prop · G5038 · 1981-12-31 00:00:00 — I fall som avses i 2 § får vård beslutas om det visas attden enskilde a. tillföljd av missbruk utsätter sin fysiska eller psykiska hälsa för allvarlig fara eller b. till följd av missbruk kan befaras komma att skadasig själv eller någon närstående. Länsrätten beslutar om vård med stöd av denna lag. Länsstyrelsenutreder om del finns skäl atl bereda någon vård enligt denna lag. Anses sådanaskäl föreligga skall göra ansökan om vård. Ansökanskall innehålla läkarintyg som utvisar missbrukarens aktuella hälsotillståndsamt en redogörelse för missbrukarens förhållanden i övrigt och för tidigarevidtagna åtgärder. Ansökan skall också ange den vård som länsslyrelsen anserbehövlig, var vården bör inledas och i vilket hem intagning kan ske. Prop.1981/82:8 151 Om vårdeninte har påbörjats från den dag rättens beslut vann laga kraftupphör beslutet att gälla. Vård medstöd av denna lag skall upphöra senast efter det att vården inlettsom inle beslut har meddelats om förlängning enligt 16 S. Polismyndighetenfår besluta att en missbrukare skall omhändertas om det är sannoliklalt han kan beredas vård med stöd av denna lag och rällensbeslut om vård inte kan avvaktas på grund av att missbrukaren kan antagas få silthälsotillstånd allvarligt försämrat om han inte får omedelbar vård eller tillföljd av sitt tillstånd kan befaras komma att allvarligt skada sig själv ellernågon närstående. Sedan har ansökt om vård med stöd av lagenkan även rätlen besluta om omhändertagande av missbrukaren. Om polismyndigheten har beslutal om omedelbartomhändertagande skall beslutet genast underställas länsrätten. Länsrättenskall underrätta länsslyrelsen och socialnämnden om det underställda beslutet.Rätten skall därefter så snart det kan ske och senast från detatt beslutet underställdes rätten pröva om omhändertagandet bör bestå. Om det inlefinns skäl för omhändertagande skall länsrätten besluta att detta genast skallupphöra. Har polismyndigheten beslutat om omedelbartomhändertagande efter det att länsslyrelsen har ansökt om vård skall beslutetunderställas den rätt som prövar frågan om vård. Härvid-gäller bestämmelserna iandra och tredje styckena. Om någonär omhändertagen enligt 8 § skall ansökan enligt 5 § ha kommit in lilllänsrätten inom från det att omhändertagandet verkställdes. Görs inleansökan inom denna lid skaU omhändertagandet upphöra. 1981/82:8 152 Vård med stöd av denna lag får lämnas i hem som drivs avlandstingskommun eller kommun och som är upptaget i den plan som anges i 23 §socialtjänstlagen (1980:620) och enligt planen är avsett för vård avmissbrukare. Sådant hem skall stå under ledning av en styrelse. Vården skall inledas på sjukhus om inte annat följer avsjukvårdslagen (1962:242). Länsrätten kan medge undantag från vad som harsagts. Om någon behöver särskilda sjukvårdandeinsatser som inte kan tillgodoses genom hemmets försorg kan vården fortsätta påsjukhus. Den som är omhändertagen enligt 8 § skall utan dröjsmålberedas vård enligt vad som sägs i första och andra slyckena. Om intagning och om utskrivning från hem som avses i 11 §beslutar den som förestår vården vid hemmet. Utskrivning skall ske så snart det inte längre finns skälatt fortsätta vården med stöd av denna lag eller senast vid utgången av den lidsom anges i 7§, Den som förestår vården vid hemmet får också besluta atten intagen skall fiyttas till ett annat hem, om detta anses lämpligt frånvårdsynpunkt och det andra hemmet samtycker tiU överflyttningen. När någon är intagen för vård enligt denna lag åvilar detsocialnämnden i hans hemkommun att noga följa hans förhåUanden under vårdtidenoch att i samråd med honom förbereda stöd- och hjälpinsatser för tiden efterutskrivningen från hemmet. Nämnden skall utse en befattningshavare hos nämndenatt svara för kontakterna med den intagne. Den som förestår vården vid hemmet skall fortlöpande hållasocialnämnden underrättad om utfallet av vården och bör samråda medsocialnämnden i alla frågor av vikl. Före utskrivning skall samråd alltid ske. De uppgifter som åvilar socialnämnden i hemkommunen enligtförsta och andra styckena får överflyttas tiU en annan socialnämnd om det är lämpUgtfrån vårdsynpunkt och denna nämnd samtycker till det. Beträffande vårdens innehåll och utformning gällerbestämmelserna i socialtjänstlagen (1980:620) om inte annat anges i denna lag. Hemmet skall förbereda utskrivningen genom att tillsammansmed socialnämnden verka för alt den enskildes behov av bostad, arbete ellerutbildning blir tillgodosett. 