prop · G503130 · 1981-12-31 00:00:00 — Stadgandet i 8 8 ger enliglmotiven (s. 260 n) uttryckligen tillståndsmyndighelen möjlighet alt sänka enbegärd dämningsgräns eller höja en sänkningsgräns, vilket skulle undanröja nuvarandeosäkerhet rörande tillämpningen av 2 kap. 2 8 VL. Denna avsikt torde icke kunnautläsas av lagtexten. Vidare frågar man sig varför förutsättningarna förskadeförebyggande åtgärder fått olika utformning i andra styckel av förevarandeparagraf ("om han ej därigenom åsamkas oskälig förlust ellerkostnad") och i 10 kap. I 8 tredje stycket ("om det finneslämpligt"). 98 kan kritiseras från språklig synpunkt. Paragrafen börhellre formuleras antingen såsom 3 kap. 2 8 andra slycket FBL eller på följandesätt: "Har särskilda bestämmelser ... användning meddelats med stöd avbyggnadslagen ... Utredningen har i motiven till 12 8 ansett att det intebehövs någon uttrycklig motsvarighet till stadgandet i 2 kap. 8 8 förstaslycket andra meningen VL om möjlighet för företagaren alt vinna befrielse frånskyldigheten att utföra ifrågasatt anordning. 12 8 har emellertid formuleratspå ett sådant sätt att företagarens skyldighet beträffande fisket förefallervara ovillkorlig och borde därför kompletteras med en bestämmelse som motsvararnyssnämnda stadgande i VL. Dessulom är här en hänvisning till 11 kap. 5 8VL-förslaget befogad. Umebygdens tingsrätt: Fördelen med VL-förslaget iförhållande lill nuvarande VL är främst förslagels systematiska uppbyggnad.Detta har emellertid lett till dubbleringar, t. ex. i 3 kap. 8 8 andra stycketoch 10 kap. 1 8 tredje stycket beträffande sökandens åtgärdsskyldighet samt 9kap. I S första stycket och 10 kap. 1 8 tredje stycket beträffande tredje mansskyldighet att tåla intrång av skadeförebyggande åtgärd. 1 motiven görsskillnad mellan åtgärder i allmänt och enskilt intresse men detta framgår inteav lagtexten. Jämtbygdens tingsrätt: 8 8. 1motiven (s. 260) anges att stadgandet uttryckligen ger tillståndsmyndighetenmöjlighet atl sänka en begärd dämningsgräns eller höja en sänkningsgräns.Vallendomstolen har för sin del svårt att av lagtexten direkt utläsa att dettaskall vara möjligt. I paragrafen bör intas en hänvisning till 11 kap. 58. : 3 8.Paragrafens utformning är inte lyckad och lagtexten motsvarar inte vad somavses enligt motiven. När det talas om "andra allmänna inlressen än somavses i I och 2 88" Kan till en början 23 1981/82. Prop.1981/82:130 354 anmärKas atl i I och 2 88 talas i och för sig inte omallmänna intressen och det är därför helt oklart vilka allmänna intressen somavses. Om 3 8 skulle innebära att sådana allmänna intressen inte får prövas somvarit föremål för prövning då allmänna planeringsriktlinjer beslutats eller dågeneralplan, stadsplan eller byggnadsplan fastställts, blir paragrafensinnebörd atl de flesta allmänna inlressen inle får prövas. Vid den översiktligaplaneringen och vid fastställande av detaljplaner vägs ju olika intressen,inte minst allmänna intressen, mot varandra. I stället bör, om hinder intemöter enligt I och 2 SS. prövningen enligt 3 8 la sikte pä alla allmännaintressen och del framför allt i de ännu så länge mycket vanliga fall då vattenföretagetutförs inom område där det varken finns generalplan, stadsplan eller byggnadsplanoch som inte heller varit föremål för översiktlig planering. Tillåtlighelsprövningenbör följaktligen gå till så att man först ser efter oru hinder möter från allmännaplaneringssynpunkter och om förelaget strider möt fastställd generalplan,stadsplan eller byggnadsplan. Om så inle är fallel bör företaget ändå inte fåkomma till stånd om det medför olägenhel av större betydelse för allmännaintressen. 