prop · G503168 · 1981-12-31 00:00:00 — En av svårigheterna nu närdet gäller tvistiga skilsmässor och när del gäller omstridda omhändertagandenär att det är en förvirrande mängd av samhälleliga intressenter som drar i deinblandade parterna. Inrättandet av barnombud bör därför medföra att del blirbarnets intressen som tillvaratas och ej i första hand samhällets. Tillgånglill sakkunskap om barns upplevelser av separation, av separationsbearbelningosv. är enligt RHS mening av synnerlig vikt i samband med de grannlagaavgörandena om barns skiljande från förälder. (Se även avsnitt 3.2.31) Upphörande av gemensamt föräldraansvar Barnets situation vid föräldrarnas skilsmässa har enligtförbundets åsikt inte alltid tillräckligt betonats. Del förekommer också altsociala central- Prop.1981/82:168 333 nämnderna som i sitt arbete tillämpar den s. k.helhetssynen pä familjepro- Bilaga 3 blemen, inte tillräckligt har kunnatuppmärksamma barnels situation. Därför måste förslaget om s. k. barnombudsmanhälsas med tillfredsställelse. skall vara en juridiskt skoladperson som vid behov kan företräda barnet vid domstol. skallkunna förordnas av rätlen i varje särskilt fall efter ansökan från barnet,föräldrar, eller annan föräldraansvarig eller på ansökan från socialnämnden.Kostnaderna för barnombudsman, som bör finnas i varje kommun, skall delasmellan stat och kommun. 8 Stöd och hjälp för barnet (kontaktperson) Se avsnitt 7.1. För andra situationer då barnet behöver stöd än de som harangetts i 9 kap. föreslår kommittén att en särskild kontaktperson förordnas.Vidare förordas att vid varje nämnd en tjänsteman avdelas som barnombudsman meduppgift att vara förmedlande länk mellan allmänhet och socialnämnd när detgäller frågor om barn. Vidare diskuteras i allernafiva förslag olikakombinafioner av barnombud och kontaktperson. Kammarrätten är ense med kommittén om att det är viktigtall barn i s. k. risksilualioner har tillgång till någon utomstående vuxen sombarnet kan tala med och få hjälp av. Det vill emellertid synas som om deförslag som kommittén har lagt fram är onödigt komplicerade och alltförkostnadskrävande. Överhuvudlaget synes del mera ändamålsenligt att detanförtros åt socialnämnden alt efler eget skön hålla del stöd till hända sombehövs allt efter förhållandena i det särskilda fallet. Även en sådan ordningtorde emellertid bli mycket kostnads- och i övrigt resurskrävande. Som kammarrättenhar anfört inledningsvis hade också de olika lösningarna bort på ett helt annatsätt än som har skett i betänkandet vägas mot kostnadsaspekterna. Enligt kommittén skall kontaktperson kunna utses även motföräldrarnas vilja. Kammarrätten avstyrker förslaget i denna del. Lika medsakkunnige anser kammarrätten nämligen att den roll somkontaktpersonen enligt förslaget ges i familjerätlsliga tvister inte ärförenlig med hans - på förtroende byggda - allmänt stödjande roll i förhållandelill hela familjen enligt socialtjänstlagen. Kammarrätten har också svårt altförstå hur en kontaktperson, som utses mot föräldrarnas vilja, i praktikenskall kunna fylla en meningsfull funktion. Bland alternativen föredrar kammarrätten emellertidförslaget med barnassistent (10.5.3.2), dock att vederbörande inte bör kunnavara barnets ställföreträdare. Tingsrätten har ingen erinran mot förslaget ombarnombudsman. Prop.1981/82:168 334 Tingsrätten utgår från att förslaget till socialtjänstlagoch de däri upptagna bestämmelserna om kontaktman kommer att genomföras. Fråganär då om kontaktperson för just barn bör kunna förordnas i den utsträckning somföreslås i belänkandet. Tingsrätten anser inte detta. Del kan t. ex. inte vararimligt att barnet regelmässigt skall sägas befinna sig i en"risksiluation" vid oenighet mellan föräldrarna om vårdnaden ellerumgängesrätlen - eller vid namnbyte! Del förefaller också slötande all kontaktpersonalltid skall kunna ulses mot föräldrarnas vilja. Så bör enligt tingsrättensmening kunna ske endast om särskilda skäl föreligger. Med hänsyn lill att den sociala lagstiftningen i övrigtfår anses tillvarata barnels intressen i tillräcklig grad och av kostnadsskälavstyrkes förslaget om inrättande av barnombudsmän. Länsrätten har inte något alt erinra mot utredningensförslag om kontaktperson och barnombudsman. 