prop · G503188 · 1981-12-31 00:00:00 — Mål om tillstånd enligt vattenia- Mål om tillstånd enligt vattenla gen (1918:523) till anläggning, som gen(1918:523) tUl anläggning, som under 2 § 1) eller 2) sägs, eller till under2 § 1) eller 2) sägs, eller till väsentlig ombyggnad, ändring eUer väsentligombyggnad, ändring eller utvidgning av sådan anläggning må utvidgningav sådan anläggning må ej avgöras med mindre krigsskydds- ejavgöras med mindre prövnings nämndens utlåtande föreligger. Vad i första stycket är stadgat gäller också ärendeangående tillstånd enligt 2 § lagen (1902:71 s. 1), innefattande vissabestämmelser om elek- ' Senaste lydelse 1981:598. triska anläggningar, tUl utförande av elektrisk ledningsom under 2 § 3) i denna lag sägs samt ärende angående koncession enligt lagen(1978:160) om vissa rörledningar, dock ej om ärendet avser rörledning förtransport av fjärrvärme. 13 §Den ökning i byggnadskostnaden, som föranledes av skyddsåtgärd enligt dennalag, skaU icke tagas i beräkning vid prövning, som i 2 kap. 3 § första stycketvattenlagen sägs. Vidmeddelande av tillstånd, som i 12 § första stycket omförmäles, skola av krigsskyddsnämndenmed avseende å vattenbyggnadens utförande givna föreskrifter beaktas. Vidmeddelande av tillstånd, som i 12 § första stycket omförmäles, skola avprövningsmyndigheten med avseende å vattenbyggnadens utförande givnaföreskrifter beaktas. , somäger eller innehar i denna lag avsedd anläggning, vare pliktig tåla, attmyndighet, vilken har att utöva ledningen av CivUförsvaret vid anläggningen, krigsskyddsnämndeneller den nämnden därtill utser besiktigar anläggningen för utrönande, vilkaskyddsåtgärder som vidtagits eller böra vidtagas. , somäger eller innehar i denna lag avsedd anläggning, vare pliktig tåla, attmyndighet, vilken har att utöva ledningen av civilförsvaret vid anläggningen,/7röv«/ni-myndigheteneller den myndigheten därtill utser besiktigar anläggningen för utrönande,vilka skyddsåtgärder som vidtagits eUer böra vidtagas. äger vid vite tillhålla den, som ärpliktig att vidtaga skyddsåtgärd enligt denna lag, att fullgöra sin skyldighet. Underlåter den, som enligt nämndens beslut skall utföraviss åtgärd, att utan dröjsmål vidtaga densamma, må den myndighet, som har attutöva ledningen av civilförsvaret vid anläggningen, utföra åtgärden på denförsumliges bekostnad. och den i andra stycket avseddamyndigheten vare berättigade att erhålla nödig handräckning av länsstyrelsen.Denna må ock i fall, som avses i andra stycket, uttaga kostnaden för åtgärdenav den försumUge. Prövningsmyndighetenäger vid vite tillhålla den, som är pliktig att vidtaga skyddsåtgärd enligtdenna lag, att fullgöra sin skyldighet. Underlåterden, som enligt prövningsmyndighetens beslut skall utföra viss åtgärd, attutan dröjsmål vidtaga densamma, må den myndighet, som har att utöva ledningenav civilförsvaret vid anläggningen, utföra åtgärden på den försumligesbekostnad. Prövningsmyndighetenoch den andra i föregående stycke avsedda myndigheten vare berättigade atterhålla nödig handräckning av . Denna må ock i fall, som avses iandra stycket, uttaga kostnaden för åtgärden av den försumUge. 1981/82:188 13 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Mot krigsskyddsnämndens beslut Mot prövningsmyndighetens be rörande ersättning enligt 7 § föres slutrörande ersättning enligt 7 § talan hos kammarrätten genom be- föres talanhos kammarrätten ge- svär, nom besvär. Talan mot annat beslut av krigs- Talan mot annat beslut av pröv- skyddsnämnden enligt denna lag ningsmyndigheten enligt denna lag föres hos regeringen genom besvär. föres hos regeringen genom besvär. Där ej annorlunda förordnas, skaU Där ej annorlunda förordnas, skall beslutet dock lända till beslutet dock lända till 18 § Underlåter någon att fullgöra anmälningsskyldighet,varom stadgas i 11 §, straffes med dagsböter eller fängelse i högst sexmånader. Samma lag vare, där någon utför Samma lag vare, där någon utför i denna lag avsedd anläggning eller idenna lag avsedd anläggning eller verkställer väsentlig ombyggnad, verkställerväsentlig ombyggnad, ändring eller utvidgning av sådan ändringeller utvidgning av sådan anläggning i strid mot krigsskydds- anläggningi strid mot prövnings nämndens föreskrifter. Den som utan skälig anledning vägrar att låta anläggningbesiktigas enligt vad i 15 § sägs straffes med dagsböter. Denna lag träder i kraft . Senaste lydelse 1971:577. 