prop · G503118 · 1981-12-31 00:00:00 — Dessutom sköts transportledning och marknadsföringav centralen, som även lämnar service i t. ex. ekonomiska frågor tillmedlemsföretagen. Transporlförsäljning sker förutom av lastbilscentraler ävenav enskilt ägda medelstora och större åkeriföretag, transportförmedlingsföretagoch företag för speciella transportåtaganden. Drygl 50 96 av den yrkesmässigatrafikens toiaia transporterade godskvan-litei förmedlades avlasibilscemraler. Åkerinäringen är en utpräglad småföretagsbransch. hade drygt 70 96 av åkeriema endast en lastbil. Dessasvarade för knappt en tredjedel av det totala antalet bilar. Endasi drygl 1 96hade mer än 16 lastbilar. Dessa åkerier hade emellertid en femtedel avlastbilsparken. Taxinäringendomineras helt av enbilsåkerier, dvs. laxiägaren innehar ett enda ordinarietillstånd för taxilrafik. Av de drygt 9000 taxitrafiktillstånd som fannsutfärdade vid slutet av var ca 7 800, enligl taxiutredningensbelänkande (Ds K 1979:4) Taxi - krav och utvecklingsmöjligheter, fördelade påolika tillståndshavare. Endast mellan 400 och 500 laxiföreiag hade mer än ettordinarie tillstånd. De enskilda taxiföretagen samarbetar ofta inom ekonomiskaeller ideella föreningar. Dessa är oftast lokala sammanslutningar ochsamarbetet koncentreras i regel till en gemensam besiällningscentral. Till privata ijänsterhänförs i denna framställning restaurang- och hotell-rörelse, bank-,försäkrings- och uppdragsverksamhet, reparations-, tvätteri och annanserviceverksamhet samt övriga privata tjänster, såsom fastighetsförvaltning(exklusive bostadsfön'altning), städningsrörelse, hushållstjänster etc' Privata tjänster svaradeår 1977 för 13,2 96 av BNP och för samma andel eller 538 000 av antaletsysselsatta. Andelen av brattoinvesteringarna var 6,5 96. Produktionen i privataijänsiesekiorn har utgjort en i stort sett andel av BNP under perioden1965-1977. Inom grappen privata tjänster har delsektorema emellertid utvecklatsolika. Produktionen inom hotell-och restaurangbranschen har exempelvisstagnerat medan banker, försäkringsbolag och uppdragsverksamhet visat enrelativt snabb produktionstillväxt. Delta framgår av tabell 3.14. Attproduktionsutvecklingen i sektorn visar elt så nära samband medBNP-utvecklingen har flera orsaker. En orsak kan vara att en relativt stor ochökande andel av sektorns produktion används som insatser i näringslivet(inklusive den egna sektorn). 1975 var andelen drygt 60 96. För vissa delseklorersåsom uppdragsverksamhet, rnaskinuihyrning och fastigheisförvalt- 'I delsektorn övriga privata ijänster ingår fastighetsförvaltning, renings-,renhållningsverk, städningsrörelse, viss undervisning, forskning, sjukvårdoch kulturell serviceverksamhet, rekreationsverksamhet,intresseorganisationer, hushållstjänster samt annan personlig service. (Endastden privata verksamheten avses. När det exempelvis gäller undervisning och sjukvårdär den privata andelen mycket liten.) Tabell 3.14 Förädlingsvärdet inom privata tjänster1965-1977, 1975 ärs priser 2,5 -1,0 -3,5 Bank, försäkring, upp- Reparation, tvätieri och -1,7 -1,4 -0,1 Anm.; Uppgifterna avser förädlingsvärde till producentprispå grund av att uppgifter om förädlingsvärde till faktorpris 1977 inte funnitstillgängliga för delsektorerna. Andra principer vad gäller beräkning avbankernas tjänster innebär dels att nivån för hela sektorns produktion skiljersig från uppgiften i tabell 3.2, dels att