8.6 Länsrätterna i och Länsrätten har i princip ingenting att erinra mot vad somanförs i detta kapitel. Huruvida förslagen kan ha någon större praktiskbetydelse kan dock vara svårt alt överblicka. Se avsnitt 7.7. Enligt utredningens huvudförslag skall barnets talerättutövas av ett barnombud som ställföreträdare för barnet. Dessutom föreslås att barnet skall få möjlighet till stödoch hjälp av en kontaktperson i vissa risk- och krissituationer. Som alternativföreslås i stället en barnassistent med en kombination av barnombudets ochkontaktpersonens uppgifter. 1 processer skall barnassistenten företrädas avett juridiskt ombud. tillstyrker förslaget om en barnassistentmed hänvisning lill vad som uttalas i särskilt yttrande av . Ienlighet med delta yttrande anser alt del inte är lämpligt attförena den civilrättsliga uppgiften all tillvarata barnets intresse med denoffenlligrältsliga funktion som kontaktperson enligt 10 § i socialtjänstlagenär avsedd all fylla. Dessutom är det angeläget att bevara principen omfrivillighet när kontaktman enligt 10 § socialtjänstlagen skall ulses. Enbarnassistent bör enligt uppfattning vara behörig att handla ien rad frågor, som gäller barnet och inte enbart i en bestämd situation såsombarnombudet. Prop.1981/82:168 335 anser alt förordnandet som barnassislenlinte bör upphöra så Bilaga 3 snart situationen har bemästrats. Del måsle ide allra fiesla fall också vara en angelägen uppgift att följa upp ärendet. När det gäller vem som skall utses till barnassislenl förett visst barn, är det viktigt att nämnden ser till behovet av slöd i denaktuella situationen. Barnets ålder och konfliktens art bör till viss del styravalet av barnassislenl. Enligt uppfattning bör i första handpersoner utanför socialförvaltningarna utnyttjas. Vidare anser socialstyrelseni likhet med utredningen att barnassistenlen bör få en självständig ställning iförhållande lill socialnämnden. Om ett socialt ärende pågår rörande familjenär del vikfigt att barnassistenten, om denne är en socialtjänsteman, ärfristående från utredningen. Slutligen är del av största vikt att de somförordnas som barnassistenter har tystnadsplikt och samma ansvar som tjänstemäni socialförvaltningen. anser också att uttrycket barnassistentinte är särskilt väl valt och ser gärna alt man försöker hitta ett annat namnpå denna funktion. Utredningen föreslår all socialnämnden avdelar någonperson med uppgift att vara förmedlande länk mellan allmänheten ochsocialnämnden när del gäller barnfrågor. a. föreslås att man skall kunnavända sig till denna person när barn befinner sig i risksituationer och behöverhjälp och slöd av någon utomstående. vill i detta sammanhang framhålla hurviktigt del är att socialförvaltningarna är organiserade så att allmänhetenlätt vet vart den skall vända sig med problem och vid tillfällen då barnbefinner sig i allvarliga situationer. Nämnderna bör kanske rekommenderas attse över sin organisation med tanke på eventuella brister. Enligtsocialstyrelsens uppfattning är det emellertid osäkert om den enda och bästalösningen på detta problem är att utse en barnombudsman i alla kommuner i landet. vill påminna om att styrelsen tidigaretillstyrkt ett förslag till uppsökande verksamhet framlagt avbarnomsorgsgruppen (SOU 1975:87). Regeringen har också isocialtjänslpropositionen förordat en uppsökande verksamhet med den inriktningbarnomsorgsgruppen föreslagit (Prop. 1979/80:1 sid. 169). Utredningen har framfört några olika förslag i syfte atttillgodose uteslutande barnets behov av stöd och hjälp i risksituationer. Somhuvudförslag har angetts tillsältande av kontaktperson. Del föreslås attsocialnämnden skall kunna tillsälta sådan även mot föräldrarnas vilja. finner det tillfredsställande