prop · G503106 · 1981-12-31 00:00:00 — Innanjag går över till mina förslag om långsikfiga prioriteringar vill jag förstnågot beröra de planerings- och styrinstrument som slår lill regeringens ochriksdagens förfogande. När det gäller högskolans forskning utgörs regeringensoch underlag för ställningstaganden i allt väsentligt av högskolansoch forskningsrådsorganisalionens anslagsframställningar. Regeringen ochriksdagen utövar sin styrning av forskningsresurser med ell fåtal instrument.För de fasla forskningsresurserna inom högskolan utgör fakullelsanslagen ochanslagsposterna inom dessa för resp. högskoleenhet de viktigaste instrumenten.Ur fakullelsanslagen bestrids samtliga kostnader för den faslaforskningsverksamheten och forskarutbildningen inom högskolan med undanlag förlokalkostnader och investeringar i byggnader, inredning och utrustning samlnågra mindre kostnadsposter. Genom avvägning av dessa anslag kan såledesregering och riksdag prioritera dels mellan olika fakultetsomriiden, dels ocksåinom ell fakultelsområde mellan olika högskoleenheter. Fakullelsanslagen harockså använts som styrinstrument framför alll vid fördelning av tillkommandebasresurser. Vid sidan om fakultetsanslagen har regering och riksdagytterligare ett styrinstrument för den fasta forskningsorganisationen, nämligeninrättandet av tjänster som professor och förfarandet för omprövning av inriktningenav professurer när dé blir lediga. Under senare lid har därutöver försöksvistillämpats metoden alt anvisa medel för angivna forskningsområden. Exempelhärpå är träforskning, marin teknik, mikrobiologi, barnkultur. Enliglmin mening är fakullelsanslagen ett viktigt styrinstrument för regering ochriksdag. Del är också sannolikt all deras betydelse i detta avseende kommer attväxa under 1980-lalel. Skälen härtill är dels behovel av att i ökadutsträckning åstadkomma arbetsfördelning inom forskningen mellanhögskoleenheterna, dels strävan alt åstadkomma tydligare övergripandeforskningsprioriteringar från regering och riksdag i förening med förbättradplanering för forskningssamverkan med seklorsorgan och andra intressenterutanför högskolan. Jaglar nu upp frågan om erfarenheterna av försök med fakullelsvisaforskningsprogram. Genombeslut uppdrog regeringen åt UHÄ aU försöksvis utarbetaförslag fill mål och riktlinjer för verksamheten inom någradisciplinorienterade fakulteter. Uppdraget kan återföras lillforskarulbild-ningsulredningens (FUN) förslag (SOU 1977:31) att förvarje fakultet skulle fastställa mål och rikfiinjer i anslutning tillbehandlingen av motsvarande budgetanslag, remissbehandlingen av FUN:s förslagsaml prop. 1978/79:119 och beslut med anledning av nämnda proposition.För alt fullgöra uppdraget har UHÄ i sin tur uppdragit ål universile- 1981/82:106 29 teli och () all inom UHÄ medverka vidutarbetandet av förslag till mål och rikfiinjer för de humanisfiska ochsamhällsvetenskapliga fakulteterna resp. för några sektioner vid CTH. Avsiktenvar alt utarbeta program som skulle utgöra en sammanvägning av interna ochexterna forskningsbehov och ha karaktär av långsiktiga utvecklingsprogram förden tolala forskningsverksamheten inom resp. fakultet. Det enskilda fakultelsprogrammelborde innehålla en planering för fakultetens kompetensutveckling och dessmöjligheter att möta sektorsforskningens behov, då denna planering utgör ettviktigt underlag för den samordning av forskningsresurser som behövs i eltriksperspektiv. UHÄhar i skrivelse lämnat en delredovisning av regeringensuppdrag och därvid överlämnat bl.a. utkast fill måldokument. De utkast lillfakullelsprogram som har utarbetats skiljer sig påtagligt åt vad avserarbetsmetod, innehåll och programnivå. De humanistiska ochsamhällsvetenskapliga fakullelsprogrammen utgör huvudsakligen redovisningar avpågående forskning och forskarutbildning. UHÄ har framhållit all delvarken för samhällsvetare eller humanister varit möjligt att ange särskiltangelägna ämnesområden för en framlida utbyggnad eller väga in myndigheters