prop · G50344 · 1981-12-31 00:00:00 — Av de för fenoxisyror exponerade fallen var flertaletexponerade för 2,4,5-T, som liksom klorfenolerkan vara förorenade med polykloreradedibenso-dioxiner och polyklorerade dibensofuraner. Ytterligare en fall-kontrollstudie, omfattande personerbosatta inom landets fem sydligaste län,visade ungefär samma överrisk som i norrlands-studien för malign mesenkymal mjukdelstumör vid exposition för fenoxisyror eller klorfenoler. Som en delstudie analyseradesexposition för 2,4-D och MCPA samt motsvarandefenoxipropionsyror diklorprop respektive mecoprop, vilket gav en överrisk av samma storleksordning. I en tredje, ännu icke publicerad kontrollstudie från samma klinik, visades att en tredje cancerform,colontumör, ej var relaterad till expositionför fenoxisyror. Däremot var risken för colontumörer ökad för asbestexponerade personer. De refererade fall-kontrollstudierna ger ej underlag för en beräkningav antalet troliga fall i förorsakadeav fenoxisyromas användning i skogsbr-uket, men utgör tillsammans goda skäl för att speciellt bevaka hanteringenav fenoxisyror.med tanke på eventuell risk för uppkomst av cancersjukdom. Prop.1981/82:44 97 I sammanhanget kan ocksånämnas en epidemiologisk studie somgjordes 1973 i pä ca 2 000 fenoxisyraexponeradepersoner. Studien, som uppföljdes 1977,ooh som genomgått en ny granskning, har hittillsej indikerat någon översjuklighet i cancer. Likaså kan nämnas en mindre studie på 204 personer som framställt, och därvidvarit exponerade för, fenoxisyran 2,4,5-T. Någon ökad .dödlighet har ej kunnat påvisas i denna studie. De båda senare studierna är emellertid av för litenomfattning för att man skall kunna förvänta sig attfinna några effekter av de slag som deredovisade fall-kontrollstudierna rapporterar . Glyfosat användsi första hand för totalbekämpningav vegetation, men har även en viss selektiv verkan. Ibarrträdsföryngring kan medlet användas för bekämpning avslyvegetation och undervegetation. I har glyfosat fått användas . Faroklassen är fastställdtill klass 3. Vid den ursprungliga registreringen fastställdes användningsområdet till bekämpningav kvickrot och andra fleråriga ogräs pä . Sedermera har användningsområdetutvidgats och omfattar användning moticke önskvärd vegetation på , i fruktodlingar, barrträdsför-föryngring pä industriområdeno.d. samt för stubbehandling. godkändes medlet ävenför spridning från luften förbekämpning av lövsly påytor för eller med barrträdsföryngringar. Glyfosat är systemisktverkande, har stark fytotoxisk effekt, nedbryts snabb i jord samt har låg toxicitet hos däggdjur. Prretrolder (-permetrin) Permetrin, som f.n. ärden enda använda pyretroiden inom skogsbruket,har en låg till måttlig akutgiftighet pä däggdjur. LD -värdet varierar mellan 500 och /kg kroppsvikt,beroende pä använt lösningsmedel och därmed varierande absorptionsgrad. Ämnet har en utpräglatselektiv effekt på insekter i förhållande tilldäggdjur, vilket är en fördelfrån säkerhetssynpunkt .. Medlet äreffektivt verkande ooh kan användas i låga dosei. Det har låg flyktighet och absorberas endast i ringa grad genom huden, menlokalt erhålls en svag ögon- och hudirritation. Elimineringen ur kroppen går 7 1981/82.1 saml. Prop.1981/82:44 98 tämligen snabbt och ingen upplagringsker i vä-vmader. Ämnet har inte visat sig ge cancerogena, mutagenaeller fosterskadande effekter. I tväärsförsök på råtta och mushar vid höga doser observerats