1981/82:188 14 Närvarande:statsministern , ordförande, och statsråden , ,, Åsling, Söder, , , , , , ,, Elmstedt, Ahrland, Propositionmed förslag till lag om ändring i lagen (1902:71, s. 1), innefattande vissabestämmelser om elektriska anläggningar, m. m. Riksdagenbeslutade (prop. 1975/76:100 bil. 15, 1975/76:45, rskr 1975/76:263) bl.a.om vissa riktlinjer för eldistributionens strukturomvandling. Riksdagsbeslutetinnebar bl.a. att strukturomvandlingen i huvudsak skulle fortgå på frivilligväg och att den skulle ske med utgångspunkt i att huvudansvaret fördistributionens ordnande skulle åvila det allmänna. Omstruktureringen skullevidare ske så att distributionsföretag fördes samman eller gick upp i företagsom medgav en rationell verksamhet för att kunna tillgodose konsumenternaskrav på driftsäkerhet, störningsberedskap, elkvalitet och service. Vidareframhölls att det var önskvärt att så långt möjligt söka uppnå enhetliga lokaladistributionsförhållanden genom en samordning av tätorts-ochlandsbygdsdistributionen. proposition som riksdagsbeslutet grundades på anfördes att det fick ankommapå statens industriverk (SIND) att, med utgångspunkt i de erfarenheter somgjordes i verkets fortsatta arbete med eldistributionsfrågor, överväga om detbehövdes lagstiftning eller andra åtgärder för att trygga en fortsattutveckling enligt de riktiinjer som förordades i propositionen. SIND skulle idetta sammanhang, framhölls det, överväga om det behövdes bestämmelser omskyldighet för ett företag vars koncession löpt ut att avstå sin anläggningtill den nya distributören. Det framhölls vidare att verket borde pröva om detbehövdes bestämmelser, som medgav att 1981/82:188 15 koncessionskulle kunna återkallas om särskild anledning härtill förelåg med hänsyn tilldistributionens rationeUa ordnande. Slutiigen borde verket överväga omfortsatta ekonomiska stödåtgärder var påkallade för att påskynda ochunderlätta rationaliseringsarbetet. SINDhar i enlighet härmed övervägt dessa frågor och redovisat sinaöverväganden i rapporten (SIND PM 1980:9) Distribution och överföring avelkraft, förslag till vissa ändringar i ellagen (1902:71 s. 1), m.m. Inom ramenför sitt uppdrag har SIND också behandlat frågan om en eldistributör skall varaskyldig att ta emot elenergi från små vattenkraftverk. Efterremiss har yttranden över SlND:s rapport avgetts av överbefälhavaren,, , statens vägverk, , lantbmksstyrelsen,, statens planverk, , statensvattenfallsverk, statens elektriska inspektion, övre norra, nedre norra, östra,södra och västra distrikten, ,länsstyrelserna i , , , , ,och . ,i , , RiksförbundetEldistributörerna REL, AB , , , länslandsting. , , , , , , , och . Någraremissinstanser har överlämnat yttranden av vissa andra organ. Lantbmksstyrelsenhar överlämnat yttranden av lantbmksnämnderna i , ochVästerbottens län. har överlämnat yttranden avskogsvårdsstyrelserna i , och . Länsstyrelseni län har överlämnat yttranden av lantbmksnämnden ochskogsvårdsstyrelsen i länet, , , , ochVästerviks kommuner samt lantbrukarnas länsförbund i län. Slutligen harlänsstyrelsen i överlämnat yttranden av Häijedalens, Åre ochÖstersunds kommuner samt , ochJämtlandskraft AB. Härutöverhar i anslutning till remissen inkommit yttrande från . TUlprotokollet i detta ärende bör som bilaga A fogas en sammanfattning av SIND:srapport och en sammanställning av remissyttrandena. ISIND:s rapport lämnades förslag till vissa ändringar i lagen (1902:71, s. 1),innefattande vissa bestämmelser om elektriska anläggningar (ellagen). Pågrundval av detta har inom industridepartementet utarbetats ett 