6 S. 1 paragrafens sista meningtalas om företräde mellan olika grundvattenläkter. I 5 kap. 2 8 VL-förslagettalas också om fördelning av grundvattentillgång. Förslaget vinner inle iöverskådlighet på atl två så likartade bestämmelser återfinns i olika kapitel.Lämpligast torde vara atl i 3 kap. samla beslämmelser som är tillämpliga påalla typer av vattenföretag och då bör bestämmelsen om grundvattenläkter finnasi 5 kap. Bestämmelserna i 3 kap. I -7 88VL-förslaget innehåller - liksom nuvarande 2 kap. 3 8 VL - den generellarätlen att påverka vattenförhållandena även om annans egendom skadas. Särskildatvångsr-älter behandlas i 9 kap. VL-förslagel. I 9 kap. 7 8 VL-förslaget finns,liksom i 2 kap. 3 8 VL, en erinran om att ersättning skall utgå för skada somorsakas av medgivna åtgärder. Del förefaller inkonsekvenl att motsvarandeerinran ej görs i 3 Kap. VL-förslagel (l.ex. efter 7 8). Genom ett sådantstadgande sKulle det måhända framgå bättre att bestämmelserna i 1-7 88 innebärsådan tvångs-rätt, något som i förslaget eljest endast uttrycks negativt. I denprocessuella delen sägs däremot (15 kap. 8 8 VL-förslaget) attlillslåndsmyndigheten skall meddela tillståndsbeslut om hinder inte möter motföretagel. Placeringen av denna bestämmelse kan ifrågasättas Qfr dock 24 8anläggningslagen och 22 8 ledningsrättslagen). : Det må anmärkasatt hänvisning till ersättningsräll för skada och intrång saknas i lagtexten. eller länsstyrelse torde ha större förutsättningar än vattendomstolall kunna ta hänsyn till allmänna planeringssynpunkter, tvärtom gäller medlänsstyrelsernas anknytning lill begränsade geografiska områden i vart fallför dessas del motsatsen. Eftersomvillkorade tillstånd strider mot processrätlsliga grundsatser och liksomhittills enligt mening bör undvikas, kommer den föreslagnaregeln att innebära, att planfrågan bör vara klar, innan tillstånd enligt VLmeddela:;. Lagförslageti denna del är alltför allmänt hållet. Härtill kommer atl motiven är åtskilligtför knappa För att medge en säker tolkning av vad lagstiftaren menar med"olägenhet av större betydelse" för allmänna inlressen och"synnerlig betydelse från allmän synpunkt". Denna lagstiftningsmetodär säkert bra för all inte säga nödvändig, när nu enligt förslagellillåtlighets- och tillståndsfrågorna skall avgöras av administrativ myndighet.Med den ringa utökning av organisationen hos koncessionsnämnd och Prop, 1981/82:130 355 länsstyrelse som föreslås av utredningen behövs det enlagstiftning, som garanterar att myndigheterna icke behöver lägga nedomständligt arbete på att tillämpa i lagen inskrivna tillåtlighetsregler, ulanmyndigheterna skall kunna - snabbt och smidigt - tycka lill och besluta itillståndsfrågan. Om detta dessutom kan ske, såsom är tänkt i direktiven, medett sakkunnigt beaktande av den mångfald allmänna (och enskilda) inlressen somberörs, det återstår all se. Förslaget ger uttryck ål sammalagstiftningsmetod som gäller för 3 8. Det kommer sålunda att fordras mycketstor kunskap och säkerhet hos de organ, som skall tillämpa bestämmelsen,särskill som det goda resultatet skall uppnås snabbt och utan slorpersonalförslärkning. : 1 VL-förslagel 3:9 har underrubriken föreskrivits, attvattenföretag skall utföras så, att syftet med enligt bl.a. byggnadslagen ochnaturvårdslagen gällande särskilda bestämmelser för mark- eller vattenområdesbebyggande eller användning icke motverkas. Enligt tingsrättens mening ärtillkomsten av t. ex. ett större kraftutbygg-nadsföretag så viktig frånsamhällets synpunkt, att det bör få komma till stånd även om syftet medexempelvis ett slrandskydd skulle motverkas eller t.o.m. omöjliggöras.Bestämmelsen bör därtor omformuleras och förslagsvis uttala, alt hänsyn iskälig omfattning skall tagas till ifrågavarande bestämmelser. Kammarkollegiet: Den allmännalillåtlighetsregeln i 3:3 första stycket i VLF är avsedd att ersätta de i 2:3första slycket VL uppräknade lillållig-hetshindren. Kollegiet föreslår attsatsen "- - - olägenhel av större belydelse därigenom uppkommer " ändras till "---- olägenhelav slörre belydelse därigenom är att befara - - -". Denav kollegiet före slagna lydelsen, som har sin motsvarighet i 2:3 andra stycket VL, skulle bättre harmoniera med en av huvudprinciperna i såväl det nya lagförslaget som gällande rätl, nämligen alt det åvilar sökandeparten atl