prop · G503151 · 1981-12-31 00:00:00 — Andra bränslen som ved och torv har beaktats i scenarierna men redovisas inte iutredningen. Scenarierna bygger pårundfrågningar om kommunernas egna bedömningar av hur stor fastbränsleanvöndningenkan tänkas bli. I scenariet för horantagits en utbyggnad av 8 st kolkondensblock på vardera 600 MV/ ,. Är 1990 finnsdäremot ingen kolkondens medtagen. Ibilaga 2 beskrivs energiscenarierna samt redovisas de svavelutsläppsom erhålles vid de olika alternativen. tagits även tillandra svavelutsläpp. Metoder att minska svovelutsläppen frånFörbränning ov fossila bränslen Detfinns flera sätt att begränsa svavelutsläppenvid förbränning. Metoderna kan indelas enligt nedanstående tabell. Lågsvavliga bränslen,dels naturligt lågsvavliga kol och oljor dels avsvavladekol och oljor, naturgas Förgasning av bränslen och avsvavling av gasen före förbränn-.ng I samband med förbränning Svavelbindningvid förbränning, t ex genom kalktillsats i eldstad eller fluidiserad bädd De metoder som i dog ärfullt kommersiella och används i stor skala är förbränning av naturligt lågsvavliga kol och oljor, avsvavling av olja samt rökgasavsvavling. Övrigametoder används i liten kommersiell skalaeller på försöksskala, vilket gör att det inte gåratt göra ekonomiska beräkningar. Av denna anledning används vid de ekonomiska beräkningarna endast naturligt lågsvavliga kol och oljor, avsvavling av olja samt rökgasavsvavling. Det bör dock understrykas att utvecklings-potentialen för övrigametoder är stor och att detta i många fall kommer att göra svavelreduktion billigare. 3.1 Begränsning ovsvovelutsläpp före förbränning Tillgång och kostnader för lågsvavligakol och oljor behandlas i bilaga 3 och 4. Lågsvavligabränslen används föratt begränsa svavelutsläppen. Tekniken föratt avsvavla tunna oljor är väl känd och utnyttjas vid många raffinaderier. Avsvavling av tjocka oljor ör också etableradteknik men förekommer huvudsakligen i . Detär också tekniskt möjligtatt rena kol för att sänka svavelhalten. 1981/82:151 108 På många håll används redan i dog koltvätt vid gruvan för att ta bort olika föroreningar, bl a svavel. Härvid reduceras svavel bundet som pyrit med upp till50 % medan inverkan på organiskt bundet svavel är minimal. Huvuddelen av det kol som är aktuellt förimport till ar renat med någonform av koltvätt. För att erhålla högre renings-grader krävs meravancerad teknik med t ex kemisk rening. Kostnaden för denno typ av rening i stor skala är ännu inte möjlig att ange, men kan under vissa omständigheter bli lägreän för naturligt lågsvavliga kol. En fördel med att avsvavla bränslet föreförbränning är att den mängd som måstebehandlas är förhållandevis liten jämfört med rökgasbehandling. Förbränning av ett bränsleinnebär i praktiken att bränslet förgasasunder tillsats av 10-15 gånger så mycket luft som. Halten svavel i rökgasen ör därför mindre än6-10 % av vad den var i bränslet, vilket medför försvårade möjligheteratt koncentrera svavlet igen så att man kanta hand om det. Genom förgasning eller partiell förgasning kan man åstadkommaen koncentrerad bränslegas som kan avsvavlas på katalytisk väg.Vid partiell förgasning kon svavel dessutomeventuellt koncentreras till en icke-gas-formig återstod som sedan kan förbrännas i anläggningmed avsvavling. Förgasning och partiell förgasning med efterföljande avsvavling ör teknik somkan användas för kol och som liknar den teknik som används för oljor iraffinaderier. För mycket förorenade oljor kan sådan teknik också vara ett alternativ. 