tecken på ner-vpåverksin,men inga skador har kunnat påvisas på ner-Tvä-vnad. Lindan är ettklorerat kolväte. Trots låg vattenlöslighethör lindan till de mest vattenlösliga av de globalt sett vanligen förekommande klorerade kolväteinsekticiderna. Substansen är en av de mest flyktiga. LD_- vid oral tillförselligger /kg pä vanligenunder-50 sökta vamblodiga djur. Utsöndringstiden vid engångsdos varierar i allmänhet frän 1/beroende pä administreringssätt,dos m.m. Vid upprepad tillförsel kanupplagring framför allt i fettvä-vnad påvisas,men har ämnet utsönd-rats. Bland långtidseffekterav lindan kan nämnas vissa blodblldsförändringarsajnt fettinlagring framför allt i levern. Frågan om lindans cancerogena effekt har debatterats internationellt.I har klassificerat lindan som cancerogent ämne ooh restriktioner förbereds. Inom ramen fördet nordiska samarbetet på bekämpningsmedelsomrädet pågår en utvärdering av den samlade dokumentationen för lindan. 6.2 Bekämpningsmedeisresteri .skogsbär ooh :S-vamp m.m. Spridning av herbicider från luften sker omkring månadsskiftetjuli/augusti. Anledningen till att denna tidpunkt -väljs är att även barrträdenunder sin tillväxtperiod (skottskjutningen) är mycket känsligaför de som tillväxthormon utnyttjade.herbiciderna. Spridningen kan därför inte ske förrän barrträden avslutat sin tillväxtperiod och årsskotten förvedats. Besprutningen måste dessutom sk»innan lö-vträden avslutat sin tillväxtfas och fällt bladen. Den period som därigenom ärlämplig för behandling sammanfaller med bärsäsongen. Ett återkommande argument i debatten om flygspridninghar därför varit att lövslybekämpningen skulle förstöra möjligheternaatt plocka bär. Bärförekomsten är emellertid starkt begränsad i tätabjörksnår och det är endast de mest lövbesvärade hyggenasom besprutas. lät1976 xindersöka i vilken utsträckning det fanns plockningsvärd bärförekomst päflygbesprutningsobjekten (fig. 6.2). Man fann dä att på högst 6 fo a.v den flygbesprutadeskogsarealen, fanns det bär värda att plocka. Med dåvarandeomfattning av besprutningen utgjorde den attraktiva bärmarken endast 0,2 /oo av den totala skogsarealen.Myrmarkerna sprutas ej alls varför hjortronplockningenöver hu-vud taget inte påverkas av flygsprutning. Figur 6.2 Areal med plockningsvärd bärförekomst i procent av den totala flygsprutadeskogsarealen. Källa: 1976. Ej plockningsvärd förekomst Plockningsvärd förekomst Prop.1981/82:44 100 Undersökningaravseende såväl resthalter av herbicider i skogsbär,svamp, -vatten, fisk och vilt, som smak- ooh luktförändringar hosskogsbär efter herbicidbesprutning har utförts vid framförallt statens veterinärmedicinska anstalt (SVA). Avpublicerade rapporter framgår att ivatten, fisk och vilt har rester av fenoxisyror sällan påvisats. Funna halter har genomgående varit låga.Lingon, blåbär, hallon och svamp har insamlats från skogsmarker efter flyg- eller traktorbesprutningmed fenoxisyraestrar. Analys av pro-vmate-ial insamlat efterbesprutning visar i en undersökning följande totala fenoxi-syrahalter: för lingon i genomsnitt 4i4 (0,03-10,2) mg/kg, för blåbär 3,8 (1,9-5,8) mg/kg, för hallon 1,5 (1,0-2,1) mg/kg och för svamp 4,5 (0,3-8,0) mg/kg. I prover tagna cirka efter besprutningstillfälletvar motsvarande värden 2,9 (1,0-6,9), 2,0 (1,6-2,8),1,0 (o,5-1,3) ooh 0,4 (0,3-0,4) mg/kg. Resultaten utvisar således en tämligenlångsam sänkning av resthalterna i oskördade bär. Vid en senare