prop · G503180 · 1981-12-31 00:00:00 — 3. obligationer,utfärdade eller garanterade av ett svenskt bankaktiebolag, en svensk sparbankeller en centralkassa för jordbmkskredit, eller av ett sådant bankinstiluteller av utfärdade andra fordringsbevis, med undantag avförlagsbevis, 4. obligationereller andra skuldförbindelser, utfärdade eller garanterade av en svenskkommun, 5. av ett svensktnäringsföretag utfärdade obligationer som offentligen utbjudits av ett svensktbankakfiebolag, investeringsbank aktiebolag eller Nordiskainvesteringsbanken, 6. skuldförbindelserför vilka bolaget äger säkerhet genom panträtt i en jordbmks-, bostads-, kontors- eller affärsfaslighetinom av fastighetens uppskattade värde eller, om pantvärde har fastställtsför fastigheten enligt gällande bestämmelser om lån av statsmedel tillfrämjande av bostadsbyggandet, inom av pantvärdet, panträtt i tomträtt, lill vilken hör en byggnad som äravsedd för bostads-, kontors- eller affärsändamål, inom av detuppskattade värdet av byggnaden eller någon annan egendom som hör lilltomträtten eller, om pantvärde har fastställts för egendomen enligt nämndabestämmelser, inom av pantvärdet, allt med den ytterligarebegränsning som försäkringsinspektionen föreskriver med hänsyn tilltomträttsavtalets innehåll eller nägon annan omständighet eller panträtt i en fastighet, som helteller delvis är inrättad för industriell verksamhet, eller i en tomträtt tillvilken hör byggnad, som helt eller delvis är inrättad för sädan verksamhet,inom av det uppskattade värdet av egendomen, såvitt avser tomträttmed den ytterligare begränsning försäkringsinspektionen föreskriver med hänsyntill tomlrättsavtalets innehåll eller någon annan omständighet, varvid dock en fömtsättning för attpanträtt i fasligheten eller tomträtten skall godkännas - utom i fråga omsädant lån till en svensk kommun för vilket försäkringsinspeklionen har medgettundantag - är att tillhörande byggnader skall vara brandförsäkrade iförsäkringsbolag som avses i denna lag eller i utländskt försäkringsföretag medrätt att driva försäkringsrörelse här i landet, 7. inhemska eUer utländska värdehandlingar, som till sinart och till den säkerhet de erbjuder kan anses jämförliga med några av de under I -6 nämnda, varvid dock värdehandlingar, som enligt sin lydelse skall inlösas i främmande valuta, får användas för redovisning endast i den mån de motsvarar försäkringstekniska skulder för egen räkning för försäkringar i samma valuta eller också i följande tillgångar av annan art 8. lån motsäkerhet i bolagets försäkringsbrev inom återköpsvärdet, 9. värdet aväterförsäkringsgivarnas ansvarighet på grund av de livförsäkringar som harövertagits i form av äterförsäkring, varvid dock värdet av utländsktförsäkringsföretags ansvarighet inte får användas till redovisning avförsäkringstekniska skulder i större omfattning än vad försäkringsinspeklionenmedger med hänsyn till försäkringstagarnas säkerhet. Med det uppskattade värdet avsesdet värde som försäkringsbolaget bestämt på grundval av en särskild värdering. Utan hinder av första stycket får ett belopp motsvarandehögst av de försäkringslekniska skulderna för egen räkning redovisasi andra värdehandlingar än som avses i första stycket 17, dock inte i aktier. 1981/82:180 198 Med försäkringstekniska skulder för egen räkningförstås den del av dessa skulder som överstiger värdet av äterförsäkringsgivarnasansvarighet. Paragrafen motsvaras av 274 § FRL, som senaständrats genom SFS 1979:1053 med anledning av regeringens proposition 1979:165om den svenska kapitalmarknaden. Paragrafen gäller även i fråga omförsäkringstekniska skulder för sädan livränta eller sjukränla som fillhörannan försäkring än livförsäkring (se 1 kap. 5 § tredje stycket). 