allutredningen tagit upp denna fråga och vill för sin del tillstyrka förslagetävensom vad utredningen anfört beträffande rekrytering av kontaktpersoner samlom kvalifikationer, fortbildning och handledning. Beträffande de alternativa förslagen lill stödpersoner förbarnet vill anföra följande. Förslaget om barnassislenl har stora likheter med detgamla barnavårds-mannainstitutel, som avskaffades 1973. All delvis återupplivadetta, som en Prop.1981/82:168 336 gäng avskaffats som otidsenligt, anser intevara tillrådligt. I utredningen föreslås att barnavårdskonsulenlen vidlänsstyrelsen får till uppgift att utse, övervaka och entlediga barnassistent.Detta förslag kan inte godtas av . Barnavårdskonsulenten har ingenbeslutsfunktion. Denna funktion innehas av socialenhet. Länsstyrelsenanser all förordnande, handledning etc. av kontaktpersoner eller motsvarande ären uppgift och att kommunerna är bäst lämpade alt handha dessauppgifter. Reservation av ledamöterna : Avsnitt 8.9 andra-fjårde styckena ersätts med följande. Ett allernativförslag är all en barnassistent i ställetulses. Dennes uppgifter skulle bli en kombination av barnombudels ochkontaktpersonens. I processer skall barnassistenten företrädas av ell juridisktombud. anser, att del är positivt att uppgiften attvara ställföreträdare och alt svara för hjälpinsatser kan utövas av en ochsamma person och tillstyrker därför delta alternalivförslag. 8.10 Barnavårdskonsulenterna i landet Talerätt och ombud för barnet Utredningen lar här upp olika alternativ, mer eller mindrerealistiska. I dessa ärenden är den sociala delen den väsentliga. I förhållandetill detta år juridisk kompetens en smal bit knuten främst till del rentdomstolslekniska. Eget juridiskt ombud för barnet enligt rätlshjälpslagen gerendast juridisk expertis, men kunskap om barn och barns behov erhålls inlegenom juridiskt ombud. Utredningen föreslår kontaktperson för barnet och enöverordnad eller statlig barnombudsman all bevaka den sociala delen idessa ärenden. I ett allernativförslag föreslås en barnassislenl, eventuelltmed juridiskt biträde, att vara barnels ställföreträdare i målet. I utredningendiskuteras alltså 4 olika representanter att företräda barnet. Barnassistenlen enligt allernalivförslaget motsvarar bästdel behov, som föreligger. Även om benämningen barnassistent inte är helt bra,ar tanken riklig att genom en kombination av kontaktmannens och barnombudetsuppgifter få en fullgod ställföreträdare för barnet. Barnassistenlen får emellertid inle hamna isolerat isocialnämnden! Tjänsten kan kopplas lill familjerättsassistenler ellerfamiljerådgivning inom socialförvaltningen. Benämningen barnombud är för ossmer adekvat, och barnombudel skall vara en tjänsteman. Den föreslagna barnombudsmannen har en märklig ställning,en funktion som i vissa stycken övertar åligganden och vissa avsocialarbetarnas i lagstiftning och instruktion ålagda arbetsuppgifter. De föreslagna kontaktpersonerna har vi påtalat underrubriken umgängesrätt (se avsnitt 4.10), men det kan tilläggas allkontaktfunklionen, som den här beskrivs, hör hemma under paragrafen om rätttill bistånd enligt förslaget lill socialtjänstlag S 6. Vi anser att barnombud skall ha alla i utredningenföreslagna funktioner, men få juridiskt bistånd vid behov. Namnet barnombud börersätta benämningen barnassislenl. Vi ansluter oss i övrigt lill om barns talerätl. Prop.1981/82:168 337 I utredningen föreslås alternativt, all länsstyrelsernas barnavårdskonsu- Bilaga 3 lenter skulle utse, övervaka och entlediga barnassislenterna. Dennaordning är orimlig. Barnassislenterna måste vara kommunala tjänstemän undersocialnämnden. Barnavårdskonsulenterna måsle bibehålla sin roll sområdgivare för att inle förlora sin objektivitet. Utredningen förordar i kap. 10 att särskilda barnombudsmänulses. Jag har svårt all inse behovet av sådana. finns redan funktionerinom socialvården, både lokalt och regionall, som i sitt dagliga arbete gerallmänheten råd i barnfrågor och sörjer för att