utfördundersökning omfattande såvälfenoxisyroma 2,4-D, 2,4,5-T och MCPA som glyfosat erhölls fenoxisyrahalter i hu-vudsakligen sammastorleksordning som vid tidigare undersökningar.Endast relati-vt låga resthalter (upp till /kg)av glyfosat kunde påvisas. De undersökningar somutförts visar att - flyg- ochtraktorbesprutning av skogsföryngringsytormed fenoxisyrapreparat i konventionell dos (1,fenoxisyra per ha från flyg, upp till per ha frän traktor) kan leda till en icke obetydligherbicid-kontamination av skogsbär och svamp,med totala fenoxisyrahalter på upp till /kg - sköljning av lingon avlägsnar endast en ringa del av ev. fenoxisyra-rester. Inom ett dygnefter besprutning kan upp till 25 urlakas, senare , - syltkokning avlingon medför ingen eller endast obetydlig sänkning av fenoxisyrahalten Prop.1981/82:44 101 - förvällning,enbart eller i kombi'nation med sköljning, kan eliminera 60 io av fenoxisyrainnehållet i svamp - fenoxisyror ejkunnat-pä-visas i marknads prover av lingoneller fabriks-beredd lingonsylt - fenoxlsyrarestemai oskördade bär kan ha en persistens av mer än en månad.I frys-förvarade bär kan rester påvisasi . Vid en undersökningav smak- och Iviktförändringar hos skogsbär (blåbär, lingonoch hallon) efter herbicidbesprutning konstaterades att - smak- och luktförändringar avnegativ karaktär uppstått hos merparten av bärproverna - den främmande kärvaeller beska smaken påminde omfotogen, motorolja, fenol eller dylikt - smakförsämringen hosfenoxisyrabehandlade blåbär tilltog med tiden, sannolikt beroende på biokemiska förändringar - bär behandlade med preparat innehållande butoxietylestern av 2,4,5-T visade sig hosflera av försökspersonerna kunna framkalla en övergående bedö-vningav läppar och tunga. Av föreliggande undersökningsresultat framgår att blåbär, lingon och hallon insamlade fränherbicidbehandlade skogsföryngringsytor kan uppvisa en påtaglig försämring av smak och lukt. Kvalitetsförsämringen idessa avseenden kan vara så stor attbesprutade skogsbär enbart från denna synpunkt kan vara undermåliga som råvaraför livsmedelsindustrin, '.och rför,-privat konsumtion. Med tanke på den vanligen måttligapersistensen i miljön av fenoxisyror ooh glyfosat är det osannolikt att bär:framkomna under påföljande bärsäsonger skulle vara av dålig kvalitet -vad avser smak, lukt och konsistens.I bär insamlade ett är efter fenoxisyrabesprutning har heller inga resterav sådana herbicider kunnat påvisas. 'Enligt normer uppställdaav fär blåbär och lingon användainom svensk livsmedelsind-ustri ej vara besprutade med bekämpningsmedel eller liknande preparat. För att skydda livsmedelskonsumentenmot för höga resthalter av bekämpningsmedelhar vissa länders centralalivsmedelsmyndigheter fastställt s.k.resttoleranser. I har livsmedelsverket genom kungörelsen (SLV PS 1978:34) om främmande ämneni livsmedel fastställt, sådana resttoleranser för vissa bekämpningsmedel (aktiva substanser) ieller på vissa livsmedel. Emellertid finnsi ännu ej fastställda resttoleranser beträffande bäroch svamp för de i detta sammanhang aktuellamedlen dvs. 2,4-D, glyfosat ooh MCPA. (har fastställt resttoleranser för 2,4-D och MCPA i spannmåloch vissa spannmålsprodukter samt för 2,4-D i citrusfrukter.) Nedan har en sammanställning gjorts av senaste tillgängliga information om resttoleranssituationen för de nämndasubstanseanna i några industriländer samt EG, vilka alla har omfattande listor medresttoleranser. "all