prop · G50340 · 1981-12-31 00:00:00 — I termen ombud ligger att den som tar emotanbud eller ingår avtal för en näringsidkares räkning måste ha dennes uppdragatt träda i förbindelse med presumtiva kunder. Om näringsidkaren har återkallatuppdraget för en försäljare, är denne inte längre att betrakta som ett ombudäven om försäljaren fortfarande utger sig för att vara det. Med ombud avses endast en person som handlar i näringsidkarensnamn. En försäljningskommissionär som handlar i eget namn skall vid tillämpningenav lagen betraktas som näringsidkare. Huruvida den som anlitas som ombud äranställd i huvudmannens tjänst eller ej saknar betydelse. De nya bestämmelserna innebär att den som uppträder somombud vid hemförsäljning får en ställningsfullmakt av det slag som regleras i10 § andra stycket avtalslagen. Behörigheten för ombudet att ingå avtal omhemförsäljning, utfästa förmåner som är avsedda att ingå i ett sådant avtaloch ta emot betalning kan näringsidkaren inte inskränka till nackdel förkonsumenten. Däremot kan ombudets befogenhet vara begränsad genom särskildainstruktioner frän näringsidkaren. Frågan i vilken utsträckning näringsidkarenblir bunden av ombudets handlande, om denne bryter mot sådana Prop.1981/82:40 39 instruktioner, får besvaras med ledning av de allmännafullmaktsreglerna i 2 § avtalslagen. Av 11 § första stycket avtalslagen följer att en rättshandlingsom ombudet företar i strid med en särskild inskränkande föreskrift frånnäringsidkaren inte blir gällande mot denne, om konsumenten insåg eller bordeha insett att ombudet överskred sin befogenhet. I övriga fall, dvs. närkonsumenten var i god tro, gäller rättshandlingen mot näringsidkaren. Bedömningen av när konsumenten måste anses vara i ond tro,dvs. har insett eller borde ha insett att ombudet bryter mot sinainstruktioner, får göras med utgångspunkt i förhållandena i det enskildafallet. Om ett ombud erbjuder en konsument att köpa en vara för ettorealistiskt lågt pris, kan inte konsumenten genom att snabbt betala prisetutan vidare binda näringsidkaren till att leverera varan till detta pris. Ochom ombudet lämnar utfästelser om mycket långa garantier, synnerligenfördelaktiga avbetalningsvillkor e. d., kandetta vara varningssignaler förkonsumenten. Denne kan alltså inte binda näringsidkaren vid sådana utfästelserutan att närmare kontrollera att saken står rätt till. Det förekommer att näringsidkaren i beställningssedelnsärskilt anger att ombudet t. ex. inte får lämna utfästelser om rabatt ellerandra villkor som gäller priset på varan. För att konsumenten i ett sådant fallskall anses vara i ond tro bör i allmänhet krävas att föreskriften finns på enframträdande plats och är lättförståelig, så att konsumenten inte rimligen kansväva i ovetskap om denna begränsning i ombudets befogenhet. Det måste överhuvud taget ställas stränga krav på att föreskrifter som inskränker ombudetsbefogenhet är klara och entydiga. Om ombudet överträder inskränkande föreskrifter frånnäringsidkaren utan att konsumenten inser eller bör inse detta, blir avtaleteller utfästelsen som nämndes bindande mot näringsidkaren. Denne kan docki ett sådant fall göra ombudet ansvarigt för den skada som näringsidkarenhärigenom tillfogas. Hemförsäljning kan ibland komma attbedrivas av sådana handelsagenter eller handelsresande som avses i lagen (1914:45) om kommission, handelsagentur och handelsresande (kommissionslagen). Den na lag innehåller en del bestämmelser som på olika sätt inskränker deras behörighet resp. befogenhet (se 77-80, 83-84 och 88-89 §§). Det får ankomma på kommissionslagskommittén (Ju 1978:10), som f. n. ser över hela lagen, att överväga i vad mån dessa bestämmelser bör anpassas till den / nya regeln i hemförsäljningslagen. Tills vidare tar bestämmelserna i kommissionslagen över denna regel. 