10 §Om ett försäkringsbolag för längre lid än meddelar försäkring ar av annat slag än personförsäkringar, skall i fråga om redovisning av premiereserv för sädana försäkringar bestämmelserna i 9 § första stycket I -7 och 9 samt tredje stycket tillämpas. Paragrafenöverensstämmer i sak med 275 § FRL. 11 §De värdehandlingar som avses i 9 och 10 §§ skall förvaras avskilda från bolagets övriga tillgångar och under minst tvä läs med olika nycklar. Till ell av låsen skall endast ett ombud som försäkringsinspektionen för ordnar inneha nyckel. I dessa värdehandlingar har försäkringstagarna panträtt som i handpant till säkerhet för att bolaget skall fullgöra sina förpliktelser enligt försäkringsavtalen. Styrelsen och verkställande direktören skall sefill att värdehandlingar lill erforderligt belopp alltid förvaras avskilda pådet sätt som föreskrivs i första stycket. Vid fastställande av beloppet skall värderingsreglernai 11 kap. 7 § iakttas. Har värdehandlingar satts i förvar till högre värde änsom erfordras har styrelsen eller verkställande direktören rätt att få uthandlingar motsvarande överskottet. Styrelsen eller verkställande direktörenhar dessutom, för alt kunna betala förfallna försäkrings- eller äterbäringsbelopp,för vilka avsättning har skett, rätt att få ut handlingar lill motsvarandevärde. En värdehandling får på styrelsens eller verkställande direktörensbegäran bytas ut mot en annan handling av motsvarande värde. Behöver bolaget tillgång lill en värdehandling, somhar satts i särskilt förvar, för att kunna bevaka sin rätt pä grund avhandlingen eller för något annat liknande ändamål, skall ombudet mot kvittolämna ut handlingen lill behörig företrädare för bolaget. Styrelsen ochverkställande direktören är skyldiga att inom skälig lid återställa handlingeneller avlämna annan handling av motsvarande värde. Paragrafen överensstämmer i sak med 276 § 1 mom.FRL. Den motsvarar 7 kap. 11 § första-tredje styckena i utredarens förslag. I andra stycket har tagits in en erinran om attvärderingsreglerna i 11 kap. 7 § skall iakttas vid värderingen av devärdehandlingar som skall förvaras avskilda. 12 §Har en återförsäkringsgivare i särskilt förvar satt värdehandlingar som motsvarar värdet av försäkringslekniska skulder för livförsäkringar 1981/82:180 199 som mottagits i återförsäkring, skall panträtten tillkommaförsäkringslagarna i det bolag som tagit återförsäkringen. Bestämmelsen i första stycket skalläven tillämpas beträffande värdehandUngar, i vilka premiereserven enligt 10 §redovisas. Paragrafen överensstämmer i sak med276 § 2 mom. FRL. Den motsvarar 7 kap. 11 § Qärde och femte styckena iutredarens förslag. 13 § Ombudet skall genast göra anmälan hosförsäkringsinspeklionen om styrelsen eller verkställande direktören inle fullgör sina åligganden enligt 11 §. Ombudet har rätt att få arvode avförsäkringsbolaget. Arvodets storlek bestäms av inspektionen. 14 § Ett försäkringsbolag får inte utanförsäkringsinspellionens medgi vande sluta avtal varigenom bolaget förbinder sig all i återförsäkring avge ännu inle tecknade livförsäkringar, om bolaget inte kan säga upp avtalet alt upphöra utan ersättning senast efter uppsägningen. Ett försäkrings bolag får inte heller utan inspekfionens medgivande sluta avtal om avgi vande i återförsäkring av en redan tecknad livförsäkring, om försäkringen vid avtalets ingående varit i kraft längre än . Bestämmelserna i första stycketgäller inte försäkringsbolag som endast meddelar återförsäkring. Förbud mot viss premienedsättning 15 § Ett försäkringsbolag eller dess ombud fär inte medgeen enskild försäkringstagare eller en grupp av försäkringstagare direkt eller indirekt nedsättning av livförsäkringspremier som bolaget bestämt enligt fastställda grunder. Nedsättning av fär dock ske genom återbäring i överens stämmelse med fastställda gmnder. Paragraferna överensstämmer i sak med 278, 300 och 301 §§FRL och med 7 kap. 1214 §§ i utredarens förslag. 