prop · G503130 · 1981-12-31 00:00:00 — i : Utredarna har ivad avser den materiella regleringen följt anläggningslagens regelsystem menbeträffande val av förrättningsform valt att stå utanför denna lag. Däremot harreglerna i lagen om förvaltning av samfälligheter om förvaltning ochorganisation föreslagils bli tillämpliga även på markavvattningsföretag. Med beaktande av motiven för anläggningslagenstillkomsl ter sig det av ulredningen föreslagna tillvägagångssättet beträffandeval av förrältningsform svårförståeligt. Vid utformandet av de vidlyftigalagkomplex på fastighetsrättens område som införts under första hälften av1970-lalet har en sirävan varit atl så långt möjligt förenkla nödvändigaförfaranderegler. Bland annat har i detta syfte reglerna om obligatoriskt förordnandeav förrättningsman slopats såsom icke längre sakligt motiverade och ersatts medett enklare ansökningsförfarande. Detta har kunnat ske därigenom altfaslighelsbildningsmyndigheterna tillagts befogenhet och skyldighet atl isärskild ordning pröva till dem ingivna ansökningar avseende förrätlningar somberör fast egendom. insyn i och inflytande påsamhällsutvecklingen kan och bör säkerställas genom särskilda beslämmelser ianläggningslagen. anser således att etl analogt synsätt borde haanlagts på förfarandebestämmelserna i 16 kap. i förslag lill ny vattenlag, iall synnerhet som några övertygande motiv varför ett system med förordnande avförrättningsman för prövning av frågan om markavvattning, vilket numera frångåttsi andra sammanhang, inte har presterats av utredningen. Visserligen sägs alt"det helt övervägande antalet markavvattningsföretag ulföres inom ramenför jord- och skogsbmkets rationalisering och här finns personalmed utbildning och erfarenhet på området". Härtill kan sägas attstmkturrationalisering genomförs av faslighetsbildningsmyndighel med tillhjälpav de legala medel som ställts till myndighetens förfogande. Ianläggningslagens 19 S hänvisas till faslighetsbildningslagen 4: 34 där sägs,atl fastighetsbildningsmyndigheten får anlita biträde av sakkunnig.Fastighetsbildningsmyndigheten kan följaktligen väl tillgodose kravet påsärskild facklig sakkunskap. i län:Tillållighetsprövning av markavvattningsföretag ska enligt utredningensförslag ske vid särskild förrättning. Detta är enligt länsstyrelsensuppfattning mindre lämpligl med tanke på den stora omfattning och därmedsammanhängande risk för skadeverkningar på naturvårdsintresset som t. ex.skogsdikningarna numera har fält. Större markavvattningsförelag föreslåsvisserligen kunna prövas av regeringen, men härutöver ter det sig lämpligt atttillåtligheten av övriga företag blir föremål för särskild prövning avlänsstyrelsen i egenskap av regional naturvårdsmyndighet. Många mindre företaginom elt vattendrags avrinningsområde kan sammanlagda ha en stor ackumuleradskadeeffekt. Frågan om delakfighel i markavvattningsföretag,kostnadsfördelning m. m. bör dock i enlighet med förslaget kunna avgöras genomförrättning sedan fillåtlighetsprövning skett. : Såsom börprövningen av markavvaltningsföretagen ske vid förrättning. Vad utredningenhär föreslagit synes i huvudsak kunna godtas, dock med vissa justeringar ienlighet med vad vid anfört. Enliglförslaget kommer bl. a. underställningsförfarandet all tas bort.Förrättningsförfarandel är emellertid inle utan komplikationer särskilt i de fall då Prop.1981/82:130 438 torriäggningen motstående intressen dyker upp. För atlförfarandet skall fungera fillfredsställande erfordras därför atl lillgångfinns på erforderligt antal välutbildade förrättningsmän. Del bör särskiltövervägas hur detta krav skall på lämpligt sätt tillgodoses och om någon slagsaukiorisation behövs. TCO: I 16 kap. 3 8 i den föreslagnalagtexten står att ansökan skall innehålla uppgift om berörda fasligheter. Näransökan ingives lorde detta i de flesta fall vara möjligt, varför texten tordeändras lill; de fastigheter som bedömes bli berörda. föreslår ändringar i lagtexten, vilka bland annat skulle ge deideelh