1981/82:40 40 Jaghemställer att lagrådets yttrande inhämtas över förslaget till hemförsäljningslag. Regeringenbeslutar i enlighet med föredragandens hemställan. Närvarande: f. d. justitierådet , regeringsrådetDelin, justitierådet . Enligt lagrådet tillhandakommet utdrag av protokoll vidregeringssammanträde har regeringen på hemställan avstatsrådet och chefen för beslutat inhämtalagrådets yttrande över förslag till hemförsäljningslag. Förslaget, som finns bilagt detta protokoll, har införlagrådet föredragits av hovrättsassessorn . Förslaget föranleder följande yttrande av lagrådet: Den bärande tanken bakom den nuvarande hemförsäljningslagen- att konsumenten behöver ett särskilt skydd mot obetänksamt ingångna avtal ivissa fall, där han av det ena eller andra skälet haft svårt att motstå enförsäljares argument - motiverar utan tvivel att lagstiftningens område vidgaspå sätt som föreslås i remissen. Genom att betydligt flera transaktioner äntidigare regleras av de tvingande bestämmelserna kommer emellertid en olägenhetsom föreligger redan med gällande lagstiftning att framträda än tydligare;bestämmelserna kan synas omfatta också vissa fall, där konsumenten inte är inågot underläge och därför lagens skyddssyfte knappast har någon tyngd.Åtskillig lös egendom är inte av sådant slag att den brukar förvärvas vid såtillfällig kontakt med säljaren eller dennes representant som lagförslagetavser. Den som efter ingående förhandlingar beslutar köpa exempelvis ett monteringsfärdigtträhus, en bostadsrätt eller ett hus på annans grund lär sällan behöva någonångerrätt; att det definitiva avtalet sluts vid säljarens besök hos konsumenteneller vid ett telefonsamtal vartill säljaren tagit initiativet saknar härnämnvärd betydelse. Fall av denna art torde vanligtvis inte omfattas av lagen.En näringsidkare bör nämligen i allmänhet inte anses ha uppsökt konsumenten idennes bostad eller annorstädes, ifall parterna för att fortsätta en pågåendeförhandling kommit överens att träffas på detta ställe. Inte heller behöver enöverenskommelse om försäljning, som sluts per telefon efter tidigareunderhandlingar, falla under reglerna om telefonförsäljning ens om säljarenannars brukar träffa avtal telefonledes. Har köparen vid tidigare kontaktervarit införstådd med eller rentav föreslagit, att saken ytterligare skullediskuteras sedan han fått 1981/82:40 42 överväga säljarens erbjudande, torde någoninformationsplikt och ångerrätt Lagrådets yttrande inte böra bli aktuell.Lagens skyddssyfte bör sålunda spela en väsentlig roll. när det gäller attavgränsa dess tillämpningsområde. anför för sin del ytterligare följande: Genom bestämmelsen i andra meningen har skett en vissinskränkning av hemförsäljningslagens räckvidd i förhållande till vad somgäller . hemförsäljningslag omfattar enligt 1 § anbud eller svar påanbud som avges på annan plats än säljarens eller ombudets fastaförsäljningsställe, oavsett under vilka förhållanden konsumenten vistas påplatsen. Enligt den föreslagna lagen undantas däremot avtal som sluts elleranbud som avges då säljaren uppsöker konsumenten där denne befinner sig"endast för stunden". Det citerade uttrycket tycks inte vara använt iannan lagtext, och som framgår redan av specialmotiveringen till förevarandeparagraf kan det medföra stora tolkningssvårigheter. Sakligt sett förefallerdet inte påkallat att komplicera lagregeln på detta vis. Det kan visserligensägas, att avtal som sluts under angivna förhållanden inte har större praktiskbetydelse -åtminstone inte . Men det stämmer inte särskilt välmed den allmänna inställning som präglar lagförslaget att överse med avtal somingås vid sådana tillfälliga kontakter. Konsumenten kan lika väl då som annarsbehöva ett skydd om han ger efter för påträngande övertalningsförsök. Man fårockså räkna med möjligheten att vissa företag kan finna det lämpligt att inriktasig på försäljning på platser där allmänheten befinner sig mera tillfälligt, omde undgår besväret med information och slipper att räkna med en ångerrätt. Både från rättstekniska synpunkter och med hänsyn tillsyftet bakom lagstiftningen synes det därför motiverat, att undantaget rörandeplats där konsumenten