plant foods" 0,1 "plant food" 0,1 ("fruit, tables" , vege-0,05) ("fruit, vege-tables" 0,05) ("fruit, vege-tables" 0,05) "all food products" "not permitted" Prop.1981/82:44 103 Den för () och FN:sorgan för livsmedels-och jordbruksfrågor (FAO) gemensamma expertkommittén förlivsmedelstillsatser (JECFA) harföreslagit att ett acceptabeltdagligt intag (ADl) av en li-vsmedelstillsats eller ett bekämpningsmedel beräknaspå följande sätt: Med utgångspunkt fränalla tillgängliga data över ett ämnestoxicitet fastställs den högsta dos som kan ges till försöksdjur under deras livstid utan att skadliga effekter kan påvisas. Denna s.k. noll-effektdos uttrycks i mg/kgkroppsvikt och dag. För att kompensera för bl.a. skillnader i känslighet mellan dj-ur och människasamt för den osäkerhet som av olika skäl kan finnas i försöksdata tillämpas därefter en godtyckligt vald säkerhetsfaktor, vanligtvis 100. Detta innebär alltså attden funna noll-effektdosen divideras med 100, och slutvärdet definieras som acceptabelt dagligt intag för människa.ADI-värdet uttrycks i mg per kgkroppsvikt och dag. Föreligger tillfredsställande data frånstudier på människa, kan en annan säkerhetsfaktoranvändas. Det bör understrykas att ADI-värdet avser daglig, livslång tillförsel.ADI-värdet kan därför, inomvissa gränser, överskridas i omvändproportion till hur ofta ämnet i fråga, förtärs. Ett tillfälligtöverskridande behöver därför inte innebäranågon hälsorisk, men strävan bör givetvis vara att ADI-värdenej överskrids. tar vidfastställande av resttoleranserna hänsyn till bl.a. rekommenderade ADI-värden. För2, 4-D har ADI-värden ej ställts till /kg kroppsvikt och dag och för 2,4,5-T till /kg kroppsvikt och dag. I lingon, som blivit kontaminerade med fenoxisyra isamband med besprut-ningar har, tvådagar efter besprutningen, påvisatsfenoxisyrahalter pä upp till /kg, i blåbär upp till /kg och i hallon upp till /kg. I svamp har påvisats upp till /kg. Med ett ADI-värdeför 2,4-D av /kg kroppsvikt ochdag skall en människa som väger utan risk (dvs. med en säkerhetsfaktor av 100) kunna förtära 60 i 0,3= l8 mg av fenoxisyran 2,4-D vilket motsvarar 1 ,bär med en halt av /kg. Eftersom halten i allmänhet är betydligtlägre blir den "riskfria" bärmängden motsvarande större; vid en halt av /kg uppemot18 kg. I den s.k. hormoslyrdebatten har uppgifter förekommit om att gravida kvinno', som avmisstag utsatts för bf-kämpningsmedel av fenoxisyratyp p.g.a. vinddrifteller liknande eller genom förtäring av kontaminerade skogsbär, skulle fåttmissfall eller att fostren skulle fåttmissbildningar. Prop.1981/82:44 104 om stora s-värigheterf.n. föreligger att pä grundval av djurförsök dra slutsatser om risken för fosterskador hos människa finns det f.n. knappast stödi djurexperiment för antagandet att fenoxisyror skulleutgöra en risk för fosterskador hos gravida kvinnor som tillfälligtvis via besprutning eller förtäring av"besprutade bär kommit i kontakt med dessa medel. Inte heller päepidemiolbgisk grund anses det f.n. finnas stöd för antagandet att fosterskadorskulle ha, orsakats hos människa efter låg exponering av modem för fenoxisyror via t.ex. förtäring avbesprTitade bär eller tillfällig vistelse i -besprutat område. Ett flertal förmodadekausalsamband, såväl i som utomlands, har i olika sammanhang utretts utan att habefunnits trovärdiga. Fortsatt uppmärksamhet påproblemet är dock önskvärt, inteminst för att samla övertygande dokumentation. 