1981/82:188 16 förslagtill lag om ändring i ellagen, som tillställts lagrådet'. Regeringsprotokollmed lagrådsremiss samt lagrådets yttrande bör fogas till protokollet som bilagaB resp. bilaga C. Innan jag går in på lagstiftningsfrågorna tar jag upp vissafrågor som rör planeringen av kraftledningar, m. m. 2.1Planering av kraftledningar m. m. Gällandelagstiftning innehåller inte några bestämmelser som direkt reglerarplaneringen av nya elektriska ledningar. Avvägningen mellan ledningsintressetoch motstående intressen sker i stället i samband med den koncessionsprövningsom föreskrivs i ellagen. Koncessionssystemet innebär i huvudsak följande. Enligt2 § 1 mom. eUagen krävs det tillstånd (koncession) för att dra fram ellerbegagna elektriska starkströmsledningar. Koncessionsfrågor prövas av regeringeneller den regeringen bemyndigar. Koncession skall avse antingen en ledning meden i huvudsak bestämd sträckning (linjekoncession) eller ett ledningsnät inomett visst område (områdeskoncession). Regeringen får medge, att vissa slag avledningar eller ledningar inom vissa områden skall vara undantagna frånkoncessionskravet. Enligt2 § 2 mom. får koncession inte meddelas med mindre anläggningen är behövligoch förenlig med en planmässig elektrifiering och, då fråga är omområdeskoncession för yrkesmässig distribution, området utgör en med hänsyn tilleldistributionens ändamålsenliga anordnande lämplig enhet. En koncession fårinte överlåtas utan tillstånd av regeringen eller den regeringen bemyndigar. Koncessionmeddelas , inte överstigande 40 eller, om särskilda skälföranleder det, . När koncession meddelas skall, under förbehåll avallmän och enskild rätt, föreskrivas de villkor för anläggningens utförande ochnyttjande som av säkerhetsskäl eller eljest från allmän synpunkt är påkallade(2 § 3 mom.). Enligt2 § 5 mom. kan gränserna för en områdeskoncession ändras, om det behövs för enändamålsenlig distribution och det kan ske utan synnerlig olägenhet för koncessionshavaren. Omen koncessionshavare i väsentlig mån åsidosätter koncessionsvillkor ellerskyldighet att leverera ström eller om han i följd ej har haftledningen i bruk, kan koncessionen helt eller delvis återkallas (2 § 6 mom.). Enligt2 § 8 mom. kan, om särskilda skäl föreligger, regeringen eller den regeringenbemyndigar medge att en ledning dras fram redan innan konces- 'Beslut om lagrådsremiss fattat vid regeringssammanträde . 1981/82:188 17 I ett sådant fall kan tillstånd också lämnas att ledningen får tas ibmk i avvaktan på att koncessionsärendet prövas. Tillstånd får lämnas för entid av längst . 12§ 9 mom. finns bestämmelser om ansvar för den som olovligen nyttjar enelektrisk starkströmsledning eller bryter mot någon koncessionsföreskrift.Påföljden är böter. Jaghar i lagrådsremissen, till vilken jag återkommer, föreslagit vissa ändringar ikoncessionsreglerna, som bl. a. syftar till att koncessionsprövningen inteskall kunna föregripas genom olika förberedande åtgärder från kraftföretagenssida. Det kan härutöver nämnas att den s. k. PBL-utred-ningen i sitt betänkande(SOU 1979:65 och 66) föreslagit en ändring i koncessionssystemet i syfte attuppnå en bättre samordning mellan beslut i planfrågor och koncessionsbeslutenligt eUagen. Ändringsförslaget innebär att det i ellagen skall tas in enbestämmelse om att koncession inte får meddelas om ledningsföretaget skullestrida mot en detaljplan eller ett markförordnande. Isyfte att bättre samordna planeringen av ledningsnätets utbyggnad med denfysiska planeringen i övrigt har vattenfallsverket och övriga större kraftföretagpåbörjat ett samråds- och planeringsförfarande på frivillig basis. på statens planverks rapport (1978:46) Kraftledningar i fysisk planering,som bygger på ett gemensamt arbete av planverket, SIND, ochvattenfallsverket. Rapporten ses f. n. över av nämnda verk. Förfarandet innebäri huvudsak följande. Vattenfallsverketoch andra kraftföretag gör sammanställningar av planerade ledningar för 50 kVoch högre spänning i ett 10 ä