befinner sig endast för stunden utgår ur lagtexten. I remissen anförs goda skäl för att som skett låta lagen iförsta hand reglera de fall då kontakten mellan näringsidkaren och konsumentenleder till att ett avtal mellan dem uppkommer. såsom också ärfallet i förslaget, lagen även gälla de situationer då kontakten endast medföratt konsumenten lämnar ett anbud, medan näringsidkaren avvaktar med att avgesvar på anbudet. I förslaget har valts den lagtekniska lösningen att genotn deni förevarande paragraf upptagna föreskriften göra lagens bestämmelser om avtaltillämpliga även på anbudssituationen. En annan metod är självfallet att ilagen införa detaljerade regler även för anbudssituationerna. Även om enreglering enligt denna ordning måhända skulle leda till att lagen skulle blinågot lättillgängligare-men också omständligare-kan enligt lagrådets meninghinder ej anses möta mot den metod som använts i det remitterade förslaget. Påsätt angives vid 6 § bör dock i denna paragraf göras ett tillägg iförtydligande syfte. 1981/82:40 43 5 § Lagrådets yttrande Till följd av bestämmelsen i 2 § är förevarande paragraftillämplig även på anbud som avses i 2 §. Om avtal kommer till stånd genom acceptav sådant anbud utan att föreskrifterna i 4 § iakttagits i fråga om anbudet, ären konsument, som lämnar näringsidkaren underrättelse enligt andra stycket iförevarande paragraf beträffande anbudet, inte heller bunden av avtalet. Hardäremot i sådant fall ettårsfristen löpt ut utan att konsumenten lämnatnäringsidkaren dylik underrättelse, föreligger ett bindande avtal. Andra stycket kan få den överraskande och knappast avseddakonsekvensen att, för den händelse näringsidkaren inte alls reagerat efter enbeställning, konsumenten efter ett år-när han väl glömt hela saken-kan blidefinitivt bunden av sitt anbud, om detta då skulle accepteras. Situationentorde dock vara föga praktisk; i allmänhet har väl skälig acceptfrist gått utefter så , och skulle beställningssedeln föreskriva något annat, lärkonsumenten ofta kunna komma ifrån en sådan klausul med stöd av 36 §avtalslagen. Av bestämmelsen i 2 § följer att reglerna ominformationsskyldighet och ångerrätt är tillämpliga på sådant anbud som anges ibestämmelsen. Departementschefens uttalanden ger vid handen, att även omanbudet antages av näringsidkaren och alltså ett avtal föreligger, konsumentensångerrätt beträffande anbudet skall bestå och att ett utnyttjande av denna rättskall medföra att avtalet förfaller. Avtalets tillkomst skall alltså ej medföraatt ny ängervecka uppkommer för konsumenten. I sak finns ej anledning tillerinran mot denna förslagets innebörd. Däremot kan ifrågasättas huruvida detmed önskvärd tydlighet av lagtexten framgår att när konsumenten, efter det attnäringsidkaren antagit hans anbud, med utnyttjande av den till anbudet knutnaångerrätten frånträder anbudet, detta har den verkan att avtalet förfaller. Itydlighetens intresse bör en regel härom upptagas i förevarande paragraf.Lagrådet förordar därför att i paragrafen upptages en andra mening avförslagsvis följande lydelse: "Frånträder konsumenten anbud som avses i 2 S,förfäller avtal som har träffats genom att anbudet antagits." Närvarande: statsministern , ordförande, ochstatsråden , , , Åsling, Söder, , ,, , , , , Elmstedt, Tilländer, Ahrland, Föredragande: statsrådet om hemförsäljningslag 1 Anmälan av lagrådsyttrande Föredraganden anmäler lagrådets yttrande' över förslagtill hemförsäljningslag. Föredraganden redogör för lagrådets yttrande och anför. Jag kan instämma i vad lagrådet har anfört om tolkningenav denna paragraf. Jag vill dock tillägga att de av lagrådet påpekadegränsfallen knappast torde komma att välla några problem i praktiken. Vad en av lagrådets ledamöter har anfört om det föreslagnaundantaget i de fall försäljning sker på en plats, där konsumenten endastbefinner sig "för stunden", föranleder mig inte att ändra denståndpunkt som jag har intagit i lagrådsremissen. Vad lagrådet har uttalat i anslutning till