utvecklingstakterna blir någotannoriunda. Källa; SOU 1978:78. ning är leveranser lill näringslivet helt dominerande.Efterfrågan kommer således inte främst från privat konsumtion. Den privatakonsumlionsandelen har för övrigi sjunkit och utgjorde ca I /3 avproduktionen inom sektorn. Även beträffande sysselsättningen mätt i anlal arbetadetimmar visar delsektorerna en olikartad utveckling. Detta framgår av tabell3.15. Bank, försäkring och uppdragsverksamhet visar en ökning liksom övrigaprivata tjänster medan hotell- och restauranger liksom reparationer, tvällerioch annan serviceverksamhet minskat antalet arbetade limmar. Till hotell- och restaurangbranschen räknas fömtom hotelloch restauranger även kaféer, konditorier, motell, pensionat ochcampingplatser. var 71 000 personer sysselsatta i branschen. Deltainnebar en ökning från TabeU 3.15 Sysselsättningen inom privata tjänster1965-1977 -1,6 -2,5 -0,4 Bank, försäkring, upp- Reparation, tvätteri och -2,7 -6,2 -2,6 -0,1 -1,7 0,2 : SOU 1978:78. Prop.1981/82:118 85 hade emellertid sysselsättningen minskat från 84 000.Antalet företag uppgick till drygt 7 300. Branschen är en utprägladsmåföreiagsnäring. Hälften av fciretagen hade högst en anställd årsarbetskraftoch nära 75 96 hade fyra eller färre anställda. Endast knappt 2 96 av företagenhade mer än 50 anställda. En femtedel av enhetema ingick i någon form avkedjeföretag. Ändradfi konsumtionsvanor inom inkvarterings- ochserveringssektorn har lett till etablerandet av nya serverings-anläggningar ianslutning lill bensinstationer, varahusbarer och personalmatsalar samtutbyggnader av semesierbyar, interna konferensanläggningar och kursgårdar.Detta har skärpt konkurrensen för de traditionella företagsformerna. Affärsbankernasvarar för ca 40 96 och sparbankerna för ca 15 96 av banksektorns produktion.I övrigi ingår i sektorn föreningsbanker, , investeringsbanken,postgiro, hypoieksinstitui, kreditaktiebolag, investmentbolag m. fl. Under1960-talet ökade antalet sysselsatta personer med drygl 6 96 . Under1970-talei har sysselsättningsökningen dämpats till . Antaletsysseliäatta uppgick därmed till ca 50000 personer 1977. Sysselsättningenräknat i timmar har ökat något långsammare. En snabb omstrukturering avbankernas verksamhet har skelt under 1960-och 1970-talen. Nya tjänster harintroducerats. Redovisning har helt lagts på dala. Försäkringsverksamhetenavser här endast privata försäkringar. Antalet sysselsatta personer i privataförsäkringssektorn har ökat betydligt långsammare än i banksektorn, från 16000år 1960 till 22 1977, vilket motsvarar 1,6 96 . Mätt i limmar harsysselsättningen ökat med i genomsnitt 0,5 96 under motsvarande period.En ökad produktionsvolym med några stora fusioner har gettprodukliviteisvinster. Införandet av automatisk databearbetning torde också hahaft stor betydelse. All registrering och premieavisering är nu lagd på dalaliksom kapitalförvaltning i vissa bolag. I uppdragsverksamhet ingårflera skilda verksamhetsområden säsom teknisk uppdragsverksamhet (bl. a.byggkonsulier, arkitekter, ingenjörsbyråer) reklambyråer, juridiskuppdragsverksamhet, bevakningsverksamhei, rnaskinuihyrning (leasingverksamhet)m. rn. Antalet sysselsatta personer växte snabbi under 1960-ialei från 40 000år 1960 till 1970. Därefter har sysselsättningsökningen varitlångsammare. Den totala arbetsvolymen mätt i timmar har varit i stort settoföriindrad under 1970-lalei. Den snabba tillväxten