en domstols lagakraftvunna dom av denna art medett penndrag skall kunna förvandlas till etl beslut som kan upphävas ellerändras i administrativ ordning. Detta gäller oavsett om domen meddelats istämningsmål eller inom ramen för etl ansökningsmål. I båda fallen rör det sigom en avvägning mellan enskilda intressen. Jag känner inte till någon liknande konstmktion,som den nu föreslagna, på något annat område. Den omständigheten att man vidmiljöskyddslagens fillkomst föreskrev att medgivanden som enligt VL lämnatslill avloppsutsläpp o. d. skulle anses som tillstånd enligt den nya lagen kaninte åberopas i detta sammanhang. Ett medgivande av den art som då avsågsinnebar en form av koncession som även enligt kunde omprövas. Vadgällde allmän domstols avgöranden i immissionsmäl framhölls i propositionen atlrättskraftsverkan mellan parterna av en sådan dom givetvis inle rubbades avden nya lagstiftningen (prop. 1969; 28 s. 301). Den föreslagna ordningen kan i tillämpningen ledatill resultat som ter sig anmärkningsvärda. Ett domstolsförordnande enligt VL,varigenom servitut lagts på en enda fastighet, skulle sålunda omvandlas fillett skyddsområdesförordnande enligt den nya lagen. Det är emellertid uppenbartatt skyddsföreskrifter enligt den nya lagen liksom enligt 2 kap. 64 § VL avsesgälla slörre sammanhängande områden. Om en rättegång om servitutsför-ordnandepågår vid ikraftträdandet, varvid enligt 4§ promulgationslagen VL:sbestämmelser skall tillämpas, skulle den dom som sedermera medde- Prop,1981/82:130 las kommaatt, så snart den vunnit laga kraft, omvandlas till ett förordnande enligt dennya lagen som kan upphävas eller ändras av . I remissförslagethar inte berörts hur man skall hantera det fallet att den som har en vattentäktlill vars skydd ett servitutsbeslut meddelats och som betalat ersättning tillägaren av de belastade fastigheterna kräver goltgörelse för den skada han liderom beslutet upphävs eller ändras av till hans nackdel. Med hänsyn lill de principiella och praktiska invändningarsom kan riktas mot förslaget bör enligt min mening förevarande paragraf avseendast förordnanden enligt 2 kap. 64 § VL. Vattendomstols avgöranden enligt 2kap. 14 eller 62 § bör alltså efter den nya lagens ikraftträdande gälla somdittills. Jag kan inte se att några oöverkomliga nackdelar skulle vara förenademed denna ordning. Ingenting hindrar att bygger vidare på ettförordnande av vattendomstol och fastställer ett skyddsområde enligt de nyareglerna, om lånsstyrelsen t. ex. anser att föreskrifter behövs för en störrezon än den som de servitutsbelastade fastigheterna bildar." Av upphävandet enligl 2 §promulgationslagen av VL och ikraftträdandet enligt 1 § av den nya vattenlagenföljer att VL inte kan fillämpas efter utgången av 1982 på gärningar sombegåtts och alt ansvar för brott mot bestämmelserna i dennya lagen endast kan ådömas enligt den lagen. Vad som föreslås i stadgandet iförsta stycket av förevarande paragraf i fråga om tillämpligheten av 21 kap. 1§ nya lagen är därför obehövligt. Den ordningen torde emellertid åsyftas attbrott mot VL även efter dess upphävande skall kunna leda till sådan påföljd somenligt VL gällde vid tiden för brottets begående. Bestämmelsen i ämnet börföljaktligen utgöra ett undantag från vad som stadgas i 1 och 2§§ ochmöjliggöra fortsatt tillämpning av straffbestämmelserna i . Vidare bör möjligheterna enligt 21kap. 2§ (3 och 4§§ enligl lagrådets förslag) nya vattenlagen att förelägga viteeller anlita handräckning för att åstadkomma rättelse när vissa gärningarbegåtts stå öppna också i de fall då gärningen begåtts före nya lagensikraftträdande. Lagrådet föreslår att förstastycket i förevarande paragraf ges lydelsen; "I fråga om gärning som varbelagd med straff i vattenlagen (1918; 523) och som begåtts före nyavattenlagens ikraftträdande skall vattenlagen (1918:523) alltjämt tillämpas.Vad som sägs i 21 kap. 3 och 4§§ nya vattenlagen får tillämpas även vidgärningar som begåtts under vattenlagens (1918:523) giltighetstid." Såsom föreslås i remissen bör i ettandra stycke i paragrafen ges en regel om forum efter VL;s upphävande för målom brott mot VL, i vilket hänseende bör föreskrivas all talan om ansvar enligtförsta stycket väckes vid laga domstol i brottmål. 