prop · G503179 · 1981-12-31 00:00:00 — Särskilda åtgärder måste förberedas för afi tryggaden produktion som är mest angelägen från försörjningssynpunkt. Åtgärderna kangälla beredskapslagring av råvaror, industribränslen m.m., förberedelser förregleringar av viktiga knapphetsvaror, planering för att säkerstäUaarbetskraftsbehov m.m. Inom ramen för försörjningsplaneringen sker enplanering av produktionen vid försörjningsviktiga företag. Man bedömer hurföretagen i krissituationer berörs beträffande bl.a. råvaruförsörjningen(importstopp, regleringar, underleverantörer), arbetskraften (inkallelser) ochtransporterna (möjligheten till transporter beskärs). De centrala myndigheterna skall upprättaförsörjningsplaner inom sina respektive områden. Därvid bör särskiltuppmärksammas () ansvar förarbetskraftsförsörjningen. Överstyrelsen för ekonomiskt försvar (ÖEF) haransvaret för samordningen inom det 1981/82:179 31 ÖEF skall också utarbeta planer för produktion och konsumtion försådana områden som inte specieUt ankommer pä annan myndighet. Myndigheterna utarbetar tillsammans med berördaföretag planer över vad varje företag skall producera. Skyldigheten afimedverka regleras i den fömt nämnda lagen (1948:390) om skyldighet förnäringsidkare m.fl. att biträda vid planläggningen av rikets ekonomiskaförsvarsberedskap. Det äligger således ägare eller innehavare av industriellanläggning ävensom annan näringsidkare här i riket att på särskild anfordran avÖEF eller annan myndighet, som regeringen förordnar (bl.a. AMS), beträffande anläggningeneller rörelsen lämna de uppgifter om personal, lokalförhållanden, maskinparkoch annan utrustning, produktion och produktionsförmåga, förbrukning avelektrisk kraft, bränslen, råvaror eller andra förnödenheter, lagerhållning,inköp, leveranser och dylikt, vilka myndigheten finner erforderliga förplanläggningen av rikets ekonomiska försvarsberedskap ävensom afi i övrigtbiträda vid nämnda planläggning. Bland de enskilda organisationer som ocksåbiträder i planläggningsarbetet, t.ex. med informafion, kan nämnasNäringslivets beredskapsbyrå hos (). av de beredskapsplanlagda företagen,K-företagen, arbetar för folkförsörjningen och skall vid en kris fortsätta attproducera samma varor eller tjänster som under normala förhållanden. Ingenköpare har vid planläggningen bundit sig för varorna eller tjänsterna, utan vadsom har planlagts är tiU slag och volym vad man har bedömt kommer att behövasför folkförsörjningen i en kris. Produktionen skall liksom under normalaförhållanden anpassas fill efterfrågan (om inte denna regleras genomransonering). De vanliga distributionsvägarna behålls också. För att tryggaerforderlig produktion och produktionskapacitet förbinder sig en del företag(t.ex. i textilbranschen) att mot ersättning av ÖEF hålla igång verksamhet somannars skulle ha lagts ned eller att förrådsställa äldre maskiner. ÖEF hållerför aU trygga den nödvändiga produkfionen å sin sida lager av erforderligaråvaror. I samråd med företagen upprättas produktionsplaner, där bl.a. angesden produktionshastighet som har bedömts vara nödvändig. Personalplanläggningensker sedan av företagen i samråd med länsarbetsnämnden och efter anvisningarfrån AMS. Uppskovskungörelsen (1973:939) reglerar möjlighetenatt undanta värnpliktiga och fast anstäUda vid försvarsmakten från skyldighetatt tjänstgöra vid försvarsmakten under beredskapstillständ och krig. Undantagfär ske om det oundgängligen krävs för att fillgodose behovet av personal inomandra delar av totalförsvaret. är tillsynsmyndighetöver uppskovsväsendet och ansvarar för att erforderliga anvisningar för dettafinns utfärdade. 