16 § Styrelsen och verkställande direktören skall övervakaatt anskaff ning av ansökningar om försäkring hos bolaget sker på ett sätt som över ensstämmer med god försäkringssed. Paragrafen överensstämmer i sak med302 § första meningen FRL och med 7 kap. 15 § första meningen i utredarensförslag. Vad som föreskrivs i 302 § om alt regeringen får meddela närmarebestämmelser om anskaffningsverksamheten och föranstalta om en särskUd nämndför handläggning av anskaffningsfrågor har inte medtagits. Något bemyndigandeför regeringen att i dessa hänseenden meddela föreskrifter som går utöverbefogenheten att meddela verkslällighelsföreskrifter enligt 8 kap. 13 §regeringsformen torde inte vara erforderUgt. Det kan tilläggas all möjlighetenatt 1981/82:180 200 utfärda bestämmelser och tillsälta en särskild nämnd föralt övervaka ackvisitionsverksamheten inte har utnyttjats. I stället harförsäkringsbolagen träffat s. k. anskaffningsöverenskommelser för att genomdessa främja god sed inom anskaffningsverksamhelen. Dessa överenskommelser harhittills varit så utformade att det inle har funnits anledning för regeringenatt utfärda särskilda föreskrifter. Bolagen har ett särskilt organ för övervakningenav försäljningsverksamheten, nämligen Svenska försäkringsbolagsförvaltningsnämnd. Ytterst ankommer det på försäkringsinspektionen att övervakaatt anskaffningsverksamhelen sker i enlighet med god försäkringssed. Att dennadel av inspektionens verksamhet har samband med övervakningen av bolagensmarknadsföring av sina Qänster har berörts i den allmänna motiveringen. 17 § Ett försäkringsbolag får inle ulanförsäkringsinspektionens medgivande äga större andel av aktierna i ett svenskteller utländskt akfiebolag än som svarar mot ett röstetal om högst fem procentav röstetalet för samtliga aktier. Tillhör försäkringsbolaget en koncern, skallbestämmelsen gälla koncernen. Ett försäkringsbolag får inte utanförsäkringsinspektionens medgivande äga andelar i en aktiefond eUer i annanjuridisk person än aktiebolag. Första stycket skall inte tillämpaspå aktier eller andelar i försäkringsbolag eller i juridiska personer varsverksamhet uteslutande har till föremål att äga aktier i försäkringsakfiebolag,att tillskjuta garantikapital i ömsesidiga försäkringsbolag, att förvallaförsäkringsbolagens fastigheter eller alt biträda försäkringsbolag vidrörelsens bedrivande. Paragrafen motsvarar 336 § FRL och7 kap, 16 § i utredarens förslag. Huvudregeln i första stycket av 336 § är attett försäkringsbolag inte får äga fiera aktier i något svenskt eller utländsktaktiebolag än som motsvarar av aktier. Skulle aktier medolika röstvärde finnas i bolaget, får försäkringsbolaget dock inte ha fleraaktier än som motsvarar högst av röstetalet för samtliga aktier iaktiebolaget. Tillhör försäkringsbolaget en koncern, gäller bestämmelsernakoncernen. Ett aktiebolag som inte är försäkringsbolag skall därvid anses somkoncernbolag, om det skulle ha räknats som dotterbolag, såvida det hade varitett försäkringsbolag. I nuvarande andra stycket av 336 § undantas aktier iförsäkringsaktiebolag och i vissa andra aktiebolag från kravet pä medgivande enligtförsta stycket. I tredje stycket uppställs krav på inspektionens medgivande föralt ett försäkringsbolag skall få äga andelar i en aktiefond. Utredaren har diskuterat om begränsningsregeln i förstastycket inle också borde omfatta andelar i andra företagsformer. En viktigprincip i försäkringsrörelselagen är att försäkringsbolagen inte får drivaannan rörelse än försäkringsrörelse (1 kap. 3 §). För att denna princip inleskall åsidosättas får försäkringsbolagen inte inneha av aktiernai ett aktiebolag. Ett större aktieinnehav skuUe kunna innebära att försäk- Prop.1981/82:180 , 201 ringsbolagentog på sig ett aktivt ägaransvar och eventuellt skulle tvingas ingripa iföretagens skötsel. Det kan vara lika olämpligt att ett försäkringsbolag pågmnd av sitt innehav av aktier i ett annat bolag deltar i en verksamhet somsaknar allt samband med själva försäkringsrörelsen som att detta sker direkt iförsäkringsbolagets egen verksamhet. Om ell försäkringsbolag tar ett aktivtägaransvar vid driften av andra företag, kan del uppslå risk för att självaförsäkringsrörelsen och med den förenad utlåningsverksamhet påverkas negafivt. Utredaren anser att samma invändningar somframförts mot ett större aktieinnehav