svara för bevisningen och utredningen i etl vattenmål. Utredningen har i 3; 12 VLF angående åtgärder till skyddför fiskel föreslagil att åtgärderna skall ske "i berörtvattensystem", under del att man i 11:5. alltså i de fall åtgärder ersättsav fiskeavgift, föreslagit att avgiften skall användas "inom berört ellerangränsande vallensystem". Det framgår inte klart av motiven hurijvidautredningen i de fall avgifts-alternativet väljs avsett att avgiftsmedlen skallkunna användas inom elt vidare geografiskt område än åtgärderna enligt 3: 12VLF. Kollegiet vill dessutom påpeka att begreppet "vattensystem" ärtämligen oklart. i : I 3 kap. 4 8 föreslås allvattenföretag som innebär skada på annans egendom inle får komma till stånd omkostnaderna för förelaget och olägenheterna av detta står i missförhållandetill fördelarna därav frän allmän och enskild synpunkt. - I motiveringen filldet föreslagna lagrummet har utredningen uttalat bl. a. följande. Vid bedömningom företaget får komma till stånd förutsätts i paragrafen att en helhetsbedömninggörs av företaget. Som komponent i denna bedömning ingår bl. a. ensamhällsekonomisk analys av de indirekta ekonomiska verkningarna ettvattenföretag kan få för omgivningen. I utredningen betonas emellertidnödvändigheten av en betydande försiktighet härvidlag då existerande metoderför beräkning av de indirekta verkningarnas ekonomiska värde torde vara mindreutvecklade. 1 förslaget uttalas därför att tillständsmyndigheten sökerbegränsa utredningsmalerialel i förevarandé avseenden till dess säkraremetoder för beräkningar av nyssnämnd beskaffenhet Prop, 1981/82:130 356 - anser att part i princip frittbör få argumentera för sina synpunkter. Detta så mycket mer som del enligluppgift ännu inte finns några säkra metoder för beriiknande av förevarandévärden. - Länsslyrelsen förstår bakgrunden lill rekommendationen men anser atldenna skulle kunna uppfattas som en skärpning av tillståndsmyndighelens processledningi en för part viktig del av hans ärende. föreslår följande utformning av 3 kap: Vatlenföretag får inte kommatill stånd eller utövas om del inle uppfyller reglerna i delta kapitel. Att tillståndsprövning i vissa fall krävs bestäms i 12kap. Vattenförelag får inle kommatill stånd om det inte är lämpligt frän allmän synpunkt. (Om med stöd av särskildlagstiftning upprättats vattenplan eller utfärdats vattenkvalilelsnormer fårvatlenföretag inte utföras eller utövas i strid mot sädana bestämmelser.) Vattenföretag får inte utföraseller utövas så atl syftet med fastställd generalplan, stadsplan ellerbyggnadsplan motverkas. Detsamma gäller beträffande andra särskildabestämmelser för mark- eller vattenområdes bebyggande eller användning, sombeslutats av eller behörig beslutande församling ellerstatlig eller myndighel. För vallenföretag skall väljassådan plats, omfattning och utförande att ändamålet med förelaget ulan oskälig kostnad kan uppnås n-ied minsta möjliga miljöförstöring samt intrång eller annan olägenhel för n-iolstäende allmänna och enskilda intressen. Vattenföretag förbevattningsändamål får inte medverka lill alt lägsta naturliga lågvattenföringi vattendrag kan underskridas. Kan vid prövning av visstvattenföretag förutses att ytterligare vattenföretag kan komma till stånd inom avrinningsområdet skall vid pröv ningen hänsyn tas till den sammanlagda effeKten av företagen. Härvid sKall tillses atl tillåtligt förelag såvitt möjligt utföres och utövas så att dettainte försvårar annal företag, som kan antagas beröra samma vatten tillgång. ändring avnivån hos sådan tr-öskel i havs- eller insjösund. som blirbestämmande för en genom landhöjningen nybildad sjös vattenstånd, skall hänsyntas lill förväntad effekt på den framlida sjöns vattenstånd. Vattenföretag får inle kommatill stånd, om inte nyttan av företaget frän enskild och allmän synpunkt överstiger skadan och olägenheterna av företaget. Bestämmelsen i första stycketgäller inte vatlenförelag som utgör förutsättning för verksamhel som prövatsenligt 