1981/82:179 32 av K-företagen skall levererasärskilt beställda varor och tjänster åt vissa totalförsvarsmyndigheter inomstatsförvaltningen, landstingen eller kommunerna. Det gäller egendom ochtjänster som totalförsvarsmyndigheterna behöver för egen del för att kunnafullgöra sina uppgifter. Planeringsverksamheten regleras i den fidigare ocksänämnda förordningen (1978:561) om förberedelser för krigsanskaffning. Medkrigsanskaffning avses anskaffning under krigsförhållanden av egendom ochtjänster som totalförsvarsmyndigheterna behöver för att kunna fullgöra sinauppgifter. Med krigsförhållanden avses då antingen att riket kommer i krigeller är i krigsfara eller att det råder sådana utomordentliga förhållanden somär föranledda av krig eUer krigsfara vari riket har befunnit sig och att dettill följd av dessa förhållanden föreligger knapphet eller betydande fara förknapphet inom riket på egendom av vikt för totalförsvaret eller folkförsörjningeneller, slutligen, att det befinnes nödvändigt att med hänsyn tillförsvarsberedskapen inkalla värnphktiga till tjänstgöring med stöd av 27 § 2mom. eller 28 § I mom. värnpliktslagen. Krigsanskaffning sker efter överenskommelser ellergenom förfogande och förbereds i fred genom uttagning ellerkrigsleveransplanläggning. De s.k. behovsmyndigheterna kan träffaöverenskommelse om krigsleverans av "aUmänna varor" från ett företagslager eller löpande produktion. Därmed avses sådana varor som förekommer aUmänti marknaden. Beträffande varor som mäste tillverkas enligt behovsmyndighetenssärskilda specUikationer, "speciella varor", träffas överenskommelseom krigsleverans i form av ett K-produktionsbesked. I detta anges vilka varorsom skaU produceras, i vilken mängd och med vilken hastighet. Vidare angesmaterielbehov samt behov av energi, transporter och personal. Antaletarbetstimmar och antalet skift anges också. I många fall sker dagensprodukfionsplanering med utgångspunkt i ett kraftigt ökat arbetstidsuttag utanstöd i de för fredstida förhållanden avsedda lag- och avtalsföreskrifterna.Ofta anges exempelvis 60 timmars arbetsvecka som planeringsförutsättning. Inneliggande beställningar för leverans tilltotalförsvaret under fredstid kan vid en kris behöva påskyndas. Leverantörenunderrättas i så fall dä beställningen görs att forcerad leverans kan komma attkrävas. sker en beräkning av det ökade arbetskraftsbehovet vid enforcering, K-produkfion för totalförsvaret tryggas i vissafall genom att maskiner hålls i "malpåse" och att råvaror lagras.Dessutom kan lokaler som normalt inte används för produktion komma att tas ibruk. Det gäller lokaler både ovan och under jord. De företag som har beredskapsplanlagts registrerasi det ekonomiska försvarets register över K-företag, det s.k. EF-registret.Detta förs av ÖEF och omfattar nära 15 000 företag och organisationer medförsörjningsviktiga uppgifter. Av företagen är 1 200 industrier. 1981/82; 179 33 kan i beredskapslägen och krig räknamed myndigheternas stöd vid filldelning av råvaror, energi, arbetskraft m.m.för den planlagda försörjningsviktiga produktionen. Ansvaret för att företagenförsörjs med sådana produktionsmedel åvUar beträffande arbetskraft AMS ochlänsarbetsnämnderna, beträffande elenergi , beträffandebränsle och drivmedel ÖEF, beträffande transporter transportrådet och beträffandemateriel ur beredskapslager ÖEF. Dessutom åligger det de särskildakrisnämnderna som upprättas av ÖEF för olika varuområden att vid ransoneringeller andra regleringar styra vamflödet till lämpliga företag. Såsom förut har nämnfs räknade man tidigare vidplanläggningen av det ekonomiska försvaret i första hand med en under viss tidpågående successiv omställning av normal fredsproduktion till krisproduktion,som också innefattar en forcerad och utökad produktion för det militäraförsvarets räkning. Man ansåg ett övertaskande läge, som ledde till en hastigoch omfattande omläggning av produktionsmönstret, som mindre sannolikt. Denbedömningen måste nu ändras. Det övertaskande anfallet eller ett anfall efterkprt förvarning har av försvarskommitté bedömts som alltmer sannolikt.Tankarna om en successiv produktionsförändring allteftersom en internationellkris stegras kan också ifrågasättas från andra utgångspunkter. Regeringen kanexempelvis vid en internationell kris - för att inte ytterligare stegraspänningen - underlåta eller dröja med att vidtaga