arbetande organisationerna en möjlighet att få framföra synpunkter ochställa krav, vilka kanske inle alllid kan ses som angelägna av vederbörandesakägare. Föreningen : I förslagetförekommer hänvisningar lill andra lagar och då speciellt tillfastighetsbildningslagen när del gäller handläggning av syneförrältning. Föratt göra lagen överskådligare och lätthanterligare för såväl förrältningsmänsom berörda parter föreslås att hänvisningarna om möjligt ersätts medinförandet av de tillämpliga bestämmelserna. Förfarandet med uppskov av förrättningens avslutandesynes onödigt komplicerat. Visserligen är del omöjligt atl i förväg preciseraskadans omfattning eller ens del område som behöver las i anspråk, men dånuvarande praxis har fungerat väl, föreslås att utrymme för denna ges också iden nya vattenlagen. Enligl nuvarande beslämmelser är besvärstiden 60dagar räknat från förrättningens avslutande som vanligen sker vid sammanträde.Förrältningsmannen har emellertid haft till förfogande för eventuellpåskrift av protokoll m.m. av godemännen, sammanställning och utsändande avhandlingar etc. Speciellt om semester eller sjukdomsdagar därvid råkar infallakan särskill vid större förrättningar svårigheter uppslå att expedierahandlingarna. Som egentlig besvärstid har man således endast . Såvitt kunnat finnas innehållerförslagel ej några beslämmelser om expediering av handlingar etc. Om nuvarandeordning därvidlag avses bibehållen är del föreningens mening att besvärstidenej bör sättas kortare än . Bestämmelser om förfarandet i vissa fall Förfarandet vid prövning av frågor om utrivning rn. (28 §§) : 2 8. Enligt förslagelskall, med del undanlag som anges i 4 8, en i behörig ordning gjord ansökan omutrivning bifallas. Någon tillållighetsprövning på grundval av de i 3 kap. VLFangivna kriterierna skall alltså inte förekomma. Prövningen kommer i ställethuvudsakligen alt avse hur utrivning skall ulföras, om underhållsskyldighetenskall överflyttas på annan saml vilken ersältning som skall utgå, allt frågorsom lämpligen bör behandlas i judiciell ordning. Hovrätten vill med anledninghärav förorda alt frågor om utrivning av valtenförelag överflyttas tillfastighetsdomstol. - Skall prövning ske enligl förslaget bör bestämmelsen ävenange vilken av myndigheterna som skall pröva om ansökan om utrivning av etlvattenförelag, vars ursprungliga omfattning inte kan utrönas. -Behörig attansöka om tillstånd lill utrivning skall, förutom ägaren till vattenföretaget,vara den som övertagit underhällsskyldigheten enligl 4 8. Prop,1981/82:130 439 Detta bör anges i lagtexten på samma sätt som skett iparallellfallet 12 kap. 7 8 VLF. 3 8 motsvarar 2 kap. 34 8 2 st.sista meningen VL. Någol behov av bestämmelsen finns inle. Såvitt kunnatutrönas har bestämmelsen sällan eller aldrig tillämpats. Har ägaren ellerunderhållsskyldig tagit sig omaket före alt ansöka om utrivning och eventuelltbetala skadeersättningar, torde man väl få förutsätta att han också river ut omhan inte kommit på obestånd. Att i sädana fall berättiga en skadelidande allutföra utrivningen kan vålla rättsförlust, om utrivningen vållar större skadorän förutsett. Normalt måsle man ju också vänta tills slörre delen av denstadgade arbetstiden gått lill ända, innan man kan konslalera atl ägaren intetänker riva ut. Förhållandena kan under denna lid (upp till , s. 340) haändrats. Det synes bättre alt vid underiåtenhel från sökandens sida tillgripaförfarandet enligt 15 kap. 15 och 16 88 VLF. Enligt 4 8 sista styckel har ägarenrätt till ersättning i vissa fall. Var frågan om ersättningsskyldighet skallprövas och hur lalan därom skall anhängiggöras framgår ej. Problemet bortfallerom ansökan om utrivning skall göras vid fastighelsdomstol. Vä.xjö tingsrätt: I 8. Detförefaller tveksamt om någon av prövningsmyndigheterna kan ha sådan insikt,att frågor om tvångsförvärv kan avgöras med någon grad av rättssäkerhet utanatl myndigheten har tillgång lill en ansökan om tillstånd till detvattenföretag, där vallenkraften eller vattnet