denna paragrafföranleder inte någon kommentar från min sida. Med anledning av vad lagrådet har anfört i anslutning tilldenna paragraf vill jag framhålla följande. Beslut om lagrådsremiss fattat vid regeringssammanträdeden . Prop.1981/82:40 45 I fall då konsumenten har lämnat ett anbud somnäringsidkaren inte genast Slutprotokoll har tagit ställning till innebärparagrafens andra stycke, sammanställt med 2 §, att ettårsfristen räknas redanfrån det att anbudet lämnades och inte från den senare tidpunkt då anbudet kanha accepterats och ett avtal därför har kommit till stånd. Som lagrådet har påpekat torde det knappast vara någotpraktiskt fall att ett anbud skulle vara bindande för konsumenten efterutgången av ettårstiden därför att acceptfristen då ännu inte har löpt ut. Omett sådant fall likväl undantagsvis skulle föreligga, är konsumentens bundenhetinte i första hand någon följd av 5 § utan torde bero på att konsumenten hargått med på en så lång acceptfrist. Ett sådant resultat uppkommer oberoende avom näringsidkaren har iakttagit formföreskrifterna i 4 § eller ej. Lagrådet har i förtydligande syfte föreslagit att ett nyttandra stycke tas in i paragrafen. Jag vill inte motsätta mig detta förslag.Detta stycke bör ges följande lydelse: Frånträder konsumenten ett anbud som avses i 2 §,förfaller ett avtal som har träffats genom att anbudet har antagits. Med hänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jagatt regeringen föreslår att anta det av lagrådet granskadelagförslaget. Regeringen ansluter sig till föredragandens övervägandenoch beslutar att genom proposifion föreslå att anta det förslag somföredraganden har lagt fram. Prop.1981/82:40 46 Sammanfattning av kommitténs överväganden Bilaga 1 Hemförsäljningslagen, som trädde i kraft ,ger konsumenten rätt att inom ("ångerveckan") frånträdavissa köp utan att ange något skäl. Lagen gäller vid yrkesmässig försäljning avlös egendom för enskilt bruk under förutsättning att köparen avger enviljeförklaring om köp vid sammanträffande med säljaren eller dennes ombud påannan plats än säljarens eller ombudets fasta försäljningsställe, t. ex. hemmahos köparen. Om ett köpeavtal ingås och fullgörs på ömse sidor vidsammanträffandet -dvs. om köparen betalar kontant och säljaren levererar varanvid sammanträffandet - är lagen dock inte tillämplig. Ångerveckan börjar löpavid det sammanträffande då köparen avger sin viljeförklaring. Säljaren måstevid sammanträffandet och på fastställt formulär lämna köparen information omdennes rättigheter enligt lagen. Lagen är tvingande, vilket innebår att avtalinte kan ingås i strid med lagens bestämmelser. Om säljaren underlåter att påföreskrivet sätt informera köparen om dennes rättigheter enligt lagen, blirköparen inte bunden av avtalet. Dispositiva (= ej tvingande) regler om öppet köp finns i60 § köplagen. Genom avtal om öppet köp blir köparen villkorligen förpliktadunder förutsättning att det köpta har levererats. Om köparen inte inom avtaladeller i annat fall skälig tid meddelar säljaren att han avstår från köpet, blirhan slutligt bunden av köpeavtalet. Säljaren blir bunden vidavtalets ingående. Om köparen ångrar sig har han rätt att få tillbakaköpeskillingen mot återlämnande av det köpta i felfritt skick. har i uppdrag att göra en översynav hemförsäljningslagen. Kommittén skall enligt sina direktiv bl. a. övervägainförandet av ångervecka vid telefonförsäljning, som bedrivs yrkesmässigt avnäringsidkare, samt vid vissa av de s. k. rena kontantköp som sker vidhemförsäljning. Vidare står det kommittén fritt att ta upp även andralagstiftningsfrågor med anknytning till hemförsäljningslagen i den mänerfarenheterna visar att det finns behov av reformer. I kommitténs uppdragingår dessutom att förutsättningslöst undersöka frågan om tvingandelagstiftning angående öppet köp vid konsumentköp i allmänhet, dvs. rätt för enkonsument att lämna tillbaka en köpt vara och få igen vad han harbetalat. Kommittén skall därvid beakta möjligheterna att tillgodose det angivnasyftet genom frivilliga åtaganden från näringsidkarnas sida. Som ett led i fullgörandet av utredningsuppdraget vadgäller öppet köp har kommittén tidigare avgivit betänkandet (SOU 1977:32) Konsumentskyddvid köp av begagnad personbil. I detta slutbetänkande redovisar kommittén sinaöverväganden och förslag i övrigt. 