1981/82:8 153 Den som vårdas med stöd av denna lag bör så snart det kananses lämpligt med hänsyn till den planerade vården beredas tillfälle att påförsök vistas i mer öppna vårdformer eller i eget hem. Om denintagne bör överflyttas till annat hem som avses i 11 § gäller bestämmelserna i12 § Iredje stycket. Vårdtidenfår förlängas med högst om den intagne lill följd av silthälsotillstånd behöver ytterligare vård eller om det finns andra synnerligaskäl för förlängning. Beslut om förlängning får endasi meddelas av hemmets slyrelse. Den som ärintagen för vård med slöd av denna lag får inte inneha alkoholhaltiga dryckereller andra berusningsmedel, injektionssprutor eller kanyler eller något annatsom kan vara till men för vården eller ordningen vid hemmet. Påträffas sådanegendom hos någon intagen får den omhändertas. Den som är intagen för vård får kroppsvisileras när hankommer till hemmet för konlroll atl han inte bär på sig någol som han inle fårinneha där. Detsamma gäller om det under vistelsen i hemmet uppkommer misstankeatt sådan egendom skall påträffas hos honom. Vid visilering skall iakttas all den hänsyn somomständigheterna medger. Om möjUgt skall ett vittne närvara. Regeringen eller, efter regeringens bestämmande,kan förordna att bestämmelserna i första-tredje styckena skallgälla för alla intagna vid ett hem som avses i 11 §. För vårdtagare som behöver slå under särskill noggranntillsyn skall finnas hem som är anpassade för sådan tillsyn. Regeringen eller,efter regeringens bestämmande, beslutar vilka hem som skallanses som hem för sådan särskild tillsyn. Den som vårdas i ett sådanl hem som avses i 18 § fårhindras att lämna hemmet och i övrigt underkastas den begränsning avrörelsefriheten som är nödvändig för atl vården skall kunna genomföras. Hansrörelsefrihet får också inskränkas när det är påkallat med hänsyn till andraintagnas eller till personalens säkerhet. 1981/82:8 154 Densom vårdas i ett sådant hem som avses i 18 § får underkastas kontroll av sinaankommande försändelser om detta är påkallal med hänsyn lill ordningen vidhemmet eller till den intagnes särskilda förhållanden. Om en ankommandeförsändelse innehåller egendom som inte får innehas enligl 17 § får denomhändertas. Målenligt denna lag skall alltid prövas skyndsamt. I mål om beredande av vårddär missbrukaren är omhändertagen enligt 8 § skall länsrätten hålla förhandUnginom från den dag då ansökan om vård kom in. Länsrätten får förlängadenna lid om det behövs ytterligare utredning eller annan särskild omständighetgör det nödvändigt. I mål om beredande av vårdmed slöd av denna lag skall länsrätten och kammarrätten alllid hålla muntligförhandling. I andra fall prövar rättenom det finns skäl all hålla munllig förhandling. Om någon part begär muntligförhandling skall sådan alltid hållas. Parterna skall upplysas om sin rätt attbegära muntlig förhandling. Uteblir enskild part somhar kallals vid vite all inställa sig personligen till förhandling får rättenförordna att han skall hämtas till rätten antingen eller till ensenare dag. Imål och ärenden enligt denna lag får delgivning inte ske med lillämpning av 12eller 15 § delgivningslagen (1970:428). Omoffentligt biträde och annan rättshjälp i mål och ärenden enligt denna lagfinns bestämmelser i rättshjälpslagen (1972:429). Harfråga uppkommit om att någon skall beredas vård med stöd av denna lag och villdenne inte medverka lill läkarundersökning som är nödvändig för alt bedöma hansvårdbehov, får rätlen på begäran av