under 1960-ialeisammanhängde med den allmänt sett högre produktionstillväxten under dennaperiod. En helt övervägande del av sektoms produktion går nämligen som insatseri näringslivet och merparten till industri och byggnadsverksamhet. Eftersom såslor del av sektorns tjänster ulgör insatser i näringslivet blir utvecklingen ihög grad beroende dels av den allmänna ekonomiska utvecklingen i näringslivet,dels av hur företagens val träffas mellan alt producera tjänsterna själva ochatt köpa dem utifrån. Uppdragsverksamheten domineras av småföretag. Ar 1976hade 56 96 av företagen endasi en årsarbetare. Drygt 80 96 hade färre än fyra,medan endasi något över 1 96 hade mer än 50 anställda. Tillreparation, tvätteri och annan serviceverksamhet hör reparationsverkstäder förbilar och hushållsvaror, tväiierier, hårfriseringar, arbetshjälp i hem- 1981/82:118 86 För reparaiionsverksamheten har antalet sysselsatta personer varitoförändrat kring 60 000 alltsedan början av 1960-ialei, därav drygt 50000 inombilreparaiioner. Del är endast bUreparaiioner som kunnat notera en årlig produktionsökning(ca 2 96). Där har också funnits bättre möjligheter attrationalisera än inom många andra tjänstesektorer. Produktivitetsökningen harvarit omkring 4 96 . För övriga delbranscher vars produktivitet antingenökat svagt eller inte alls har produktionen stagnerat eller fallit. Antaletföretag inom sektorn reparation, ivätteri och annan serviceverksamhet uppgick1976 till drygl 17 000. Två tredjedelar av dessa hade endast en årsarbetare.Bara en halv procent av företagen hade mer än 50 anställda. Inombilreparationsbranschen svarar verkstäder som är auktoriserade av någonbilleverantör för den omsättningsmässigt största delen av reparationerna.Tvätieribranschen domineras antalsmässigt av lokalt verksamma tväiierier.Huvuddelen av omsättningen inom branschen tillfaller emellertid ett företagsom har verksamhelsställen på flera håll i landet. Till övriga privata tjänsterhänförs fastighetsförvaltning (exklusive bostadsförvaltning), renings- ochrenhållningsverk, städningsrörelse, undervisning, forskning, sjukvård,intresseorganisationer, rekreationsverksamhet m. m. För några av de nämndadelområdena äger den huvudsakliga verksamheten ram i offentlig regi. Inom helaområdet har sysselsättningen ökat från ca 100 000 personer till 1977. En fortsatt expansion av delsektorns sysselsättning kan enligtlångtidsutredningen förväntas. avses förvaltning och skötsel av bostadsfastighet bedrivenav fastighetens ägare. Bosiadsförvallningens andel av BNP uppgick till 7,296. Andelen har legat omkring 7 96 men uppgick till 7,796. Antalet sysselsatta inom bosladsförvallningen var 1977 omkring 33 000,vilket utgjorde knappt 1 96 av det totala antalet sysselsatta personer. Sektornsvarade 1977 för 20,7 96 av bruttoinvesteringarna. Andelen har dock minskal.1965 uppgick den nämligen till 28,8 96. Nedgången speglar del lägrebostadsbyggandet. Dettotala antalet företag inom sektorerna privata tjänster och bostadsförvaltninguppgick lill 62 000, vilket utgjorde drygl en tredjedel av aUa förelaginom servicenäringarna. 3.6 Servicenäringarnas framtida utveckling Dei avsnitt 3.1 redovisade uppgifterna om servicenäringarna har främst . 