prop · G503130 · 1981-12-31 00:00:00 — Med hänsyn till den myndighetsfunktion somförrättningshandläggningen innebär ifrågasätts om icke förrättningarna liksomenligt annan jämförbar modern lagstiftning borde handläggas av myndighet. Förrättningsmannenmåste ha sådan kunskap om och erfarenhet av tillämpliga beslämmelser att hankan handlägga förrättningen pä etl från rättssäkerhetssynpunkt betryggande sättQfr prop 1973:160 ang anläggningslagen m.m.). Med den möjlighet som finns attför vissa frågor utnytQa sakkunnig med tillämpning av bestämmelse därom(16:8) eller informellt - är del viKligare atl förrätlningsmannen harerforderiiga allmänjuridiska kunskaper och kunskaper om plan- och fastighetsbildningslagstiftningi vidsträckt bemärkelse än all han är skicklig markavvatlningsprojeklör. Somovan anförts finns det skäl soi-n talar för alt projekteringen ej göres avförrätlningsmannen. Både av kostnadsskäl och behov att få en likartadlagtolkning bör den som handlägger ha stort förrältningsunderlag. Enhetligarutiner bör skapas och utbildningen bör koncentreras till några fåförrältningsmän som i princip skall handlägga alla förekommande förrättningarinom länet. är väl förtrogen medhithörande fastighetsrättsliga problem, har vana vid all hanlera rättigheteroch skyldigheter som är fastighetsanknutna och att i förrätlningsverksamhetengöra avvägning mellan del allmännas och den enskildes intressen. finns redan en väl utvecklad förrättningsrulinmed delegerad handläggning. Skulle markavvallningsförrätlningar handläggas inomFBM erfordras kompletterande utbildning i vattenrätt. Om förrättningarnaskulle handläggas av personal inom lantbruksnämnd och/eller skogsvärdsstyrelseerfordras även utbildning, som dock skulle få ges en annan inriktning. Fråga omhur man, utgående från bl. a. tillgängliga personresurser, skall utbildaförrättningsmän för att åstadkomma väl fungerande förrättningsorganisalion,sammanhänger med vad ovan sagts om markavvattningsföretagens plats ilagstiftningen. , specialenhet nr I,i : Såsom utredningen uttalar (sid 171 n) måsteförfarandereglerna ges betydande elasticitet. En marKavvattningsförrättningKan ha mycket varierande innehåll. Den kan å ena sidan gälla stora förelag medbehov av sammanvägning av flera olika vitt skilda och motstående inlressen. Åandra sidan kan förrättningen kanske endasl gälla alt ändra elt andelslal, somdirekt berörd fastighetsägare och samfällighetsföreningen ej kunnat enas om(varigenom bestämmelserna i 6:7 ej kan tillämpas). Såsom ulredningen uttalar (sid 271 x) börmarkavvattningsförelag så långt möjligt bildas vid förrättning bl.a. med hänsyntill den sakrältsliga verkan som inträder härigenom. Alt det f. n. här i läneti stort sett ej görs några förrättningar av aktuellt slag beror enligl underhand från lanlbruksnämnden erhållna uppgifter främst på alt del är storskillnad på kostnader Prop, 1981/82:130 431 förupprättande av ett förslag till dikning och för en förrättning. "Stelheten"i nuvarande vattenlag och tidsutdräkt med förrättning har även varit skäl föröverenskommelse i stället för förrättning. Del är oklart hur de överenskommelser om dikningsom här i länet ingås under medverkan av bl. a. Qänstemän vid lantbruksnämndenskall betraktas vad gäller rättigheter för ledningarna. Det har enligt uppgifterna från lantbruksnämnden ejkommit fram någol som visar atl det i praktiken varit några egentligaolägenheter med systemet med överenskommelser. Överenskommelserna har vidfastighelsreg-leringsverksamheten bedömts ej innefatta rällighetsupplåtelse. Dehar därför ej försvårat eller fördyrat fastighetsregleringarna. Om överenskommelserna skall anses innefattarällighetsupplåtelse måsle överenskommelserna beaktas vidfastighetsregleringarna. Den diskussion om behov av att säkra rätt förledningar som lagstiftningsarbetet eventuellt kan leda till kan omförrältningskostnaderna blir för höga - få till följd alt markägarna iframtiden väljer överenskommelser som även innefattar avtalsservitut