prop · G503138 · 1981-12-31 00:00:00 — Erfarenheten visar också att det ofta föreliggerstora svårigheter att ordna annan lämplig anställninginom rederiets organisation i land. Om en ombordanställdvisar sig vara en sjösäkerhetsrisk bör detta enligt utredningensuppfattning i regel vara saklig grund föruppsägning. Om arbetstagaren härigenom grovt åsidosattsina åligganden mot arbetsgivaren får enligt 18 § lagenom anställningsskydd t.o.m. avsked äga rum. En uppsägning av säkerhetsskälmåste dock grundas på förhållanden som ärväl dokumenterade. Det einkommer på parterna - särskiltpå arbetsgivarsidan - att förebringa denna dokumentation. Avstånden och rum till händelsen försvårar emellertid ofta arbetet. Också här harfartygsnämnden en viktig funktion att fylla.Enligt utredningens uppfattning förekommerbrister i nämndernas funktion. Om påmönstringsförbudet skall avskaffas och fallen lämnas över tillarbetsmarknadens parter för avgörande, är det nödvändigt att åtgärder vidtasså att fartygsnämnderna fungerar bättre. I avsnitt 4.4 läm:narutredningen synpunkter på vad som konkret bör göras på den punkten. I diskussionen om påmönstringsförbudetåterstår frågan om hur en från säkerhetssynpunktolämplig skall kunna hindras från att fåen ny befattning på ett fartyg när man i rederiet inte känner till hur hans tidigare tjänstgöringutfallit. Försvinner påmönstringsförbuden måstekraven på att rederierna skaffar sigordentlig information om den som eventuellt skall anställas skärpas. Utredningens slutsatser blir att påmönstringsförbudet och sjömansnämnden kan avskaffas och anställnings- och tjänstgöringsfrågornahelt överlämnas till arbetsmarknadens par- Prop.1981/82:138 29 De sjösäkerhetsproblem som kan uppstå i och med att misskötsamma personer tjänstgör ombord böri erforderlig grad kunna bemästras genombefälhavarens möjlighet att i samverkan med fartygsnämnden skilja någonfrån hans befattning. Det är emellertid viktigt att åtgärder vidtasför att fartygsnämnderna skall fungera bättre. I frågaom anställningens bestånd behövsinga ändringar i lagen om anställningsskydd. Blir uppsägning aktuell som en följd av sjösäkerhetsproblem förorsakade av någon anställdblir lagens uppsägnings- och avskedsbestämmelser aktuella. Lagen skall därvid tillämpasmed hänsyn till de särskilda förhållanden som rådervid anställning ombord på fartyg. Slutligen får rederierna ett större ansvar isamband med nyanställningar . Avskaffas påmönstringsförbudetoch sjömansnämnden bör i vart fall staten göra beaktansvärdabesparingar. Som tidigare påvisats bör detta kunna ske utan att säkerheten till sjössåsidosätts. Det merarbete som kan drabba rederierna och de anställdas organisationer torde bli måttligt. med att påmönstringsförbudetavskaffas bör alla då gällande förbud upphävas. 3.5 prövningav tvist om särskild gottgörelse ur bärgarlön När sjömansnämnden avskaffas måste ändring ske ibestämmelsen i 231 § andra stycket sjölagenom att sjömansnämnden i visst fall skall prövatvist om särskild gottgörelse ur bärgarlön. Bestämmelseninfördes med motiveringen att prövning i sjömansnämnden bättreän ett domstolsförfarande tillgodoser behovet av smidighet och formlöshet. avskaffas förefaller det naturligt att denna prövning fårske i samma ordning som gäller för bärgarlönen i övrigt,dvs. i domstol (sjörättsdomstol). Några större praktiska olägenhetermed detta bör inte uppstå. Som nämntsi avsnitt 3.2 har ju den centrala sjömansnämnden under sin mer än tioåriga verksamhet inte haft att ta ställning i någotsådant ärende. 