1 det följande redovisas prognoser över utvecklingen inomservicenäringarna och i ell par fall även lill 1990.Redogörelsen baseras på långtidsutredningen (SOU 1978:78). Långtidsutredningensprognos innebär att tjänstesektorns, dvs. servicenäringarnas och offentligatjänsters, andel av den totala produktionen mätt i fasta priser sjunker från56,9 96 1977 tiil 52,3 96 1983. Det bör dock noteras Prop.1981/82:118 87 altandelen 1977 var osedvanligt hög till följd bl.a. av den stagnation iindustriproduktionen som inträffade som främst denoffentliga sekiorn fortsatte att öka snabbt. Räknas endasi servicenäringarnaframgår alt deras andel av BNP minskar från 35,5 96 1977 till 1983. Närdet gäller näringslivets sysselsättning beräknas servicenäringarnas andel ökaunder ifrågavarande period. Om man däremot ser till den totala sysselsättningen,sjunker servicenäringamas andel från 33,2 96 1977 till 31,5 96 1983. Räknat isysselsatta personer innebär detta i stort sett oförändrat antal, drygl 1,3milj. Andelen sysselsatta inom den offentliga sekiorn beräknas öka mellan 1977och 1983 till 31,8 96. Dessa uppgifter redovisas itabell 3.16. Tabell 3.16 Näringsgrenarnas andelar av den totalaproduktionen och sysselsättningen 1977-1983, {%) 1977 1983 1977 1983 Varu- och kraftproduktion 43,1 47,7 39,8 36,7 Servicenäringar 35,5 32,4 33,2 31,5 därav Varuhandel 9,8 8,9 12,3 11,4 Samfärdsel 5,3 4,6 6,7 6,0 Privata tjänster*' 20,4 18,9 14,2 14,1 OITentliga tjänster 21,4 199 210 31,8 Totalt 100 100 IOO 100 " Privata tjänster inkluderar bostadsförvaltning, som1977 svarade för och 1983 beräknas svara för 6,2 96 av BNP. Ar 1977sysselsatte bostadsförvaltningen 33 000 personer, vilket motsvarade en andel påca 1 96 av det totala antalet sysselsatta. Källa; SOU 1978:78. Den årliga procentuella förändringen beträffande BNP,sysselsatta, produktivitet och brattoinvesteringar och1977-1983 redovisas i tabellerna 3.17 och 3.18 för dika näringsgrenar. Tabell 3.17 Ariig förändring av BNP ocli sysselsatta inomolika näringsgrenar 1974-1983, X Varu- och kraftproduktion Varuhandel Samfärdsel Privata tjänster Offentliga tjänster -1,8 5,4 2,1 1,4 1,1 3,0 2,4 -1,4 0,6 0,7 -0,3 1,1 5,0 -0,4 -0,5 -0,9 Källa: SOU 1978:78. Prop.1981/82:118 88 Denökning av BNP som beräknas för svarar huvudsakligen vara-och kraftproduktionen för. Den negativa utveckling som fanns inom vissasektorer har brutits så att samtliga näringsgrenar nuberäknas öka sin produktion. Sysselsättningsökningen kommerenligl prognosen att lill största delen ske inom den offentliga sektorn. Ävenprivata ijänster och bostadsförvaltning väntas öka sin sysselsättning medan enminskning sker inom övriga sektorer. Tabell3.18 Årlig förändring av produktivitet och bruttoinvesteringar inom olikanäringsgrenar 1974-1983. Varu- och kraftproduktion Varuhandel Samfärdsel Privata tjänster OITentliga tjänster 0,8 6,9 2,7 3,2 -3,8 3,5 2,5 0,3 1,4 2,7 0,1 -0,3 -2,3 3,3 11,4 3,0 -6,8 0,3 -4,8 4,1 1,2 3,1 1,5 1,1 -1,7 2,8 Källa: SOU 1978:78. Produktiviletsulvecklingenberäknas enligt långtidsutredningen som helhet bli positiv. Del är endastoffentliga ijänster som väntas få en sjunkande produktivitet.Bosladsförvallningen beräknas fö en lägre ökningstakt än under perioden1974-1977. Produktiviteten inom servicenäringarna ökar något mindre än iekonomin totalt. Investeringstakten avtar inom varuhandeln, medan den ökar inomövriga servicenäringar. Utvecklingen inom varahandeln skall dock ses motbakgrand av den höga investeringstakten 1974-1977. Långtidsutredningenpresenterar även, dock med påpekande av den stora osäkerheten, prognoser överutvecklingen fram lill 1990 bl. a. för produktion och