prop · G503100 · 1981-12-31 00:00:00 — Enutbildning som har anknytning fill ett arbetsställe utanför skolan kanbli ell värdefuUt och lockande aUernativ för dessa ungdomar. Genom all ha sinutbildning förlagd lill ell eller flera företag/institutioner får eleven eninblick i förhållandena inom arbetslivet och ges ökade möjligheteratt meritera sig för en anställning efter genomgången Utbildning.Gymnasieskolan kan då utöver all den ger yrkesutbildning också underlättaövergången mellan skola och arbetsliv. För de ungdomar som inle påböijarutbildning inom gymnasieskolan kan, som jagredan har nämnt, /81 kommuner med gymnasieskola anordna dels inlroduktionsprogramför utbildning, dels yrkesintroduktion. Inlroduklionsprogrammenhar allmänt visat sig ge en god möjlighet att fånga upp de elever som på hösteninle har kunnat beredas plats i gymnasieskolan. Introduktionsprogrammen harunder /82 dimensionerats för 16000 elever, dvs. 6000 fler eleverän vad som i budgetpropositionen 1981 bedömdes vara tillräckligt. Regeringenhar således utnyttjat bemyndigande att om arbetsmarknadsskäl så påkallaröka antalet platser. Behovet avyrkesintroduklion är en följd av arbetsmarknadssituationen. Del finns därförinle någon övre gräns för antalet elever som kan erbjudas yrkesintroduklion. Prop.1981/82:100 Bilaga 12 216 I många kommuner haryrkesinlroduklionen omfattat del maximala antalet veckor, dvs. I vissafall har verksamheten begränsats lill 10 eller . Därefter har manprövat elevernas möjligheter lill anställning eller omplacering för all breddaderas erfarenheter. I propositionen (prop. 1981/82:15) om studie- ochyrkesorientering i grundskola och gymnasieskola m. m. framhöll jag allyrkesinlroduklionen är avsedd alt vara elt sista alternativ om eleverna inlekan eller vill välja kursplanebunden yrkesutbildning inom linjer ochspecialkurser eller som lärlingsutbildning. Den får därför inle presenteras somett valalternativ lill annan utbildning. Dess syfte bör i stället vara allmotivera eleven för utbildning. Syftet bör vara alt en 40 veckors yrkesintroduklioninle skall behöva utnyttjas i hela sin längd. Regeringen föreslog därför i dennyssnämnda propositionen all den ordningen bör införas, alt skolstyrelsen efteren tio-veckorsperiod, om eleven då inle fåll en fasl anställning, bör övervägaom yrkesinlroduklionen kan utbytas mot eller varieras med i första handyrkesutbildning inom någon specialkurs eller linje i gymnasieskolan eller inomgymnasial lärlingsutbildning. En naturlig utbildningsgång kan vara:inlroduktionsprogram - yrkesintroduklion - kortare specialkurs -yrkesintroduklion (om nödvändigt) specialkurs/lärlingsulbildning/linje.Riksdagen biföll regeringens förslag. Regeringen har den 26november 1981 beslutat om ytterligare medel för åtgärder molungdomsarbetslösheten. Av dessa har 60milj.kr. beräknats för anordnande av s.k. arbetspraktik för ungdomar . Avsikten är all stimuleraarbetsgivare, såväl privata som kommunala och statliga, att inrättaarbetstillfällen med enklare arbetsuppgifter som inte kommer lill utförande.Härigenom ges möjlighet alt finansiera en utvidgning av arbetsmarknaden så allungdomar skall kunna erbjudas enklare ingångsar-belen. Den nya gymnasialalärlingsutbildningen har ännu inle nätt beräknad omfattning. Enligttillgängliga uppgifter uppgår antalet elever till ca 1 200 (mot beräknat 3000).Intresset för denna utbildning har dock successivt ökat, vartefterinformationen har hunnit tränga ul och nödvändiga rutiner hunnit utvecklas. Detfinns därför anledning att anta all den gymnasiala lärlingsutbUdningen underden treåriga försöksperioden, som löper ut vid utgången av , kommeraft få ungefär beräknad omfattning. Omfattningen har hitfills varit störstinom byggbranschen, som har lång erfarenhet av denna ulbildningsform. Med utgångspunkt i demöjligheter som yrkesintroduklion och gymnasial lärlingsutbildning ger vUl jagstarkt understryka skolans ansvar för verksamheten på arbetsplatserna. Delmåste finnas en kontinueriig kontakt