länsslyrelsen beslula om läkarundersökning. Polismyndighetenskall på begäran av länsslyrelsen lämna biträde för all inställa en missbrukaretill en av länsrätten beslulad läkarundersökning. Prop.1981/82:8 155 Polismyndighetenskall på begäran av eller av den som förestår vården vid ett hemsom avses i 11 S lämna biträde för att genomföra beslut om vård elleromhändertagande med stöd av denna lag eller för att efterforska och återhämtanågon som har avvikit från hemmet eller för atl ombesörja annan förflyttning avnågon som vårdas där. Beslut av styrelsen vid ett hem som avses i 11 § eller avannan som förestår vården vid ett sådant hem får överklagas hos länsrättengenom besvär om beslutet avser överflyttning enligt 12 § tredje stycket,förlängning enligl 16 § eller avslag på begäran om utskrivning. Andra beslut av den som förestår vården vid elt hem somavses i 11 § får inte överklagas. Rättens beslut om läkarundersökning enligl 25 § får inleöverklagas. Beslut om omhändertagande enligt 8 § gäller . Beslut om överflyttning enligt 12 § tredje stycket fårförordnas att gälla om det är påkallat från vårdsynpunkt. Ändrabeslut av styrelsen eller annan som förestår vården vid hem som avses i 11 §gäller . Rätten får förordna att beslut som rätten har meddelatskall gälla . Vid handläggning i kammarrätt av mål enligl denna lagskall nämndemän ingå i rätten. Statligaeller kommunala myndigheter som i sin verksamhet kommer i kontakt med missbrukareär skyldiga att anmäla till om de får kännedom om alt någon kanantagas vara i behov av vård enligt denna lag. är dock inte skyldigatt göra anmälan i annat fall ån när omständigheterna är sådana som anges i 2 §. Anmälningsplikt gäller även för läkare som i sin verksamhelkommer i kontakt med missbrukare om inle den vårdbehövande kan beredastillfredsställande vård eller behandling genom läkarens försorg eller i övriglinom sjukvården. Myndigheler som anges i första slycket är skyldiga atllämna alla uppgifter som kan vara av betydelse för utredningenligt denna lag. Är någon misstänkt för broll för vilket inte är stadgalsträngare straff än fängelsei och har brottet begåtts innan vård enligt denna lag påbörjats ellerunder vårdtiden, skall åklagaren pröva om åtal lämpligen bör ske. Styrelsen fördet hem där den misstänkte vårdas eller, om vården har upphört, länsstyrelsenskall därvid höras om det inte av särskilda skäl är obehövligt. Haralkoholhaltiga drycker eller andra berusningsmedel omhändertagits enligt 17 eller20 § eUer har sådana påträffats inom ett sådant hem som avses i 11 § utan attdet finns någon känd ägare till dem, skall den som förestår vården vid hemmetlåta förstöra eller försälja egendomen enligt beslämmelserna om beslagtagenegendom i 2 § 1 första stycket lagen (1958:205) om förverkande av alkoholhaltigadrycker m.m. Belopp som har erhållits vid försäljning tillfaller staten. Detsammaskall gälla i fråga om injektionssprutor och kanyler. Dennalag träder i kraft . Prop.1981/82:8 157 Efter remiss har yttranden över betänkandet avgetts av justitiekanslern(), riksåklagaren (), hovrätten för Nedre , kammarrätten iStockholm, , länsrätterna i , , Malmöhusoch , rikspolisslyrelsen, ,brottsförebyggande rådet (BRÅ), , statskontoret, länsstyrelsernai , , , , och ,, , Jämflands samt , frivårdskommittén (Ju1979:05), delegationen (Ju 1979:06) för kontraktsvård, organisationskommitténför (S 1979:12), ombudsmän (), , landstingsförbundet, Landsorganisalionen i (LO),centralorganisationen /SR, (),(), landsförbund.Svenska nykterhetsvårdsförbun-det, Samorganisalionen KALV, motalkohol- och narkotikamissbruk (RFMA), åtläkemedelsmissbrukare (RFHL), (),av föräldraföreningarna mot narkotika. RiksförbundetNarkotikafritt Samhälle (RNS), Föreningen (),. Länsstyrelsernai , , , , och Norrbottenslän har överlämnat yttranden från socialkonsulenterna i länet. Länsstyrelsernai , och har överlämnat även vissa andrayttranden, bl. a, från länsläkare, polisstyrelse och vissa kommuner. Universitets-och högskoleämbetet (UH.