25 1981/82. Prop, 1981/82:130 386 Medden ordning lagrådet föreslagit under 25 § skall förevarande para- yttrande Förslagen till lag om inirättande, utvidgning och avlysning av allmänfarled och allmän hamn samt lag om inrättande, utvidgning och avlysning avallmän flottled. Lagrådetlämnar förslagen utan erinran. Närvarande:statsministern , ordförande, och statsråden , ,, Åsling, Söder, , , , , , ,, Elmstedt, Ahrland, Propositionmed förslag till ny vattenlag m. m. 1 Anmälan av lagrådsyttrande Föredragandenanmäler lagrådets yttrande' över förslag till 1. vattenlag, 2. lag om införande av vattenlagen(1982; 000), 3. lag om inrättande, utvidgningoch avlysning av allmän farled och allmän hamn, 4. lagom inrättande, utvidgning och avlysning av allmän flottled. Föredraganden redogör för lagrådets yttrande. I sitt yttrande över förslaget till en ny vattenlaghar lagrådet inte funnit anledning till erinran mot den föreslagna uppbyggnadenav regelsystemet. Även när det gäller de sakliga lösningarna anser lagrådet attde i stort bör godtas. Lagrådet har dock gjort några principiella invändningar,bl. a. när det gäller utformningen av tillådighetsreglerna. Jag återkommerstrax lill denna fråga. Lagrådet framför vidare på åtskilliga punktererinringar mot vad som har föreslagits i remissen och föreslår andra lösningareller en annan lagteknisk utformning. De förslag fill sakliga ändringar somlagrådet lägger fram finner jag vara välgrundade. Även lagrådets förslag tilländringar i den lagtekniska utformningen är enligt min mening ägnade all görabestämmel- Beslulom lagrådsremiss fattat vid regeringssammanträde . Prop.1981/82:130 388 sernamer överskådliga och lättillgängliga. Jag anser mig därför i allt Slutprotokoll väsendigtkunna biträda förslagen. I det följande skall jag i korthet beröra vissafrågor av mer principiell natur som lagrådet har tagit upp i sitt yttrande. I det remitterade förslaget liksom ivattenlagsutredningens förslag har använts uttrycket "vattenrätt"såsom en sammanfattande beteckning på de befogenheter som avserfastighetsägares och andras rätt att råda över en fastighets vatten samt"vattenrättshavare" för dem som innehar vattenrätt. Lagrådet pekarpå all dessa uttryck kan verka förvirrande, eftersom de närmast för tankenfill någon form av särskild rättighet vid sidan av servitutsrätt ochnyttjanderätt. Lagrådet föreslår för sin del att dessa uttryck inte används ilagtexten. Uttrycket vattenrätt i den mening som del används iremissen är vedertaget i vatlenrättsliga sammanhang och återfinns med dennainnebörd i den rättsvetenskapliga litteraturen och i vatlenrättskipningen. visat gör man dock knappast någon lagleknisk vinst genom att användauttrycken vattenrätt och vattenrättshavare i lagtexten. Jag biträder därförlagrådets förslag om att dessa uttryck byts ut mot andra formuleringar. Som tidigare berörts har lagrådet haft vissabetänkligheter beträffande tillåtlighetsreglernas utformning. Enligt lagrådetsmening hade det sålunda varit önskvärt att reglerna hade haft störte konkretionoch mera "substans". Denna fråga har utförligt diskuterats iremissprotokollet av föredragande statsrådet och jag biträder de synpunktersom därvid har förts fram. Jag vill särskilt stryka under att mer allmäntavfattade tillåtlighetsregler bör kunna ge bättre utrymme för att la hänsynfill de olika vattenförelagens särdrag och möjliggöra en mera samlad bedömningav tillåtUghe-ten av ett vattenföretag. Bättre hänsyn till ändrade förhållandenoch till samhällsutvecklingen kan också tas genom sådana regler. Prövningen avvatlenföretagen kommer liksom att ske vid vattendomstol eller, -såvitt avser markavvattningsföretag, vid förrättning. Del finns en sedan längeutbildad praxis i vattenrättskipningen beträffande vilka intressen av allmänart som bör beaktas vid tillåtlighetsprövningen. Denna praxis kan ge godledning också vid tillämpningen av den nya lagen. Jag anser på grund av delanförda att den i remissen valda lagstiftningstekniken bör godtas. Rörande frågan om vattenföretags förhållande tillden fysiska planeringen har lagrådets majoritet funnit det välbetänkt att,såsom skett i det remitterade förslaget, i avbidan på en ny plan- ochbyggnadslagstiftning ta in ett krav på planöverensstämmelse i den nyavattenlagen endast såvitt avser byggnads- och andra anläggningsarbeten. Enledamot av lagrådet har förordat en annan lagteknisk lösning, som innebär attvattenförelags förhållande till den fysiska planeringen bör behandlas inomramen för bygg-nadslagsfiftningen. Vad denne lagrådsledamot anfört föranledermig inte att frångå uppläggningen i det remitterade förslaget. 1981/82:130 389 Rörandede vattenrättsliga samfälligheterna har lagrådet anslutit sig till Slutprotokoll detremitterade förslagels ståndpunkt att anknytningen till fastighet som grund fördeltagande överges och alt delaktigheten i princip skall vara knuten till enfysisk eller juridisk person. Vad beträffar förhållandel mellan sökanden lill ettvattenföretag, som leder till samfällighetsbildning, och samfälligheten harlagrådet diskuterat en lösning som innebär atl del inte som ärsökanden som förfogar över tillståndet utan i stället samfälligheten. Därmedskulle förfogandet över tillståndet vara en gemensam angelägenhet, varombeslut skall fattas i samma ordning som beslut i andra angelägenheter somomfattas av samfäUighetsförvaltningen.