mellan skolan, de berörda arbetsplatsernaoch eleverna. Jag vill också understryka viklen av att arbetsgivarna och defackliga organisationerna lar till vara de möjligheter som denarbelsplalsanknuina utbildningen kan ge. Prop.1981/82:100 Bilaga 12 217 Dimensioneringen avgymnasieskolans s.k. stora ram har uttryckts i procent av antalet 16-åringar. Igymnasieskolan går emellertid också ell stort anlal äldre elever. Utformningenav den s. k. lilla ramen, som omfattar specialkurser kortare än ochkurser som inle är direkt grundskolanknulna, har emellertid också betydelse för16-åringarnas ul-bildningssilualion.I denna ram ingår exempelvis korta yrkesinriktade kurser och högrespecialkurser. De senare utgör kurser som för tillträde kräver genomgången minst tvåårig utbildning i gymnasieskola. En utökning av de högre specialkurserna kan leda lillmindre benägenhet lill dubbelulbildning och därigenom minska efterfrågan påutbildningar inom den s.k. stora ramen. Det kan därför under olika årfinnas skäl all öka resp. minska de båda ramarna ulan att för den skull deltotala antalet faktiskt fillgängligaplatser för 16-åringarna ändras. Jag kommer därför i mina förslag i detföljande inte all räkna stora ramen i procent av antalet 16-åringar. I 1981 årsbudgetproposition underslröks del angelägna i att öka de yrkesinriktadestudievägarnas andel av totalantalet platser. Jag har i propositionen (prop.1981/82:25) med förslag lill tilläggsbudget I lill statsbudgeten /82 redovisat utvecklingen av antalet faktiskt ianspråklagnaplatser . Denna utveckling jämte mina förslag för budgetåret1982/83 redovisar jag i del följande under anslaget Bidrag till driften av gymnasieskolor. Förslagen innebärall den yrkesinriktade utbildningen prioriteras. Detta är nödvändigt förall befrämja den industriella expansionen i landet. Del kommer emellerfidall ställa betydande krav på kommunerna. Yrkesinriktadutbildning - och dit räknar jag i detta sammanhang också utbildningen påfyraårig teknisk linje - är liksom utbildning på naturvetenskaplig linjedyrare all anordna än övrig utbildning. För den skull ulgår f. n. statsbidrag lillförsta uppsättningen stadigvarande undervisningsmateriel med 50 eller i vissafall av ett visst bidragsunderiag. En ökning av denyrkesinriktade utbildningen måste lill en del åstadkommas genom alt befinfiigainvesteringar utnyttjas bättre, genom ändrad schemaläggning och genom växlingmellan utbildning i förelag och i skolin-sfilutioner. Del kan dock inte alltid undvikas allkommunerna får betydande kostnader för den yrkesinriktade utbildningen, vilkaf. n. inte lill någon del kompenseras med statliga bidrag. Jag tänker därvid påavskrivningskostnader för utrustning. Del har därför inneburit en orättvisa all kommuner, som engageratsig för yrkesutbildning, fåll ökade kostnader i fortvarighelslillslåndel i jämförelsemed kommuner som begränsat sina insatser till främst teoretisk utbildning. Om kommunernaskall kunna stimuleras alt åta sig yrkesinriktad utbildning i tillräcklig omfattningoch kunnahåUa utrustningen modern bör statens slöd ges en annan utformning än f. n, och avsestöd till avskrivningskoslnader i fortvarighelslillståndel. Del bör dessutomövergångsvis som en särskild insats under de närmaste Prop.1981/82:100 Bilaga 12 218 åren, då gymnasieskolan måste byggas ul för alt kunna laemot de stora ungdomskullarna, kompletteras med ett stöd som ulgår närutbildningen inom l.ex.teknisk-naturvetenskaplig sektor utökas. Jag beräknar den totala kostnaden /83 till ca100milj. Jag återkommer fiU dessafrågor under anslaget Bidrag fill undervisningsmateriel i gymnasieskolanm. Chefen förutbildningsdepartementet redogör senare för konsekvenserna för högskolan avden s.k. ungdomspuckeln. sätt alt underiätta för elever som gått igenom gymnasieskolans teoretiskastudievägar all få en yrkesutbildning med inriktning på näringslivetsbehov är alt bygga ut antalet högrespecialkurser inom gymnasieskolan. Jag föreslår i det följande en sådan utbyggnad. Därigenom