förledningarna. I sådanl fall skulle man få en för bl. a. fastighetsregleringarnaej önskvärd utveckling. Det finns därför från olika utgångspunkter skäl föralt få en mycket enkel förrättning dä markägare är överens. Dä enförrättningslaxa i princip bör utgå från självkoslnadsprincip men del ur allmänsynpunkt kan finnas skäl för att stimulera lill förrättning skulle del måhändavisa sig vara lämpligl med någon nedsältningsregel. De föreslagna förfarandereglerna förmarkavvattningsförrättning synes ej vara tillräckligt elastiska. En närmareanknytning till anläggningslagens regler skulle öka smidigheten. Nedanredovisas vissa förfaranderegler som från nu aktuell synpunkt är bättre i AL änenligl förslagel. Enligt regelsystemet för AL (28 AL, 4 8 i lagen om införande av AL och SFL samt uttalande i AL-propositionensid 185 y) kan som fastighet i vissa fall betraktas bl. a. byggnad på ofrigrund, sämjeloll och brukningsenhel. Någon motsvarande bestämmelse finns ej iförslagel till VL. Ej heller synes det finnas någol uttalande om all"fastighet" skall kunna tolkas avse annat än registerfaslighel. Kungörelse, som ej ärobligatorisk i AL. Sammanträde, som ej heller ärnödvändigt alt hålla enligt AL. Förrättningen börjas enligt ALdå ansökan inkommer. Något särskill beslut om rätt att göra undersökningsarbetemotsvarande det i 24:1 erfordras ej (4:38 FBL blir automatiskt gällande). Anläggningsbeslut kan i motsatstill företagsbeslut göras till preliminärfråga. Avslutningsbeslut är enligt ALelt särskill beslut som kan avges vid sen;'-e tidpunkt än då anläggningsbeslutetavges. Delta har i praktiken visa' ig vara erforderligt för atl hinnafärdigställa förrätlningsdokumen-ten. - Besvärstiden räknas frän dagen dåavslulningsbeslut meddelas. I praktiken blir del omsamfällighetsförening skall bildas med hänsyn till enkelt kallelseförfarande- nödvändigt att hålla sammanträdel för föreningsbildandet i anslutning lillförrättningssammanlräde vid vilket bl. a. anläggningsbeslut meddelas. Områdplägning med sakägare leder till all endasl ett sammanträde behöver hållaskan detta förläggas så sent under förrättningen atl därefter vid senarelidpunkt ulan särskilt sammanträde endast meddelas avslulningsbeslut.Molsvarande möjlighet finns ej enligt föreslagna regler förmarkavvattningsförrättning. Enligt AL bevakasallmänintresset av länsslyrelsen och byggnads- Prop, 1981/82:130 432 Enligl förslagel till VL skall kammarkollegiet istället för bevaka allmänintresse. Det i 16: 11 föreskrivnakungörelseförfarandel och uppföljningen av detsamma inom olika myndigheter ärmera kostnadsKrävande än elt system molsvarande del i AL och synes ej varaerforderiigt med den ställning fått enligt den föreslagna lagen. Vid tillämpning av AL har framKommit behov av vissalagändringar. a. har del visat sig behövas err regel för atl beträffandesamfälld mark slippa all bestämma ersättningar för upplåtelse och att fördelasådana ersättningar om ersättning för delägande fastighet blir obetydlig(regler motsvarande den i 6:6 FBL). Då det ju är mycket sällsynt attsamfällighet har styrelse eller förvaltare som avses i 10:9 föreslagen lagsynes del finnas behov all även i VL få beslämmelse ungefär motsvarande den i6:6 FBL. Utredningen uttalar (sid. 365 y) all arkivexemplarei avaklen rörande markavvattningsförrättning torde böra förvaras hoslanlbruksnämnden eller . Utredningen berör ej närmarefrågan om förrättningsbeslut skall offentliggöras i något register. Bakgrundenhärtill lorde vara all ulredningen ansett denna fråga skall tas upp senare ienlighet med vad utredningen angett i kap. 6 onr vissa erforderligaförfattningsändringar i övrigt (sid. 431). För praktisk tillämpning av bl. a.de föreslagna bestämmelserna i 6:5-7 samt 7:6 och 7:7 är del erforderiigt altåtminstone förelagsbeslutel med tillhörande karta el. dyl. finns arkiverat ilänsstyrelsens arkiv (förrättningsarkivet på lantmäterienheten). Det tordevidare vara erforderligt med registrering motsvarande den som görs förförrättningar enligl