barn i risksilualioner fårhjälp. Avslutningsvis vill jag principiellt framhålla all vi föratt bättre tillgodose barnels intressen inle bör skapa nya organisationer och funktionersom leder till fler samordningsproblem än vad som redan är fallet inomsamhällets barnavård. Utredningen räknar upp ett antal personkalegorier,lämpliga som kontaktpersoner för personligt slöd för barnet i risksilualioner(s. 149). Man framhåller all personal med barnpsykologisk utbildning i förstahand bör utnyttjas för dessa uppdrag men räknar trols detta inle upp skolanselevvårdspersonal som lämplig. SÖ vill framhålla, att devvårdspersonalen harbarnpsykologisk skolning. SÖ vill även betona vikten av all samtligakontaktpersoner har tillgång till stöd och handledning i sitt arbete. Barnombudels kunskaper om barnels uppfattning i vårdnads-och umgängesfrågor tankes förmedlade genom en för detsamma utsedd kontaktperson,vars viktigaste uppgift blir att utgöra ett personligt slöd för barnet, när dethamnar i en risksiluation. Till skillnad frän vad propositionen med förslaglill socialtjänstlag härutinnan innehåller, skall socialnämnden kunna utsedylik kontaktperson för barnet, även om vårdnadshavare motsätter sig detta. Haremellertid barnet uppnått , bör, som redan antytts, enligtutredningen dess samtycke krävas, för alt kontaktpersonen skall kunna utses. Utredningens konstruktioner är dess värre ägnade attingiva icke obetydliga betänkligheter av såväl principiell som praktisk natur.Det i förslaget till socialtjänstlag redovisade vård- och behandlingssyslemetgrundas sålunda genomgående på uppfattningen om värdet av en friviUighet,vilken icke oväsentligt skulle kunna komma alt urholkas, om legal möjligheterbjödes att i diverse olikartade, till den närmare innebörden tämligenobestämda "risksilualioner" påtvinga vårdnadshavare en kontaktpersonmed uppgift att uteslutande bevaka vad som må anses vara barnets intressen.Konstruktionen måste, ehuru uppenbarligen välmenat, i varje fall från sådanvårdnadshavares sida komma all de facto uppfattas som en form av"övervakning". Alt så alt säga smygvägen i denna form införa en 22 1981/82. Prop.1981/82:168 338 samhällskontroll kan enligt fakullelsnäinndens meninggodtagas endast Bilaga 3 under förutsättning att synnerligen starka skälkan befinnas tala därför. Förslaget förtjänar på denna punkt ytterligareövervägande, varvid fördelarna noga bör vägas mot de tidigare antyddaprincipiella och praktiska ölägenheterna. Vad införandel av en särskild barnombudsman beträffarkänner sig fakultelsnämnden, efler all ha tagit del av de lill grund förförslaget liggande övervägandena, icke helt övertygad om behovet därav samlförmenar, alt de aktualiserade frågorna bör kunna lösas av respektive nämnderpå administrativ väg. finner emellertid ej anledning alldirekt motsätta sig ett förverkligande av utredningens tanke men vill tillfogaett påpekande: Skall ombudsmannen göras mera självständig i förhållande lillsocialnämnden (nuvarande barnavårdsnämnden), måste en dylik konstruktionbringas att fungera i harmoni med lillsynsbefogenhel enligt 68 §förslaget till socialtjänstlag (f. n. 4 § barnavårdslagen) samt därvid tillses,att ej kompetenskonflikl kan uppkomma på olika nivåer. Vissa alternativa förslag i fråga om representant förbarnet presenteras, vilket fakullelsnämnden redan tidigare antytt.Ställförelrädarskap samt stöd och hjälp i samma funktion (barnassistent såsomkommunal eller statlig funktionär, god man) kan vid ett första påseende antagasutgöra en mindre komplicerad och därför tilltalande konstruktion. När barnelstalerätl skall utövas, torde emellertid juridisk sakkunskap åtminstone iflertalet fall behöva anlitas, varför ett i förhållande till huvudförslagetenklare förfarande här knappast står att vinna. Den ifrågasatta barnassistentenskall kunna förordnas, även om någon berörd enskild person motsätter sig del,vilket föranleder motsvarande dubier som fakultelsnämnden tidigare framförtavseende kontaktperson. förordar, alt den föreslagna barnombudsmannen placeraspå statlig nivå, dvs. Till barnombudsmannafunklionen är delnödvändigt med jourlolk. Se även avsnitt 7.16. Vi finner det också lämpligt att inom varje socialnämndulses någon som får lill särskild uppgift all vara förmedlande länk mellanallmänheten och socialnämnden när det gäller barnfrågor. En sådan - avutredningen kallad barnombudsman - bör kunna fylla en viktig funktion inomramen för den föreslagna ordningen. Vissa enklare frågor kanske kan lösas redanvid kontakten med barnombudsmannen. 