beredskapsåtgärder somskulle uppmärksammas internationellt. Igångsättande av K-produktion, särskihav krigsmateriel, och utnyttjande av fullmaktslagar är sådana beredskapsåtgärdersom inte undgår att väcka uppmärksamhet. Vidare måste beaktas att det inträderen omfattande eller ingripande omställning av produktionen åtminstone senast dåen partieU mobilisering alternativ mindre äger mm. I situationer med höjd beredskap fömtsätts attproduktion av varor som skall tiUgodose krigsanskaffningsbehovet startassuccessivt och senast då partiell mobiUsering har anbefallts. Särskiltproduktion som skall tillgodose försvarsmaktens krigsanskaffningsbehov måstekomma igång . Igångkörningstiden för utökad produktion och i synnerhetför nystartade anläggningar är rätt lång. Det är därför av stor betydelse attockså viss K-produktion kan komma i gång tidigt i en uppseglande kris.Produktionen bör därför sättas igång innan partiell mobiUsering äger mm. Deinneliggande fredsbeställningarna kan vara sådana att också forceradproduktion bör utverkas innan förfogande kan tillgripas. Förfogandelagen kan ien sådan situation inte användas för att driva fram den önskade produktionen. Änmindre finns extraordinära medel att tillgripa för att ordna arbetskraftsförsörjningenför K-produkfionen i en sådan situation. Företagen kan i ett sådant inledande skede vara mereller mindre villiga 3 1981/82.1 saml. 1981/82:179 34 attåtaga sig K-produktion, Råder lågkonjunktur med låg orderingång och lågproduktionstakt torde viljan vara god. Råder å andra sidan högkonjunktur medhög orderingång, finns det fog för antagandet att företagen är mindre villigaatt t.ex. störa sina normala affärsförbindelser och bryta kontrakten med dem.Utan att förfogandelagen kommer till användning, torde t.ex. en leverantör hasvårt att avbryta en leverans fill en kund utan att bli skadeståndsskyldig.Vidare skadas affärsförbindelserna för framtiden. Den behovsmyndighet somönskar få i gång K-produktionen i ett tidigt skede av en kris måste därförantagligen räkna med att få ersätta sin leverantör för de ekonomiska skador somigångsättandet av K-produktion kan medföra. På motsvarande sätt kan t.ex.benägenheten frän de anställdas sida att arbeta pä övertid i ett sådant skedevara mindre än i mera utalade krissUuationer. 3.4Byggnads- och reparationsberedskapen (BRB) Enligt kungörelsen (1959:177) angående byggnads-och reparationsberedskapen träder denna i verksamhet vid krig eller vidkrigsfara, om regeringen förordnar därom. BRB utför byggnads-, anläggnings- ochreparationsarbeten för totalförsvaret. Arbeten som beställarna vill ha utfördakan vara befästningsanläggningar, skyddsrum, vägar, broar etc. De arbeten sombeställs får inte vara mer omfattande än att de skall kunna slutföras inom enmånad. Längre fid bedöms inte stå till förfogande för beredskapshöjning pådetta område. Om möjligt fortsätter verksamheten efter förstahandsinsatsen medandra uppdrag. Dessutom beräknas reparationsverksamhet behövas för förstördaanläggningar. Hos byggnadsföretagen är som regel inte allpersonal fast anställd. Företagen anställer tillfällig arbetskraft för varjeobjekt som skall byggas. Hos de byggföretag (cirka 1 500) som registreras somK-företag beräknas hur många kadergruppér varje företag kan sätta upp med sinstampersonal. Kadergmpperna består av nyckelpersonal som förmän och maskinskötare.Fömtom byggnadsföretagen sätter och med utnyttjande avegna anställda upp kadergmpper åt BRB. På lokal nivå avgörs hur många kadergmpper av olikaslag som behövs för vatje projekt. Ett lämpligt företag utses att utföra projektet.Om företaget skulle sakna tillräckligt antal kadergrupper planläggs tillförselav sådana från andra företag i egenskap av "underentreprenörer".Företagen skall i princip använda sig av egna maskiner och fordon. Om dessainte kommer att räcka fill, förbereds komplettering genom uttagning enligtförordningen (1978:561) om förberedelser för krigsanskaffning. Sådan uttagningkan dock tvångsvis verkställas först när förfogandelagen