prop · G503118 · 1981-12-31 00:00:00 — Byggnadsarbetareförbundetanför i likhet med bl. a. alt erfarenhetema frånde AMU-cenlra som genomför byggyrkesutbild-ningar visar att det är mycket svårtatt motivera människor för all genomgå UtbUdningar om utbildningsorten liggerlångt från hemorten. Remissinstansema tror därför all det skulle bli svårt attfå önskvärd geografisk spridning på kursdeltagarna. Dessutom framhålls altläroplanernas innehåll kontinuerligt förändras i samråd med bl.a. parterna på byggarbelsmarknaden.Skulle ett mer allmänt behov av annorlunda utbUdning i ombyggnads-, sanerings- ochreslaureringsleknik uppslå, kommer sådana avsnitt all inriktas i utbildningen.Nämnda remissinstansers uppfattning i vad gäller utbildning inom det gamla byggnadshanlverkelär att AMU-cenlra ranlom i landet har administrativa resurser som mycket välkan svara mot de krav som kan ställas på sådan utbildning. 8.7Fort- och vidareutbildning samt högskoleutbildning Fleraremissinstanser påpekar behovel av en ökad satsning på fortbUdning och postgymnasialutbUdning. RAAISHMM och anser att föratsättningarna förden postgymnasiala utbildningen skall ytterligare utredas. Prop.1981/82:118 279 KUR konstaterar all SIND inle nämnvärt behandlatfortbildningen, och pekar på , en hanlverksinsfilution sombåde bevarar och utvecklar tekniker. KUR ochlänsstyrelsen i framhåller all de större museiinstitutionernamed verkstäder och konserveringsaleljéer kan vara lämpliga att svara för vissvidareutbildning. Genom fortbildning skapas möjligheter all ökahantverksyrkenas status. Länsskolnämndeni finner det angelägel att utbildning för ombyggnad ochrestaurering ges inom den yrkeslekniska högskolan. i och i Västernorriandslän anser alt högre specialkurser av varierande längd inrättas som inbyggdutbildning. konstaterar att elt hantverksinstilulskuUe kunna fungera som ett hantverkets högskola och SIFU:s resurser ochlokaler kan tas till vara för att utveckla ett hantverksinstilul. är posifiv till atthanlverksulbildningen delvis blir högskoleanslulen men varnar för risken allvåra traditionella teoretiska kunskapsideal påverkar utbildningen på ellnegativt säll. Svensk Teaterunion och understrykerall institutionerna bör ges möjUghet att la emot lärlingar. För detla måstestatliga medel tillskjutas. 8.8 Information samt studie- och yrkesorientering (SYO) Samtliga remissinstanser instämmer i SIND:s mening all SYO-informalionenom hantverksyrken måste förslärkas. Bl.a. KUR, RAAISHMM, och Stiftelsen har yttrat sig i frågan. KUR anför att med de föreslagna ändrade formerna förgrundutbildning blir den föreslagna satsningen på SYO-informalionen särskUtangelägen. anför att kunskaperna omhantverksyrken är begränsade hos SYO-konsulenter, yrkesvalslärare,arbetsförmedlare m. fl. Föreningen instämmer i SIND:s förslag om attinformationen om hantverksyrkena måste förstärkas och förbättras, detta inleenbart lill SYO-konsulenterna. Informationen bör avse såväl yrket som sådant,som rekryteringsbehov och anställnings- och framtidsutsikter inom de olikahantverksyrkena. SÖ framhåUer att utarbetandet av underlag för information bl.a.bör vara en angelägenhet för hantverkets organisationer. RAAISHMManser liksom SIND att hantverkets organisationer bör kunna utnyttjas attförslärka informationen. RAÅ/SHMM anser vidare all information omhantverksyrkena skulle kunna ske genom att kunniga och engagerade hantverkareberättade om sitl arbete ute i skolorna. Här borde finnas en stor uppgift förbl. a. pensionerade hantverkare med lång arbelsUvserfarenhel. 