ochsektorsorgans forskningsbehov för att med utgångspunkt i dessa lämna förslag omforskningsområden där en långsiktig kunskapsuppbyggnad ler sig särskillangelägen. Den redovisade analysen av seklorsforskningens andel avforskningsvolymen inom olika samhällsvetenskapliga ämnen utgör dock en indirektredovisning av behoven av bl. a. en långsiktig kunskaps- ochkompetensuppbyggnad. Programutkastet förteknisk fakultet, som är helt annorlunda än de två övriga programutkasten, ärett förslag till systematisk indelning av den tekniska forskningen istrukturella huvudområden som syftar lill dels all vara en ram för program förteknisk fakultet som helhet, dels vara tillämpligt på andra beskrivningar avteknisk forskning t. ex. inom seklorsorgan. Programutkastet innehåller ocksåett förslag lill disposition för fakullelsprogram och ett seklionsprogram.Utkastet för teknisk fakultet är sålunda ett försök all redan från börjanutforma elt program med såväl en ämnes-mässig som en problem- ellerpreslalionsorienterad indelning av kunskapsområdet. Remissinstansernahar i stort sett varit positiva till att utveckla fakultets-program. Särskiltstarkt är intresset för all markera mål och riktlinjer på nationell nivä förteknisk fakultet, medan del är osäkert om del är möjligt ochmeningsfullt all utarbeta sådana dokument för de humanistiska ochsamhällsvetenskapliga fakulteterna. Som jag har redovisatutgör de utarbetade utkasten lill måldokument i alll väsentligt beskrivningarav pågående forskningsverksamhet och befintliga kompetensprofiler. Enligl minmening är sådana beskrivningar ett viktigt steg för all åstadkomma enlångsiktig forskningsplanering. 1981/82:106 30 ärsåsom UHÄ också framhåller först sedan de existerande kompetensprofilerna ochinlresseinriktningania har klarlagts, som man kan pröva vilka forskningsområdensom skilda fakultelsnämnder och högskoleenheter har speciella förutsättningarall utveckla. Delarbete som UHÄ nu har inlett visar att fakullelsprogram kan komma all fylla envikfig funktion både i den lokala och centrala planeringen. a. bör de påsikt kunna underlätta en övergång lill de andra former för inrättande av tjänstsom professor som jag har berört. Ett omfattande utredningsarbeteåterstår dock. Som exempel på frågor som bör belysas ytterligare kan nämnas hurseklorsorganens forskningsbehov skall vägas in i planeringsprocessen, hur enprofilering mellan olika högskoleenheter inom ett och samma fakultetsområdeskall åskådUggöras och genomföras och med vilken deialjeningsgrad forskningenskall beskrivas. Jag delar därför UHÄ: s och remissinstansernas uppfattning omvikten av alt arbetet på detta område fortsätter. Detta bör ske i huvudsaksåsom UHÄ har föreslagit. Väl utformade fakultetsprogram kommer alt verksamtkunna bidra till en förbättrad forskningssamverkan mellan högskolan ochexterna intressenter. Vid det fortsatta arbetet med programmen bör därförbeaktas vad jag kommer att anföra om sådan samverkan. Avsärskill intresse är enligl min mening del förslag som har utarbetats vid CTH.Det utgör en värdefull grund för en mer systemafisk indelning av det tekniskaområdet inom högskolan. En sådan indelning skapar ell bättre underlag föravvägningar och inriktning av insatser inom de tekniska fakulteternas område.Den gör del också möjligt för seklorsorganen all identifiera högskolans olikabasresurser i termer av kompetens och kunskapsnivå relevanta för deras behov. Denhuvudområdesindelning som redovisas i CTH:s förslag bör vara lämplig medavseende pä de tekniska fakulteternas verksamhet och överensstämmer i vadavser de fyra tekniska vetenskapsområdena i stort sell med STU: s operafivaindelning i teknikområden. Envikfig funktion för ett fakullelsprogram av det här diskuterade slaget är bl.a., somjag har nämnt, all utgöra ett instrument för information ochsamverkan mellan högskolan och externa myndigheter och sektorsorgan. Denföreslagna programindelningen bör enligl såväl min som chefens förindustridepartementet mening skapa förulsällning för bättre samordning mellanprioriteringar av STU: s satsningar och prioriteringar inom de tekniskafakulteterna. Jaganser således all genom en vidare bearbetning av del framtagna förslaget enändamålsenlig modell bör kunna skapas för att utifrån nationella mål kunnaange riktlinjer för forskningsverksamheten inom de tekniska fakulteterna. Jagvill i detta sammanhang erinra om att ochtidigare jordbrukets högskolor - återkommande har presenterat långtidsplaneroch verksamhetsplaner. 