sysselsättning. Dessaprognoser redovisas i tabell 3.19. Tabell 3.19 Ärlig förändring av BNP ocli sysselsättning 1977-1990 inomolika näringsgrenar (%) Handel, samfärdsel och privata tjänster Bostadstjänster Offentliga tjänster -1,0 0 2,0 -0,4 Källa: SOU 1978:78. beräkningar kommer servicenäringarna alt iia i stort settsamma BNP-uiveckling som 1981/82:118 89 1977-1983.Sysselsättningen beräknas däremot minska i något snabbare takt, nämligen med 196 per år.Dettaskall jämföras med en ökning för privatatjänster med 1 96 och årliga minskningar för varahandeln och samfärdselnunder med 0,5 respektive 0,9 96. 1981/82:118 90 Sammanställning av remissyttrandena över vissa delar avbetänkandet (SOU 1979:74) Serviceföretagen vägar till utveckling Efterremiss har yttranden över serviceföretagsulredningens betänkande avgells avbankinspektionen, statskontoret, , universitets- ochhögskoleämbetet, , kommerskollegium, ,statens pris- och kartellnämnd, , ,statens industriverk, länsstyrelserna i , , ,, saml , fullmäktige i Sverigesriksbank, kooperalionsulredningen, , utvecklingsfonderna i , , ,, , , , , ,, och , , , ,, , , , samlNorrbollens län, turistråd. kiosk & gatukök, SHIO-famUjeföretagen, Stockholmshandelskammare. Svenska arbetsgivareföreningen.Svenska bankföreningen. ,föreningsbankers förbund, , , , ,, , . Tobaks- & servicehandelns riksförbund.Landsorganisationen i , Tjänstemännens centralorganisation.Distributions AB , , , ABFöretagskredil, AB Handelskredit, AB Industrikredil, AB , AB Svensk hotell- ochrestaurangkredU, AB Textilkredit, ochHelikopterförelagens riksförbund. Utvidgadmålgrupp för de regionala utvecklingsfonderna Inspektionensaknar från sina utgångspunkter anledning att motsätta sig, all möjligheternatiU kredit hos de regionala utvecklingsfonderna ökar för serviceföretagen,särskill som utveckingsfondernas uppgift inte är att konkurrera med redanbefintUga privata kreditinstitut. 1981/82:118 91 föreslagnautvidgningen av målgrappen lill att omfatta även en vidare krets av företaginom serviceseklora vill inspektionen inle heller direkt avstyrka. Utredningenbetonar själv att utvidgningen, som innebär en nära nog fördubbUng av antaletföretag, inte bör få innebära att hittUlsvarande målgrapp får försämrademöjligheter och föreslår därför avsevärda resursförstärkningar åtminstone påsikt. Inspektionen vill för sin del slå vakt om den hittillsvarande målgruppensbehov och anser, alt i händelse av att begränsade resurser nödvändiggör enrelativt grannlaga prioritering mellan olika grapper av förelag, den nuvarandemålgrappen bör ges prioritet. I sammanhanget kan inspektionen inte underlåtaalt ge uttryck för oro inför den ansvällning av den statliga lånebyråkralin somförslaget innebär. Viansluter oss lill utredningens förslag all de regionala utvecklingsfondernaskall få en utvidgad målgrapp av näringsgrenar eller delar av näringsgrenar,så att inte endast tillverkande företag utan även serviceföretag kommer inommålgrappen. Detta får dock inle ske på bekostnad av den service som ges detillverkande företagen. Vi ansluter oss också tUl den avgränsning av målgrappensom utredningen gjort. Liksom utredningen anser vi att utvecklingsfonderna börfå väsentligt ökade resurser för att kunna ge kreditslöd och företagservice iform av utbildning och rådgivning. Vi finner att att det framtidaresursbehovet har beräknats endast myckel grovt. Vi föratsätter därför all förebeslut en noggrannare