1981/82:118 280 Promemoria om utbildningsfrågor m. m. för de små ochmedelstora företagen Idenna PM redovisas enbart sådana frågor och åtgärder som det ankommer påregeringen eller berörda myndigheter all besluta om. I en del fall ärberedningsarbetet inle avslutat varför ett fortsatt utredningsarbete erfordras.Ett antal uppdrag som regeringen avser all ge () redovisasdärför i det följande. I andra fall går det att vidtaga åtgärder inom ramen förredan fattade beslut. En redovisning för har dock bedömts vara avvärde i detta sammanhang. Antaletsmå och medelstora förelag är myckel stort och de utgör en sinsemellan myckeloenhetlig grapp. Behandlingen av de små och medelstora förelagensutbildningsproblem i denna PM är av bl.a. detla skäl långtifrån fullständig.Företag är små av olika skäl. är små för att de har grandalsför alt exploatera en idé eller innovation. Andra förelag är visserligen småmen ingår i större produklionssylem. Detta gäller de många småförelag som ärunderleverantörer tiU storindustrin. De är små för att del finns smådriflsfördelarsom kan utnyttjas inom ramen för stora produktionssystem. Andra förelag är smådärför att produktionen inle lämpar sig alls för stordrift. Detta gäller särskUthantverkels område där företagen är små också för att hantverkssektorn sedanlänge närmast är krympande. De utbildningsinsatser som diskuteras riktas motnystartade små företag och mol hanlverksområdet. Detgäller all med utbildningsinsatser stödja personer som avser all starta företagoch på det viset bidra till förnyelse av näringslivet. Del gäller också att medutbildningsinsatser bidra till alt många hotade hantverksyrken bevaras. Delfinns i delta sammanhang anledning att skilja på utbildning riktad lUl(blivande) företagare, fill småföretagens anställda och fill personer som skallsyssla med småföretag inom l.ex. offentliga organ eller som konsulter. Tyngdpukteni denna PM ligger på utbildningen av blivande företagare och på hanlverksutbildning.Hanlverksföretagen är ofta så små all en slor del av hantverkarna också är egnaföretagare. Utbildning för anställda i småförelag och utbildning för personersom sysslar med småförelag behandlas i allmänhet betydligt yfiigare. 1 följandeavsnitt i denna PM behandlas: O Utbildning för hantverksyrken 1981/82:118 281 OUtbildning för ombyggnad och restaurering O Kultursektorns behov av hanlverkskunnandeO Utbildning för småföretagare roll för små och medelstora förelag De senaste decenniernaskraftiga utbyggnad av utbildningsväsendet har inneburit en allmänt höjdutbildnings- och kunskapsnivå i samhället. har från skildautgångspunkter aUl starkare krifik riktats mot alt samhälletsutbildningsinsatser blivit av alltför allmän karaktär och främst gynnatteoretiska kunskaper på bekostnad av mer direkt yrkesinriktad utbildning påskilda nivåer. Inle minst på grand av den rådande ekonomiska sUuation i landethar också frågor om de mera generella sambanden meUan å ena sidanutbildning/forskning och å andra sidan näringslivels behov av kunskap och utvecklingskraftkommit i blickpunkten. ullryck härför är den av chefen förutbildningsdepartementet tillkallade ulbildningsekonomiska utredningen (U1981:03, Dir 81:30). som har lUl uppgift att på elt mera allmänt plan övervägaoch lämna förslag om hur utbildningsväsendet i dess helhet kan bidra lillvidmakthållandet och utvecklandet av kompetensen och konkurtenskraften hos detsvenska näringslivet. Den reguljärayrkesinriktade ulbUdningen inom skolan och vuxenutbildningen syftar självfalletfill verksamhet inom såväl små, medelstora som stora förelag (respektivearbetsplatser) och det är ett viktigt mål för utbildningen all den inle skaUbinda den enskilde vid en viss typ av företag/ arbetsplats. Självfallet kandock utbildningen passa olika bra för olika stora arbetsplatser. I en del fallär det naturligt all i utbildningen utgå från ell litet förelags situation. 