anläggningslagen enligt vilken det förs en särskildförteckning över anläggningssamfälligheler (ga-förteckning). En särskild frågablir vidare hur man på ett enkelt sätt skall få de äldre förrätlningsbeslulentillgängliga i erforderlig omfattning. i : Rätten tillvallen är principiellt knuten till den fastighet där vattnet befinner sig.Valtenlagsliftningen har därför nära samhörighet med annan lagstiftning somrör fastigheter. har ett flertal nya lagar tillkommit som rörfastigheter, anläggningar på fastigheter och förvaltning av olika former avanläggningar och samfälligheter, l.ex. FBL, AL, LL, SFL. Lagstiftningen harsamordnats med den nya jordabalken samt med reviderad lagstiftning förregistreringen av fastigheter och anläggningar. Målsättningen för dennalagstiftning har bl. a. varit atl få till stånd en för samhället så god hushållningav mark och vaiten, som möjligt, atl få ett effektivt genomförande av statligoch fysisk planering samt att få en rationell fastighetsbildnings-och anläggningsverksamhet. Erfarenheterna från tillämpningen av den nyalagstiftningen är mycket goda ur både statlig, oeh enskild synpunkt.Lantmäteriet och dess fastighetsbildningsmyndigheter (FBM) har fått ta hand omnya stora arbetsuppgifter, l.ex. enligt AL-, LL- och SFL- lagstiftningen. som arbelet med den nyafaslighelsbildningslagsliftningen (i vidsträckt mening) slutfördes påbörjadesöversynen av vatlenlagstiftningen. Av tradition har byggande, drift ochunderhåll av anläggningar i vatten eller för utnytQande av vattentillgångarskett med slöd av lagstiftning av annan konstruktion än molsvarandelagstiftning för fast mark. Även andra myndigheter och domstolar än de somnormalt sysslar med fastmarksför-hållanden har tidigare handlagtvattenlagstiftningen. Denna konstruktion med speciallagstiftning och särskildamyndigheter för vatlenmålen har varit olycklig ur samordnings- och effektivitetssynpunkt.För planerings- Prop,1981/82:130 433 ochfastighetsbildningsorganens har del t. ex. varit svårt alt få reda på vilkainskränkningar och belastningar som gäller på en fastighet enligl äldrevatlendomar. Det verkar som om de fåtaliga stora vattenföretagen, l.ex. förbyggande av kraftverksanläggningar i Nortlandsälv alltför mycket tidigare fålldominera valtenlagsliftningen, till nackdel för de många relativt enklavatlenföretagen. Del verkar som om denna svaghet lill en del släpar med ävenfill den nya vattenlagen. Den nu föreslagna vattenlagen ger en ur samhälletssynvinkel bäitre samordning med annan lagsfiftning och bättre effekfivitet äntidigare. Intryck har tagits av den nya faslighetsbildningslagstiflningen (FBL,AL, LL och SFL). Men har utredningen icke helt kunnat frigöra sigfrån det äldre synesätlet atl vatlenlagstiftningen skall ske enligt enspecial-lagsfiftning skild från annan samhällelig lagstiftning. Samordningenmed BL, NVL pch ML synes vara väl tillgodosedd men del är mera tveksamt omsamordningen med FBL, AL, LL, SFL, tillfullo beaktats. Vattenlagstiftningenhar inte heller beaktat att lantmäteriet har hand om bildning avfastigheter, anläggningar och samfälligheter av betydande omfattning och därgod samordning sker med statlig och planering och där bevakning av deallmänna intressena sker via FBM. Utredningen har inte heller beaktat attlantmäteriet i förrättningshandläggningen har stor rutin alt bedöma olika förelagsekonomiska nytta och hur den skall fördelas på berörda fasligheter. Även kravetpå en god och överskådlig registrering av valtenlagsfiflningens slutresultatsamordnad med den registrering av fastigheter, anläggningar och samfällighetersom nu sker på länsstyrelserna (lantmäterienheten) har förbiselts. Det vore därför önskvärt alt innan slutligställning togs till den föreslagna vattenlagen en översyn gjordes för all fåbättre samordning med den nya faslighetsbildningslagstiftningen (FBL, AL, LL, SFL)samt all i vattenlagen bättre utnyttjades den erfarenhet och de resurser somfinns i nya lantmäteriorganisationen. Inle minsl gäller det