skall tillgodogöras.Tvångsförvärv bör blott få ifrågakomma i samband med att sådan ansökan prövas. Uttryckel------ "skall lillslåndsmyndighetenbifalla ansökningen och lämna erforderliga föreskrifter" - - - är alltförkategoriskt. vore------ "skall tillståndsmyndighelen vid bifalltill ansökningen lämna erforderliga föreskrifter" - -. Sistnämndauttryckssätt användes för övrigt i moliven. : 1 3 8 sista meningen sägs altden vars rätl är beroende av utrivningen får ulföra arbelet på sökandensbekostnad, om denne ej fullgör vad som ålagts honom. Orden "ulföraarbetet" synes kunna syfta på utrivningen vilket inte torde vara avsett. fall bör bestämmelsen inte givas en sådan innebörd. Omprövning av bygdeavgift (9 §) Hovrätten för Nedre : 9 8har utformats på ett sådant sätt alt kammarkollegiet inte behöver höras näransökan om omprövning gjorts av den avgiftsskyldige (första slycket andrameningen). Detta missförhållande bör rättas till. Fiskeriintendenten i Övre norradistriktet: 9 8. För omprövning av bygdeavgift inkluderande fiskeavgift, bören viss absolut längsta lid föreskrivas. Den kan vad gäller fiskeavgiftenlämpligen sättas lill . Föifarandet hos i anmälningsärende (1012§§) Hovrätten för Nedre : 10-1288. Anmälningshandlingarna bör innehålla uppgifter om berörda sakägare, så atldessa kan beredas tillfälle atl yttra sig och därigenom ge länsslyrelsenytterligare underlag för bedömningen enligt 12 8 andra stycket i vad avserenskilda inlressen. Jämtbygdens tingsrätt: 10-12 88.Del kan vara svårl för länsslyrelsen atl av anmälningshandlingarna få klarhet iom allmänna eller enskilda inlressen skadas, särskill om skada uppslår påangränsande vattentäkter. Del samråd som skall ske med statliga och kommunalamyndigheter lorde Prop,1981/82:130 440 intekunna ge några upplysningar av värde för bedömande av om skada uppstår påenskilda intressen. Därför föreslås all anmälan bör kungöras för att beredafrämst sistnämnda intressen möjlighet atl ange sin uppfattning i frågan. Vä.xjö tingsrätt: 10-12 88. Enligt motiven harulredningen insett all det i flertalet fall inle går alt upprätthålla vad somsägs i lagtexten, nämligen att anmälningshandlingarna skall innehålla deuppgifter och tekniska beskrivningar som behövs för att bedöma vattentäktensbeskaffenhet, omfattning och verkningar. Kraven på handlingarna bör sålundaenligl moliven icke ställas för högt. Länsslyrelsen bör för att främjaskyndsamhet i avgörandena kunna tillhandahålla anmälaren standardiseradeformulär. Enligl uppfattning uppkommer ofta svårigheter vidbedömning av vattentäkter, särskill gmndvattentäkter men även ytvallentäkter ivattendrag med ringa vattenföring. Det fordias slor erfarenhet saml goda hydrologiskaoch geologiska kunskaper för atl kunna bilda sig en uppfattning om sådanaföretags verkningar. Del är osannolikt att någon meningsfull prövning av ettsådant förelags verkningar skall kunna Utföras av oerfaret och ickekvalificerat folk, som dessulom endasl får tillgång lill ofullständiga ellerstandardiserade ansökningar, som blir belastade av mycKet stor arbetsbörda ochsom sKall träffa avgörandena sKyndsamt. Kvaliteten på de råd och anvisningar,som vederbörande beslutsfattare har att lilliKa avgiva, torde i prakfiken kommaalt visa sig lämna åtskilligt övrigt att önska. Eftersom fisket så gott som alllid berörs när del gäller ytvattendragmåsle samråd alllid ske med fiskenämnd och/eller fiskeriintendent. Detta börskrivas in i lagtexten. : I detta sammanhang bör ävenuppmärksammas all rätte gångsbalkens regler i väsentliga avseenden är svåra atl tillämpa i valtenmål med dessas starka inslag av administrativ bedömning. Sålunda är det ofta opraktiskt att vid huvudförhandling söka dra en exakt gräns mellan sak framställning, bevisupptagning och plädering. Även om målets karaktär i och för sig skulle möjliggöra en uppdelning, kan ej krävas att ombud ulan rättslig utbildning och parter som siälva för sin talan - såväl del ena som det andra är vanligt i vattenmål - sitall skilja mellan