Ä) har, utan eget yttrande, överlämnat yttranden frånStockholms universitet (psykologiska och sociologiska institutionerna,). ,(juridiska och pedagogiska institutionerna, medicinskafakulteten), i (medicinska fakultetsnämnden). Lundsuniversitet (juridiska, samhällsvetenskapliga och medicinska fakultetsnämnden),(medicinska fakulletsnämnden) samt (rättsvelenskapUgainstitutionen och medicinska fakulteten). har överlämnat yttrandenfrån tretton 1981/82:8 158 berörda ledamotsinstanser, huvudsakligen styrelser förallmänna och enskilda vårdanstalter. Utöver yttrandena från de inslanser, till vilkabelänkandet har remitterats, har etl fyrtiotal yttranden kommit in tillsocialdepartementet från andra håll. Hit hör t. ex. de sociala centralnämndernai ett tiotal kommuner, personalgrupper inom sjukvården och socialvjänsten,företrädare för olika behandlingskollektiv och intresseorganisationer samtenskilda personer. 1 Sammanfattande allmänt omdöme om förslaget - behov,utformning etc. Fiertalel remissinslanser har uttalat sin tillfredsställelsemed alt socialberedningen har lagt fram etl enhälligt förslag i frågan om vårdulan samtycke av vuxna missbrukare. Många har uppmärksammat förslagetskompromiss-karaktär och understrukit behovet av en noggrann uppföljning avtillämpningen. Samtliga remissinstanser har godtagit den föreslagna lösningenmed en särskild lag som ett komplement lill socialtjänstlagen (1980:620). Tilldem som tillstyrker alt det framlagda förslaget i sina huvuddrag nu används somunderlag för lagstiftning hör: JK, RÅ, kammarrätten i , ,länsrätterna i och , ,, , samlliga länsstyrelser, ,de fackliga huvudorganisationerna, NAF, RFMA, RFHL, RSMH, , kvinnoförbunden och ungdomsförbunden. Socialberedningen har haft i uppdrag att utarbeta ettförslag till lösning av Ivångsproblematiken vilket har en bred poliliskförankring och därmed har förutsättningar att bli genomfört. Beredningensförslag är väsentligen enhälligt och synes uppfylla de förutsättningar som harställts upp i direktiven. Med hänsyn härtill och då kammarrätten i stort settkan godta den helhetslösning som förslaget innehåller, tillstyrker kammarrättenatl förslaget genomförs i sina huvuddrag. Delta gäller trots att domstolenfinner att tvekan i och för sig kan råda om de lösningar som har valls i vissadelfrågor, speciellt då den korta liden för tvångsvården och den nya uppgiflsom föreslås ankomma på . Kammarrätten beaklar särskill atlförslaget väl tillgodoser rättssäkerhetsintresset. Ytterligare utredande skulleför övrigl knappast föra saken framåt. Det gäller i slället att utan vidaredröjsmål komma till beslut och att sedan koncentrera tillgängliga resurser påatt ge den samlade nya sociallagsliftningen en så god start som möjligt. I socialberedningens direktiv framhölls slarkl vikten aven bred politisk Prop.1981/82:8 159 samling i denna fråga som gäller långtgående ingrepp ienskilda människors frihet och integritet. Det framlagda förslaget bär ocksåprägel av att vara en politisk kompromiss. Det framstår dessutom som enkompromiss mellan olika vårdideologiska synsätt. vill därför ilikhet med beredningen peka på betydelsen av en fortgående offenllig debatt ifråga om åigärder som på detta sätt djupt griper in i den enskildes rältssfär.Förslaget till lag om vård av missbrukare i vissa fall varken kan eller börbeaktas som en definitiv lösning av frågan om vård ulan samtycke av vuxnamissbrukare. anser det vara mycket värdefullt att maninom socialberedningen nått politisk enighet i fråga om tvångsvård av vuxnamissbrukare av alkohol och narkotika. Även om utredningsförslaget inle innebären slutlig lösning av tvångsfrågan är det ett steg i rätt riktning och bördärför kunna ligga till grund för en missbrukarvård, präglad av grundtankarna isocialtjänstreformen. Som socialberedningen mycket riktigt konstaterar - och härciterar man socialutskottet (SoU 1979/80:44) - så råder det enighet om attsamhället "i vissa fall måste kunna använda sig av ivångsåtgärder mol denenskilde när detta erfordras för att avvärja ett hot