1981/82:138 30 hade befälhavaren ensam rätt att utmätadisciplinstraff efter förhör i närvaro av två gode mänutsedda bland de mest erfarna på fartyget.Enligt sjömanslag skulle dock bestraffningsrättenutövas av en disciplinnämnd ombord som skulle bestå av befälhavarensom ordförande och två övriga ledamöter. Disciplinnämndenkunde vid misskötsamhet ålägga en disciplinbot som innebar mistning av lön för . Vissa förhör och samråd skulle ocksåäga rum i disciplinnämnden. Vid sidan härav hade befälhavaren rätt att tillgripa vissa tvångsmedel föratt upprätthålla ordningen ombord. Genom sjömanslag avskaffades systemet med disciplinnämnder och disciplinbot. Man ansåg att tjänsteförseelserna, förvilka disciplinbot dittills ålagts, i första hand borde ses som förseelser mot anställningsavtalet.För dessa förseelser borde, liksom i övrigt inom privata anställningsförhållanden, arbetsrättsligasanktionsmedel tillämpas. Departementschefen ansåg dock att de särskildaförhållanden under vilka sjötjänstgöring utförs krävde särskilda sanktionsmedel vid grövre fall av indisciplinärt beteende ombord. Därför infördes sjömanslag möjligheten i 18 § att skilja sjömannenfrån hans befattning på fartyget. Departementschefen pekade också på föreskrifterna i mönstringsförordningen om påmönstringsförbud.I 1973 års sjömanslag ersattes också disciplinnämnderna med de fartygsnämnder som finns ombord på större fartyg. 4.2 Arbetet i fartygsnämnderna är ett samråds-och undersökningsorgan vars verksamhetregleras i 20 - 28 §§ sjömanslagen. skallfinnas på fartyg som har en besättning om minst åttaanställda. Nämnden skall i övrigtbestå av ett befäl och tvåfrån den övriga personalen. 1981/82:138 31 Om det blir aktuellt att på vissa i huvudsak disciplinäragrunder skilja en från befattningen eller säga upp honom skall fartygsnämndengöra en undersökning i saken innan skiljande eller uppsägning fårske. Blir samma åtgärd aktuell på andra grunder får sjömannen hosfartygsnämnden påkalla samrådeller undersökning. Om en inteinfinner sig till fartygets avgångskall fartygsnämnden göra undersökningom anledningen. Anmäls förseelser mot ordningen ombord eller anmäls att brott som faller under allmäntåtal begåtts eller misstänksskall nämnden enligt 24 § undersökasaken om inte svensk myndighet uppenbarligen också kommer att verkställa utredning. Efter undersökningenligt 24 § får fartygsnämnden tilldela sjömannen en erinran. Om sjömannen grovt misskött sig skall saken enligt 26 §anmälas till sjömansnämnden. Gäller det brott som faller under allmänt åtal skallanmälan ske till åklagare eller polismyndighet i eller till närmaste svenska utlandsmyndighet men anmälan kan underlåtasom fartygsnämnden finner att brottet är ringa. Vid anmälantill någon av de angivna myndigheternaskall fogas den utredning som gjorts inom fartygsnämnden. Nämndenskall också avge ett eget utlåtande överdet som kommit fram genom undersökningen.Anteckningar skall göras i skeppsdagboken. Arbetsgivarenoch sjömannen skall delges avskrifter avutlåtandet och avgivna berättelser. Den befälhavare sominte ombesörjer att fartygsnämnd tillsättsoch sammankallas eller som inte ser till att anmälningar och utlåtanden m.m. expedieras kan dömas till böter.Ledamot av fartygsnämnd som vid sin medverkan i nämnden ärpartisk eller brister i omsorg kan dömastill böter eller fängelse. En ledamot får inte obehörigen yppa vad han fått reda påi nämnden. 1981/82:138 32 Enligt 28 § sjömanslagen skall i samråd med riksåklagaren meddela föreskrifter om fartygsnämnd. Provisoriskaanvisningar har utfärdats . Vad som här är av särskiltintresse är fartygsnämndens betydelse för sjömansnämnden. Fartygsnämnderna svarar ju i regel för den anmälanoch den utredning som ligger till grund försjömansnämndens beslut. 4.3 Kritiska synpunkter på-fartygsnämndernas verksamhet gjorde en framställning till om enrevision av sjömanslagen. I framställningen utvecklade förbundet sin syn på bl.a. fartygsnämndernas verksamhet. Kritik framfördes främstmot fartygsnämndens sammansättning, nämndenssätt att arbeta och dess skyldighetatt göra anmälan till olika myndigheter. Förbundet lämnadeockså synpunkter på hur fartygsnämndenskulle kunna användas . Nedan redogörs förhuvuddragen i de synpunkter maskinbefälsförbundet framförde. I fråga om fartygsnämndens sammansättningansåg förbundet att befälhavaren hade för stort inflytande när ledamöterna utsågs. I ställetborde de fackliga organisationerna få ettbestämmande inflytande. Arbetet i nämnden bordemera inriktas på uppgiften att utreda. Protokollenborde göras utförligare. Ledamöternaskulle inte vara skyldiga att uttala sig i frågan om försummelse eller brottslighet förelåg. Skyldigheten att göraanmälan till sjömansnämnd, poliseller åklagare borde åligga befälhavarenensam. ifrågasatteslutligen om inte fartygsnämnden bordeges en sådan sammansättning att den också kan användas vid information och förhandling enligt medbestämmandelagen. 