fillämpas. Denpersonal som behövs för byggnadsprojekten utgörs tUl omkring en tredjedel avkadergmpperna. Resterande två tredjedelar skall fillgodoses genomlänsarbetsnämndernas försorg. BRB beräknas sysselsätta 55 000 - Prop.1981/82:179 35 Dessa senare finns registrerade hos länsarbetsnämnderna ochmeningen är att de på kaUelse skaU inställa sig vid arbetsförmedlingarna ochfördelas på projekten. För att kallelsen skall få bindande verkan tordetjänstepliktslagens tvingande paragrafer behöva åberopas. Vid en normalstorarbetsplats beräknas omkring 100 personer vara sysselsatta. Hela antaletarbetsplatser är vid förstahandsinsatsen omkring 1 500. En hög arbetstakt är nödvändig i dennabyggnadsverksamhet. Det är ett önskemål att vissa särskilt angelägna projektkan påbörjas redan innan kungörelsen angående BRB kan användas. BerördaK-företag har dä förklarat att sådan produktion är möjlig vid sidan av normaltpågående verksamhet. Den begärda produktionen kommer i så fall att pågå medden normala arbetsstyrkan och under normala arbetsförhållanden. Företagensfrigörelse från sin normala byggnadsverksamhet har förberetts genom att det iSvenska teknologföreningens allmänna bestämmelser för byggnads-, anläggnings-och installafionsentreprenader (AB 72) ges en möjlighet att kontraktsenligtavbryta pågående arbete dä BRB träder i verksamhet eller då myndighet vid krigeller krigsfara tager beställarens eller entreprenörens organisafion i anspråk. Skulle det vara önskvärt att få projekt påbörjadeinnan BRB träder i kraft kan förfogandelagens möjligheter användas. Frivilligaåtaganden ger dock möjlighet till en tidigare start än vid förfogande, däåtminstone inkallelser enhgt 27 § 2 mom. och 28 § I mom. värnpliktslagen måsteha skett. En annan omständighet som kan hindra igångsättningen av önskvärdaprojekt är att beställaren inte har tillgäng till marken, där arbetet skallutföras. Sker inte en sådan upplåtelse frivilligt, måste den yttre sUuationenvara sådan att förfogande kan tillgripas beträffande marken. Även den gjorda byggnadsplaneringen har skettmed utgångspunkt i fömtsättningar som saknar stöd i gällande lag. Planeringenfömtsätter också att arbetsmarknadsmyndigheterna kan tillhandahålla en stor delav byggarbetskraften. För byggnadsprojekten har således fömtsätts och tio timmars arbetsdag. För hälften av projekten hararbetsstyrkan dimensionerats så att två skift om vardera skall kunnagenomföras vid ett brådskande läge. Detta fömtsätter antingenöverenskommelser mellan arbetsmarknadens parter eller författningsreglering.Inte heller BRB-kungörelsen bryter nämligen den fredstida lagsfiftningen.Motsvarande dispensproblem från lagstiftning och kollekfivavtal finns också ifråga om arbetsmiljön, t.ex. i fråga om förläggning, utspisning, raststugoretc. Arbetskraftsförsörjningen bör helst ordnas påfrivillig väg. Endast vid krig och krigsfara kan nämligen tjänsteplikt komma ifråga. Goda avlöningsförmåner synes vara det bästa sättet att påfrivillighetens väg få erforderlig arbetskraft. I bedömningen bör också läggasbeställarens önskemål om snabb produktion, vilken kan nås genom anfingen utökadarbetstid eller ökat antal anstäUda. Eftersom många byggnadsarbetare ej harfasta 1981/82:179 36 lönerkrävs ackordsförhandlingar för BRB-projekten. Detta är desto mer påkallat somen hög arbetstakt eftersträvas och arbetstiden avses bli förlängd. Även fördem som har månadslön och är tillsvidareanställda krävs då nya löneavtal (målare,elektriker, rörmokare, chaufförer och servicepersonal). 