mol någons liveller hälsa". Förbundsstyrelsen delar denna uppfattning, men villsamtidigt underslryka-vilkel också görs av beredningen - alt detta tvång skallanvändas som en sista utväg när alla andra åigärder visat sig gagnlösa. Det är enligt LOs mening nödvändigt att nu och medsocialberedningens förslag som utgångspunkt komma till en slutsats i dennakontroversiella men angelägna fråga samt inse att vissa möjligheter tilltvångsingripanden mot vuxna missbmkare inte kan undvaras. Utgångspunkten försådana tvångsbestämmelser måste naturligtvis vara all regelsystemet liggerutanför men bygger på dess grundprinciper och på en stabil grundav rättssäkerhet. Dåmeningarna mellan olika intressegrupper är starkt delade och någon för alla hekacceptabel lösning inte är möjlig att uppnå måste dock godtas att reglerna inteur alla synpunkter och för alla intressenter är helt invändnings-fria. Det äremellertid angeläget atl understryka det som socialberedningen framhållit,nämligen att reglerna och deras effekter noggranl måste följas upp ochutvärderas samt ändras om utfallet motiverar delta. Inledningsvis önskar vi framhålla att RSMHs principiellaståndpunkt är atl varken social eller medicinsk rehabilitering kan ske medhjälp av tvång. För atl en rehabilitering skall bli meningsfull måste dengenomföras under aktiv medverkan från den berörda personens sida. Trots detta anser vi att föreliggande lagförslag är ettstort framsteg i 1981/82:8 160 förhållande till nuvarande lagstiftning. Det tidigare förvaringslänkandetoch samhällsskyddet har i stor utsträckning ersatts med ett vårdtänkande medomtanke om den enskilde individen. Eftersom förslaget utgör en poliliskkompromiss har man dock inte nått ända fram. Förslaget innehåller rester avtidigare förvaringstänkande. Detta gäller framför alll i fråga om vårdtidenslängd och motiven för att den ska kunna förlängas saml skyddet för tredje man.---- RSMHfinner således att föreliggande förslag med vissa ändringar kan läggastill grund för en lagstiftning på områdel. ser det framlagda förslaget somen kompromiss i ett synnerligen kontroversiellt ärende och som en provisorisklösning, vilket fortlöpande måste granskas och utvärderas. Beredningen harvarit mån om att finna en gemensam nämnare för vill skilda synsätt och åsikteri fråga om vård av missbrukare. Sällskapet ser med stor tillfredsställelse förslagetsavvägning mellan socialvård och sjukvård. Denna överensstämmer med lidigareframfört synsätt från medicinskt håll, all avgiftningen är en angelägenhet frånsjukvården medan huvudansvaret för missbruksvården i övrigl ligger inomsocialvårdens område. Förslagetsstyrka ligger i alt det kompletterar socialtjänstlagen med möjlighet att beredavård för människor som kanske just som en följd av sitt missbruk kommk attsakna den förmåga till insikt som krävs för frivillig vård. Behovet av tvång i vården av missbrukare har varil enunder mycket omtvistad fråga. Berörda instanser och vårdpersonal harsplittrats och det finns anledning att misstänka att den djupa oenighet somrått inverkat menUgt på handläggningen av vissa missbruksfall. Ett nyligenavgivet utlåtande av JO tyder på detta. Det är därför tillfredsställande att socialberedningen harlyckats skapa politisk enighet i denna segslitna fråga, och det föreliggandelagförslaget måste anses vara en i stort sett acceptabel kompromiss. Viunderstryker dock, vUket också anförs av socialberedningen, behovet av noggrannuppföljning av lagens tinämpning och effekter. Flertalet remissinstanser har emdlertid uttalatkritik mot enskildheter i förslaget. Till dekritiska remissinstanserna hör länsrätten i och JO. Sammanfattningsvis anser länsrätten alt det föreliggandelagförslaget inle bör ligga till grund för ny lagstiftning, därför att det inteär lillräckligt genomarbetat i sådana grundläggande avseenden som kriteriernaför tvångsingripande, den formella handläggningen, vårdens utformning och avgränsningenmot annan lagstiftning rörande vården av missbrukare. Prop.1981/82:8 161 Socialberedningens