beräkning görs samt att därvid även efterfrågan påservicen vägs in. RRVvill här framhålla att del vid verkets förvaltningsrevision av statens industriverkframkommit att fonderna , trots de betydande resursförstärkningar somerhållits , inle mer än i begränsad omfattning fåttutrymme för offensiva insatser, dvs. uppsökande verksamhet hosmålgrappsföretagen. RRV anser, i motsats liU utredningen, all en utvidgning avmålgrappen på del sätl som utredningen föreslår skuUe kräva betydanderesursförstärkning om den av utredningen påtalade bristen på efterfrågan påföretagsservice hos serviceföretagen skulle kunna avhjälpas. En sådan efterfrågan tordeendast kunna stimuleras med offensiv uppsökande verksamhet. RRV vill dock inuläget avstyrka en sådan yllerligare resursökning hos utvecklingsfonderna,innan resultat och effekter av den ursprangliga resurssatsningen på tillverkningsföretagutvärderats. RRV ställer sig dockpositivt till den begränsade utvidgning av målgrap-perna inom ramen för givnaresurser som medgivils vissa utvecklingsfonder i sysselsältningsvaga län(turistnäringen). En sådan utvidgning bör 1981/82:118 92 dockkomma till slånd endasi på begäran av resp. utvecklingsfond och efter prövningav statsmakterna. (genomUppsala Universitet) Utifrånovan föreslaget alternativ synes del vara all föredra att de slöd som avserfinansiering, kapital och rådgivning samordnas med de regionalautvecklingsfonderna. Genom en förstärkning av den kompelens som redan finnsinom dessa fonder synes vi här få ett väl fungerande inslrament för att nå demål som utredningen syftar till. (genomGöteborgs Universitei) Kritikkan riktas mol den del av utredningen som behandlar de regionalautvecklingsfonderna. Utvecklingsfonderna har haft som huvuduppgiftatt stimulera tillverkningsindustrins små och medelstora förelag. Behovel av sådanutvecklingsstimulans är väldokumenterat . Däremot har inte någonutvärdering gjorts av fondernas verksamhet den korta tid de funnits i sinnuvarande form. Utredningen langerar knappast ens frågan om hurutvecklingsfonderna fungerat för tillverkningsindustrin. Utredningen nöjer sigmed alt ta fram uppgifter om hur många miljoner som fonderna använder tiUkreditgivning och företagsservice. Delta måste betecknas som en mager bakgrandför en utredning som föreslår en betydande utökning av ulveckUngsfondernasuppgifter. Närdet gäUer utredningens förslag om en utvidgning av de regionalautvecklingsfondernas målgrapper och därmed av fondernas uppgifter kan enväsentlig invändning göras. Utredningen har inle kunnat konstatera allutvecklingsfonderna ännu nått fram till ett stadium, där de förmår fullfölja deuppgifter som lagts på dem när det gäller tillverkningsindustrins små ochmedelstora förelag. Mycket talar för att fonderna behöver ökade resurser tilldessa uppgtfter. Först därefter bör man ställa sig frågan om en utvidgning avhela verksamhetsfältet för fonderna är önskvärd. 1 ell sådant längre perspektivkan det vara meningsfullt att utöka fondernas målgrapper lUl alt omfatta fleraav de tjänstesektorer som utredningen föreslagit. Enligtkollegiets mening bör därför behovet av ökade resurser - med anledning av denförslagna utvidgningen av målgrappen - yllerligare kartläggas. Härvid bör bl.a. utredas användningen och effekterna av nuvarande stödformer tilltillverkande företag för att härigenom klarlägga om det är möjligt att tiUservicenäringarna omfördela en del - för kredilverk-samhel och företagsservice- redan befintliga resurser. Skulleutrymme ej finnas kan ifrågasättas om man i nuvarande slalsfi- 1981/82:118 93 nansiellaläge bör bygga ut utvecklingsfondernas verksamhet så snabbt som föreslagilsulan istället i första omgången begränsa utvidgningen lill vissa branscher. Detär angeläget att samhällets insatser inom servicesektorn så långt möjligt samordnas. Länsstyrelserna har ansvar för det regionala stödet till näringsUvet.