3.5Motorreparationstjänsten (MRT) Enligt kungörelsen (1973:206) ommotorreparationstjänsten träder denna i verksamhet vid krig, eller vidkrigsfara efter regeringens förordnande. Motorreparationstjänsten skall utföramonterings-, reparations- och underhållsarbeten på fordon, släpfordon samtmotor- och tryckluftsdrivna arbetsmaskiner, som utnyttjas för totalförsvaret.Cirka 3 900 verkstäder ingår i MRT, t.ex. lastbils-, personbils- och traktorverkstäderliksom gummiverkstäder. De verkstäder som planläggs är såväl enskilda K-föret£som verkstäder hos statliga och kommunala myndigheter. Den i det föregåendeavsnitt gjorda beskrivningen av BRB och dess särskilda förhåUanden stämmer imånga stycken in också pä MRT. Vid mobilisering skaU MRT utföra sädanamonteringsarbeten att uttagna civila fordon kan användas i militär tjänst.Därvid krävs en intensiv arbetsinsats. Ett arbete som genast mäste utföras ärmontering av speciella dragkrokar på inlånade civila traktorer, så att de kankopplas till de dragdon som finns på försvarsmaktens kärror imobiliseringsförråden. 300-400 verkstäder, plåtslagerier och smedjor anlitasenbart i mobiliseringsskedet för monteringsarbeten. För fortsatt verksamhet harde ofta inte utmstning. Efter mobilisering avser verksamheten inom MRT främstreparations- och underhållsarbeten. Avsikten är att företagen skall drivas som i fred.Personalen avlönas av företaget enligt gällande kollektivavtal. Detta gällerall personal vid företaget, även tillförda värnpliktiga med uppskov samt ickevärnpliktiga. För personal som har tillförts med stöd av tjänstepliktslagengäller samma regel (12 § tjänstepliktslagen). För motorreparafionstjänsten erfordras kvalificeradpersonal för att sköta ledning, administration, reparationer och reservdelar.Omkring 25 procent av behovet täcks genom värnpliktiga som har fått uppskov.Resten är frikallade eUer beredskapsregistrerade icke värnpliktiga. Av denerforderliga personalen beräknas kunna stanna vid sina ordinarie arbetsplatser, MRT:s första uppgift att göra civila fordonanvändbara för militärt bruk är brådskande, eftersom den skall genomförassamtidigt med en mobilisering. Vid planläggningen har man även på detta områderäknat med tio fimmars arbetsdag under . Man räknaremellertid med att ännu längre arbetstid kan komma att krävas tillfälligt vidmobilisering men även . Avsteg frän nuvarande regler i författning elleravtal om 1981/82:179 37 arbetstidenslängd och förläggning måste därför kunna göras för att planeringen skall kunnagenomföras. Inte heller MRT-kungörelsen tar nämligen över de fredstidabestämmelserna. För motorbranschen finns anvisningar frånarbetarskyddsstyrelsen och i kollektivavtal som rör arbetsmiljön. MRT:sverksamhet är tänkt att bedrivas på de ordinarie arbetsställena. Det ärantagligt att de normala mfinerna i arbetsmiljöhänseende kan följas. Strävanbör vara att tiUämpa de bestämmelser som normalt gäller i arbetsmiljöhänseendeäven under krigsfara öch krig. Verkstäder kan dock komma att flyttas,nyupprättas eller skadas. Det måste då vara möjligt att göra avsteg från denormala reglerna. För motorteparationstjänstens vidkommande framgårtydligare än beträffande mycken annan K-produktion att det normalapartsförhållandet arbetstagare-arbetsgivare mbbas. Arbetsledningen ochföretagsledningen är i alla avgörande frågor underställd de reparationsledaresom finns på orten och i olika militära staber. Antingen måste företagetfrivilligt foga sig i dennes direktiv eUer drabbas det av förfogande.Reparationsledaren kan även besluta om förflyttning av verksamheten helt eUerdelvis till annan plats, om vilka fordon som skall repareras på vilkenverkstad, om vad som skall repareras på den egna verkstaden och vad som skallsändas till andra verkstäder för åtgärd. Motorteparationsledaren torde ocksåkunna utfärda direkfiv som fömtsätter omflyttning av personal meUan olikaverkstäder. Medbestämmandelagens regler om t.ex. förhandling kommer pä detviset att förlora sitt avsedda innehåll när MRT träder i funktion. Hälso- och sjukvården skall i krig bedrivas inomtre organisafioner: den civila hälso- och sjukvården, civilförsvaret ochförsvarsmakten. För den operativa ledningen och driften av den civUa hälso- ochsjukvården i krig svarar landstingskommunerna och de tre landstingsfriakommunerna . Civilförsvaret svarar förräddningstjänsten och omhändertagande av skadade främst i tätorter.Civilförsvarets uppgifter är dock under utredning av försvarskommitté.Det övervägs att låta kommuner och