1981/82:138 33 framställningremissbehandlades, men mötte föga gensvar hos de hördamyndigheterna och organisationerna. I frågaom nämndens sammansättning framhöllde ombordanställdas övriga organisationer att facket enligt bestämmelserna och i praktiken redan hade ett bestämmande inflytande. Samma organisationer ansåg ocksåatt lagstiftning om protokollens utformning var oviktig. Nämndens beslut var det väsentliga. ansåg att ledamöternaäven i fortsättningen borde vara skyldiga att uttala sig i skuldfrågor. I frågaom skyldigheten att göra anmälan ansågsjöfartsverket att befälhavaren ej borde stå ensam. Även sjöfolksförbundetuttalade sig för att fartygsnämnden skulle ha kvar skyldigheten att anmäla. Utredningen anser att inga förändringar behöver göras i fråga om fartygsnämndehssammansättning. När det gällerarbetsuppgifterna föreslår utredningen endast att 26 §första stycket sjömanslagen upphävsmed anledning av att sjömansnämnden slopas. Erfarenheterna har visat att kvaliteten på de utredningar som fartygsnämnderna görär mycket ojämn. Nämnderna lämnar ofta ifrånsig protokoll som inte är fullständiga. avskaffats blir fartygsnämndernasutredande verksamhet viktigare än vad falletär . Väldokumenterade faktauppgifter kommer att ha den största betydelse såväl när det bliraktuellt att skilja någon från hans befattning som vid eventuell senare prövning av vad som inträffat ombord. För att underlätta den nödvändiga förbättringen av fartygsnämndernas verksamhet bör se överde nuvarande anvisningarna och komplettera dessa till ledning för arbetet. Ändamålsenliga blanketter för protokollering kan bidra till att väsentliga fakta inte glöms bort iredovisningen. Det vore vidare värdefullt omden informations- och utbildningsverksamhet som bedrivs i dessa frågor kunde utökas. 1981/82:138 34 Med nuvarande regler om att fartygsnämnd skall finnas på fartyg som har en besättning omminst åtta anställda faller ett stort antal mindre fartyg utanför bestämmelsernaom samråd och undersökning. Utredningen anser att reglerna bör ändras så att fartygsnämndskall finnas på fartyg som har en besättning om minst sex anställda. Fartyg med mindre besättning gåri allmänhet inte långt frånvåra kuster. Därför finns intesamma behov av utredningsorgan på dem. För dessa fartyg bördock föreskrivas att befälhavaren skall samråda med övriga ombordvarande innan hanskiljer någon från hans befattning. Samrådet skall bestyrkas genom namnteckningar iskeppsdagboken. Genomförs de ovan föreslagna åtgärderna i frågaom fartygsnämnderna bör dessa kunna bli det väl fungerande samråds-ochundersökningsorgan som fartygsnämnderna äravsedda att vara och som måste finnas framför allt om sjömansnämnden avskaffas. 1981/82:138 35 Sammanställning avremissyttranden 5ver avsnitt 3 och 4 i betänkandet(Ds K 1982: 10) Enklare mönstring och bättre registrering av sjömän. Bara ett mindre antal av remissinstanserna har särskilt yttrat sig över utredningens förslag rörande påmönstringsförbudoch sjömansnämnden. De som uttalat sig i dessa frågor tillstyrker genomgåendeutredningens förslag. ; , som i likhet med utredningen anser attsjömansnämndens verksamhet har varit av värdeför sjösäkerheten och trivseln ombord, instämmer också iatt det numera av de skäl som utredningen anfört är rimligtatt ifrågasätta nämndens framtid. För att analysera förutsättningarna föratt sjömansnämnden skulle upphöra har utredningen delat upp de avnämnden bedömda misskötsamhets-falleni två huvudgrupper, brott mot tjänsteavtalet och brott mot sjösäkerheten.Vad beträffar brott mot tjänsteavtalet anser utredningen att uppföljningen av sådanmisssköt-samhet ombord nu helt bör överlämnas till arbetsmarknadens parter. Verket har ingetatt erinra mot detta. I fråga om säkerhetsfallen (cirka 30 av 120 sjömansnämndsärenden är1980) finner utredningen det lämpligt attpröva, om