6.3 Bekämpningsmedlensverkan i naturmiljön Nat-urvårdsverkethar i två rapporter (SNV PM 1082 och 1208)om bekämpningsmedlens inverkan på markens organismer redovisat omfattande genomgångar av den vetenskapliga litteraturen inom ämnesområdet. I den förstarapporten, vilken behandlar bekämpningsmedlensinverkan på markfaunan, konstaterar författarna bl.a. att - bekämpningsmedlen mot skadegörare i åkermarkoch skogsmark ej sällan har skadliga återverkningar pädjurlivet i marken och således även drabbar andra organismer än skadegörama.Detta förhållande är mest framträdande förinsektsmedlen. Därnäst i fråga om negativa sidoeffekter kommermedlen mot s-vampsjukdomar och i tredje hand ogräsmedlen - de negativaeffekterna sällan varar än , såvida intetillförseln av bekämpningsmedlet fortsätter att ske . Skulleemellertid ett ooh samma preparat tillförasvarje är på samma yta kan risk för permanentnegativ påverkan på markfaunan föreligga - det kan finnassamspelseffekter av negativ karaktärmellan bekämpningsmedel, jordbearbetning ochkvävegödselmedel - balansen mellan nyttiga djur och skadegörare liksom mellan markdj-ur ooh -jnikroorganismer kan fö-r-skjutas och att stabiliteten isystemet kan minska Prop.1981/82:44 105 - LD_.-värdenbestämda på däggdj-ur är otillförlitligasom mått på giftig heten när det gäller ryggradslösadjur. Tillförlitliga mått på giftig het för ryggradslösa djur bördärför tas fram. I den andra rapporten, vilken behandlar bekämpningsmedlens inverkan på markens mikroorganismer, konstaterar författaren bl.a. att - bekämpningsmedlen inverkar, inhiberande ellerstimulerande, på markmikro-organismemas tillväxt och andra aktiviteter både i renkulturer och i jord. Denna inverkanresulterar i förändringar i mikroflorans artsammansättningoch i samspelet mellan olika arter - i övervägandeantalet fall där testningar genomförts har man med nuvarande metodik inte kunnatkonstatera någon effekt av nämnvärd betydelseför markekosystemets fimktion - fenoxisyromahar negativ inverkan på symbiotisk kvävefixering - ett flertalherbicider påverkar växtpatogena mikroorganismer. I det följanderedovisas vissa ämnesrelaterade effekter i naturmiljön. Fenoxisyrapreparaten anses inte vara extremt toxiska för någotdjurslag. Vid utfodringsstudier har man visat att vilt kan äta besprutade växtdelarutan att uppvisa förgiftningssymptom. har utfört ett stort antal analyser av fallvilt och nedlagtvilt från besprutade områden.ooh har dåendast undantagsvis funnit fenoxisyrarster i kropparna. De högsta halterna som hittats är i storleksordningen /kg i lever ooh njiirar.En förklaring till de låga haltema äratt fenoxisyroma utsöndras snabbt. Fenoxisyroma ärdäremot relati-vt giftiga för vattenorganismer. Akut LD för fisk äri storleksordningen /l. Fenoxisyromas akutgiftighet för vattenorganismer innebär att de inte ärlämpliga för vattenväxtbekämpning. Vid lövslybekämpning i skogsmark är risken, dock mycket liten för-vattenorganismer i angränsande sjöar och "vattendrag. Detta gäller ä-ven viddirekt besprutning över vattnet. Fenoxisyroma är klassade som icke bi-farliga. Akuta LD -värdet förbin är tio gånger högreän gränsvärdet för Prop.1981/82:44 106 s.k. bifarliga medel. Det kan dock.finnas anledning attmisstänka att vissa esterpreparat underspeciella omständigheter kan orsaka förgiftningar. Användningenav fenoxisyror i skogsbruket bedöms av innebäraförsumbara akuttoxiska risker för viltet. Hägrakroniska