1andra fall finns det risker för att utbildningen mera anpassas fill storaförelag. På central nivå hartroligen de stora förelagen och koncernerna ell relafivt starkt infiylande överfiera av de näringslivsorganistioner som i olika avseenden kan påverka utbildningspoUfikenoch de tiUämpningar som görs på denna nivå. Motsvarande förhållande kan länkasföreligga på regional och lokal nivå. Även om det kan finnasskäl att fästa större vikt vid de utbildningsbehov som finns i små ochmedelstora förelag måste del av redan nämnda skäl bedömas som tveksamt om delär lämpligt all i ungdomsskolan införa SärskUda Unjer, varianter eller fiUvalsämnensom direkt är avsedda för framtida verksamhet i sådana förelag eller förblivande företagare. Däremot kan del finnas anledning alt pröva möjligheternaall i högre grad än hilliUs tillgodose sådana behov genom specialkurser inom ramenför gymnasieskolan och/eller den kommunala och statliga vuxenutbildningen. Delfinns emellertid anledning att understryka, all den utbildning somredan i dag erbjuds inom såväl gymnasieskolan som den kommunala och stafiigavuxenutbildningen är väl ägnad för verksamhet också i små och medelstoraföretag. I stor utsträckning bör därför insatserna 1981/82:118 282 inriktaspå all öka möjligheterna för eleverna att orientera sig om redan existerande ulbildningsmöjligbeter.Del är därvid en uppgift för studie- och yrkesorienteringen (syo) all ta uppfrågor såväl om utbildning för som om verksamhet i små och medelstora förelag. Under1950, 1960- och 1970-lalen överfördes stora delar av den grandläggandeyrkesutbildningen från företagen/arbetsplatserna till skolan. Mankan också uttrycka detla så all samhället successivt övertog ulbild-ningskoslnademafrån förelagen. Inom de flesta hantverksyrken är del inte möjligt att på sammasätt som inom industriområdet anordna utbUdning i skolmässiga former.Lärlingsutbildningen har trots slatsbidragsförbält-ringar enligt mångasuppfattning inle kunnat svara för en tUlfredsställande rekrytering liU en radhantverksyrken - även sådana där försöriningsmöj-lighetena är goda. En orsak filldelta är att hantverkarna ofta inte anser sig kunna betala de löner och socialaavgifter som enligl avtal skall utgå tUl lärlingarna. En ökande del avverksamheten inom byggbranschen ägnas åt ombyggnad och restaurering. Dennaverksamhet försvåras av brislen på kunnande om bygghantverk och gammalbyggnadsteknik. Hantverketsproblem behandlas i rapporten - produktion med tradition från statensindustriverk (SIND 1981:2). I avsnitt 2-4 behandlas de avsnitt i belänkandetoch remissyttrandena (underbilaga 4.2 och 4.3) som rör utbildnings- ochkulturområdena. Chefen för industridepartementen tar upp de avsnUt som berörhonom i bilaga 4. Regeringenhar också uppdragit ål SIND alt utreda vissa frågor som rör formgivning. Insatserför all hjälpa och sfimulera enskUda all starta förelag görs nu på mångaområden. Det är en viktig uppgift för utvecklingsfonderna. Flera kommuner görockså insatser. Intressetför ulbUdningsinsalser med detta syfte är också stort inom oUka delar avutbildningsväsendet. Inovember 1981 överlämnade lektor fill industriministern ellförslag om särskUd förelagsulbildning (SFU). Förslaget är särskill inriktat påatt tillgodose behovet av utbildning för småföretagare. framgår, all elt av de väsentligaste hindren för etablerandet avnya företag är den osäkerhet som de enskilda personerna känner vad beträffar dekrav som ställs på en företagare. Lorendahl anser därför att insatser bör görasför att skapa utbildningsmöjligheter för blivande småföretagare. Enligl hansbedömning bör dessa möjligheter främst ha formen av vuxenutbildning. Dennabedömning grandar han på del förhållandet alt det främst är personer med någoteller några tiotal år av yrkeserfarenhet som överväger att starta elt egetföretag. Bedömningenall SFU i huvudsak bör bedrivas som vuxenutbildning får anses ha fog för sig.Dessa frågor behandlas i avsnitt 5. Ävenom en utbildning med denna inriktning bör förläggas i första hand fill den stafiigaoch kommunala vuxenulbUdningen finns del anledning att 1981/82:118 283 understrykavärdet av den utbildning som givils och utvecklats vid flera högskoleenheter.Denna utbUdning behandlas i avsnitt 6 tillsammans med vissa forskningsfrågor. 