136 a 8 byggnadslagen. Vid prövningen av ettvattenförelags tillåtlighet skall beaktas även annat företag, som kan antagas bli erforderligt för elt ändamålsenligt utnyttjande av det sökta vatlenföretaget. Om sådant annat förelag är vatlenföretag. skall det anses utgöra en del av det ursprungliga vattenföre taget. Vid bedömningen av om vattenföretagmedför olägenhet och skada skall beaktas alla verkningar av valtenföretagel.Indirekta verkningar, som kan uppslå på slörre avstånd från vattenföretagel.liksom verkningar, som kan inträffa först efter betydande lid. skall dockbeaktas endast om rimlig sannolikhet föreligger för atl de inträffar. Den som ulför eller utövar vatlenförelag år skyldigalt vidta de Prop,1981/82:130 357 försiktighetsmått och den begränsning av verksamheten, somkan behövas för att förebygga eller minska skada och olägenhet av företaget, omdet inte medför oskäliga kostnader. Vill någon utföra eller utövavattenföretag som kan skada fisket, är han skyldig atl utan ersättning vidtagaoch för framtiden underhälla erforderliga anordningar för fiskens framkomst ellerbestånd, släppa fram vatten för ändamålet samt iaktta de föreskrifter i övrigtsom på grund av företaget kan erfordras lill skydd för fisket i berörtvattensystem. Om skada eller olägenhet av någon betydelseinträffar, utan alt detta kunnat beaktas vid tillkomsten av vallenföretag eller vid tillstånds prövning därav, är företagaren skyldig att avhjälpa skadan eller olägenhe ten och förebygga framtida skador eller ölägenheter, om det inte medför oskäliga kostnader. Om den som utfört eller utövar vatlenföretag,fört"aril vårdslöst eller uppsåtligen eller av vårdslöshet lämnatfelaktiga uppgifter till tillsynsmyndighet eller prövningsmyndighet, kan hanoavsett kostnaderna åläggas att återställa naturmiljön saml att förebygga skadaoch ölägenheter för framtiden i den mån förfarandet eller vårdslösheten kananses ha medverkat till berörd skada eller olägenhet. Föreligger till samtidigprövning fråga om tillstånd till olika vatlen företag som rör samma vattentillgång och därför eller av annan grund icke kan utföras vid sidan av varandra i enlighet med ansökningarna, skall såvitt möjligt jämkas mellan de stridiga intressena så att vart och ett kan tillgodoses utan väsentligt förfång för det andra. Kan det ej ske, skall företräde ges åt det företag som från allmän och enskild synpunkt kan antagas bli lill största fördel. Är fråga om företräde mellan tvä eller flera grundvattentäkter, skall därvid tillses att icke någon ort berövas erforder ligt vatten från grundvattentillgäng inom orten. När enligtdenna lag flera fastigheter eller strömfall gemensamt skall såsom särskildsamfällighet utföra och handha etl vatlenföretag, skall slörsla möjliga fördelför var och en av deltagarna i samfälligheten eftersträvas, om koslnaderna ejökas oskäligt därigenom. Vid behov skall mellan de olika deltagarna jämkas såatt var och en kan tillgodoses ulan väsentligt förfång för annan deltagare. Framgår vidtillståndsprövning av vattenförelag att detta kan. utan att dess egentligaändamål eftersattes, ulföras på sätt som medför betydande nytta för annan,skall på dennes begäran meddelas föreskrift härom. får dock ej gesom bestämmelserna om bildande av samfällighel enligt denna lag är tillämpliga. Den som beredes nytta enligl första slycket skall utgeskälig goilgörelse lill anläggningens ägare. Uppkommer förlusl eller kostnadför ägaren, är denne berättigad till ersättning härför enligt 10 kap. : 3 kap. 5 8. Den föreslagna lydelsen synes vara försnäv. Genom att i första meningen inskjuta "omfattas av eller" före"utgör förutsättning" erhållesen bättre täckning för de fall som lorde avses. 