också kan riktas mot att försäkringsbolagethar stort inflytande i ett företag som drivs i andelsform, t. ex. en ekonomiskförening. Utredaren har emellertid inle velat föreslå någon ändring av dessabestämmelser eftersom de har varit föremål för lagsfiftning (SFS1979:1053, jämför prop. 1978/79:165 s. 173). Avremissinstanserna har försäkringsinspeklionen, och haft synpunkter pä förevarande paragrafsinnehåll. Del har kommit till försäkringsinspektionens kännedom att vissastörre försäkringsbolag överväger alt engagera sig i vissa former av rörelsesom är avsedd att bedrivas genom handelsbolag och kommanditbolag. Enligtinspekfionens mening skulle det vara motiverat alt nu utvidgafemprocentsregelns räckvidd också lill sädana bolag och till ekonomiskaföreningar. har påpekat att den lagstiftningsåtgärd utredningenåsyftar avsäg andel i aktiefond och att det i sammanhanget inte övervägdes detvidare spörsmålet om begränsning av rätlen till ägarinflytande i andrajuridiska personer än aktiebolag. Eftersom något ställningstagande frånstatsmaktemas sida i sistnämnda fräga således inte har skett , finnerhovrätten det av utredningen åberopade skälet mot att nu la upp denna frågatill övervägande inte vara hållbart. Försäkringsinspekfionen har också ifrågasatt ominte regeln i första stycket borde utformas sä att ett försäkringsbolag endastbehövde medgivande till att äga större andel av aktierna i ett bolag än somsvarar mot av röstetalet för samtliga aktier. I praxis har regelnnämligen tolkals så att det avgörande är röstvärdet. Vad gäller tredje stycket kan det enligtinspektionen ifrågasättas om krav på medgivande inte bör gälla även utländskabolag. Inspektionen fömtsätter emellertid att denna fräga lämpar sig bättre föravgörande i ljuset av försäkringsverksamhetskommilténs kommande överväganden. harföreslagit att regeln i tredje stycket att ett försäkringsbolag skaU hainspektionens medgivande för att äga andelar i aktiefond skall slopas. Föregen del delar jag försäkringsinspektionens uppfattning alt kravet påinspekfionens medgivande bör gälla inte bara aktier. Enligt min mening börkravet gälla även andelar i alla andra former av juridiska personer änaktiebolag. Det är dock inte lämpligt att ett sålunda utvidgat krav på 1981/82:180 202 medgivandeknyts till femprocentsregeln för aktier. I stället bör det införas ettgenerellt krav pä medgivande av samma slag som gäller för andelar i aktiefond.Den nuvarande regeln beträffande andelar i aktiefond infördes så sent som fr.o. m. och bör inle nu avskaffas. I enlighet med den praxissom försäkringsinspektionen hänvisat till bör femprocentsregeln ändras altendast avse röstetalet. Till följd av den utvidgning av koncernbegreppet somföreslås i 1 kap. 9 § kan den nuvarande särskilda regeln i 336 § första stycketom aktiebolag som inte är försäkringsbolag utgå. Någon ändring av regeln i detnuvarande andra stycket av 336 § sä att inspekfionens medgivande skall krävasför innehav av andelar i utländska bolag bör t. v. inle göras. I fråga om de nya koncernreglerna i 1 kap. 9 § börbeaktas att försäkringsinspektionen föreslås kunna förordna alt lagensbestämmelser om koncerner skall tillämpas helt eller delvis på en gmpp avförsäkringsbolag som inte utgör en koncern enligt bestämmelserna i nämndaparagrafs andra och tredje stycken, men som har gemensam eller i huvudsak gemensamadministration och företagsledning. När del gäller dessa s. k. oäkta koncerner,dvs. gmpp av bolag med i huvudsak gemensam administration och företagsledning,ankommer det pä försäkringsinspektionen att avgöra om femprocentsregeln skaUtillämpas på dessa koncerner. Skäl talar dock enligt min mening för alt femprocentsregelnnormall görs tillämplig på de s. k. oäkta koncernerna. 18 § Försäkringsbolag fär inte ulanförsäkringsinspeklionens medgivande meddela försäkringar med solidariskansvarighet. 19 § Ett försäkringsbrev skall innehålla uppgifterbäde om de allmänna försäkringsvillkoren och om de särskilda villkoren för denförsäkring som avses i brevet. Paragraferna motsvarar 338 och 340 §§ FRL ochöverensstämmer med 7 kap. 17 och 18 §§ utredarens förslag. De ändringar somgjorts år redaktionella. 