1 övrigt skulle barnombudsmannen få de avutredningen angivna uppgifterna (10.4). Utredningen föreslår en rad angelägna åtgärder som avseratt leda lill slöd och ökat skydd för barnet. Barnet har, enligt belänkandet,fått en alltför Prop.1981/82:168 339 undanskymd ställning i den integrerade socialvården.Enligt förvaltningens Bilaga 3 mening måste barnet alllid ges en chans alt bearbeta olikakriser. som själva befinner sig i en kris har ofta svårt alltillgodose barnels behov och barnet behöver hjälp av personer utanför familjekretsenmed samtal och behandling av den egna situationen. I vårt samhälle medett ökande antal skilsmässor utsätts barnen ständigt för risker förseparalionsskador och ogynnsam identitetsutveckling som följd av föräldrarnasbristande förmåga till förståelse av barnets situation eller iblandbristande intresse. därför viktigt all familjen tidigt erbjuds professionellhjälp lill bearbetning av sina inbördes relationer. Barnet har i svårafamiljekonflikter rätt att bli garanterat särskild omsorg från myndigheternas sida. finnas även i fall då insatser för barnels rätt sätts inmot föräldrarnas Det är här fråga om mycket känsliga överväganden. Det äribland nödvändigt att barnet får stöd och hjälp även om föräldrarna motsättersig det. Detta framhöll förvaltningen redan vid behandlingen av förslaget fillny socialtjänstlag. När det gäller att bevaka barnels rätt ur olika synvinklaruppstår naturligen svåra konfiikler mellan föräldrars och barns intressen.Familjens integritet kan bli hotad, vilket dock inte får hindra att barnet fården hjälp det behöver. Socialvårdens uppsökande verksamhet bland barnfamiljerutvecklas alltmer. Förhoppningsvis kommer den all leda till att socialvårdentidigt kommer i kontakt med familjer och barn som har behov av slöd. Enmetodutveckling sker fortlöpande, men brister finns fortfarande både vad gällerkunskap och resurser. Den allmänna föräldrautbildningen kan med rättuppläggning och innehall ha en positiv inverkan på barns livsvillkor. Utredningens huvudförslag beträffande stöd och hjälp förbarnet innebär att särskild kontaktperson skall ulses för barnet i olikakonfliktsituationer. Som lämpliga kontaktpersoner anges t. ex. daghemspersonal,lärare, personal vid barnavårdscentral. Denna tankegång bygger på dessakategoriers närhet till och kunskap om barnet. Förvaltningen anser emellertidatt detta är en tveksam konstruktion. I den svåra situation barnet befinnersig, är del särskilt beroende av en konfliktfri relation till förskole- ochskolpersonal. Kraven pä den personalen blir orimliga med delojalitetskonflikter som den oundvikligen blir indragen i. Förvaltningenansluter sig i stället till alternativförslagel, som innebär att enbarnassistent anställd hos socialnämnden ansvarar för alt barnet fårerforderligt slöd. Denna assistent bör kallas barnombud, för att barnets rättsärskilt skall betonas. Det finns inget skäLalt bygga upp en speciellinstitution utanför socialnämndernas verksamhetsområde. Det är tvärtom mycketangelägel att skapa en verksamhet i syfte att ge särskilt stöd åt barnen inomramen för nämndens reguljära arbete. Vissa regler för verksamhetens utformningmåste dock fastslås. De socialarbetare som skall fungera som barnombud måste fåmöjlighet att specialisera sig på denna typ av arbetsuppgifter. Vissa krav påspecialutbildning måste ställas. Dessutom fordras regelbunden handledning ochtUlgång lill olika konsulter t. ex. barnpsykologer och barnpsykiatrer. Som