3 Kap. 12 8. Ordalydelsen"vatten, där fisken har sin gång" i 2:8 VL saknas i förslaget. Dettakan godtagas på de skäl utredningen anfört. gällande spärregel om kostnadeller olägenhet för byggnadens ägare saknas i förslaget. Uttalandet ispecialmotiveringen att ingen ändring avses i förhållande till gällande VLhänför sig enligt ordalagen till olika slag av förekommande åtgärder, icke kostnadernaför dem. Det kan inte godtagas att spärregeln försvinner. Lagrummet bör därförtillägga en andra mening med innebörden alt kostnaden för föreskriven åtgärdskall vara rimlig i förhållande lill den nytta åtgärden åstadkommer. Prop,1981/82:130 358 : En väsentligprocessuell förändring är att enligt 15 kap. 8 S 9 p VLF villkor ochkostnadsbidrag för andelskrafl skall bestämmas av administrativtillståndsmyndighet. Denna kan överlämna åt fastighetsdomstolen att fattabeslut i frågan, vilket enligl utredningen (s. 264) ofta torde vara lämpligteftersom det närmast gäller ett internt förhällande parter emellan. Hovrättenanser dock atl detta icke är en lämplighetsfråga. Villkor och kostnadsbidragför andelskraft, som ofta rör stora ekonomiska värden, kan vara starktkontroversiella mellan parterna. Frågor som rör ekonomiska prestationer mellanföretagare bör normalt, enligt vedertagna rättsprinciper, avgöras av domstol.Det skulle vara särskill anmärkningsvärt om regeringen finge formellbehörighet atl avgöra tvist om kostnadsbidrag mellan ett statligt organ somvattenfallsverket och motstående intressent. Villkor och kostnadsbidrag förandelskrafl bör därför alltid avgöras av domstol. Hänvisningen i 4 kap. 2 S till 10kap. avser uppenbarligen ej hela kapitlet varför de åsyftade paragraferna börangivas. Hovrätten för Nedre : Denordning som enligt 15 kap. 8 8 andra slycket punkt 9 och tredje stycketföreslagits för prövning av frågor om tillhandahållande av andelskrafl kanifrågasättas. Villkoren och kostnadsbidragen synes inom ramen för det avutredningen föreslagna prövningssystemet lämpligen alllid böra bestämmas avfastighetsdomstolen. Särskilda bestämmelser om grundvattentäkt Hovrätten för Nedre : Dettakapitel innehåller endast två paragrafer medan övriga bestämmelser omgrundvattenläkl återiinns på en mängd olika håll i VL-förslaget. I nuvarande VLhar motsvarande regler samlats i en särskild avdelning av 2 kap. Här har manelt exempel på hur svårtillgängligt VL-förslaget är när det gäller alt finnaalla de stadganden som är tillämpliga på ett visst företag. Om den föreslagnasystematiken skulle bibehållas, kan de två paragraferna i förevarande kapitellika gärna fä sin plats på andra ställen i lagen. Jämlbygdens tingsrätt: 5 kap. 2 Sinnehåller en bestämmelse om fördelning av vatten från grundvatlentäkt.Tingsrätten anser att en motsvarande bestämmelse bör övervägas även beträffandeytvattentäkt. Lantbruksstyrelsen: 5 kap. I 8.Regeln finns i 2 kap. 42 8 andra styckel nuvarande vattenlag. Varken i sambandmed införandet av denna paragraf eller i betänkandet har givits närmareanvisningar för avgränsning av en grundvattentäkt eller grundvattentillgång. 1exempelvis finns grundvaltenströmmar. Hur lagbestämmelsenskall tillämpas i dessa fall är fortfarande ovisst. Etl klariäggande på dennapunkl är önskvärt. 5 kap. 2 8. Regeln avser endastfördelning av vatten för hushållsförbrukning vari inräknas vattning avkreatur. Denna särbestämmelse kan ifrågasättas. Fördelning av grundvattenkommer för övriga ändamål att prövas enligl 3 kap. 6 och 8 88. Skälet försärbestämmelsen kan vara atl utredningen sökt en enkel prövningsform pä sä sättatt fördelningsfrågan föresläs prövas direkl av fastighetsdomstol som ärbehörig att handlägga vattenmål. Fördelningsprövningen blir i princip inteannoriunda om grundvattnet skall användas till annal ändamål änhushållsförbrukning. : I 2 8föreslås en bestämmelse om fördelning av grundvattentillgång förhushållsförfirukning mellan flera fasligheter. 1981/82:130 359 18 kap. 3 8 skall sådan fråga avgöras avfastighetsdomstol. 