handläggningen ävenav dessa kan ske utan myndigheternas medverkan. Om detta skall lyckas, tordedet med hänsyn till rättssäkerheten ochden enskildes anställningsskydd vara av yttersta vikt,att det görs bra utredningar ombord. Frågan kan ställas,om det inte vore lämpligt att i misskötsamhetsfall, därsäkerhetsfrågor ärinblandade, vederbörande skyddsombud ingår i fartygsnämnden.Verket instämmer i att verkets anvisningar för fartygsnämndbör kompletteras med blanketter och göras fylligare. Utredningen anför:''I diskussionen om påmönstringsförbudet återstår frågan om hur en fränsäkerhetssynpunkt olämplig sjömanskall kunna hindras från att få en ny befattning på ett fartyg när man i rederiet inte känner till hur hans tidigare tjänstgöringutfallit. Försvinner påmönst-ringsförbuden måstekraven på att rederierna skaffar sig ordentliginformation om den som eventuellt skall anställasskärpas.'' Detta kan innebära att ett rederi i ökad utsträckning måste vid anställningav personal stödja sig på andra rederiers kortfattade anteckningar om enpersons skötsamhet. Även om detta motsvarar vad som sker inom arbetsliveti land, kan sådana anteckningar få negativa konsekvenser för den anställningssökande, vilka frånsamhällets synpunkt 1981/82:138 36 inte är önskvärda, emedan sjöarbetsgivare kan komma att av säkerhetsskälövervärdera dessa anteckningar, vilka kan vara av gammalt datian. Verkettillstyrker att systemet med påmönstringsförbudavskaffas, men har velat peka på de problemsom kan uppstå. Det finns från säkerhetssynpunktett problem med alkohol- och narkotikamissbruk. Härom anförs mera i det följande. Härvill verket understryka vad utredningen har anfört om att man vid tillämpningen avlagen om anställningsskydd bör beakta de speciella förhållanden som råder vid fartygsarbete. Utredningen anför,att med att påmönstringsförbudet avskaffas, alla då gällande förbud börupphävas. instämmerhäri och utgår från att anteckningarom tidigare avstängning inte skall göras i det nya sjömansregistret. : De ombordanställdas organisationer och har i en gemensam skrivelse den 5 december1978 till hemställtatt reglerna om påmönstringsförbud och varning ses över. Organisationerna cuiförde bl. a. att påmönstringsförbudoch varning var en otidsenligt påföljd med hänsyntill den arbetsrättsliga lagstiftning som vuxit framunder . Organisationerna efterlyste en så långtgående anpassning som möjligt till landanställdaarbetstagares förhållanden vad avser ätgärder som behöveriakttagas vid fall av missskötsamhet från arbetstagarens sida. Förbundet kan med tillfredsställelse notera, att mönstringsutredningen genom att föreslå slopande av sjömansnämnden och påmönstringsförbudetinstämmer i vad organisationerna framförde i sin gemensamma skrivelse. Utredningens förslag innebär,att anställnings- och tjänstgöringsfrågorna helt överlämnas till arbetsmarknadens parter. Förbundet instämmeräven i det skäl som mönstringsutredningenanför för ett slopande av sjömansnämnd och påmönstringsförbud.För att undvika missförstånd vill förbundet dock påpeka,att mönstringsutredningens resont-iiiangom att större krav kommer att ställas påtillämpningen av lagen om anställningsskydd inte bör innebära någon saklig ändring av nyssnämnda lag. Innan en uppsägning pågrund av personliga förhållanden kan bli aktuell måstet. ex. även i fortsättningen arbetsgivaren pröva andra åtgärder föratt komma tillrätta med problemen, t.ex. möjligheterna till omplacering. : Förbundetnoterar med tillfredsställelse, att mönstringsutredningen föreslår slopande av sjömansnämnden och påmönstringsförbudet. Detta stämmerhelt överens med vad de ombordanställdes organisationer och framfördei en gemensam skrivelse Prop,1981/82:138 37 till redan 1978.Organisationerna framförde den gängen, att sjömansnämndens verksamhet var otidsenlig och efterlyste en så långtgående anpassning till landanställda arbetstagares förhållanden som möjligt vid fall av misskötsamhet frånarbetstagarens sida. Organisationernas synpunkter har tillmötesgåtts, dä utredningens förslaginnebär att anställnings- och tjänstgöringsfrågornahelt överlämnas till