t. ex. sakframställning och plädering. Väl kan sägas att de flesta vattendomstolar tillämpar rätte gångsbalken på ett med hänsyn till vattenmålens karaktär ändamålsenligt sätt, men del synes ändock angelägel atl inför en ny vattenlag granska de processuella reglerna. - Enligl VL;s prövningssystem är inslaget av offi cialprövning påtagligt. Om ulredningens prövningssystem godtas, flyttas de flesta officialprövningsfrågoina över till andra myndigheter. Bl.a. på grund härav bör bestämmelserna för handläggningen av valtenmål ytterli gare närmas lill för dispositiva tvistemål. Visserligen kan det vara svårt att avgöra om en fråga är av dispositiv eller indispo sitiv karaktär, men detta förhållande bör ej föranleda all för vatlenmålen i deras helhet föreskrivs de enligl för indisposiliva mål gällande proces suella bestämmelserna. Tvärtom synes angelägel atl möjligheterna till en smidigare, snabbare och billigare handläggning enligl de för dispositiva frågor gällande reglerna utnytQas ä\en inom vallenrällsskipningen. Enligt gällande rätt skall till ansökningsmåljämväl räknas ansökan enligl I kap. 14 8 VL om bestämmande av ersättning förrätt atl laga strömfall i anspråk. 2 8 VLF bör kompletteras med en molsvarandepunkt. 1981/82:130 441 Hovrätten har tidigare uttalat atl ersättningbör utgå vid avslående av rätt all uttaga vatten enligl 2 kap. 10 8 VLF. Talanom sådan ersättning bör väckas i form äv stämningsmål. Paragrafen bör sålundakompletteras Qfr 11 kap. 17 8 37 p. VL). - Sjätte punkten innefattar bl. a.lalan om rätt fill ändring av annans anläggning i vatten. Det bör anmärkas allett bifall till en sådan talan icke får bindande verkan för annan än motparten,varför ändringsarbeten som kan påverka annat intresse därjämte måste föregås avtillståndsprövning. Samma sak gäller talan om borttagande av anläggning enliglsjuttonde punkten. Såsom ett alternativ till den förevarande utförligauppräkningen av slämningsmålen bör övervägas alt till stämningsmål hänföraalll som inle skall handläggas såsom ansökningsmål eller besvärsmål eller somskall upptas vid annan domstol. Den möjlighet som finnsenligt 11 kap. 21 8 1 st. VL att till vattendomstol överlämna vid annan domstolanhängiggjort mål, som för sin bedömning kräver vattenrältsliga ellervattenbyggnadslekniska överväganden, har ett visst värde och bör bibehållasför det fall att en av parterna begär sådant överlämnande. 6 8- Enligt denna bestämmelse kanfastighetsdomstolen komma att pröva bl. a. frågor öm ersättning enligl ML pågrund av buller och annal obehag från byggnadsplatser, varvid ML:s bestämmelserskall tillämpas. Problem kan därvid tänkas uppslå på gmnd äv den imiljöskyddsmål vidare kretsen av sakägarCi Vilken bör ha beretts tillfälle attagera i valtenmålet. - En reglering tördé fordras av förhållandet mellan etlavgörande i vattenmålet rörande ersättning för deh miljöfarliga verksamhetenoch en senare anhängiggjord talan rörande samma verksamhel under åberopande avendast ML. 7 och 8 88. Såsom utredningenföreslagit bör liksom nu vara gemensam äridra instans i valtenmål.Härvid bör beteckningen "vattenöverdomstolen" bibehållas, bl. a. medhänsyn lill alt domsområdet omfattar även andra hovrätters domsområden förallmänna mål samt till att för hovrätten i dess egenskap av vattenöverdomstolgäller speciella dom-förhetsregler. Även benämningen "vattendomstol"bör av samma skäl behållas. Enligl moliven (s. 376) skall i kungörelsen omfastighetsdomstol intas bestämmelse om vilka fastighetsdomstolar som skall handlägga vattenmål. Del synes likväl lämpligt att i själva lagen bibehålla den i 11 kap. 9 8 VL stadgade gmnden för hur domsområdena skall bestämmas. 11 8 bör kompletteras i enlighetmed vad som anförts angående 2 8. 