kan också denkapacitet i form av lärare, lokaleroch material som finns inom gymnasieskolan utnyttjas på ell rationelltsäll i samband med all i framfiden sjunkande ungdomskullar ställer mindre krav på motsvarande resurser inomskolformen. Gymnasieskolansgeografiska spridning är också en stor fördel för utbildningens tillgänglighet i jämförelse med en lokaliseringlill högskoleorter. Regeringen har den7 bemyndigat SÖ all bedriva försöksverksamhet med belygsfri intagning liU gymnasieskolani län.I propositionen om läroplan för m.m. framhöll föredragandestatsrådet att del med ell positivt resultat av försöksverksamheten skulle bli möjligtför att senare besluta om all avveckla betyg-sättningen igrundskolan. SÖ fick i uppdrag all inkomma med förslag till alternativa modeller för en belygsfriintagning. SÖ inkom medförslag till hur en sådan belygsfri intagning till gymnasieskolanskulle kunna utformas. Som urvalsgrunder vid intagningen föreslogs, utöver de grunder somannars gäller, avlämnande skolas förslageller yttrande till intagningsnämnden. Dessutom borde det enligt SÖ finnasmöjlighet all använda lokalt utarbetade alternativ. Regeringen villeavvakta med sill slutgiltiga ställningslagande och gav SÖ i uppdrag allinkomma med ell nytt förslag lill kompletterande urvals-grund. SÖ skulledessutom låta genomföra en fingerad intagning parallellt med den reguljäraintagningen lill /82. I denna simulerade intagning skulle betyg inte ingå somurvalsgrund. SÖ har i skrivelserden och redovisat del nya uppdraget. Somkompletterande urvalsgrund har SÖ föreslagit en intervju med de elever som inte fållplats enligl sina förstahandsönskemål. Före intervjuerna skall de elever som sökt studievägar,där antalet sökande översfiger antalet platser, ha beretts tillfälle lillyllerligare studie- och yrkesorientering,s. Av de kommuner somingår i försöksverksamheten har samtliga utom och begärtuppskov med försökels start yllerligare ett är, dvs. lill den intagning som avser /84. Prop.1981/82:100 Bilaga 12 219 Sedan regeringen är1978 fattade beslut om försöksverksamheten har det blivit än mer uppenbart all del iframtiden är nödvändigt att i betydligt störreutsträckning än tidigare låta hänsynen till arbetsmarknadens behov, elevernasmöjlighet all senare få sysselsättning och skolhuvudmännens resurser prägla dimensioneringen av olikastudievägar i gymnasieskolan. Regeringen föreslog därför redan ibudgetpropositionen 1981 en minskad dimensioneringav de humanistiska, samhällsvetenskapliga och sociala studievägarna lill förmån för yrkesinriktade studievägar. anslöt sig till förslaget i propositionen. Jag föreslår ,somjag har redovisat i del föregående,all denna inriktning av gymnasieskolans dimensionering yllerligare markeras.Därigenom upphör i betydande utsträckning möjligheterna att tillfredsställa elevernasförstahandsönskemål genom organisationsförändringar i gymnasieskolan. Sådanaskulle kunna leda lill all eleverna kom in på studievägar som inle harförutsättningar all leda lill sysselsättning . Omfattningen av s. k. omvalssyo och intervjuverksamhetskulle också bli betydande enliglSÖ:s undersökning. Eftersom möjligheternaalt genomföra en belygsfri intagning dessutom i hög grad sammanhänger medgymnasieskolans organisation har regeringen beslutat uppskjuta försöksverksamheten medbelygsfri intagning i gymnasieskolan.Regeringen angav därvid att frägan om intagning till gymnasieskolan påandra urvalsgrunder än betyg är en fräga som bör prövas när klarhet vunnits om gymnasieskolans framtida organisation. Min företrädare berörde ibudgetpropositionen 1981 skolledningens betydelseför skolans utveckling. Den arbetsgrupp som tillsalls inom ulbildningsdeparlemenlel för alt se överskolledarnas arbetssituation harunder hand lämnat vissa förslag lill åtgärder på olika områden. För egen del menarjag att skolledarnas insatser är av avgörande betydelse för att skolan skallfungera. Genom skolreformerna sedan mitten av 1970-lalet har framför allt förgrundskolan beslutanderätten