1 sin anslagsframställning för bud- Prop.1981/82:106 31 getåret1982/83 har lagt fram en långtidsplan inför 1990-laleloch en verksamhetsplan . Långlidsplanen präglas av en strävanalt söka leda forskning och utbildning mol yllerligare fördjupning, långsiktigtnyskapande, individuella initiativ och personligt ansvar. Vikliga ansvarsområdenför lanlbruksuniversilelet har redovisats. Forskningen föreslås koncentreraskring frågor som medför kostnadssänkningar, produklivilelshöjningar ochexportökningar i berörda näringar. Kunskaper om långsiktig resurs- ochmiljövård ges fortsatt prioritet. Forskarutbildningen ges ökad vikt ochåtgärder föreslås för all bl. a. förbättra grundutbildning, rekrytering ochpersonalplanering saml utvärdering. Långsiktsplanen är vidare utgångspunkt ochreferensram för den femåriga verksamhetsplanen. Denlångtidsplanering som har utformats vid årenligt min mening väl genomförd. Jag utgår från att också de erfarenheter somden har gell beaktas i UHÄ: s fortsalla arbete. Medhänsyn lill den betydelse arbetet med fakullelsprogram har för en förbättradplanering av forskningen i skilda avseenden förutsätter jag att UHÄ skyndsamtfullföljer sitt uppdrag. Jag avser sedan UHÄ slutligt har redovisat detta altåterkomma fill regeringen med förslag i fråga om fakullelsprogram. Inrättandeav ijänsl som professor Denstyrning av forskningen som sker genom alt regeringens och riksdagensmedverkan fordras för inrättande av tjänst som professor eller omprövning avinriktningen av befintliga professurer har enligl min mening avtagit i betydelse.Skälen härtill är flera. Inrättandet av professurer var fram till 1950- och1960-talen betydelsefulla åtgärder för all markera den vikt som regering ochriksdag fäste vid alt ett nyll forskningsområde byggdes upp. De nyaprofessurerna utgjorde också i förhållande till den dåvarandeforskningsorganisationens omfattning betydelsefulla resurstillskott. De varvidare ell medel när forskningsorganisationen byggdes upp på nya orter attsnabbi bereda utrymme för forskningsledande personal vid de nya enheterna. Idagär emellertid situationen annorlunda. Regeringens och styrning vianya professurer och inriktningen av dessa måste numera anses ha marginellbetydelse för forskningsprioriteringarna i stort. Genom forskningsrådsmedel ochandra externa medel saml genom högskolans egna medel torde en betydligt meraomfattande styrning mot olika forskningsinriktningar ske än den regering ochriksdag medverkar i genpm professurernas inriktning. En utveckling av del slagav fakullelsprogram som jag har behandlat kommer också att ge andraförutsättningar för styrning av forskningsresurser som givelvis påverkarbehovel av att använda inrättande av Ijänsl som professor som styrmedel. Jaganser mol denna bakgrund alt liden nu är mogen all pröva om inrättandet avtjänster som professor och bestämning av inriktningen av 1981/82:106 32 professurerallljäml bör vara ell styrinstrument för regering och riksdag. Enligt minmening bör prövas om en successiv övergång till metoden att anvisa särskildabelopp lill högskoleenheterna för forskning och forskarutbildning inom olikaområden vore all föredra. Del skulle då få ankomma på resp. högskoleenhet allbestämma vilka forskartjänster som bör finnas inom området, dvs. all ocksåbestämma om inrättande av tjänster som professor. Del normala inom ett nyllområde lorde därvid bli alt enheterna först , sedan en visskompetens har byggts upp inom området, inrättar tjänster som professor. Ettsålunda förändrat sätt alt inrätta