3.2 Begränsning avsvavelutsläpp vid förbränning Att tillsötta kalkeller kalksten i eldstaden för att begränsa svavelutsläppetvid koleldning ör en gammol idé. Vid kolpulvereldning är förbränningstemperaturen dock vanligen för hög för att fåen effektiv reaktion mellan kalk och svaveldioxid. Vid rosteldning är förbrännings-temperaturen lägre och därmed möjligheterna att fåen effektiv reaktion bättre. Försök medinblandning.av dolbmit eller kalk i kolet pågår vid rosteldode pannor i därmetoden anses ge svavelreduktion till en lägrekostnad än rökgasavsvavling. Vid förbränning av kolpulver i låg-NO-brcnnare med kalktillsats (LIMB, Limestone injection multi-stage ) hargoda resultat uppnåtts, troligen beroende på den reduceronde atmosfären i flamman och den lägre Prop.1981/82:151 109 Ytterligare försök för attutveckla denna metod pågår i och . Det amerikanska naturvårds verket, EPA, har angivit en målsättning ott nå svavelreduktion till av kostnaden förrökgasavsvavling med denna teknik . Vid förbränning i fluidiserad bädd är det möjligtatt sänka förbränningstemperaturen till det område där eneffektiv reaktion fås mellan kalk och svaveldioxid.Olika typer av fluidiserade bäddar kan särskiljas, såsombubblande och snabb samt atmosfärisk ochtrycksatt fluidiserande bädd. Dessa typer skiljer sig något åt även beträffandemöjligheterna att uppnå avsvavling. De absorbenter som används är kalksteneller dolomit med avskilj-ningsgroder . Atmosfäriska snabba fluidiserade bäddar är idagkommersiellt tillgängliga för energiproduktion i 250 MW-storlekar och enutveckling mot större storlekar pågår. Däremot sker ännuinte avsvavling i kommersiell skala vid fluidiserade bäddar. Fluidiserad bädd är dock troligen inom en snarframtid den billigaste metoden att nåsvavelbegränsning inom storleksintervallet10-100 MW. 3 Begrc?nsning ov svavelutsläpp efter förbränning Rökgasavsvavling är den teknik som används för att begränsa utsläppenav svaveldioxid vid större koleldade pannor i , Japanoch . Vid koleldade kraftverkfinns i drygt 30, i 12 och i Västtyskland4 enheter för rökgasavsvavlihg i drift. Dessutom finns ungefär lika mångaanläggningar för rökgasavsvavlingvid koleldade industripannor och drygt 1 QQO anläggningar vid oljeeldade pannor, främstmindre pannor i . Ett hundratal anläggningarför rökgasavsvavling ör också kontrakte-rade eller under byggnad i , , och . Det finns alltså omfattande erfarenheter av rökgasavsvavling och tekniken kan anses som väl fungerande. Avsvavlingsprocesserna brukar indelas i två grupper, återvinnings-processeroch avfallsprocesser. Vid återvinningsprocesser fås en 1981/82:151 110 en slutprodukt som vanligen ör svavel eller svavelsyra. Processer som producerar gips intar enmellanställning där gipset i vissa fall återanvänds och i vissa fall deponeras.Avfallsprocesserna producerar ett slam av sulfit- och sulfatföreningar som måstedeponeras. Detta avfall kan medföra miljöproblem och ärunder vissa omständigheter syreförbrukande. Miljöeffekternaav deponering av rökgasreningsavfall är dock småvid en lämplig deponering. I utredningen ingår avfallshanteringskostnader motsvarande 10-25kr/ton kol. Deponering av rök-gasreningsavfallbehandlas i den kommande remissutgåvantill preliminära riktlinjer för fastbränsleeldning. De vanligaste metoderna för rökgasavsvavling och deras kommersiellastatus anges i nedanstående tabell Avfall/Gips-metoder Ätervinningsmetoder Flertal storskaliga Våtkalk anläggningar Våt kalksten Utvecklings- Havsvatten Aktivt kol Den vanligaste metoden för rökgasavsvavlingör alltså våtavskiljning med kalk eller kalksten. Svaveldioxiden i rökgasen reageras med en kalklösning till ett slam som är en blandning av kalciumsulfit, gips och vatten iolika proportioner beroende på vidarebearbetning. Visso av de första rökgasavsvovlingsanläggningarna i hade driftproblem, främst med beläggningar och korrosion. Dessaproblem gällde främst de anläggningarsom i samma skrubber renade rökgasensstoftinnehåll och svavelinnehåll samt anläggningarsom förbränner kol med för svenska förhållandenmycket hög svavelhalt. Det finns en rederfarenheter av hur man bemästrar dessaproblem, som t ex separat stoftavskiljning i 1981/82:151 111 elektrofilter eller spärrfilter,dosering ov groddkristaller av gips i skrubbern, magnesiumtillsats, lämpliga materialval, god processkontroll ochpersonalutbildning. De tidigare problemen äridag till större delen lösta och tillgänglighetenför våt rökgasavsvavling är hög. En