del nyaförrättningsförfarandet atl bilda anläggningar och anläggningssamfälligheter. Vadgäller lagförslaget lill VL kan konstateras att behandlingen av markavvattningi 6 och 16 kap. i stora drag bygger på reglerna i FBL, AL och SFL. Det ärdärför naturligt och lämpligt att som förrättningsmän utses FBM som i olikalagar har en stor erfarenhet av förrättningar och dessutom är sakkunnigarörande fasligheter. Självfallet kommer i den mån som behövs sakkunnigabiträden att knytas lill förrättningarna, något som ju redan görs såväl vid AL,LL, m.fl. förtättningar. I län: För företag avdetta slag ges i förslaget vissa beslämmelser alt omprövning kan ske främst dåändrade förhållanden inträtt. Enligl motiven åsyftas i första hand olikajämkningar i företagsbesluten. Behov torde emellertid föreligga atl på eltenkelt sätt få etl företagsbeslut helt upphävt i sädana fall då företagel inlelängre fyller någon uppgift, exempelvis lill följd av ändrade bruknings- ochbebyggelseförhållanden. Motsvarande problem har förelegat beträffande vissaäldre dikningsföretag som blivit onyttiga men som inle kunnat upplösas pä ettpraktiskt säll. Även beträffande markavvaltningsföretagen skallenligt 16 kap. 13 och 32 88 de allmänna intressena - fömtom av kommunen -bevakas av Kammarkollegiet. Här kan anmärkas att natur- och miljövårdsintressenaofta kan vara myckel framträdande vid markavvattningsföretag, bl. a. motbakgrunden av den betydelse som bevarandet av nuvarande våtmarker har urekologisk synpunkt. 28 1981/82. Prop, 1981/82:130 434 fåruppgiften att här företräda allmänna intressen och all föra lalan hosfastighetsdomstol så all inle natur- och miljövårdsinlressena riskerar attsättas åt sidan. Vidare är det angeläget att förrältningsmannen får skyldighetatt i ett fidigt skede samråda med naturvårdsenhet så attställning kan tas lill i vad mån det föreligger hinder mot företaget urnalur-och miljövårdssynpunkl. i : 18 3 angesvad ansökan om förrättning bl. a. skall innehålla. Flärvid anges att sökandenskall uppge om särskilda beslämmelser med stöd av lag meddelats rörandeanvändningen av de mark- och vattenområden som berörs. Flera praktiska skältalar för atl de rådande bestämmelserna exempelvis förordnanden enligt naturvårdslagen,kommunala planbeslut om framtida exploatering e.d. karl-lägges och undersöksgenom försorg. Atl helt ålägga sökanden att redovisa häraktuella särskilda bestämmelser får således anses mindre lämpligt, medanlänsslyrelsen efter hörande av kommunen, mycket snabbt torde kunna fåförhållandet klariagt. Bestämmelserna i lagförslagels 8 4 talar starkt för attlagförslaget ändras på sätt som ovan angetts vad gäller 8 3. Provinsförbundel är inte helt tillfreds medstadgandet 18 8, rörande förtättningsmannens rätt att anlita biträde avsakkunnig. Sökanden och berörda sakägare torde lämpligen höras och dessmajoritet ge förrättningsmannen godkännande av åtgärden innan särskildsakkunnig kallas alt biträda förrättningsmannen. Vad gäller gode män med den ställning och medverkani förrättningar av detta slag som påkallas, anser provinsförbundet atttillståndsmyndighelen bör eftersträva att denna förtroendemannakalegori ges enmot aktuella arbetsuppgifter som gode män, relevant och grundläggandeutbildning. De i 21 8 behandlade skadorna genom uppläggning avschaktmassor kan vara svårbedömbara. Eventuell flyghavreförekomsl är exempelhärpå och bör såväl sakägare som förrättningsman-nogsamt beakta dennaspridningsrisk och därav följande kostnader för bekämpningsåtgärder. I : I likhet med vadsom anförls under kap. 6 anser alt frågan om var reglerna ommarkavvattningsförrättning lämpligen skall placeras bör ytteriigare utredas. delar utredningens uppfattning attprövningen av markavvattningsförelagen skall ske genom förrältningsförfarande.Länsstyrelsen erinrar om den skyldighet att anmäla alla markavvattningsföretagtill , något som föreslagits under kap. 12 i delta yttrande. De olika berörda myndigheternas synpunkter bör itillräcklig grad kunna komma fram