20 §Om en personuppgift som anger att en försäkringstagare har vidtagit dispositioner beträffande utfallande försäkringsbelopp till för mån för någon annan har införts i sådant personregister som avses i datalagen (1973:289), får uppgU"ten inte lämnas ut till denne. Paragrafen överensstämmer i sak med 340 a § FRL ochmed 7 kap. 19 § i utredarens förslag. harunder remissbehandlingen lagt fram ett förslag om införande av en generellsekretessbestämmelse efter mönster av bankrörelselagstiflningen. En sådansekretessbestämmelse föreslogs av försäkringssakkkunniga, i betänkandetSOU 1960:11 Översyn av lagen om försäkringsrörelse, s. 504-505, men ledde intefill lagstiftning. Förbundet menar att en sekretessregel Prop.1981/82:180 203 skullevara av värde för såväl försäkringsbolagen som för deras kunder. göra det lättare för bolagens Qänstemän alt neka alt besvara obehörigaförfrågningar. För egen del får jag anföra följande. Utöver detförslag av försäkringssakkunniga, vilket som nämnts inte ledde tilllagstiftning, aktualiserades frågan om en sekretessregel förförsäkringsbolagen av i detlagstiftningsärende som ledde lill förbudet i 340 a § (SFS 1974:218, prop.1974:96, KU 24, rskr 179) mot utlämnande enligt datalagen (1973:289) av uppgifti personregister om förmånstagarförordnande lill förmånslagaren. Skäl att i deldå aktuella sammanhanget ta upp frågan om en allmän sekretessregel förförsäkringsbolagen ansågs emellertid enligt uttalande i propositionen inleföreligga. Även om det såvitt känt inte finns någon anledningtill anmärkning mot försäkringsbolagens sätt att behandla de uppgifter omenskildas personliga och ekonomiska förhållanden som det här är fråga om, ärenligt min mening de skäl anfört tillstöd för sin framställning värda att beaktas. Enligt min mening behöver frågandock övervägas ytterligare och fär därför lösas i annat sammanhang. 21§ Om det föreligger intressegemenskap mellan å ena sidan ett försäkringsbolagoch å andra sidan ett akfiebolag som denna lag inte är tillämplig på eller enekonomisk förening, får försäkringsinspektionen förelägga akfiebolaget eUerföreningen att avge en särskild redovisning över intressegemenskapen. Sådantföreläggande fär dock endast meddelas om det behövs med hänsyn till tillsynenöver försäkringsverksamheten och om regeringen lämnat sitt samtycke till det.Redovisningen skall avges enligt anvisningar av försäkringsinspeklionen. Paragrafen motsvarar 337 § FRL och 7 kap. 20 § iutredarens förslag. De ändringar som gjorts är redaktionella. Den utvidgning avkoncernbegreppet enligt 333 § 1 mom. FRL som föreslås i 1 kap. 9 § medför attfiertalel av de situafioner lagregeln tidigare avsåg att läcka kommer alt fallainom försäkringsrörelselagens koncernbegrepp. Som framhållits i kommentarentill I kap. 9 § kvarstår dock fall - t. ex. där ett holdingbolag äger aktiemajoriteteni ett eller flera försäkringsbolag där det finns behov av den i detta lagrumangivna möjligheten att meddela föreläggande om redovisning överintressegemenskap. Försäkringsbolagets ledning m. m. Reglernai detta kapitel bygger på samma principer som gällande lag. De har omarbetats iöverensstämmelse med aktiebolagslagen. Nägra förändringar i förhållande lillgällande lag föreslås dock, bl.a, en särskild regel om skyldighet förstyrelseledamöterna och verkställande direktören att till styrelsen lämnameddelanden om sina innehav av aktier i bolaget och Prop.1981/82:180 204 Bestämmelserna om aktuarie vilka i gällande lag står i ettsärskilt avsnitt har medtagits i delta kapitel. Reglerna i detta kapitel gäller för sävälförsäkringsaktiebolagen som de ömsesidiga försäkringsbolagen om annat inte harangivits under den ifrågavarande paragrafen. De nya reglerna har i huvudsakutformats i överensstämmelse med utredningsförslaget och paragrafindelningenär densamma med den förskjutning som följer av att 3 § tredje stycket iutredarens förslag brutits ut lill en egen paragraf, 4§. 