landstingskommuner överta ocksäcivilförsvarets nämnda uppgifter. Försvarsmakten har en egen organisationför de behov som främst de stridande förbanden har och som inte kan täckas avden civila organisationen. Krigsleveransplanläggning sker försjukvårdsmateriel och läkemedel. Den tyngre sjukvårdsmaterielen är som regel ianvändning på den civila sidan. För försvarets del lagras motsvarandespecialmateriel såsom ambulanser, tält och fältröntgenapparater.LagerhåUningen i fredstid av förbrukningsmateriel är liten. Förförsvarsmaktens del finns utrustningsbehovet och första ersättningsbehovet ilager. I övrigt är man även där beroende av snabb påfyllning. Det finnsinhemska producenter av förbrukningsmate- 1981/82:179 38 riel,men beträffande många artiklar är landet helt beroende av import. ÖEF lagrardärför råvaror tiU en del ersättningsprodukter. Det tar emellerfid tid att fåigång ersättningsproduktion. Beträffande andra artiklar krävs en omdisponeringav produktionsresurserna med den tidsutdräkt och övriga startsvårigheter denkan medföra. För ytterligare andra artiklar gäller det "bara" attforcera den ordinarie produkfionen. Produkfionskapacitet finns ställd i malpåseför vissa sprutor m.m. Även efterfrågan på läkemedel förändras i krig;behovet av vissa produkter minskar medan det för andra ökar kraftigt.Försvarsmakten lager-håller utrustningsbehovet jämte första ersättningsbehovetmedan den civila sektorn har små lager. För försvarsmaktens del äruthåUigheten mindre beträffande läkemedel än beträffande sjukvårdsmateriel.Hälften av den nuvarande läkemedelsförbmkningen täcks av import, medan restentillverkas inom landet. Den egna tillverkningen är ofta beroende avimportbase-rade råvaror. K-produktionen avses ske i samma lokaler som för dennormala produkfionen. Dessutom är en mindre skuggfabrik och enblod-vätskefabrik förberedda med igångsättningstider . Både beträffande sjukvårdsmateriel och läkemedel ärsituationen sådan att ransonering kan bli nödvändig vid ett späntutrikespoUtiskt läge eller vid en avspärrning. Ransoneringen kommer i sådantfall troligen att styras av . Ersättningsproduktion inom landetkommer inte att kunna ersätta utebhven import, med säkerhet åtminstone inteinledningsvis. Med tanke på den ringa lagerhållningen av färdigaprodukter av sjukvårdsmateriel och läkemedel samt den långa igångkörningstidenför K-produktion är det viktigt att K-produktion sätts i gäng tidigt vid engryende kris. Behovet av sådan tidig K-produktion bedöms vara väl så angelägetsom FMV:s mest prioriterade produkter. Goda fömtsättningar måste därför skapasför en "tidig" start av ersättningsproduktion. För det ändamåletmåste arbetskraft anställas eUer omfördelas och arbetstiden utökas. Produktionenär ofta lämpad för skiftgäng. Det är också angeläget att nyckelpersonal finnstillgänglig och inte har semester eller annan ledighet. För sädan produktionsom fortgår med ordinarie produktionsmedel och i ordinarie lokaler torde någradispenser i arbetsmiljöhänseende knappast vara nödvändiga annat än vad som kanföranledas av utökad skiftgång. För ersättningsprodukfion och produktion ireservfabriker kan emellertid även andra dispenser i arbetsmiljöhänseendebehövas. Fredsmässiga produktionsåtaganden kan komma att påverkas. För försvarsmaktens del täcks behovet avmedicinalpersonal genom anstäUda vid försvarets medicinalkår och krigsplaceringav värnpliktiga. Även sjuksköterskor krigsplaceras vid försvarsmakten. I dencivUa hälso-och sjukvårdsorganisafionen krigsplaceras manlig medicinalpersonalöver värnpliktsåldern och kvinnlig medicinalpersonal. Där krigsplaceras ävenfrån värnplikt frikallade och vapenfria tjänstepliktiga. Socialstyrelsenkrigsplacerar sammanlagt cirka 100000 personer. 1981/82:179 39 Från och med den Ijuli 1981 gäller en ny lag omtjänsteplikt för hälso- och sjukvårdspersonal samt veterinärpersonal m.m.(prop. 1980/81:57, SoU 1980/81:23). Såsom fidigare har nämnts krigsplaceraspersonalen i stor utsträckning. Med stöd av lagen kan de kallas tilltjänstgöring.