arbetsmarknadens parter. , som tillstyrker förslagen, framhålleratt det kan uppstå vissa problem till följd av att påmönstringsförbudenupphävs. Upphävandet av påmönstrings-och läkarförbud kan komma att orsaka sjömansförmedlingarna merarbete och ökat ansvar genom att personer, som av olika skäl tidigare avstängtsfrån möjligheten att påmönstra, nu äter kan komma att uppträda som arbetssökandevid sjömansförmedlingarna. Trots sådana eventuellasvårigheter villarbetsmarknadsstyrelsen inte motsättasig att förbuden upphävs då det, somutredningen påpekat, finns goda skäl härför. Förslagen rörande fartygsnämndeni avsnitt 4 har kommenterats på följande satt av remissinstanserna. : Utredningen anser attinga förändringar behöver göras i fråga om fartygsnämndens sammansättning.Verket vill för sin del hänvisa till vad som ovan vid 3.3 anförts om lämplighetenav skyddsombuds medverkan i vissa fall. Utredningen föreslår att reglerna ändrasså, att fartygsnämnd skall finnas pä fartyg som har en besättning omminst sex ''anställda'' (gäller en gränsvid åtta anställda). Verket tillstyrker att gränsen sänksfrän åtta till sex ''personer'' och menar då, att även seglande delägare skall inräknasi antalet. Eljest kan på ett och samma fartyg, beroende på vilka som förtillfället finns ombord, kravet på fartygsnämndkomma att gälla Jnen inte vid andra. För kännedom meddelas, att verket har haft att ta ställning till om skyldighet att sammankalla fartygsnämnd i princip föreligger,när en person som sänts ut till ett fartyg uppträder provocerande redan vid ankomsten och då avvisas av befälhavaren.Verket ansåg att skyldighet att sammankallafartygsnämnd inte föreligger enligt lagen, emedan den anställde inte hunnit tillträda befattningen. 1981/82:138 38 ; Ett slopande av sjömans-nämndeninnebär att ätgärder medanledning av förseelser eller misskötsamhet ombord i fortsättningen kommer att avgöras i förhandlingar mellan arbetsmarknadens parter, dvs.normalt arbetsgivaren och den fackliga organisationen. Det är viktigt, att parterna vid dessa förhandlingar har ett gott underlag för bedömningen avden påstådda förseelsen eller misskötsamheten. Fartygsnämnderna har en mycket viktig uppgift som utredande organ i dessasammanhang. Det kan dock konstateras, att dessa nejnnder inte fungeratfullt tillfredsställande. gjorde en framställning till om en revisionav sjömanslagen. a. kritiserade förbundet fartygsnämndenssammansättning och nämndens sättatt arbeta. Vad det gällerfartygsnämndens sammansättning ansågförbundet, att befälhavaren gavs förstort inflytande. Förbundet anser, att så fortfarande ärfallet. Risk föreligger, att fartygsnämndens protokoll präglas av endast en persons uppfattning, befälhavarens. Ett system med fackliga företrädare ifartygsnämnden borde vara att föredraga. Fackliga företrädare är i regel väl skickade att utreda och bedöma fall av misskötsamhet. Förbundet har även riktat kritik mot nämndens sättatt arbeta. Protokollen har varit alltförbristfälliga. föreslår , att utfärdarbättre anvisningar till ledning för fartygsnämndernasarbete och att ändamålsenliga blanketter För protokolleringframtages. Förbundet biträder detta förslag. Enligt 62 § lagen om medtestämraande i arbetslivet får en arbetsgivare inte ta till andra disciplinåtgärder än skadeståndmot en anställd, om det inte finns uttryckligtstöd för detta i lag eller kollektivavtal. Enligt 25 § sjömanslagen får fartygsnämndentilldela erinran om fartygsnämndens undersökningger anledning till det. Förbundet anser, att fartygsnämndens möjlighettill erinran bör utgå ur sjömanslagen för att fåen bättre harmonisering med vad som gäller förlandanställda arbetstagare. Vidare intar förbundet den principiella ställningen, att fartygsnämnden endast skall vara ett utredande organ och inte ha någon dömandefunktion. Förbundet biträder mönstringsutredningensförslag, att fartygsnämnd skall finnas pä fartyg som har en besättning av minstsex anställda samt att i fartyg med mindrebemanning bör föreskrivas att befälhavaren skall samråda med övrigaombordvarande, innan han skiljer någonfrån hans befattning.