långtidseffekter på vilt har ej påvisats. En framgångsrik lövslybekämpninginnebär att ca 90 av hyggets lövsly dör.Ett behandlat område blir med andra ord inte heltfritt frän sly. Fältskiktet med bärrisoch örter påverkas i regel inte lika mycket som slyet vidbesprutning därför att sprutvätskan ej når ned i någrastörre mängder. Såväl bläbärs- som är relati-vtkänsliga för höga doser avfenoxisyror varför skadorna på helt öppnafläckar kan bli allvarliga. Det tar på sädana fläckar åtskilliga år innan riset återhämtat sig. Att mängdenris minskar efter besprutning gör att detgenomsnittligt blir färre bär året efter besprutningen och ettvarierande antal år framåt. Emellertid anses kemisk och mekanisk röjning sammantagna och på lång sikt geen liten men positiv effekt pä mängden bäroch ris av lingon och blåbär. Däremot berörs inte hallontillgängen nämnvärt eftersom röjningen utförs närhallonriset är pä tillbakagång. Även förhållandena för örter och gräs förbättras i regel i och med attkonloirrensförhållandena blivit gynnsammare. Den hittillsvarande slybekämpningen anses inte ha haft någonnegativ effekt på slybetande vilt i . Älg och rådsjurastammarhar t.ex. ökat.mycket loraftigt sedan lövslybekämpningeninfördes i , .beroende på att det moderna skogsbruket ger totalt sett mycket merbete för älg och rådjur. Man har ej heller kunnatkoppla fenoiisyraanvändningen i skogsbruket tilltillbakagång för någon speciell viltart. Pä grund av att fenoxisyroma används endast en gångpå på samma ytaoch dessutom på mycket begränsade områdenanses det inte heller finnas anledning att befara att vissa växter skulle kunna utrotas. Det moderna skogs bi-uketi sig själ-vt innebär dock att villkoren för både flora och fauna förändras och .ivissa fall försämras. Den omfattande toxikologiska dokumentation som ligger tillgr-und för registrering av produkten visar,att glyfosat har låg toxicitet på försöksdjur. LD-värdetvid oral tillförsel är för råtta /kg kroppsvikt. Långtidstoxikologiskaoch speciella toxikologiska undersökningarvisar att medlet har en måttlig effekt på försöksdjuren. Prop.1981/82:44 107 Glyfosat ger en effektiv kontroll av undervegetationen på föryngringsytor.Vid skogsbesprutning påverkaur glyfosat även bärvegetationen.Förekomsten av bärväxter är starkt beroende på skogens ålder. Hallon och lingon är de vanligaste arterna i ungskog vilken oftast blirföremål för behandling. Lingonriset är relati-vt resistent mot glyfosat, medan blåbär och hallonär mera känsliga. Efter en besprutning kan det ta innan blåbärsriset återhämtat sig.Hallon skadas i regel i större utsträckning änblåbär. Eftersom glyfosat dödar-undervegetationen kan en bekämpningsätgärd medföra ekologiska påverkningar.Växtnäringsni-vån i marken kan öka marken inte är täckt avundervegetation. Detta kan bidra till ökadtillväxt av barrträdsplantor, men ävenmedföra risk för uriaknlng av vissa växtnäringsämnen. Behandlingen förändrar ävenflorans sammansättning. De ettåriga arterna fåri början dominans och det kan ta tills deursprungliga arterna har återetablerat sig. I vattendrag, sjöaroch kanaler tycks glyfosat ha långvarigpersistens. Fiskar absorberar relati-vt högamängder och den upptagna glyfosat-mängden tycks vara persistent i fiskkött. P\'retroider (-permetrin) Permetrin, som f.n. ärdet enda utnyttjade ämnet inom pyretroidgruppen, är i allmänhetläggiftigt för däggdjiir ochfåglar. Det har en bred effekt på insekter och ärstarkt