12 8 I p. Enligt motiven skallsåsom "sådan omständighet" räknas att sökanden sökt eller erhållittillstånd. Denna upplysning måste anses vara så viktig atl del i en särskildpunkl bör anges alt sökanden skall lämna besked härom. Även med hovrättens uppfattning alt de olikafackmyndigheterna och ej kammarkollegiet generelll bör ha talerält vidtillståndsprövningen finns intet atl erinra mot atl kollegiets ställning ivallenmålen regleras i överensstämmelse med VL. - Andra meningens avfattningsynes ge vid handen att dämtöver endast kommunen skulle äga föra talan rörandeallmänna intressen. Enskild sakägare skulle i så fall förlora den talerält somenhgt praxis anses tillkomma honom även då del allmänna intresset ej harpåtaglig direkt anknytning till hans fastighet. Hovrätten vill bestämt förordaatl enskild sakägare ej avskärs från talerält i detta hänseende och attlagmmmet därför erhåller en utformning som ej lägger hinder i vägen 1981/82:130 442 Jfr även sakägarens talerätt enligt 15 kap. 26 8 2 st. och 18 kap.57 8 2 st. VLF. Erfarenheter från handläggningen avexpropriationsmål ger anledning att överväga att även för vatlenmålens delinföra s.k. ulredningsbeslut. Hovrätten hänvisar till vad som anförts angående tillämpningen avrättegångsbalkens regler för dispositiva tvistemål vid handläggningen avvattenmål. Hovrätten hänvisar till vad som ovananförs i anslutning till 15 kap. 8 och 24 88 VLF. - Den möjlighet som i 11 kap.46 8 VL givits vattenrältsdomaren atl under pågående handläggning av valtenmålge tillstånd lill vissa brådskande åtgärder saknar motsvarighet i VLF, men harenligt hovrättens mening så stort värde att den bör bibehållas. Sådanltillstånd bör kunna meddelas såväl av tillståndsmyndighel som av fastighetsdomstol. Enligl 5 kap. 18 8 2 st. ExL skall domstoleni samband med tillstånd lill förhandsfilliräde bestämma viss dag, då itillståndet föreskrivna villkor skall vara uppfyllda. Har den exproprierandeinte inom utsatt tid fullgjort villkoren, är tillståndet förfallet. Såsom motivhärför har anförts atl den exproprierande inte skall fädisponera över elt tillstånd till förhandstilllräde (prop. 1972: 109 s. 299).Förhandsmedgivande enligt 18 kap. 32 § VLF kan jämföras med enkeltförhandstillträde och en motsvarighet till den ifrågavarande bestämmelsenskulle därför kunna tänkas införd även i VLF. Behovet därav är dock svårl atlbedöma. Hovrätten kan ej finna annalän att den princip som knäsatts för förhandling bör gälla även om domstolen vidannat tillfälle under målels handläggning finner att verkningarna blirvidsträcktare än sökanden uppgivit. Tillfälle bör sålunda även då beredasberörda parter i målet att yttra sig. Så lorde principen enligt praxistillämpas . Stadgandet i Qärde stycketinnebär en önskvärd förenklig av gällande rätt (II kap.60 8 6 st. VL), även om borgenärernas ställning något försämras. En hänvisningtill borgenärs rätt till ersältning enligt 19 kap. 19 8 VLF borde i klarhetensintresse införas under förevarande paragraf Qfr 18 kap. 20 8 VLF). Enligl 5 kap. 26 8 ExL gäller delta inte dädomstolen förordnat om förskott såsom villkor för förhandstilllräde och förskottetinte utbetalts, till följd varav rätten lill förhandstilllräde förfallit.Motsvarande bestämmelse borde införas här. Motsvarande bestämmelse i VL lorde endastundantagsvis ha lett till atl dom meddelats tidigare än eljest blivil fallet.Andra faktorer - som vattendomstolarnas årsrytm med resor i flertalet mål underde årstider då syn kan hållas och domsskrivning på annan lid - avgör i ställettidpunkten för meddelande av dom. I mål där sädana andra faktorer ej äravgörande lorde bestämmelsen stundom föranleda ett ej sakligt motiveratutnytQande av respitliden. Mot baKgrund av del anförda får hovrätten föreslåalt den absoluta tidsbestämmelsen utmönstras och ersätts av en mera allmänlhållen bestämmelse om skyldighet att meddela dom så snart ske kan. Skyldighet enligt 17 kap. 9 § 7 st. RB attunderrätta part om utgången i målet Qfr SFS 1976:823) skall enhgt motiven (s.392) kunna fullgöras genom att dom hålls tillgänglig hos aktförvarare. Dettaundantag från RB bör införas i den föreslagna lagtexten. Understrykas må idetta sammanhang att en vid vallendomstolen utsedd aktförvarare ej anlitas vidrättegången i högre instans för det icke ovanliga