2 Utbildning för hantverksyrken 2.1Något om nuvarande utbildningsformer Dennya gymnasieskolan, som infördes var en sammanslagning av gymnasiet,och yrkesskolan. I den nya gymnasieskolulbild-ningen införUvades denpraktiska yrkestekniska utbildningen från yrkes-och verkstadsskolorna saml endel av lärlingsutbildningen. Den tvååriga yrkeslekniskagymnasieskolulbildningen omfattar utbUdning för ett betydande anlal yrkeninom olika branscher. I gymnasieskolan har den yrkesinriktade delen av utbildningenminskat fill förmån för allmänna ämnen jämfört med yrkesskolan. Ubildningen haridag ett vidare utbildningsmål och är inte längre specifikt yrkesinriktad.Denna förändring av utbildningens mål har påverkal främst ulbUdningen för yrkenmed en slor andel manueUt arbele. Del finnas f.n. inomgymnasieskolan totalt 27 olika linjer som antingen är två- eller treåriga. Delfinns även en fyraårig leknisk linje. Vissa linjer är uppdelade på grenar med oUkainriktning. Denna uppdelning sker oftast i årskurs två. Delta innebär alt efterett års basutbildning kan eleven specialisera sig. Dessutomfinns flera hundra specialkurser inom gymnasieskolan. Delta är den gemensammabenämningen på de studievägar som inle ingår i någon linje. Kurserna är ofta yrkesinriktadeoch kurslängden kan variera från någon vecka till två läsår. Till somligaspecialkurser kan eleven söka direkt efter grandskolan. Del finns ävenspecialkurser som bygger på minst tvåårig utbildning på viss linje ellerspecialkurs i gymnasieskolan. Des,sa kurser kallas högre specialkurser. Iyrkesinriktade linjer och specialkurser är i vissa fall en del av ulbUdningeninbyggd dvs. bedrivs på förelag och arbetsplatser, varvid förelagen uppbärstatsbidrag. Möjligheterna till inbyggd utbUdning har vidgats de senaste årenoch statsbidragen har förbättrats. En uttalad strävan har varitall öka den lokala handlingsfriheten inom skolans område. uttryck för deltaär inrättandet av lokalt arbelsmarknadsanknutna specialkurser (prop.80/81:107, UbU 1980/81:38, rskr 1980/ 81:395). Dessa ger skolstyrelsen enbetydande frihet när det gäller all utforma utbildningsinnehållet i kurserna. Regeringenhar aUlsedan slutet av 1970-talel i många sammanhang betonat angelägenhetenoch vikten av yrkesinriktad utbildning. Ungdomarna visar ocksä ett störteintresse att söka till yrkesinriktad utbildning. Antalet sökande fill utpräglatyrkesinriktade studievägar har visat en 1981/82:118 284 budgetproposition föreslås all de tvåårigayrkesinriktade Unjerna och dem närliggande specialkurser utökas med 1240 intagningsplalser.Vidare föreslås stimulansbidrag och utökade bidrag till ulrastning förnyinrättade platser på yrkesinriktade studievägar. Inomgymnasieskolans ram anordnas även s.k. yrkesintroduktion som syftar fill alt geeleven ansläUning eller fortsall utbildning inom gymnasieskolan. Yrkesinlroduklionenersatte den tidigare verksamheten med kortkurser och beredskapsarbetenoch är snarare en form av arbets-livskontakl än utbildning. Introduktionenförläggs liU förelag vilka svarar för handledning och för de resurser som i övrigibehövs. Introduktionen omfattar högst elt läsår och skall samordnas med dearbetstider som gäller vid företaget. Kommunens ersättningar fill förelagetbrukar vara ca . per elev och vecka. Kommunen får i sin tur statsbidragoch eleven erhåller vanligt studiebidrag. Försöksverksamhelmed gymnasial lärlingsutbUdning innebär att den som är anställd som lärling hosett företag även är elev i gymnasieskolan och genom förelagets försorg fårutbildning för ell visst yrke. Utbildningen kan förekomma dels somgrundutbildning om i regel dels som färdigutbildning. Utbildningenanordnas i form av indivuduelll upplagda frislående utbildningsvägar.Färdigutbildningen skall normalt omfatta och anordnas som påbyggnad liUgrundutbildningen eUer fill en linje eller specialkurs i gymnasieskolan. Enligtförslag i årets budgetproposition (prop. 81/82:100 bil. 12, s. 304) bör det blimöjligt att utforma en gemensam kursplan för grund- och färdigutbildning. Förvarje elevs gymnasiala lärlingsutbildning fastställer den kommunalaskolstyrelsen tillsammans med företaget en kursplan. Elev som deltar igymnasial läriingsutbildning har elt normall anställningsförhållande iförelaget och lagen om anställningsskydd är tillämplig. Eleven erhåller ingetstudiebidrag utan får avtalsenlig