till förrätlningsmannen genomsamrådsförfarande och i sista hand genom besvärsrätt. En markavvattningsförrättning Kan ha myckelvarierande innehåll, från stora förelag med behov av sammanvägning av fleraolika, vitt skilda och oförenliga intressen lill myckel enkla företag i stortsyftande lill endasl en formell bekräftelse av vad sakägare och företrädare förberörda allmänna inlressen enats om. I vissa fall kan förrättningen inrymmabåde prövning och upprättande av komplicerade förslag tillmarkanvändningsanläggningar t.ex. för invallning med och pumpverk m.m.,i andra fall kan förrättningen endast gälla att ändra ett andelstal.Förfarandereglerna måste pä grund härav vilket ulredningen även betonat - gesbetydande elasticitet. Markavvatlningsföretag bör - som utredningenuttalat - så långt som möjligt bildas genom förrättning bl. a. med hänsyn tillden sakrältsliga Prop,1981/82:130 435 verkan som inträder härigenom. Den besparing ochkostnader, som markavvattning ulan förrättning medför, bedömer den enskildemarkägaren naturligt vara mycket betydelsefull - ofta mer betydelsefull än atlfä överenskommelsen säkrad för framtiden. Säkring av rättigheterna för t. ex.ledningar kan markägaren billigare än genom förrättning i regel få genom att iöverenskommelserna inrymmes servitutsupplålelse som inskrivs. Från allmän synpunkt vore del en ejönskad utveckling om nuvarande systemen med överenskommelser fortsatte ochutbyggdes med upplåtelse av avtalsservitut. Systemet skulle medföra oklarheteroch fördyra fastig-helsregleringsverksamheten. Del är därför från olikasynpunkter angeläget all del för överenskommelsefallel finns ell så enkelt ochbilligt förrältningsförfarande att markägarna finner det vara förenligt medsina intressen all begära förrättning. ' Vid bedömning av kostnaderna förhandläggning av l.ex. etl markav-vattningsärende skall givetvis medtagassamtliga Koslnader, som är beroende av tillämpliga förfaranderegler.Bedömningen sKall således ej endasl avse de "synliga"förrältningskostnaderna utan även l.ex. kostnader för utfärdandeav förordnande (16 kap. 1 8 i VL-förslaget), koslnader för myndighetersbevakning av aktuella ärenden (16 kap. 11 8) och även sakägares koslnader förbevakning av sin rätl under fönåltning. Det kan eventuellt finnas skäl atlkoppla statligt slöd lill markavvattningsföretag med krav på förrättning därsådan bedöms önskvärd frän allmän synpunkt. Vad gäller utredningens förslag omregler för handläggningen av markavvattningsförrättning vill länsstyrelsenanföra följande. Förslaget härutinnan anges vara enmodernisering och förenklig av 10 kap. VL och har utformats medförrällningsreglerna i FBL och AL som modell. Utredningen har med de föreslagnareglerna enligl upp fattning inle lyckats uppfylla del uppställda och erforderliga kravet på elasticitet. En närmare anknytning till anläggningslagens regler skulle öka smidigheten och synes även vara möjlig. Enligt uppfattning bör reglerna för handläggningen därför omarbetas. Enligt 5 § skall länsslyrelsen isamband med förordnande och förrättning utse lämplig förrättningsman. 1utredningen har framförts att det liksom bör gälla vissakompetenskrav för förrättningsmannen. Närmare föreskrifter härom avses blimeddelade i administrativ ordning. I utredningen uttalas vidare beträffandeförrällningsformer att övervägande antalet markavvattningsföretag utförs inomramen för jord- och skogsbrukets rationalisering och alt det därinom sedanlänge finns personal med utbildning och erfarenhet på området. Syneförrättning för dikningsföretagenligt nuvarande vattenlag har främst lill uppgift att bedöma hur företagettekniskt skall utformas och hur kostnaderna skall fördelas mellan delägarna iförelagel. Någon avvägning mellan det allmännas och del enskildas intresse skeri allmänhel icke. 1 förslagel till vattenlag blir det däremot vid prövningen avmarkavvattningsföretag fråga om all göra en avvägning mellan allmänna ochenskilda intressen. En av de mest betydelsefulla ändringarna i förslagel