förslag vittnar om de svårigheter somberedningen har stått inför. De skiljaktigheter i uppfattningar, som har kommktill uttryck i de senare årens debatt, synes ha rått även inom beredningen, Åena sidan synes den meningen råda atl inte kan förenas med någraivångsbe-fogenheter för socialnämnden. Sådana befogenheler kan leda lill ettminskal förtroende för tiU men för verksamheten i stort. Å andrasidan råder den uppfattningen att del får anses ingå som en del av del ytterstavårdansvar som skall tillkomma atl medverka till att den sombefinner sig i nöd till följd av sitt missbruk ges behövligt bistånd även isituationer där samtycke till biståndet inte kan erhållas. Socialberedningen har i sitt förslag sökt förena dessa motvarandra stående uppfattningar. Beredningen har därvid ställts införsvårigheter som inle har kunnat övervinnas. Beredningen har tvingats avstå frånentydiga uttalanden i de centrala frågorna om vårdansvar, vårdförutsättningaroch vårdformer. Det förslag som har lagts fram nu har enligt min mening lillföljd härav blivit så otydligt att det inte ulan en omfattande översyn kanläggas till grund för lagstiftning. 2 Kriterierna för ingripande (2 och 3 §§ lagförslaget) 2.12 § (generalindikationen) Flertalet remissinstanser har lämnat utan erinran förslagelatt vård enligt LVM skaU kunna ges inte bara åt alkoholmissbrukare utan även åtmissbrukare av narkotika. Några, bland dem kommun- och landstingsförbundensamt RFMA, pekar på att förslaget i denna del kan medföra resursproblem. RFHLavstyrker förslaget i denna del. Ett antal remissinstanser har uttryckt önskemål om attbestämmelsen skall omfatta även missbruk av läkemedel och lösningsmedel, t. ex.thinner. Sådana synpunkter framförs av bl. a. kammarrätten i ,, länsrätten i , Nykterhetsvårdens anstaltsförbund.Svenska nykterhetsvårdsförbundet och Riksförburidet Narkotikafritt Samhälle. Flera remissintanserpekar på att innebörden av vissa föreslagna begrepp-t. ex. "trängandebehov av vård", "fortgående missbruk", och "otillräckligaför att tillgodose hans vårdbehov" behöver preciseras samt att avgränsningenmot andra vårdlagar behöver klargöras. Till dessa hör kammarrätten i ,länsrätten i och , ,länsstyrelserna i , och , JO, , /SR och RFHL. JK, RÅ, länsrätten i , LO och TCO har bl. a, lämnalförslaget till 2 § utan erinran. 11 1981/82. 1981/82:8 162 Samhällsvård kan f. n. komma i fråga för ungdomar upp lill23 års ålder. Lagen (1980:621) med särskilda bestämmelser om vård av unga (LVU), vilken träder i kraft med socialtjänstlagen, innehåller lägre åldersgränser. Beslutas sådan vård skall den sålunda upphöra när den unge fyller . Den kan dock under vissa förutsättningar pågå ytterligare . Missbrukare i åldrarna kommer således att omfattas, inle av den reglering som är avsedd för barn, utan av de regler som är intagna i LVM. Särskill bland ungdomar i denna ålderskategori förekommer också missbruk av thinner och andra lösningsmedel. Kammar rätten anser därför alt LVM även bör omfatta missbrukare av sådana medel. Det saknas f. ö. skäl för atl behandla vuxna missbrukare av övriga beroendeframkallande medel på annat sätt än dem som missbrukar alkohol och narkotika. Kammarrätten förordar därför all ett fortgående missbruk av alkohol eller andra beroendeframkallande medel skall kunna leda till tvångsvård. Enligt 18 § lägen (1954:579) om nykierhetsvård kan den somär "hemfallen åt alkoholmissbruk" under vissa ytterligare förutsättningar tvångsintas på allmän (jfr även t. ex. 15 S samma lag). Beredningen har i stället vall termen "fortgående missbruk", som har kumulerals med att vederbörande av den orsaken skall vara i trängande behov av vård. Kammarrätten har ingen invändning mot den term som har valls men vill framhålla alt enligl dess mening begreppen, såvitt gäller alkoholmissbruk, har samma innebörd. HnUgt motiven (s. 35) är del en förutsättning förtvångsvård att den som avses med vården redan har erbjudits frivilliga vårdinsatser i olika former men att dessa försök har misslyckats.