vidareutveckling av denna teknik är den halvtorra kalkmetoden. Kalkslurry tillförs rökgaserna ien reaktor, varvid vattnet förångas och kalken reagerar med svaveldioxid. En torrslutprodukt erhålls som sedan avskiljs i enstoftavskiljare, vanligen ett spärrfilter.Denna process finns i drift vid tre kraftverk och två industripannor i , dessutom är drygt 10 beställda.Södertälje Energiverk hor valt denna process för den första avsvavlingsanläggningen vid koleldning i . har baserat kostnadsberäkningarna förrökgasavsvavling i bilaga 3 på sådan teknik. Ätervinningsprocesserhar inte fått lika stor användning som avfallsprocesser. Detta beror främst på att de är mer komplexa och dörmed dyrare. Det pågår ett arbete påatt få fram mer konkurrenskraftiga återvinningsprocesser. Ar 1990 och i ännuhögre grad har troligen avsevärda framsteg skett vad gäller svavelbegränsningsteknik.Detta bör göra det möjligt att till lägre kostnad änden nuvarande begränsa svavelutsläppen fränolika typer av anläggningar. För mindre och medelstora anläggningar ärfluidiserad bädd med kalktillsats troligen denmetod som kommer att ge den lägstakostnaden för svavelavskiljning. Även för större anläggningarkommer troligen kommersiella metoder föravsvavling vid förbränningen (LIMB) att bli konkurrenter till rökgasavsvavling. Teknik för rökgasavsvavlinghar successivt förbättrats och det är troligt att effektiv rökgasrening kommer ott kunna ske till lägre kostnad änden nuvarande. Ätervinningsmetoder som ger svavel ianvändbar form och metoder somsamtidigt reducerar kväveoxidutsläppen torde komma till ökad användning. 1981/82:151 112 4 Konsekvenserna förenergiproduktionskostnaderna av olika alterna- tiva svovelkrov Begränsning av svavelutsläpp från processindustrinoch kostnaderna för detta framgår av bilaga 1. Vid beräkning av de olika alternativen förprocessindustrin har antagits att redanbeslutade åtgärder faller inom den kategori som har lägst kostnad för svavelreduktionen. Begränsning av svavelutsläppen från energiproduktion vid de olikaalternativa svavelkraven framgår avbilagorna 3 och 4. En sammanfattning av resultaten i de nämnda bilagorna ges i diagramform i figur 1.Diagrammen visar kostnadseffektiviteten hos olika alternativa miljökrav vid den lägreräntenivån. Förprocessutsläppen föreligger inga kostnadsuppgifter för de åtgärder som ingåri scenario för . Ingen kolkondens antas installerad . Samtliga kostnader och utsläpp har angivits relativt de nollalternativ som gäller Förvarje utsläppskategori. Nollalternativenmotsvarar För kategorierna "Kol", "Elkol"och "Olja" de utsläppsnivåer som skulle erhållasom För varje scenario svavel-kravenslopades. För kategorin "process"motsvarar nollnivån utsläppet som är baserat påredan Fattade beslut enligt miljöskyddslagen. Som framgår av Figur 1är för kategorin "Kol" endast alternativen "Kol C, D, E och F"intressanta. Alternativen "kol A och B" (alternativ) är inte kostnodseFFektiva, Hög kostnadseFFektivitet har svavelkraven när lutningen är liten på kurvan i diagrammet. Lutningen 45 motsvarar 10 000kr/ton svavel. I scenariot ärsamtliga alternativ "Olja A, B och C mer kostnodseFFektiva än det mest effektiva kolalternativet "KolC". "Kol C" innebär därvid lindrigare krav än vad som ställs . I scenariot är alternativen "Olja A, B och C" mesteffektiva Följt av alternativet "ElkolA". Om man utiFrånkostnadseFfektiviteten hos olika alternativa utsläppskrav i de olika kategorierna av anläggningar skulle vilja ha en optimal strategi För att minska svavelutsläppen i scenarierna för och skulle den inbördes ordningen mellan olika åtgärder vara den som framgår av Figur 2 och 3. I diagrammen har också lagts in en skola För det resterande svavelutsläppet.Svavelutsläppet /år har särskiltmarkerats då det ungeFär motsvarar den nivå 1976 beslutade som 1981/82:151 113 målsättning 1985, d v sen halvering av utsläppen . Av flera skäl är emellertidden här angivna strategin tveksam. Det gäller, dels att osäkerheteni siffrorna är stor varför rangordningen