1§ Ett försäkringsbolag skall ha en styrelse med minst tre ledamöter. I försäkringsaktiebolag som inte uteslutande driveräterförsäkring, skall minst en av styrelseledamöterna utses med uppgift attsärskilt vaka över alt försäkringstagarnas intresse beaktas. Sädanstyrelseledamot får inte vara aktieägare eller befattningshavare i bolaget. Styrelsen väljs av bolagsstämman. Styrelseledamotsom avses i andra stycket skall dock enligt bestämmelse, som skall vara intageni bolagsordningen, utses av försäkringstagarna eller av någon intressegruppsom har anknytning till dem eller förordnas av regeringen eller av myndighetsom regeringen bestämmer. Även annan styrelseledamot fär enligt bestämmelse ibolagsordningen tillsättas i annan ordning än genom val av bolagsstämman. Särskilda bestämmelser om att styrelseledamot skallulses av annan än bolagsstämman finns i lagen (1976:355) omslyrelserepresentalion för de anställda i bankinstitut och försäkringsbolag. Styrelseledamöternas uppdrag gäller för den lid somanges i bolagsordningen. Uppdragsliden får inte omfatta mer än fyraräkenskapsår och skall bestämmas så att uppdraget upphör vid slutet av denordinarie bolagsstämma på vilken styrelseval förrättas. Vad som sägs i denna lag om styrelseledamöter skalli tillämpliga delar gälla även suppleanter. Paragrafen motsvarar i sak 8 kap. I § ABL samt 70 §förstatredje styckena, 73 § första stycket och 204 § I mom. första stycketFRL. Paragrafens andra stycke gäller endast försäkringsaktiebolag. Enligt gällande lag har försäkringsaktiebolag somuteslutande driver återförsäkringsrörelse fill skillnad från andraförsäkringsaktiebolag inle någon skyldighet att utse en styrelseledamot meduppgift att särskilt bevaka försäkringstagarintresset(försäkringstagarrepresentant). Utredningsförslaget innebär inte nägon ändringi detta avseende. har föreslagit attäven försäkringsaktiebolag som så gott som uteslutande driveråterförsäkringsrörelse skall undantas från denna skyldighet. Förbundet harpekat på att man härigenom skulle kunna undvara del nuvarandedispensförfarandel beträffande de bolag som vid sidan aväterförsäkringsrörelsen driver en mycket begränsad direklförsäk-ringsrörelse.För egen del får jag framhålla att det f n. endast torde vara ettåterförsäkringsbolag som driver en begränsad direktförsäkringsrörelse.Veterligen har gällande ordning inle medfört några olägenheter. 1981/82:180 205 enligt gällande lag har därför i förslaget endast de renaåterförsäk-ringsaktiebolagen undantagits från skyldigheten att utse försäkringstagarrepresentant.Jag har dock funnit all det är påkallat med en mindre redaktionell jämkning avföreskriften att utse försåkringsrepresen-lant, utan att någon saklig ändring iförhällande till gällande lag åsyftas. Bestämmelsen återfinns i andra stycket. Enligt tredje stycket skall destyrelseledamöter som inte är försäkrings-tagarrepresentanter i normalfalletväljas av bolagsstämman. Emellertid fär en eller flera av dessa ledamöterfilisättas i annan ordning. En förutsättning härför är dock att en bestämmelseom detta har tagits in i bolagsordningen. Genom att ta in en sådan bestämmelsei bolagsordningen kan ett försäkringsbolag i sin styrelse frivilligt beredaplats för exempelvis de anställda, stat eller kommun. I lagen (1976:355) omstyrelserepresentation förde anställda i bankinstitut och försäkringsbolagfinns uttryckliga bestämmelser om att de anställda har rätt tillstyrelserepresentafion i försäkringsbolag med minst 25 anställda. Dessaarbetstagarledamöter skall i regel utses av de lokala arbetstagarorganisationerna.Utredaren har övervägt alt inarbeta den nämnda lagen i försäkringsrörelselagenmen har avstått från detta. och Folksamanser att reglerna bör tas in i försäkringsrörelselagen, För egen del anser jag att del inteär lämpligt att belasta kapitlet med det omfattande regelsystem som lagen omslyrelserepresentalion för de anställda i bankinstitut och försäkringsbolaginnehåller.