lön. Ersättningen tillföretagel ulgår med mellan fem och . per lärling och ulbildningslimme.För de två första åren, dvs. grandutbildningen, utgår ersättning för 30 timmarper vecka . Den gymnasiala lärlingsutbUdningen är enförsöksverksamhet som skall pågå t. o. m. läsåret 82/83 och därefter utvärderasav (). Dennya formen för lärlingsutbildning infördes . Än så länge är ulbildningsformenför ny för att kunna utvärderas. Enligl fiera remissyttranden över SlND:s rapportär det dock klart all många förelag uppfattar det arbetsgivarförhållande de hargentemot lärUngen som negativt samt alt den ekonomiska ersättningen förlärlingens lön, undervisning, förbrukat material och förlorad arbetstid är förlåg. Detbör vidare påpekas alt den gymnasiala lärlingsutbildningen också bedrivs istörte och medelstora företag och inte alls enbart i hanlverksföretag ochövriga småförelag. 1981/82:118 285 Förelever i gymnasial lärlingsutbildning föreligger alltså ett anställningsförhållandemedan elever i inbyggd utbildning och i yrkesintroduklion i normalfallet ejbetraktas som anställda. I den framlagdapropositionen (prop. 1981/82:71) om ny anställningsskyddslag anför chefen för arbetsmarknadsdepartemenlelatt vissa frågor som rör dessa ungdomsgruppers ställning på arbetsmarknaden börövervägas på nyll. I syfte all främja en lösning av dessa frågor anmälerarbetsmarknadsministern sin avsikt att tillsätta en arbetsgrupp, i vilken bl.a. SAF och LO bör inbjudas att delta. I gruppen bör också ingå företrädare förSÖ och () saml för utbildnings- ocharbetsmarknadsdepartementen. pågår förhandlingarmellan parterna på arbetsmarknaden om vissa ungdomsfrågor. Flera avtal har slulUsom ungdomsplalser. I de fortsatta förhandlingarna kommer också andra frågor somrör ungdomar all tas upp. Dessutom finns ett antalstatsunderstödda enskilda yrkesskolor. Utbildningen vid dessa bygger pågrandskolan. I vissa fall krävs yrkes- eller arbetslivserfarenhet eller ocksåen högre skolunderbyggnad. Några enskilda yrkesskolor vilka har anknytningtill hantverksyrken är , CapeUa-gården, ,och Sätergläntan, Hemslöjdens gård. 2.2SINDS:s förslag i rapporten med tradition jämteremissyttranden (underbUaga 4.2 och 4.3) Gymnasieskolansutbildning för hantverksyrken bör enligl SIND ses över. Man bör i störreutsträckning än förlägga undervisningen beträffande karaktärsämnet lillarbetsplatser utanför skolan. Många hantverksyrkenkräver en mångårig utbildning innan eleven kan bU yrkesverksam. Närgrundutbildningen blir mindre yrkesinriktad blir återverkningarna störst pådessa yrkeskategorier. Hantverksyrken är i hög grad specialiserade ochinnehåller många yrkesspecifika tekniker som endasi kan läras genom mångårigövning. Elt fungerande lärlingssystem, menar SIND, är därför en förutsättningför nyrekrytering lill dessa yrken. Dentraditionelle hantverkaren är ofta en ensamföretagare i hög medelålder.Antalet utövare är dessutom lågt. Möjligheten för och intresset hos dessahantverkare all anställa lärlingar är ofta begränsade av ekonomiska skäl. Attdessutom kunna avsätta produkfiv arbetstid tUl undervisning ulan ersättning förmotsvarande ekonomiska bortfall är svårt, speciellt i en konkurtensutsattbransch. SINDframhåller all rekryteringen lUl hantverksyrken i hög grad är beroende avmöjligheten tiU prakfisk utbUdning. Den gymnasiala lärlingsutbildningen äravsedd alt vara en alternativ utbildningsväg lill gymnasieskolans ordinarie utbUdningsUnjer. Därförbör elevens skolarbete i båda ulbUdningsallernaliven betraktas 1981/82:118 286 lika.I det första faUel sker skolarbetet på sedanligl sätt i skolan. 