ijänster för forskningsledande personalbehöver enligt min mening inte nödvändigtvis leda lill allfillsättningsförfarandet ändras. Jag anser nämligen alt del är särskiltangeläget att skärpan i den vetenskapliga prövningen inomlillsällningsproceduren bevaras vid en decentralisering av beslut om inrättandeav forskartjänster. Jagavser all senare återkomma lill regeringen med förslag om att låta närmareutreda formerna för inrättande m. m. av ijänsl som professor. Centralamyndigheters roll i forskningsplaneringen Viden långsiktig och mera genomarbetad forskningsplanering kommer ökade krav altställas på de centrala myndighelerna inom forskningsorganisationen. Till dessamyndigheter hör UHÄ, styrelsen för ,forskningsråden, forskningsrådsnämnden, delegationen för vetenskaplig ochteknisk informationsförsörjning, styrelsen för teknisk utveckling, försvarelsforskningsanstalt, statens råd för byggnadsforskning, olika delegationer förseklorsforskning såsom iransportforsk-ningsdelegationen, delegationen försocial forskning, programansvariga inom energiforskningsområdel. Delär min uppfattning att en snabb förbällring av forskningsplaneringen, både denövergripande på nationell nivå och den som skall bedrivas av seklorsorgan ochandra myndigheter inom forskningsverksamheten skulle motverkas av storaorganisatoriska förändringar inom den samlade forsk-ningsadminislralionen. Allerfarenhet visar att sådana åtgärder leder till betydande inkörningsperioderinnan verksamheten på nyll kan börja fungera effektivt. Denna fid står enligtmin mening inte till förfogande om man genom en förbättrad forskningsplaneringskall kunna förstärka forskningsverksamheten så all den kan vara beredd attmedverka i lösningen av de samhällsproblem som möter oss under 1990-lalel. Föralt skapa det underlag som fordras för regeringens och övergripandeforskningsplanering och för all åstadkomma erforderlig samverkan mellan olikadelar av forskningsverksamheten bör därför de organisatoriska förändringarnaunder vara små och slegvisa och göras på grundval av deerfarenheter som fortlöpande kommer fram vid tillämpningen av de former förplanering somjag kommer all förorda i del följande. Närdel gäller den centrala pkineringen av forskningsverksamheten inom 1981/82:106 33 utbildningsdepartementetsområde anser jag att den nuvarande arbetsfördelningen mellanforskningsrådsorganisationen och UHÄ bör beslå. För UHÄ: s del konrimer vad jagtidigare har anfört om forskningsplanering och de former för denna som jagsenare lar upp alt leda till att ytterligare insatser från ämbetets sida blirnödvändiga. De kommer alt röra förbättrade kontakter mellan UHÄ ochsektorsorgan, närmare samverkan mellan UHÄ, FRN och forskningsråden, enlångsikfigare planering av resursfördelning till och mellan fakultetsområdensaml arbetsfördelning mellan högskoleenheter. Jag vill erinra om all UHÄ redanhar påbörjat en långsiktigare forskningsplanering i vissa av de delar somjagnu har nämnt. De nya krav på UHÄ som kommer all ställas kan också aktualiseraorganisatoriska förändringar inom ämbetet. a. lorde del vara nödvändigtatt i UHÄ: s planeringsarbete stärka inslaget av företrädare för forskningsverksamheten.Kommittén för uppföljning av högskolereformen har bl.a. lill uppgift alt seöver den institutionella organisationen inom högskolan. Jag har nyligenöverlämnat de förslag som den har lagt fram rörandehögskolans institutionella organisation till kommittén för alt prövas i dessfortsatta arbete. Jag avser all i annat sammanhang återkomma till regeringen idenna fråga. Forskningsrådensuppgift år att utifrån vetenskapliga kriterier anvisa medel tillforskningsprojekt av betydelse för den vetenskapliga utvecklingen. Denforskning råden finansierar utförs vanligen inom högskolansforskningsorganisation. När ell forskningsområde, där råden finansierar projekteller forskartjänster, bedöms ha sådant vetenskapligt värde och sådanvaraktighet att det bör ingå i den fasta forskningsorganisationen förs efterförslag från resp. forskningsråd