-- Föratt trygga konsumenternas tillgång till dagligvaror och bensin beslutarlänsstyrelserna också om statligt snöd till kommersiell service. Inomlänsstyrelserna har sedan detta stöd tillkom byggts upp enkompetens att behandla problemen inom nämnda servicesektorer. En dellänsstyrelser har inom ramen för stödverksamheten inlett samarbete med såvälleverantörer, detaljhandel som kommuner för att förbättra leveransvillkorenför mindre detaljhandelsförelag. Genom en utbyggd stödverksamhet tillservicesektorn förbättras länsstyrelsernas möjligheter att minska de negativaeffekter som ett leverantörsberoende kan medföra. Motdenna bakgrand anser att de uppgifter som utredningen föreslåralt utvecklingsfonderna och AB Handelskredk skall få i stället bör tillföraslänsstyrelserna. Detta skapar möjligheter att på ell naturligt sätl sammanväganäringspolitiska överväganden med regional- ochkonsumentpolitiska hänsyn.--- Del finns skäl som talar för alt samhälleti första hand bör utvidga slödel lill kommersiell service i glesbygd till attomfatta hela servicesektorn. En sådan utvidgning bör även innefatta möjligheteralt lämna statlig kreditgaranti för ändamål som f. n. endast kan stödjas medavskrivnings- och investeringslån. Enslor del av de företag som ingår i målgrappen får inte den efterfrågadeservicen från fonderna. Innan någon ny utvidgning av fondernas målgrapp kanske bör därför enligt SIND:s mening den nuvarande verksamheten stabilieras ochfondema ges möjlighet alt konsolidera sig. Utredningensförslag skuUe i princip innebära en fördubbling av fonder nas nuvarande målgrapp. SIND anser all en sådan organisatorisk föränd ring ej kan genomföras innan den nuvarande verksamheten inom de regio nala utvecklingsfonderna stabiliserats. Enfördubbling av fondernas målgrapp kommer att medföra ett kraftigt behov avökade personeUa och finansiiella resurser både inom industriverket ochutvecklingsfondema. Del är dock inle möjligt att nu ta ställning tillomfattningen av det ökade resursbehovet innan den ovan föreslagna utvärderingenär genomförd. Verket vill bestämt vama för att pålägga fonderna ytterligareuppgifter innan en sådan resursförslärkning skelt. 1981/82:118 94 Länsstyrelsenanser, mol bakgrand av den starka expansionen av verksamheten hosutvecklingsfonderna , att fonderna bör konsolidera ocheffektivisera sin nuvarande ställning saml i första hand vara inriktad på sinprimära målgrapp tillverkande förelag. anser vidare attförsiktighet nu bör iakttas vid beslut om utvidgning av fondernas målgrupp. Avgörandetatt utvidga målgrappen bör överlåtas på respektive utveckUngsfond, då dessakan falla beslut utifrån egna erfarenheter och resurser. Länsstyrelsenanser att det är väsentligt att slå fasl att de statliga anslagen tillutvecklingsfondema inte får övergå till alt på riksnivå bli en regionalpolitiskstödform. Genom särskUda regionalpolitiska insatser stöder redan statenutbudet av service i områden med svagt och vikande befolkningsunderlag.