1 del andrafallet sker skolarbetet i företag. I båda fallen utbildas eleven oftast på detför yrket lämpligaste sättet. Följakfiigen bör eleven i båda fallen betraktassom enbart elev och ansläUning under utbildningen få förekomma endast iundantagsfall. Det ekonomiska ansvaret för utbildningen bör åvila skolan.Industriverket föreslår därför en gymnasial utbildning ulan anslällningsförhåUande. SINDföreslår dessutom all en särskild linje eller specialkurser för utbildning iolika hantverksyrken inrättas. Målet bör därvid vara att göra utbildningenminst treårig med föriagl liU förelag. SIND:sförslag fill en gymnasial lärlingsutbildning ulan anställningsförhållande får slödfrån flertalet remissinstanser, klarast ullalat från dem som direktrepresenterar industri och hantverk. Vissa länsskolnämnder har däremot anmältviss tveksamhet till denna del av förslaget. () påpekaralt SIND inle berör problem som är förknippade med del faktum att mångaföretagare är oorganiserade och alt i fiera fall anställda vid mindre förelaghaft sämre viUkor än i andra företag. av remissinstansema behandlar frågan om inrättande av en speciell hanlverkslinjeeller motsvarande i gymnasieskolan. Remissinstanserna är överlag posifiva lUlförslag om fördjupad yrkesutbildning, men framför olika synpunkter på hur denfördjupade yrkesutbildningen skall gå tUl. Länsskolnämndeni anför l.ex. att SIND:s förstag om att utbildningar ihantverksyrken bör göras minst 3-åriga måste förverkligas genom päbyggnadsutbildningoch vidareutbildning ovanpå den 2-åriga gymnasieskolans linjer ochspecialkurser. i förordar att högrespecialkurser av varierande längd inrättas som inbyggd utbildning. Beträffandefrågan om inrättande av en hanlverkslinje erinrar länsskolnämnden i Malmöhuslän om den försöksverksamhel med tvåårig hantverks- och induslriinriklad utbildninginom gymnasieskolan som pågått i . Utbildningen startade hösltlerminen1979. Utbildningen var tvåårig och eleven var placerad iett förelag och fick teoriundervisning i skolan iveckan. Försöksverksamheten har upphört vid årskiftet 1981/82 och verksamhetenövergått tUl lärlingsutbildning. Enligt nämnden visade sig försöksverksamhetenvara en omöjlig konstruktion där sedvanliga avtal inte uppfylldes. Stockholmskommun har fillsammans med Hantverks- och IndustriorganisalionFamiljeföretagen (SHIO-Familjeföretagen) utarbetat förslag tiU ny hanlverksinrikladstudieväg vid gymnasieskolan i . utgörs enligl förslagetav.en grandskoleanknuten tvåårig specialkurs. Karaktärsämnet hanlverksleknik,som omfattar både ar-betsteknik och fackteori, avses vara förlagd fill företagoch anordnad som inbyggd utbildning. Utbildningen riktar sig i princip tUl samfiigahantverksyrken som ej finns representerade inom befintliga linjer ellerspecialkurser 1981/82:118 287 Ämnet hantverksteknik avses inom en och samma klassoch utan att studievägen delas i grenar eller varianter ha inriktningar motolika yrken och sålunda ge möjlighet fill en individualiserad utbildning inomskilda yrken. SÖ har givit skolstyrelsen i Stockholmskommun medgivande all fastställa timplan och kursplaner för utbildning (lokaltarbelsmarknadsanknuten specialkurs) i hantverksyrken i enlighet med avkommunen bilagl förslag varvid undervisningen i hanlverksleknik avses anordnadsom inbyggd utbUdning. Medgivandet avser en intagningskurs om 16 /83. Enligl utvecklingsfonden iSödermanlands län utreds f. n. möjUgheterna alt inrätta särskilda hantverks-och konsthantverkslinjer inom gymnasieskolan av länsskolnämnden i länet. Lärlingsutbildningenmedför kostnader för förelaget som utgör ett allvarligt hinder föratt utbildningen skall komma till stånd. Ett sätl all lösa delta problem är attinordna den förelagsförlagda utbildningen i dessa yrken i skolan. Länsskolnämndeni anför i sitt yttrande över hanlverksutredningens belänkande,alt det av fidigare nämnda förslaget till särskild hanlverksutbildninglorde vara en framkomlig väg för storstadsområden när del gäller alt ulbUda förhantverksyrken. För mindre orter kan elevunderlaget enligl nämnden vara förlitet för egen klass och integrering med övriga tvååriga linjer bU nödvändig.Bristen på hantverkare är emellertid inte enbart ell problem för ulanäven för många andra orter i landet. Nämnden ser gärna all försöksverksamhelmed särskild hanlverksutbildning kommer till stånd. Avovanstående redovisning framgår all behoven av utbildning för hantverksyrkenenligt flera bedömare inle kan fillgodoses.