i mänga frågor flyttats från central lill lokal nivå.Såväl del förändrade statsbidragssystemet som Lgr80 har som övergripande tema en ökad lokalfrihet. Gymnasieskolan kommer genom beslut med anledning avpropositionen (prop. 1981/82: 14) om förändringar av gymnasieskolans utformning m.m. (UbU1981/82:5, rskr 1981/82:112) likaså att få en större lokal handlingsfrihet.Erfarenheten visar klart alt inställning och arbetssätt hos skolledningen utgören väsentlig förutsättning för att den ökade lokala friheten skall användas på del säll somär tänkt - för en utveckling av skolan efter lokala behov och förutsättningar. De reformer påskolområdet som genomförts har inneburit betydandeförändringar för skolledarna. Många av de reformer som har beslutats församhället i stort och som därigenom också gäller skolområdet har iavsevärd utsträckning förändrat skolledarnas arbetssituation. Mol bakgrund av bl.a. svårighelerna all rekrytera skolledare saml den i allmänhet ökade betydelsen avskolledarnas funktion i skolan finns del Prop.1981/82:100 Bilaga 12 220 anledning att överväga vissa åtgärder påskolledarområdel. Enligl min mening finns det genom det nuvarande ekonomiska lägetinga förutsättningar all generellt åstadkomma ökningar av antalet skolledare i varesig grund- ellergymnasieskola. Jag menar att åtgärderna i slällel, frånsett vissa hårt prioriterade punktvisa förstärkningar,måste inriktas på att lokall skapaförulsätlningar för en organisation som kan medge en avlastning av vissa av de arbetsuppgifter skolledarna i dagutför. Jag kommer i del följande att redovisa vissa sådana förslag. När del gällerkommunernas skolchefer finns del enligl min mening anledning altöverväga förbättringar för de kommuner som ligger närmast under den nuvarandegränsen, 130 skolpoäng, för inrättande av tjänst som skoldirektör. Jagkommer vid min anmälan av anslaget Bidrag lill driften avgrundskolor m.m. all föreslå all kommuner i poängintervallel 90-129 poäng dels får inrätta Ijänsl som skoldirektör,dels erhåller eft inom intervallelgradvis ökande statsbidrag för skolchefsinsalser. Jag kommer vidare all föreslå all regeringen får möjlighet all vidsärskilda skäl medge inrättande avtjänst som biträdande skoldirektör även under det generella poängtaletför sådant inrättande. Undervisningsskyldighelenför skolledare är f. n. centralt fastställd. Som jag har nämnt hararbetsbelastningen på skolledarna bl. a. resulterat i elt för mångaskolledare mycket stort överlidsullag. Det finns enligl min mening anledning altse övertidssitualionen för skolledarna i elt sammanhang medundervisningsskyldighelen. En minskning av denna skulle ge förutsättningar förell minskat övertidsuttag. Från skolledarhåll har dessutom framförts undervisning skolledarna utför mänga gånger inte är av den kvalitet somvore önskvärd. Den pressade arbetssituation många skoUedare har tillåter inteall lektionerna förbereds i erforderlig utsträckning. Konferenser och andrasammanträden som skolledaren måste delta i gör del dessutom ofta nödvändigt attavslå från planerade lektioner och i slällel sälta in en vikarie. upplever dockmånga skolledare undervisningen som något värdefullt och stimulerande, som gerdem möjlighet all hålla kontakt med eleverna och med den verksamhet de har attadministrera och leda. Mot denna bakgrundmenar jag att del finns starka skäl att gå ifrån nuvarande syslem med centraltfastställd undervisningsskyldighel för skolledare. Frågor omundervisningsskyldighel för skolledare kan regleras genomkollektivavtal. Nuvarande syslem är emellertid grundat pä författningsbestämmelser. I detta syslem bör förliden fr.o.m. vissaändringar ske enligl i huvudsak följande riktlinjer. Jag föreslår altundervisningsskyldighelen skall få fastställas av skolstyrelsen i en kommun.För all garantera all skolstyrelsen inle av ekonomiska eller andra skäl fastställer en orimligt hög nivå, bör denövre gränsen för den undervisningsskyldighelsom gäller utgöra en nivå som inle får överskridas. Delta bör