bigiftigt. Det är dessutom ytterst fiskgiftigt ochall förorening av sjöar och vattendrag skall undvikas. Det är därför av störstavikt att behandling av barrträdsplantorsker -under kontrollerade betingelser föratt förhindra ovarsam hantering av bekämpningsmedels.r rester, slam från doppning, sköljvattenfrån rengöring av utrustning m.m. I samband med utplanteringav behandlade plantor får dessa ej vattensläs i eller i omedelbar näx-het av sjöeller vattendrag, ej heller jordsläsi omedelbar närhet därav. I jorden adsorberas permetrin i hög grad vid jordpartiklar och har således lågrörlighet. planterade i jorden bör behandlade plantor knappast ge upphov till stömingar genom den ringa mängd som tillförsmiljön. Nedbrytning i jord skerrelati-vt snabbt med hjälp av mikroorganismer, i gynnsammafall . Prop.1981/82:44 108 Lindan är giftigt för humlor och bin. Det har en hög fiskgiftighet (vid jämförelse med permetrin dock ca 50 -100 gånger lägre). Vid vissa undersökningar utomlands av halten lindan i nat-urligapopulationer av fåglar och deras ägg, fiskar och salar har lindan kunnat påvisas, men endast i låga halter jämfört med t.ex. DDT. Lindan är stabilt iluft samt mot påverkan av ljus och värme. Det ärrelati-vt stabilt i vatten, någotstabilare i saltvatten än i sötvatten. Halten lindan i nat-urliga vatten a-vtar snabbare än vid motsvarande laboratorieförsök. Härtill bidrar processer såsom avd-unsthing, s.k. kodestil-lation med vattenånga, adsarption, sedimentation och mikrobiellnedbrytning. I jorden förekommer motsvarande eliminationsprocesser.Lindan applicerat pä jordytan försvinner därför snabbare änlindan som applicerats i jorden. I fuktig jord försvinner lindan snabbare äni torr. Generellt sett elimineras lindan ur jorden snabbare än andra klorerade kolväten men betydligt långsammare än bekämpningsmedeli allmänhet. I skogsmark är halveringstiden eller längre. Det binds starkt tillorganiska jordpartiklar i de överstaskikten. Vid låg dosering har inga ellerobetydliga mängder kunnat påvisas i djupare liggande skikt i jorden. Risk för urlak-ning till grundvattnet kan dock föreligga i sandrika jordar som behandlats med större mängderlindan. Föroreningar av ytvattnet kan inträffa om ett timmerupplag som skall besprutas är beläget i närbetäck, ett dike eller dylikt eller om extrema höjdförhållanden råder. ALTERNATIVAMETODER FÖR LÖVKONTROLL OCH IKSEKTSBEKÄMPHING.EFFEKTIVITET OCE KOSTNADER M.M. Med (kemiskt) bekämpningsmedelförstås enligt 22 § kungörelsen (1975:344) om hälso- ochmiljöfarliga varor sådant ämne ellerberedning som kan användas till skydd mot egendomsskada,sanitär olägenhet eller annan jämförbar olägenhet,förorsakad av växter,-djur, bakterier eller virus. Dessa organismerkallas vanligen i skogs- och växtskyddssammanhang"skadegörare". Ävenicke-kemiska eller s.k. alternativa bekämpningsmetoderutnyttjas för att åstadkomma ett motsvarande skydd mot skadegörare. Existerande och tänkbarabekämpnings- eller produktionsmetoderkan indelas på det sätt som framgårav figur 7.1. Figur 7.1 Bekämpningsmedeloch bekämpningsmetoder Källa: Biologisk bekämpning av skadedjur Framförallt i samband med insektsbekämpning användsalltmer s.k. integrerad bekämpningvarmed avses en samordnad och balanserad användningav olika metoder inkl-usive förebyggande sådana mot skadeinsekter. Ak,w Kvm.ik B)Olo«>ik BiOT«lini,ii bakhmpninp tMknipniny (»ktnipninB bekämpning tr fr tr , Prognos och varningstjanst \,_.