mellan olika åtgärder kan blien annan, dels att den primära målsättningeninte är att reducera svavelutsläppen inom landet, utan miljöeffekterna. Effekterna i sin tor beror i hög grad på svavelutsläppens utveckling internationellt. De internationellaaspekterna berörs senare i denna utredning. Osäkerheten i uppskattningarna skall emellertiddiskuteras något här. Osäkerheten i kostnader För oljealternativen ör främst knuten till tillgången och merpriset på lågsvavlig råolja. Skillnaden i scenarierna för och torde därFör ge en hygglig bild av osäkerheterna då detFörra scenariet Förutsätter lågsvavlig råoljai hög grad och det senare Förutsätter avsvavling.En övre uppskattning av kostnaden För alternativet olja A 1990 skulle därför ge en ytterligare merkostnad ov ca . Kolalternativenär dels beroende av uppskattningenav merpriset För lågsvavliga kol dels av uppskattningen av kostnaden För rökgasavsvavling.Den senare kostnaden ör till beroende av osäkerheten i total investeringskostnad. Osäkerheten i uppskattning av investeringskostnad är , varFör en total osäkerheti uppskattningen av kostnaden För rökgasavsvavling ärca . Osäkerheten i merkostnad För lågsvavligtkol bedöms vara högst . En övreuppskattning av kostnaden Förkolalternativen skulle då vara större än vad somangivits i diagrammen. En uppskattning av hur låg kostnaden För svavelbegränsning kan tänkasbli i scenariet är starkt avhängigt av optimismen betröFFande den tekniska utvecklingen av svovelbegränsande åtgärder. Föroljeelaternativen kan antagligen endast begränsade() kostnadsminskningar tänkas nås. Förkolalternativen bör det Föreligga goda möjligheteratt nå minskade kostnader med ca 25 %genom användande av de metoder För avsvavling under själva förbränningen som börjar komma Fram i pilotskala ("FBC","LIMB" m Fl). Det är därvid främstinvesteringskostnaderna som begränsas. 8 1981/82. 1981/82:151 114 2000 ärdet, i högre grad än för , osäkerheteni kostnaderna för avsvavling vid koleldning som harbetydelse För osäkerheten i totalkostnaderna Föralternativen. För olja ör det Främstenergiförbrukningen vid avsvavling ochmerkostnaden 2000, som anger den övre och undre kostnadsgränsen.Osäkerheten har antagits vara . För kol bestämsden övre gränsen antagligen av hur man värderar energiförlustenvid avsvavling . Även här torde osäkerheten uppåtvara . Osäker-hten nedåt är mer intressant eftersom mycket tyder på att vi i Framtiden har mångakommersiella metoder i driFt för att begränsa svavelutsläppfrån koleldning. En undre gräns För avsvalingskostnadenvid koleldning torde kunna vara av de som använts vid beräkningarna. Uppskattad övre och undre osäkerhet i beräkningarna har skissats i Figurerna 2 och 3. Figur1 Kostnadseffektivitet hos alternativa krav på svavelbegränsning (lög ränta) A i I I_ i_j I_ II_ ». 4-- 1-- 1_ I_ I_ I_ I_ I-- 1_ l_iI I ' I_ I å_ _i I 1_ i1I1I>- Figur 2 Kostnodseffektiv strategi för svavel-begränsningår 1990 (låg ränta) o T> o > v *' Figur 3 Kostnadseffektiv strategi för svavelbegränsningår 2000 (låg ränta) Prop.1981/82:151 118 5 Försurningen iSverige - dagsläget Den jordmån som är dominerande i svenska skogsmarker är podsol. I dessa jordar är försurningen långt framskriden, huvudsakligen beroende på naturliga, biologiska processer som pågått alltsedanden senaste istiden För ca 10 . Emellertid pekar vissa'under sökningar påatt tillFörseln av Försurande ämnenFrån atmosFären har betydelse. Markens pH-vörde i humuslagret är markant mindre i sydvästraSverige, där också depositionen av försurande ämnen är som störst. Också på större djup i marken får man framträdande skillnader. De surastejordarna Finns i södra och sydvästra . pH-skillnaderna mellan södra och nordligaste uppgår till mer änen pH-enhet. Det är dock svårt att utiFråndessa undersökningar dra några långtgående slutsatser, andra faktorer än det sura nedfallet kan ha betydelse. Överensstämmelsenmed det sura nedFallets Fördelning i är dock bestickande. En undersökning avjordprover som tagits i med mellanrum