kombineras med en rättighet förskolledare all undervisa i större Prop.1981/82:100 Bilaga 12 221 utsträckning än vad skolstyrelsen fastställt. Inleheller i delta fall bör dock den nivå som gäller få överskridas. Del börfå ankomma på regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer all avgöraden närmare utformningen av systemet. För klarhetens skull vill jag betona all vadjag häravser med skolledarens undervisning är den undervisning skolledaren utför i slällel fören lärare och därigenom har ansvaret för. Skolledarens möjlighet att följaundervisningen under en lektion i syfte alt t. ex. utgöra ett stöd för enlärare berörs alltså inte. Tvärfom menar jag all ell lokall beslut om lägre undervisningsskyldighelän , bör öka möjligheterna fören sådan stödjande funkfion gentemot lärare. Del synsätt jag härhar redovisat innebär, som jag nämnde, all skolledarnas undervisningsskyldighelbör ses kopplad fill deras övertidsul-lag. Systemet för statsbidrag lilldriften av grundskolor m. m. ger inle kommunerna statsbidrag lill deras kostnader för övertidför skolledare. Genom mina förslag får kommunerna möjlighet all minska sina kostnader för övertid genomall sänka undervisningsskyldigheten för skolledarna. Den minskadeundervisningsskyldighelen behöver härigenom inle medföra ökade kostnader för kommunen. Genom allkostnaden per fimme för övertid, lill följd av de särskilda reglerna förövertidskompensalion, är högre än kostnaden per fimme för undervisning, kan dett. o. m. vara möjligt för en kommun alt göravissa besparingar som en följd av mina förslag.Mol denna bakgrund bör enligl min mening statsbidraget lill kostnader förskolledare även fortsättningsvis beräknas efter nuvarande undervisningsskyldighel.Denna hör således även i fortsättningen vara utgångspunkten vid tillämpningen av regeln all antaletveckolimmar för basresurser skallminskas med del antal veckolimmar som ingår i undervisningsskyldighelen för rektor och studierektor igrundskolan. Vad gäller gymnasieskolan är systemet för statsbidrag tillskolledare och lärare annoriunda uppbyggt.Hänsyn måste las lill delta, när den tekniska lösningen utformas. Jag återkommer lill den frågan i del följandeunder anslaget Bidrag lill driften av gymnasieskolor. Mitt förslag omnytt syslem avser i första hand rektorer och studierektorer i ochgymnasieskolan saml biträdande rektorer i gymnasieskolan. Jag anser alt det kan finnasskäl all införa likartade system beträffande rektorer och studierektorer inom skolformersom omfattas av samma slags regler som eller gymnasieskolan.I en del fall är delnödvändigt med en samordning med hänsyn lill att samma person tjänstgör somskolledare i olika skolformer inom ramen för en tjänst. Chefen för kommer allframlägga motsvarande förslag beträffande skolledare inom den kommunala vuxenutbildningen. Det bör få ankomma påregeringen eller myndighet somregeringen bestämmer all avgöra i vad mån systemet skall tillämpas inomandra skolformer. Regeringen bör föreslå att godkänna vad jag harförordat om Prop.1981/82:100 Bilaga 12 222 ettnytt syslem för all bestämma omfattningen av skolledares undervisning. Som jag harredovisat i del föregående bör åtgärderna för alt skapa en bättrearbetssituation för skolledarna främst inriktas på all skapa möjligheter all avlastaskolledarna vissa arbetsuppgifter. steg i denna riktning har tagits genom atthuvudlärar- och inslilutionsföreslåndarfunklionen i /83 ersätts av specialfunktioner. Härigenom har förulsätlningar skapats för alllåta arbetsenheterna själva svara förpedagogisk planering och vissa fortbildnings- och elevvårdsfrågor. Jag kommervid min anmälan av anslaget Bidrag fill driften av grundskolor m. m. all föreslå att den resurs för nedsättningav undervisningsskyldigheten för tillsynslärare som finns , skall fådisponeras friare av kommunerna. Jag kommer vidare all föreslå all dencentralt fastställda instruktion förlillsynslärarnas arbetsuppgifter som finns ersätts med en mer generell reglering. Genom dessa