och högskolemyndighet medel för ändamålet överfrån forskningsråden lill berört fakultelsanslag. Forskningsråden spelarsåledes en viktig roll för den vetenskapliga utvecklingen. Deras förmåga atthålla kontakt med den inlernalionella vetenskapliga verksamheten och attlångsiktigt planera och prioritera den forskning de ansvarar för är av vitalbetydelse för livskraften i högskolans forskning. Regeringen och styrforskningsrådens verksamhet normall endast genom omfattningen av de medel somanvisas råden. Del är blott undanlagsvis som elt forskningsråd direkt anvisasmedel för ett särskill forskningsprojekt och del har då normalt rört sig omprojekt som lar eller förväntas la avsevärda resurser i anspråk.Forskningsråden har dock själva visat lyhördhet för allmänna uttalanden frånregering och riksdag om forskningsområden som ansetts vara angelägna församhällsutvecklingen. Jaganser att den frihet forskningsråden och motsvarande organ har haft att självabestämma över fördelningen av medel på olika områden inom sina resp.verksamheter har fungerat i stort sett myckel väl. Del finns därföringen anledning all ändra på den grundläggande principen för 3 1981182. Prop.1981/82:106 34 anvisningav medel till forskningsråden. Detta hindrar emellertid inte alt deövergripande prioriteringar som regeringen och i fortsättningenkommer att göra, förutom att vara allmänt riklningsgivande för forskningsrådensverksamhet, också kan förenas med särskilt ansvar för ell visst forskningsrådför något område inom ramen av dessa prioriteringar. Medden överblick av forskningsverksamheten vid enskilda högskoleenheter somforskningsråden successivt har fått kan det vara lämpligt att råden ges eltökat ansvar för vissa delar av uppbyggnaden av forskningen ochforskarutbildningen vid högskoleenheterna. Jag tänker då särskilt på behovetalt stärka de unga forskarnas kontakter med den internationellaforskningsverksamheten och alt förbättra forskarutbildningen på områden därdetta är särskill nödvändigt. Jag återkommer i del följande fill dessa frågor.För alt underlätta forskningsrådens långsikliga planering förordar jag i delföljande alt de i likhet med vad fallet är för vissa seklorsorgan anvisasfleråriga medelsramar för sin verksamhet. Jag har i budgetpropositionenförordat en anvisning lill forskningsråden om . för budgetåret1982/83. För /84 räknar jag med all kunna bereda utrymme för enökning med ca 25 milj.kr. för forskningsråden utöver sedvanlig pris- ochlöneomräkning. Jag räknar med all det i nästa forskningspoliliska propositionskall bli möjligt all ange tvååriga medelsramar för forskningsråden utöveraktuellt budgetår. Jagvill slutligen, som en allmän kommentar till forskningsrådens verksamhet,betona angelägenheten av att undvika uppsplittring av resurser på mycket småprojekt såvida det inte rör sig om alt bygga upp forskning i anslutning tillutbildning som saknar sådan eller att inifiera ny forskning eller stärkaforskningsområden under utveckling. En stråvan bör vara all åstadkommasamverkan mellan enskilda forskare på samma område inom ramen för ell visstforskningstema eller elt visst forskningsproblem. Regeringenbör inhämta godkännande av vad jag har förordat om flerårigamedelsramar för forskningsråden. Regeringen bör vidare bereda riksdagentillfälle att la del av vad jag har anfört om den beräknade ekonomiska ramenför forskningsverksamheten /84. Sektorsforskningensplanering inom vissa områden Närdel gäller planeringen a\' sektorsforskningen ställs redan nu mycket höga kravpå denna för vissa sektorer. Så sker t. ex. inom del tekniska forsknings- ochutvecklingsområdet och inom energiforskningsområdel. Inomförsvarsdepartementets område finns en väl utveckladforskningsplanering. Denna syftar till att inrikta forskningsresurserna inomförsvarsseklorn i enlighet med de olika totalförsvarsgrenarnas bedömdalångsiktiga behov och alt samordna forskningsverksamheten med avnämarnas behovav underlag för åtgärder och beslut. I årets tolalförsvarsproposilionredovisar