fall alt lalan fullföljtsendasl av sakägare. Prop.1981/82:130 443 I 11 kap. 83 8 1 st. VL behandladsituation torde kräva reglering även i en ny vattenlag. Det får förutsättas altpågående stämningsmål vilande-förklaras om ansökan enligt nämnda lagrum görshos tillståndsmyndighel. Enligl motiven (s. 395) avsesmed "part" förutom sakägare "andra enskilda som fört lalan vidförrättningen". I motiven bör närmare anges vilka som därvid åsyftas. Sökanden har en absoluträtl att välja om han vill fullfölja företaget eller inle. Förevarandebestämmelse ger närmast intryck av att övriga delägare skulle kunna framtvingaell genomförande av företaget på den ursprunglige sökandens bekostnad. Ensammanställning av nu förevarande bestämmelse med motiven till 16 kap. 18 8 2st. VLF kan dock möjligen ge vid handen alt den icke-sökande delägare, som ejvill acceptera sökandens återkallelse, har att inträda i sökandens ställe och iförsta hand pålaga sig kostnaderna för förelaget. Hovrätten - som anser atlprincipen om möjlighet för annan delägare atl inträda i sökandens ställe måstekomma till uttryck i lagtexten - vill förorda alt i nu förevarande paragrafintas en erinran om tillämpning av denna princip Qfr hovrättens yttrande över16 kap. 11 8 VLF). Paragrafen motsvarar 5 kap.29 8 ExL. Det kan ifrågasättas om det är lämpligl alt i valtenmål ge part dennaoinskränkta bestämmanderätt över hur handläggningen skall ske. Det synessålunda otillfredsställande atl i ersällningsmål avseende elt flertal sakägareen av dessa skulle kunna utverka huvudförhandlig i ett mål, där intet slår altvinna med ett muntligt förfarande. Ovillkorlig skyldighet att hållahuvudförhandling bör förbehållas de fall då begäran därom framställts frånömse sidor. - Bestämmelsen i tredje slycket finns också i gällande lag (11 kap.105 8 3 st. VL) men måste anses överflödig. Den tillämpas på såsätt atl hovrätten utan hinder av bestämmelsen håller syn så snart så anseserforderligt. Hovrätten för Nedre : 3 8bör kompletteras med en punkt som avser ersättning för avstående av vattenenligt 2 kap. 10 8 VL-förslaget samt en punkt som avser ersättning enligt 17kap. 4 8 sista styckel VL-förslaget. Del kan inle ansessjälvklart att skall bibehålla sin funktion som mellaninstans ivattenmål. Närheten till vissa från utbyggnadssynpunkt betydelsefullanorrlandsälvar ävensom regionalpoliliska skäl talar för att överdomstolenförläggs till härvarande hovrätt. - 8 8 borde kompletteras med en anvisning omalt FDL (som i sin lur hänvisar till RB) är tillämplig i den mån inte särskildabestämmelser gäller enligt detta kapitel. Sammansättningen hosfastighetsdomstolen borde kunna varieras så all en eller tvä lagfarna ledamötertjänstgör allt efter vatienmå-lets beskaffenhet. Annars kan handläggningen ivissa fall befaras bli onödigt tungrodd. I anslutning till 11 8 böruppmärksammas de problem som sammanhänger med eventuell parallell handläggninghos tillståndsmyndighel och fastighetsdomstol samt samordningen avskadereglering enligt VL-förslaget ocii .ML. Hovrätten kan inte delautredningens uppfattning om alt vatlenmålen, som begränsats tillskaderegleringen, huvudsakligen är av indisposiliv karaktär och förordardärför en omarbetning, som på lämpligt sätt anpassar de processuella reglernaför vattenmål till RB;s beslämmelser för dispositiva mål. Det kan finnas skäl att iVL-förslaget införa en motsvarighet till bestämmelsen i 11 kap. 46 8 VL om attvattenrättsdomaren under 1981/82:130 444 pågåendehandläggning kan ge tillstånd till brådskande åtgärder. Det saknas enligthovrättens mening anledning atl låta förhandsmedgivande föregås avhuvudförhandling. Framgår- av lagtexten alt interimistiskt förordnande enligl31 8 får meddelas även i fall som omfattas av 32 8? (Se s. 388). Hovrätten tillstyrker den återgång tilltidigare gällande rätl som förevarande paragrafs sista stycke och 19 kap. 19 8VL-förslaget innebär. Reformen synes vara sä angelägen all den bör förverkligasäven om delta betänkande inle leder fill en ny vattenlag.