perspektiv. I detta första skede avkraftledningsplaneringen är det på grund av det långa tidsperspektivet intealltid möjligt att avgöra vilka ledningar som kan komma att behövas och hurledningsdragningarna skall ske. Detta är beroende av - särskilt vad avserstamnätet bl.a. lokaliseringen av nya produktionsanläggningar. Information iform av de nämnda sammanställningarna överlämnas till SIND, berörda länsstyrelser,, m.fl. intressenter. Närdet gäller stamnätet ansvarar vattenfallsverket för planering och utbyggnad.Vattenfalls verket och ytterligare tretton större enskilda eller kommunalakraftföretag utnyttjar stamnätet för sin kraftdistribution och diskuterarutbyggnadsförslag i stamnätsnämnden. Efter förord av nämnden är det vattenfaUsverketsom fattar beslut om genomförande av ett projekt. Närbehovet av en ledning konstaterats föreligga och beslut fattats om Utbyggnadinleds projekteringsarbetet. Då förslag tUl ledningssträckning utarbetats,presenteras förslaget för berörd länsstyrelse och samrådsfö»--farandet enUgt 20§ naturvårdslagen inleds. Samråd sker också med berörda kommuner, ,och lantbruksnämnden. Dessutom diskuteras föreslagnaledningssträckningar med , 2 1981/82. 1981/82:188 18 statensjärnvägar, luftfartsverket, och krigsskyddsnämnden förkraftanläggningar. Samrådsförfarandet pågår som regel . Såsnart arbetet med förslag till ledningssträckning kommit så långt att kretsenav berörda markägare kan anges genomförs möten med markägarna tillsammans medLantbrukarnas , som därvid har möjlighet att redovisa sinasynpunkter. Då ledningssträckningen fastställts preliminärt och tUlstånd tiUförundersökning lämnats av markägaren inleds stak-ningsarbetet. Lämnarmarkägaren inte sitt medgivande till undersökning av fastigheten kanlänsstyrelsen enligt 7 kap. 6 § expropriationslagen (1972:719) lämna medgivandetUl tUlträde av fastigheten . Sedanalla berörda parter och intressenter informerats och fått yttra sig över projektetlämnas en koncessionsansökan in till SIND. Ansökningen remitteras till ettstort antal myndigheter och organisationer som får yttra sig över behovet avledningen, dess sträckning och utförande m. m. I detta sammanhang berederlänsstyrelsen bl.a. berörda kommuner samt ägare och innehavare av mark tiUfälleatt yttra sig. SIND:s behandling av ansökan om linjekoncession tar som regelett ä i anspråk. EnligtSIND:s inledningsvis nämnda rapport och överföring av elkraft börden gemensamma planering som kraftföretagen bedriver på frivillig väg på såvälriksnivå som regional nivå ske i former som gör det möjligt att avvägakraftledningsintresset mot andra markanvändningsintressen. I rapportenframhålls också att projektering, stakning, mark-ägarsamråd samt lokala ochregionala kontakter m.m. gör att planeringsprocessen blir långvarig ochkoncessionsprövningen därför kommer sent in i planeringen. SIND har därförövervägt en modell av en koncessionsprövning i två steg. Detta skulleemellertid enligt SIND medföra en betydande administrativ belastning. SINDföreslår därför i sin rapport i stället ett mera systematiserat samråd påcentral och regional nivå. Verksamheten bör enligt förslaget bedrivas på frivilligagrunder av . Detcentrala samrådet bör enligt förslaget utformas på i huvudsak följande sätt. VattenfaUsverketbör till SIND överlämna översikter över planerade utbyggnader av stamlinjenäteti ett perspektiv. bör vidare ge en aUmän motivering för vaijeledning, varvid förväntad ökad elkonsumtion bör redovisas. 