1 anslutning till förslaget kanpåpekas att de åsyftade fördelningsfrågorna i vissa särskilda fall kanbehandlas med tillämpning av andra bestämmelser. Sålunda kan uppenbarligen ALoch SFL tillämpas när det gäller UtnytQandet av en gemensam grundvatlentäkt.Däremot kan dessa lagar inte användas för fördelning av grundvattentillgång somutnyttjas genom separat vattentäkt på varje särskild fastighet. Särskilda bestämmelser om markavvattningsföretag S\ea hovrätt: 1 8.Hovrätten delar utredningens mening att del liksom i sista hand bör fåankomma pä förrättningsmannen att efter en teknisk-ekonomisk avvägningbestämma on-ifattningen av ett markavvattningsföretag. Grundläggande för hansställningslagande måsle emellertid i analogi med bestämmelserna i 7 kap. 20 8VL vara dels sökandens yrkanden angående företagets omfattning på hans egenmark och anslutning av annans mark. dels annan markägares yrkande att fåansluta sig till förelaget. Om det undantagsvis ifrågakommer att utan yrkandeav sökanden ivångsansluta annan markägare, torde detta regelmässigt böra skeendast i form av s.k. avdragsdike; hovrätten förutsätter atl VLF ulanuttrycklig bestämrTrelse i ämnet inrymmer möjlighet till denna i 10 kap. 63 8VL reglerade konstruktion. Den föreslagna lagtexten gernärmast vid handen att n-ian först skall bestämma förelagets omfattning eftervad som är "lämpligt", varefter alla fastighetsägare inom det som"lämpligt" bedömda avvatiningsormådet ulan vidare prövning har rättoch skyldighet att deltaga i företaget. Såsom framgår av motiven måsteerrrellertid redan vid lämplighetsprövningen av förelagels omfattning sökandensoch övriga berörda fastighetsägares inställning tilläggas grundläggandebetydelse. Det hade varit av värde om detta fått komma till uttryck ilagtexten. I vart fall ger det uppställda lämplighetsiekvisitet föga ledningför den ekonomisk-tekniska avvägning som förutsätts skola ske; det finns bl. a.anledning befara all vad som är lämpligt för företaget, exempelvis i form avvidgat ekonomiskt underlag, vinner mer beaktande än motstående markägares i ochför sig berättigade motstånd mot att deltaga i förelaget. - Utredningen haruttalat att i viss begränsad omfattning hänsyn kan tagas till personliga skälvid bedömning av anslutningsfrågan. Enligl hovrättens uppfattning finnsknappast utrymme härför i detta fastighetsrättliga sammanhang. VLF saknar - utöver vad som upptasi 16 kap. 18 8 Qfr s. 362) -motsvarighet till bestämmelserna i 10 kap. 82 8 VLom vilka dellagare som skall ha ställning som sökande. Hovrätten villifrågasätta om en sådan bestämmelse kan undvaras. I sin nu föreslagnautformning synes VLF närmast förutsätta alt ställning som sökande endastinnehas av den som gjort ansökan om företaget eller som efter återkallelse avsökanden inträder som sökande. Den vanligaste anledningentill avdelningsbildning enligt 7 kap. 24 8 VL är önskemålet att vinna en rimligkostnadsfördelning. Detta uppdelningsrekvisil inryms självfallet under det kravpå lämplighet som i andra stycket av 2 8 uppställs för bestämmande av särskildaandelstal. men knappast om lämplighetsprövningen i enlighet med motivenbegränsas till fall med olikheter i naturförhållandena. 1981/82:130 360 de fall då särskilda andelstal bör kunna ifrågakomma är dåett i övrigt öppet dike på yrkande av vederbörande n-iarkägare rörlåggs i sinslräckning över hans mark. Hovrätten förutsätter att med besämmelserna åsyftassamma ekonomiska reglering som föreskrivits, i AL. Delta bör komma lilluttryck i lagtexten. I princip bör också en utträdande sålunda vara berättigadlill kompensation. Jfr även den reglering som skall ske enligt 7 kap. 9 8 VLF. En inträdande fastighetsägare bör lämna skälig ersättningäven lör vissa kostnader som tillkommit efter företagets utförande, såsomkostnader för ulbyle av en invallningspump eller anläggandet av en bro. Sådanaarbeten kan öka förelagels värde utan atl för den skull vara hänförliga lillkostnader för förelagets utförande. Såsom framgår av förarbetena till 10 kap. 57 8 VLskall den lämplighetsprövning av överenskommelse, som däri åläggs synemännen,gä ut på att fastställa om överenskommelsen överensstämmer med om kostnadsfördelning m.m. Den nu föreslagna laglexien och motivenhärtill ger föga ledning för vad lämplighetsprövningen fortsättningsvis skallavse.