pekar .på att en Förändring avmarkens kemiska egenskaper har skett. Halten av vissa näringsömnen sommagnesium, kalcium och kalium har minskat betydligt . Någon pH-minskning har däremot inte gått att Fastställa vid denna undersökning. Urlokningen har åstadkommitsgenom att vätejoner genom ut by tesreaktionerträngt bort näringsämnena Från markpartiklarna. Det måste betecknas som anmärkningsvärt att en betydande del av markensFörråd ov näringsämnen har urlakats på så som 10 år.Markens Förmåga att i Framtiden rried baskotjoner stå emot (buffra) tillförda vätejoner har otvivelaktigt minskat. Fortsatt buffringkommer i högre grad ske med aluminium. Denna buffringoch vittring av olika alumi-niummineraler fårtill följd att aluminiumjoner löses ut i markvattnet. De lösta aluminiumjonerna kan sedan transporteras tillomgivande sjöar. 1981/82:151 119 En utarmning av skogens näringsinnehåll skulle på lång siktkunna inverka menligt på markens produktionsförmåga. Man har även-bef ar.at att en fortsatt kraftig tillförsel av syre kan leda till störningar av mikrobiologiska processer såsom omvandling av organisk bunden kväve till lättillgängliga Former. Någotsom bör påverka trädtillväxten.Det Finns också tecken som tyder på att ökningen avmarkvattnets alumiumhalt påverkar rottillväxten.hos tröd,vilket får negativa konsekvenser för skogst illväxten. Det vatten som trängerned genom markprofiler innehåller vätejoner frånnederbörden och Från biologiska Försurningsprocesser.Innan det når ned till grundvattenytan Förändras denkemiska sammansättningen beroende på jordart och berggrund. I grovkorniga jordarter är kontaktytan mellan och vatten litenvarigenom bufFertreaktionerna inte hinner verka. Vattnets kvalité beror ocksåpå vittringsbenögenheten hos bergarten. Genomsläppligc jordarter och berggrunder med stora sprickor är Förhållandevis utsatta För Försurning av grundvatten. Undersökning av pHi grundvatten har visat att sura vatten återFinnsi södra och sydvästra . Påverkanär störst i ytliga, grävda vattentäkter. Det örsvårt ott analysmaterial sombeskriver trender i grundvattnets sammansättning.I kommunala vattentäkter i har man Funnit att alkolinitetensjunkit. Denna Förändring beror på att vätejoner Förbrukatvätekarbonatjoner i vattnet. Trots svårigheternaatt tydligt sjunkande pH-trender torde man kunna dra slutsatserna att endirekt Försurning ägt rum i vissa enskilda väst" och sydsvenska vattentäkter med ytligt grundvatten. Främst källor i grovkornigajordarter. De områden där Försurning intröFFat har svårvittrandeberg och jordarter och är utsatta för ett betydande svavelnedfall. Vatten Från brunnar i lermarker samt Från borrbrunnar i berg har dock inte märkbart Försuratsens i dessa områden. Den Främsta orsakentill att grundvattenförsurningen inger oro är de ökade halterav metaller i konsumtionsvattnet som den kan Föra med sig. 1981/82:151 120 Små läckage av metaller ur mark har alltid förekommit. I marken finns metallerna vanligen löst bundna till lermineral-partiklar eller fastarebundna i svårvittrade mineraler. Ökande surhet i marken leder i regel till att frigörelsen av metaller ökar. Förhöjda metallhalter i sura grundvatten har också konstaterats. Emellertid uppkommer de höga metallhalterna i konsumtionsvatten främst genom utlösningfrån ledningssystemen. Kraftigt förhöjda halterav koppar, zink, kadmium och bly har rapporterats. 5.3 Försurning avsjöar och vattendrag En sjö tillförs vatten påFlera sätt. Dels genom nederbörden direkt påsjöytan, dels genom vatten sompasserat kringliggande mark. Det vatten som har passerat marken har förändrats genomdess väg i marken. Sjöar och vattendrag har ett sämre skydd mot Försurningän såväl mark som grundvatten. EFFekternaav den ökande syraproduktionen blv Först uppenbar i sjösystemen.Reproduktionsstörningar hos Fisk och Fiskdöd på grund av försurning har Förekommiti Flera decennier och har med tiden drabbat allt Fler vatten. Också FlodkröFtanhar drabbats svårt av den Försämradevattenkvaliteten. Överhuvudtaget medFör försurningen såväl direkt somindirekt drastiska Förändringar i hela ekosystemet i en sjöeller ett vattendrag. Mest utsatta FörFörsurningen ör de mindre sjöarnaoch vattendragen högst upp i vattensystemen. I dessamiljöer kan tillFälligo Flödenav surt vatten - Främst i samband med snösmältningen - förekomma öveni områden där vattnet normalt är väl skyddat mot Försurning.En enda sådan s k surstöt kan vara nog Föratt slå ut en lång rad organismer, I de större sjöarna, och vattendragen nedströms sker utvecklingen långsammare . 