1981/82:40 47 Öppet köp Bilaga 1 När kommittén inledde sitt arbete förekom det sedan längeolika varianter av öppet köp inom den kooperativa och stora delar av denenskilda detaljhandeln. Vid sidan av det egentliga öppna köpet förekom i storomfattnings, k. bytesrätt. Bytesrätten innebär att köparen utanatt behöva ange något skäl kan byta det köpta mot annan vara av samma slageller mot annan vara inom säljarens sortiment. Om köparen inte kan utnyttja sinrätt att byta inom den medgivna tiden brukar han vid återlämnandet av varanerhålla ett tillgodokvitto. Kommittén har under sitt arbete kunnat konstatera, att dethar skett en snabb utveckling av de frivilliga systemen med öppet köp ochbytesrätt inom detaljhandeln. Konsumentkooperationen tillämpar sålunda sedanflera år tillbaka principen att alla köp är öppna köp med en veckas ångerfrist.L'ndantag görs för vissa varor, t. ex. livsmedel. Vid undersökningar avHandelns och har det vidare framkommit bl.a. följande när det gäller den enskilda detaljhandelns praxis (resultatmed siffror inom parentes). () av butikerna medgav öppet köputan att detta särskilt avtalats. () av butikerna hade kunden rätttill öppet köp först efter särskild överenskommelse. () av butikernamedgav endast bytesrätt men inte öppet köp. I () av butikerna medgavsvarken öppet köp eller bytesrätt. De angivna siffrorna gällde "iprincip" men av naturliga skäl förekom i de flesta butiker undantag förvissa varor, såsom färskvaror och metervaror. Mot den angivna bakgrunden har kommittén övervägt olikaalternativ för en reglering av det öppna köpet. De alternativ som kommittén hardiskuterat kan mycket kortfattat sammanfattas enligt följande: 1. Tvingandegenerell lagstiftning, 2. Dispositiv generell lagstiftning, 3. Lagstiftning -tvingande eller dispositiv - punktvis på särskilt viktiga områden såsomkommittén föreslagit i delbetänkandet SOU 1977:32 beträffande handeln med begagnadepersonbilar, 4. Förhandlingslösningar inom ramen för arbeteoch 5. Nuvarande frivilliga och flexibla system får bestå. På kommitténs initiativ har förhandlingar inletts mellankonsumentverket och undersöka möjligheterna till enlösning enligt alternativ 4. Kommittén har successivt informerats omförhandlingarna, i vilka sedermera även andra företrädare för näringslivet hardeltagit. Samråd har också förekommit mellan kommittén och företrädare förjustitiedepartementet och . Vid en sammanfattande bedömning av det föreliggandematerialet har kommittén funnit att lagstiftningsalternativet enligt någon avde angivna modellerna 1-3 inte är realistiskt . Enligt kommitténsuppfattning har inte minst de många branschspecifika synpunkter som harframkommit under utredningsarbetet visat, att en lämplig reglering av det öppnaköpet bör sökas inom ramen för arbete. 1981/82:40 48 överläggningar som har ägt rum mellan köpmannaförbundetoch konsument- Bilaga 1 verket har det också framkommit, att förutsättningarbör finnas att successivt nä fram till vissa överenskommelser på detta område.Inom vilka branscher som särskilda undantag kan bli aktuella eller i vilkahänseenden som nuvarande förhållanden kan anses tillfredsställande får prövasvid de fortsatta överläggningarna mellan företrädare för detaljhandeln och konsu-nientverket. Kommittén lägger alltså med hänsyn till vad som anförtsinte fram något förslag till lagstiftning angående öppet köp vid konsumentköp.En ledamot av kommittén anför i en reservation, att han inte delar kommitténsuppfattning att lagstiftningsalternativet inte är realistiskt . När det gäller den traditionella hemförsäljningen harkommittén kunnat konstatera framför allt två saker. Å ena sidan har hemförsäljningslagenmedfört en sanering, som inneburit att de värsta missförhållandena har upphört.