nämnts i föregående kapitel skall barnombudel ävenkunna anlita juridiskt ombud. Ett särskilt problem vid uppbyggnaden avstödresurser är del stora antal invandrarbarn som har behov av stöd och hjälp.Vid bearbetning av relationsproblem är det omöjligt all arbeta genom tolk ochsvårigheterna att rekrytera personal med språkkunskap och kännedom om olikakulturmönster kan inte nog understrykas. Dessutom måste man länka sig möjlighetenav all socialnämnderna köper tjänster för vissa uppdrag. Prop.1981/82:168 340 Utredningens förslag om barnassislents arbete har försettsmed delaljreg- Bilaga 3 ler som ter sig administrativt krångliga. mening torde någon detaljreglering inte behövas. Regler om årliggranskning av uppdragen är exempelvis inte nödvändiga utan handledning ochgranskning bör utformas pä samma sätt som övriga socialvårdsärenden. Denviktigaste åtgärden för all garantera barnen erforderligt slöd är altsocialnämnderna ser lill att resurser ställs till förfogande och attsocialvårdens organisation möjliggör ett kvalificerat stöd- ochbehandlingsarbete. Särskih uttalande av andre vice ordföranden (): Förslaget om barnombud är bra. Beroende på barnets ålderbör barnet själv, genom ombud, få anföra sina synpunkter men slippaansvaret att la ställning. Det har, sedan samhället började uppmärksamma barns behovav slöd, varit en av den kommunala socialvårdens mest centrala uppgifter alltillvarata barns intressen. Utredningen presenterar en del kritik mot denkommunala socialvårdens nuvarande sätt att fullgöra dessa uppgifter. Manursäktar socialvården med för stora arbetsbördor och med mångfalden avuppgifter. att förneka att en del av kritiken kan vara berättigad, villförvaltningen påslå all det knappast löser några problem att inrätta nyafunktioner med samma eller liknande uppgifter som den kommunala socialvårdenhar. Barn har dessutom många personer att vända sig lill meduppgift all hjälpa och stödja dem, t. ex. personal vid daghem, skolkuratoreroch skolsköterskor, den psykiska barn- och ungdomsvården etc. Helhetssynen inom den kommunala socialvården har tillförtarbetet väsentliga kvaliteter. Anpassningen till den sker inte ulansvårigheter. Ur de erfarenheter som gjorts håller nu på alt växa fram nyaarbetsmetoder, där fortfarande helhetssynen är väsentlig, men där utformningenav arbetet blir något annorlunda. Den kommunala socialvården är t. ex. inlefrämmande för vissa specialfunktioner. Att splittra ansvaret för barnen på ännufler händer skulle vara olyckligt. De stödfunktioner som utredningenförutsätter bör därför enligt socialförvaltningen ligga hos den kommunalasocialvården. Detta innebär inte att socialförvaltningen är negaliv tillförslaget om barnombudsman. Förslaget all kunna utse kontaktperson mot föräldrarsvilja ställer sig socialförvaltningen tveksam till. En sådan åtgärd är till sinnatur en tvångsåtgärd och delta förutsätter att kriterier för dess användningfinns inskrivna i lagtexten, vilket ej är fallet. Barn med sådana problem somavses i den föreslagna lagen om vård av unga (LVU) befinner sig ofta i derisksituationer som kan tänkas vara kriterier för denna åtgärd, dvs. tvister isamband med skilsmässa etc. LVU innehåller ej några möjligheter lillförebyggande tvång. Detta kan medföra risker för en utvidgning avanvändningsområdet, som man får förmoda ej är avsedd. Del skulle också varasvårt för människor att hålla isär de olika typerna. Del kan dessutomifrågasättas om en kontakt- Prop.1981/82:168 341 person, som inle accepteras av föräldrarna har möjlighetalt fylla någon Bilaga 3 funktion. Del skulle i så fall gällatonårsbarnen, som ändå själva har möjligheter all la de kontakter de vill. Utredningen ger exempel pä risksilualioner som barnet kankomma i och då vara i behov av stöd och hjälp från annan än förälder. Oenighetom föräldraansvar och umgängesräll, överlämnande av barn, adoption, omhändertagandeför samhällsvård och fosterhemsplacering är några situationer då barn ochföräldrar kan ha skilda intressen.