förändringar ökarmöjligheterna lill att lokall avvägahur den resurs som lillsynslärarna utgör bäsl skall användas, vUkel enligt minmening bör leda lill ell effektivare resursutnyttjande. Jag kommer vidare attföreslå all resursen för nedsättning i undervisningsskyldigheten förtiUsynslärare skall utökas . Dessa förändringar skapar enligl minmening förulsätlningar för en klarare markering av tillsynslärarnas roll som biträdande skolledare och"platschef" vid en skolenhet och leder till en effektivareorganisation inom ell rektorsområde, vilket i sin lur ger även övriga skolledareen bättre arbetssituation. Vid min anmälan avanslaget Bidrag lill driften av gymnasieskolor kommer jag all föreslåutökningar av skolledningsresursen vid vissa typer av gymnasieskolor. Jagkommer vidare all föreslå all statsbidrag under /83 skallutgå i form av en särskild resurs för genomförandel av de förändringar somriksdagen har beslutat om med anledning av den tidigare nämndapropositionen om förändringar av gymnasieskolans utformning m. m. Jagberäknar denna genomföranderesurs fill 10 milj. kr. Chefen förulbildningsdepartemenlel kommer i del följande all föreslå viss förändring ibecäkningen av s.k. skolpoäng för vuxenutbildning. Delta kan inverka även på underiagel för sådanaskolledartjänster som inteavser endast vuxenutbildning. Jag vill ocksåerinra om del resurssamband i fråga om bl.a. skolledare som finns mellan främst gymnasieskolan och högskoleutbildning. Beträffande frågan hur del blir med dettaresurssamband i forlsäliningen får jaghänvisa lill proposifionen (prop. 1981/82:89) om högskoleutbildning m.m. och lil! vad chefen förulbildningsdeparlmentet anför i del följande. För all skolledarnaskall ha möjlighet att fullgöra sina arbetsuppgifter fordrasutbildningsinsatser. Dessa måste vara av olika slag och genomföras såväl i statlig som i regi.Redan i lärarutbildningen bör, i enlighet med vad bl. SÖ och LO harföreslagit i sina yttranden över Prop.1981/82:100 Bilaga 12 223 betänkandet (SOU 1980:19) Fler kvinnor som skolledare,inslag om skolledning och skoladministration föras in. Jag återkommer idel följande lill detta. Jag utgår vidarefrån att kommunerna inom ramen för sin fortbildningsresurs känner ettansvar för utbildning och fortbildning för skolledare. Behovet härav kanenligt min mening täckas dels genom introduklionsul-bildning före ochefter tillträdandel av skolledartjänsl, dels genom fortlöpande fortbildningför skoUedarna i kommunen. Framför allt den förstnämnda utbildningen bör kunnaanordnas i samarbete mellan flera kommuner, evenlueUl med anlitande avlänsskolnämnd och högskola. bör därvid la initiativ lill all utbildningkommer till slånd samtverka för samordning av sådana utbildningar mellan kommunerna. Enligl senasttillgängliga uppgifter kommer den nu pågående skolledar-ulbildningen allmednuvarande takt behöva pågå lill i slutet av 1980-talel, dvs. längreän vad som ursprungligen planerades. För all inle skolledarna i vissakommuner skall behöva vänta orimligt länge på att få genomgå utbildningenkommer jag vid min anmälan av anslaget Fortbildning m. m. alt föreslå all medel skallberäknas så all genomförandelaklen kan öka. Jag avser all senare föreslå regeringen alt geSÖ i uppdrag all, med beaktande av erfarenheterna av den hittillsvarande skolledarulbild-ningen, inkomma medförslag om hur de statliga fortbildningsinsatserna för skolledare bör utformas för framfiden. De reformer påskolområdet som har genomförfs har, somjag nämnt, som ellgenomgående tema haft elt överförande av beslutanderätt och ansvar fråncentral till regional och framför allt lokal nivå. Den detaljstyrninggenom centralt utfärdade föreskrifter som tidigare i stor utsträckningpräglade svenskt skolväsende har ersatts av vad jag vill karakterisera som enmålstyrning. I stället för all fastställa detaljerade anvisningar om hurskolans verksamhet skall utformas i olika avseenden anger riksdag ochregering målsättningen för skolan och för olika förändringar på skolansområde.