Å andra sidan kvarstår väsentliga problem, som har att göra med säljformen somsådan. Dessa problem har väsentligen sin grund i den speciella psykologiskasituation som konsumenten försätts i när han oförberedd uppsöks av enförsäljare i sitt hem. Kommittén har funnit att hemförsäljningslagen i dessnuvarande utformning inte innebär ett tillräckligt skydd för konsumenterna.Till grund för kommitténs uppfattning ligger bl. a. den kritik mot och denegativa attityder till hemförsäljning som kommit fram i flera undersökningar. Även när det gäller telefonförsäljning har kommitténfunnit att konsumentskyddet är otillräckligt. Kommittén har därför övervägt ett flertal åtgärder för attförbättra konsumenternas situation vid hem- och telefonförsäljning. studerat dels utländsk lagstiftning, dels de olika förslag som förtsfram i . Under kommitténs arbete har det visat sig att en del av deåtgärder, som kommittén har övervägt, lämpligen kan vidtas inom ramen förkonsumentverkets arbete med riktlinjer. Efter samråd med företrädare för jusfifiede-partementetoch har därför gjorts en viss gränsdragning mellan kommitténsarbete och pågående arbete med riktlinjer fördirektförsäljning till konsument. Kommittén lägger i detta betänkande fram förslag till ettflertal nya och ändrade lagregler rörande hem- och telefonförsäljning.Förslagen bygger vidare på den grund som lagts genom den nuvarande hemförsäljningslagen.Med hänsyn till de väsentliga ändringar som förslagen innebär har kommitténutarbetat en helt ny hemförsäljningslag, som föreslås ersätta den nuvarande.Kommitténs förslag är inte enhälligt. Prop.1981/82:40 49 da yttranden har avgivits på vissa punkter. Det gällerfrågorna om en Bdaga 1 aviseringsregel och en regel om s. k. näringsförbud. I det följande presenteras punktvis de viktigastenyheterna i den föreslagna lagen, vilken liksom den nuvarande föreslås varatvingande i sin helhet. En näringsidkare som själv eller genom ombud vill besökakonsumenter i deras bostäder för att sälja något skall - oavsett vad han villsälja - först avisera konsumenterna om att han önskar besöka dem. Aviseringenskall ske skriftligen eller per telefon. Säljbesök får endast ske hoskonsumenter som har lämnat sitt samtycke. Undantag från aviseringsskyldighetengäller i sådana fall då näringsidkaren har anledning anta att det sammanlagdapris, som den enskilde konsumenten kan bli skyldig att betala, är lägre än 100kronor. Besök utan föregående avisering och samtycke skall anses somotillbörlig marknadsföring enligt marknadsföringslagen. Avtal som ingås vid ettej aviserat besök gäller inte mot konsumenten. 2 Tillämpningsområdet för ångerrätten a Utvidgning: Ångerrätten gäller även vidtelefonförsäljning. Förutsättningen är att avtalet har ingåtts vid etttelefonsamtal, som en näringsidkare har tagit initiativet till och som utgörett led i en telefonförsäljning som han bedriver. Undantag gäller om köpetavser livsmedel eller begagnade personbilar (betr. bilar endast underförutsättning att kommitténs förslag i SOU 1977:32 genomförs). Vidare undantasavtal där priset på det köpta inte uppgår fill . Ångerrätten gälleräven vid de s. k. rena kontantköpen vid hemförsäljning. Samma undantag somnyss nämnts gäller också i dessa fall. b //wra'MÄ:Hwig. 'Ångerrätten gäller f. n. vid alla avtalsom ingås "på annan plats än säljarens eller ombudets fasta försäljningsställe".I lagförslaget begränsas tillämpningsområdet till sådana fall när parterna haringått avtal "vid ett sammanträffande i konsumentens bostad, på hansarbetsplats eller på någon annan plats där näringsidkaren har sökt uppkonsumenten, oavsett på vems initiativ detta har skett". Begränsningen avtillämpningsområdet är inte särskilt omfattande. Framför allt bortfallerångerrätten vid köp på vissa mässor, utställningar och andra tillfälligaförsäljningsställen, dit konsumenten själv måste bege sig för att det skallkunna träffas något avtal.