är allvatlenföretagen sätts in i det större sammanhang som samhällsplaneringenbildar. För markavvattningsförelagen är det främst naturvårdsintresset som äraktuellt. Då markägarintresseöverensstämmande med visst näringsintresse Qordbruks-, skogbruks-) ofta kanställas mot allmänt intresse (naturvårds-) är det i princip en fördel omförrätlningsmannen ej ingår i någon organisa- 1981/82:130 436 fionför viss näring (lantbruks- eller skogsbruks-). En vikfig del avförrätt-ningsresultalel utgöres ofta av den lekniska projekteringen. Enprojektor som utför ell markavvatlningsprojekt och sökt åsladkomma överenskommelsemellan delägare om delaktighet men ej lyckats kan ogärna byta skepnad och bliförrättningsman. Hans opartiskhet kan dä sättas i fråga. Förrättningsmannenmåste därför enligt mening vara obunden från början avförrättningen. På gmnd härav torde del vara nödvändigt antingen att olikapersoner utför projekteringen och handlägger förrättningen eller alt den somprojekterar redan från början varit förrältningsmän. Del torde emellertid frånolika synpunkter vara fördelaktigt om den som projekterar har en friareställning än förrätlningsmannens. Systemet med särskild projektor praktiserasmed framgång här i länet vid anläggningsförrättningarna. regelmässigt genom under det allförrättningarna handläggs av faslighetsbildningsmyndighel. Med hänsyn till den myndighetsfunktion somförrättningshandläggningen innebär ifrågasätter om ickeförrättningarna liksom enligt annan jämförbar modern lagstiftning bordehandläggas av myndighet. Med den möjlighet som finns all för vissa frågorutnylQa sakkunnig -med tillämpning av bestämmelse därom (16 kap. 8 8) ellerinformellt - är del viktigare atl förrättningsmannen har erforderligaallmänjuridiska kunskaper om plan- och fastighetsbildningslagstiflning ividsträckt bemärkelse än alt han är en skicklig markavvattningsprojektör. Både av kostnadsskäl och av behov av all få enlikartad lagtolkning bör den som handlägger förrättningar ha elt stortförrätlningsunderiag. Enhetliga rutiner bör skapas och utbildningen börkoncentreras lill ett antal förrältningsmän som enligt mening iprincip borde handlägga alla förekommande förrätlningar inom länet. är väl förtrogen medhithörande fastighetsrättsliga problem samt har vana vid atl göra avvägningarmellan det allmännas och det enskildas intressen. Skullemarkavvattningsförrättningar handläggas inom faslighetsbildningsmyndighelerfordras kompletterande utbildning i vattenrätt. Om förrättningarna skullehandläggas av personal inom lantbruksnämnd och/eller skogsvårdsstyrelseerfordras även utbildning som dock skulle få ges en annan inriktning. Om utredningens förslag att markavvattningsföretagskall handläggas som förrättning upphöjs till lag vill starktbetona angelägenheten av att föreskrift intas om att samråd alltid skall skemed utom i de fall dä del är uppenbart atl allmänt intresse - ide flesta fall naturvårdsintresse - ej beröres av förrättningen. Naturvårdsenheten vid i Skaraborgslän: Naturvårdsenheten är medveten om de praktiska skäl, som talar för atlfrågor om markavvattning bör prövas vid förrättning, men anser att dettaförfarande sämre tillgodoser naturvårdsintresset än den prövning som föreslåsför andra förelag. När det gäller markavvattning finns i många fall starkaintressekonflikter mellan naturvård och areella näringar. Om ettförrättningsförfarande väljs för dessa frågor bör utredningens förslag nogaföljas. Kan därvid genom sitt val av förrättningsman (l.ex.Qänstemän hos lantbruKsnämnd, sKogsvärdsstyrelse eller lantmäterimyndighet) ochgenom alt ställa underlagsmaterial lill dennes förfogande beträffande l.ex.naturvårdsförhållanden tillse att förutsättningar sKapas för en prövning avdessa ärenden liKartad den som kommer övriga företagstyper till del.Erfarenheterna från de förrättningar enligl gällande vattenlag, som när- Prop.1981/82:130 437 mastliknar den föreslagna ordningen, är myckel negativa när det gäller hänsynentill naturvårdens intressen.