1 anslutning härtillbör verket redogöra för bl.a. planerade nya kraftverk. SIND bör hatill uppgift att sammanställa materialet, bedöma behovet av de föreslagnaåtgärderna och samråda med centrala myndigheter och kraftföretag. SIND börvidare enligt förslaget regelbundet inlämna rapporter härom till regeringen. Decentralt sammanställda rapporterna bör distribueras till berörda länsstyrelserför att ge underlag för den regionala planeringen. Detregionala samrådsförfarandet bör enligt SIND:s förslag i huvudsak grundas pådet samrådsförfarande som redan påbörjats av vattenfallsver- 1981/82:188 19 ket och de större kraftföretagen och bör inte föranledanågra ändringar i de mtiner som f.n. finns för kontakten mellan kraftföretagenoch berörda myndigheter och kommuner. En närmare beskrivning av förslaget finnssom nämnts i bilaga A. Ett stort antal remissinstanser delar SIND:s uppfattningatt planeringen av kraftledningsutbyggnader bör förändras i enlighet med detföreslagna samrådsförfarandet. Ett par remissinstanser anser att det inte ärtillräckligt med ett frivilligt samrådsförfarande. å andra sidan anser att erfarenheternaav de pågående regionala samråden bör erhållas innan en eventuell centralsamrådsorganisation aktuaUseras. Redan förekommande informelltinformationsutbyte på central nivå i kraftledningsfrågor bör bibehåUas ocheventuellt utvidgas men en formalisering av detta utbyte är enligt verketsuppfattning inte nödvändig. För egen del vUl jag anföra följande. I Ukhet med SIND anser jag att planeringen av kraftiedningsutbyggna-dernabör samordnas bättre än f. n. med övrig samhällsplanering. Detta börenligt min uppfattning kunna ske genom att samrådsförfarandet förbättras.Syftet med samrådsförfarandet är bl. a. att klarlägga kraftindustrins anspråkpå mark som underlag för den fysiska planeringen. Härigenom bör det bli möjigtatt beakta behovet av mark för kraftledningar, i synnerhet sådanaför höga spänningar, som ställer stora krav på mark. Härför krävs attkraftföretagen redovisar sina utbyggnadsplaner för och berördakommuner. Redovisningen skall syfta till att initiera ett tidigareinformationsutbyte och att göra behandlingen av frågor som rörkraftledningsutbyggnaderna mer enhetiig i de olika länen. I likhet med vad SINDanfört bör de fungerande rutiner som f. n. finns vid kraftföretagen förkontakter med myndigheter, kommuner m. fl. För egen del kan jag i huvudsak ansluta mig till SlND:sförslag till samrådsförfarande. På en punkt viU jag emellertid invända motförslaget. Beträffande det av SIND föreslagna centrala samrådet harvattenfallsverket anfört bl.a. att det inte finns tillräckligt underlag för enseriös behovsbedömning av stamnätsledningar i det angivna tidsperspektivet,dvs. Jag delarvattenfalls verkets uppfattning på denna punkt. Jag vill erinra om att en merdetaljerad planering av den nationella energipolitiken görs för en period avupp till . Det vore därför inte meningsfuUt att genomföra endetaljplanering av kraftledningar i ett betydligt längre tidsperspektiv. Jagvill i detta sammanhang erinra om att vattenfallsverket redan nu utanföregående tidig behovsprövning informerar SIND, länsstyrelser, kommuner ochövriga intressenter om tänkbara utbyggnader av stamnätet i ett längretidsperspektiv. Jag viU också nämna att regeringen uppdrogåt statens planverk att i samråd med berörda ämbetsverk utreda den fysiskariksplaneringens kunskapsförsörjning. 1981/82:188 20 Inomramen för detta uppdrag kommer bl. a. frågan om planer pä större kraftledningarsom ett underlag för den kommunalajysiska planeringen att behandlas. Dettauppdrag skall redovisas till regeringen . Frågan omsamordning mellan kraftledningsplaneringen och den fysiska riksplaneringenövervägs f.n. inom mot bakgmnd av behovet av samverkan meUanden fysiska riksplaneringen och verksamhetsplanering som utförs inom olikasamhällsområden. Jag vill mot denna bakgrund inte föregripa kommandeställningstagande från regeringens sida när det gäller den fysiskariksplaneringens kunskapsförsörjning, samordningen mellan den fysiska riksplaneringenoch verksamhetsplaneringen inom olika områden ävensom resultatet av denöversyn som planverket, , SIND och vattenfallsverket gör avplanverkets rapport i fysisk planering (1978:46). Jag har idenna fråga samrått med chefen för . Dessafrågor övervägs f. n. också i samband med beredningen av (SOU1979:65 och 66) förslag till ny plan- och bygglag. Jagdelar slutligen SIND:s uppfattning att samrådsförfarandet bör ske på frivUligväg och att det bör bedrivas på försök under . Skulle det därvid visa sigatt det frivilliga samrådsförfarandet inte är tillräckligt fär ett mer formaliseratförfarande övervägas. Vadjag nu anfört kräver inte nägon lagstiftningsåtgärd eller eljest något beslutav . Frågan om samordning mellan koncessionsprövningen och denfysiska planeringen och behovet av regler för denna samordning har emellertidvid flera tillfällen behandlats av (se bl. a. CU 1973:34 och rskr 1973:390, CU 1975/76: 16 och rskr 1975/76:201 samt CU 1979/80:6 och rskr1979/80:87). har därvid bl.a. anfört att regeringen borde ägnafortsatt uppmärksamhet åt samordningsfrågorna. Pågrund härav förordar jag att bereds tillfälle att ta del av vad jaganfört om planeringen av kraftledningar. Jagvill i sammanhanget ta upp ytterligare en fråga. Isin rapport behandlar SIND som nämnts också frågan om skyldighet för eneldistributör att ta emot elenergi från små kraftproduktionsanläggningar.Verket behandlar de förhållanden som gäller för ägare av små vattenkraftverkoch framhåller att frågan väntas komma att beröra även andra slag av lokalaelproduktionsanläggningar, t.ex. vindkraftverk. Verket bedömer att det ärsannolikt att betydelsen av det tillskott av elkraft som kan tillföras nätenfrån de små vattenkraftverken kommer att öka. Jag delar denna uppfattning, bl.a.därför att små vattenkraftverk i vissa fall kan ha lokal betydelse frånberedskapssynpunkt. Jag anser således att de små elproduktionsanläggningarna,varvid jag närmast åsyftar små vattenkraftverk och vindkraftverk, kanbidra med värdefulla tillskott av elkraft. SIND arbetar f. n. med att ta framunderlagsmaterial för ett ställningstagande i denna fråga. Enligt vad jagerfarit kommer verket att till regeringen redovisa sinaförslag med hänsyn till bl.a. 1981/82:188 21 erfarenheternaav de rekommendationer som utfärdat på området.Resultatet härav bör avvaktas innan ställning tas till vilka åtgärder som kanbehöva vidtas. Också denna fråga har vid olika tillfällen varit föremål föruppmärksamhet i , varför bör beredas tillfälle att ta delockså av vad jag nu har anfört i denna fråga. Somframgår av min anmälan vid lagrådsremissen gäller de föreslagna ändringarna i ellagenfrämst två frågor. För att handläggningen av ärenden om koncession att dra framoch använda elektriska ledningar inte skall föregripas föreslås att det i lagentas in bestämmelser om straffansvar för den som drar fram en koncessionspliktigledning utan koncession. 1 samma syfte föreslås att större transformator- ellerkopplingsstationer inte får uppföras förrän koncession har beviljats för vissadärtill hörande ledningar. Den andra frågan gäller återställningsåtgärder. 1detta hänseende föreslås att en kraftledningsägare skall vara skyldig att tabort ledningen och vidta andra återställningsarbeten när koncessionen upphörteller ledningen dragits fram utan koncession. Dämtöverföreslås att vissa administrativa föreskrifter tas bort ur lagen. Lagrådethar förklarat sig inte ha något att erinra mot det remitterade förslaget utom ivad avser övergångsbestämmelserna. Lagrådet föreslår att 3 § i den nya lydelsenbör tillämpas på äldre ledningar endast om återställningsåtgärden är påkalladfrån allmän synpunkt. Jagbiträder lagrådets förslag. Enligt min mening bör vissa redaktionella ändringargöras i lagförslaget. Jag viUi detta sammanhang också ta upp vissa lagstiftningsfrågor som föranleds av dennya myndighetsorganisationen på energiområdet. Riksdagenhar beslutat att en särskild myndighet för energifrågor, statensenergiverk, skall inrättas fr. o. m. (prop. 1980/ 81:90, NU1980/81:60, rskr 1980/81:381). Detta innebär att frågor enligt lagen (1978:160)om vissa rörledningar skall handhas av den nya energimyndigheten i stället förav statens industriverk. Det innebär vidare att vissa nämnder, bl. a. ström och krigsskyddsnämnden förkraftanläggningar, skall föras över till . Som anmälts ibudgetpropositionen (prop. 1981/82:100 bil. 17 s. 92) kommer dock nämndernassjälvständiga beslutsfattande att bibehållas inom ramen för .