1981/82:151 121 De suraste sjöarna(med pH-vördén under 5) är i huvudsak belägna i södradelen ov sydsvenska höglandet, i västkustområdetoch i Bergslagen. Med Få undantog måste dessa betraktas såsom Försurade till följd av surt atmosFäriskt nedFoll. Tre fjärdedelar avalla sjöar i västra omkring hälften av sjöarna i andra Försurningskänsliga delar av Götalandoch har nått ett Försurningsskede dörskador på organismer Förekommer. Man har bl a konstaterat att bestånden av i Förstahand mört men öven abborre decimerats eller slagits ut i en stordel av dessa sjöar. Sammanlagt torde Fiskbestånden inom av landets sjöareal ha drabbats. Totalt Finns i minst 14 000 måttligt försuradeoch ca 4000 gravt försurade sjöar. En sjöhar räknats som måttligt försuradom dess pH-vgrde åtminstone understiger 5,5, såvida inte pH-värdet understiger 5,0 - i så Fall har den betecknats som grovt Försurad. (Alla de ovan nämnda siFfrorno gällersjöar större än ). Detta innebär att avSveriges sjöar är drabbade av Försurningen. Sannolikt Försurades många av de känsligastesjöarna i , dvsunder den period då svavelnedFcllet med nederbörden ökade sommest. pH-värdena har i allmänhet minskat i de könsliga sjöarna även , men Försurningstaktentycks ha avtagit något. Man kan emellertid konstateraatt de känsliga sjöarnas motståndskraFtmot ytterligare Försurning Fortsätter att minska. Med en fortsatt stor deposition avFörsurande ämnen riskerar också allt fler sjöar att bli känsliga. I de störrevattendragens nedre lopp har någon försurning i egentlig mening ännu inte ägtrum. Enstaka vattendrag med påtagligtsjunkande pH-värden Finns dock i särskilt Försurningskänsliga områden.Risken för en Framtida Försurning - i vissa fall inom en mansålder - ärdärtill stor i många av Götalandsoch vattendrag, dör den ökade syrotillFörselnmedFört ett allt sämre skydd mot Försurningen. Liksom grundvattenFörsurningenkan Försurningen av sjöar och vattendrag öven utgöra ett hälsoproblem. Bl a har man kunnat spåra ett samband mellan låga pH-värdeni sjövatten och höga kvicksilverhalter i 1981/82:151 122 I ett hundratal vatten harfisken otjänlig som människo-Föda, men sannolikt är kvicksilverhalten För hög i långt Fler sjöar. Ökad halt av andra tungmetaller i vatten och fisk är ocksåatt vänta när pH-värdet sjunker. 6.1 Förändring av den Framtida svaveldepositionen i Sverige6,1.1 Ätgärder inom Inom projekt har professor beräknat svaveldepositionen i samt 1990 och . Denna utredning har utnyttjats För beskrivning av svaveldeposition vid några av de alternativ som beskrivs i avsnitt 2. Tackvare att denna utredning har skilt påbidrag till svaveldepositionn Från Förbränning avtjockolja, kol samt processutsläpp inomindustrin, har det varit möjligt att beräkna depositionen vid andra reningskrav. För att begränsaantalet beräkningsFall har depositionen avsvavel Framtagits för fyra områden i som är drabbade av Försurning. Dessa områden är , ,Värmland-Bergslagen och mellerstaNorrlands kustland. Dagens deposition i dessa områden Framgår av tabell 6.1. Angivna värden avser summan av våt och torrdeposition ov svavel och utgör medelvärden för området i Fråga. Nära storapunktkällor kon därFördepositionen vara betydligt större. Itabell 6.1 anges också värden på depositionen framtagna av norsk instituttFör luFtForskning. Som synes är överensstämmelsen mycket god trots att värdena ärFramtagna med delvis olika metoder. Osäkerheteni depositionsundersökningen Får därFör anses som liten.