försvarsministern förslag beträffande försvarsforskningenslångsiktiga inriktning. Detta utgär bl.a. från myndighe- 1981/82:106 35 temasoch försvarskommiltés förslag (DsFö 1981:14). Enligl proposifionenskall de samlade forskningsresurserna minska med . Olikaåtgärder måste vidtas för att trots detta tillgodose myndighetemas mestangelägna forskningsbehov. Vissaforskningsslödjande organ har inom sina samhällssektorer kommit alt få en sådanbredd på och ekonomisk omfattning av sina verksamheter att deras ställningnärmast kan jämföras med forskningsrådens. Ett sådant exempel ärarbetarskyddsfonden (ASF) som förutom egentlig arbetsmiljö-forskning ocksåstödjer den arbetslivsforskning som bl.a. bedrivs vid arbetslivscentrum ochinom ett antal högskoleenheter. lämnade arbetarskyddsfonden stödfill projekt inom arbelsmiljöforskning och arbetslivsforskning med 460 milj.kr.Härtill kommer det omfattande stöd som i enlighet med beslut gesfill utbildning inom samma sektorer. Av de medel som totalt anslås beräknas ca40 % gå till projekt som genomförs vid högskolan. I övrigi bedrivsarbetsmiljöforskning på alla nivåer vid bl.a. arbelarskyddsstyrelsensforskningsavdelning, som är landets största institution förarbetsmiljöforskning, samt ett antal yrkesmedicinska kliniker hos landslingenoch ett 20-lal fristående forskningsinstitut vars verksamhet bygger påöverenskommelse mellan arbetsmarknadens parter. Som exempel på sådanaforskningsinstitutioner kan nämnas Bygg-hälsan. Enmed ASF i flera avseenden likartad ställning har statens råd förbyggnadsforskning (BFR) som planerar, initierar och finaniserar forskning ochutveckling inom byggnads- och anläggningsområdet. Rådet ansvarar för detallmänna forsknings- och utvecklingsarbetet inom bebyggelseplaneringens ochbyggnadsteknikens område och för program 3 Energianvändning för bebyggelseinom huvudprogrammet Enerigforskning. Rådet svarar vidare för forsknings-, ochutvecklings- och demonstralionsverksamhel ni. m. som rör delsenergihushållning i ny och befintlig bebyggelse, dels installationsteknik somär anpassad till nya värmefillförselsäll. Med programverksamheten samordnasstöd till forskningsinriktat experimentbyggande inom energiområdet och inombostadsförsörjningen. BFRi sin nuvarande form fillkom då den dåvarande nämnden förbyggnadsforskning delades i BFR och (). BFR finansierades fram till utgången av dels genom anslag överstatsbudgeten, dels genom en särskild byggnadsforskningsavgift beräknad pålönesumman inom byggnadsindustrin. Fr.o.m. finansierasverksamheten helt genom anslag över statsbudgeten. Av rådets disponibla /81 om 255 milj.kr. gick till projekt som genomförsvid högskoleenheterna och lill projekt vid SIB. SIB, som är landelsstörsta institution inom byggnads-forskningsområdet är för sin verksamhetpraktiskt tagel helt beroende av anslagen från BFR. Inomtransportområdet svarar transportforskningsdelegationen (TFD) 1981/82:106 36 förviss övergripande forskningsplanering. Chefen för kommunikafionsdepartementethar i prop. 1981/82:100 bil. 9 behandlat frågan om transport-forskningensorganisation m. rn. Inomskogs- och jordbmkels område ansvarar i huvudsakför forskningsplaneringen. samverkan därvid med skogs- ochjordbrukets forskningsråd (). Skälen härtill är flera, men framför alltberor del på all har haft och allljäml har en i förhållande till andra rådblygsam del av forskningsresurserna på området samt alt Sverigeslantbmksuniversilels resurser fill används för forskning. Denprogrambundna forskningen utgörs huvudsakligen av forskning för sektornsutlaladi; behov men också av långsiktig, allmänve-lenskapligkunskapsuppbyggnad. Seklorsforskningen finansieras fömtom över statsanslagockså av externa intressenter. Finansieringsformen hänger bl.a. samman med desärskilda förhållanden som livsmedelsproduk-fionen särskilt inom råvamledetarbetar under. SJFRär ett sektorsforskningsråd med uppgift all stödja sådan forskning som kanförmodas resultera i kunskap som är tillämpbar i skogs- och jordbmket.