prop · G503189 · 1981-12-31 00:00:00 — Projekt avdenna typ granskas dessutom numera obligatoriskt av en etisk kommitté, somutöver målsättning och vetenskapligt värde även beaktar integritelsaspekterna. Det hadevidare varit av värde om DALK i sina överväganden tagit del av erfarenheternainom datainspektionen från handläggningen av denna grupp av ansökningar och bedömtden faktiska risken för integritetsintrång mot bakgrund avhandläggningsresultaten och redovisat lämpliga rationaliseringar avhandläggningen. MFR anseratt mot bakgrund av de generella principer för förenklingar avtillståndsförfarandet som DALK skisserar och det utökade tillsynsförfarandetbör finnas möjligheter till större standardisering och rutinhandläggning Prop.1981/82:189 154 även av de personregister som upprättas avforskningsinstitutioner vid medicinsk fakultet. Delegationen för vetenskaplig och tekniskinformationsförsörjning (DFI) yttrar: DFI har det övergripande ansvaret för planering,samordning och utveckling i fråga om samhällets försörjning med vetenskapUg ochteknisk information. Detta medför ansvar för och befattning med bl. a.databaser av olika slag. I detta sammanhang är främst bibliografiska registeraktuella, dvs. förteckningar över publikationer, vilka därmed också i allmänhetinnehåller uppgifter om författarna. Aktuella för DFI är också andra register,t. ex. projektregister, vilka oftast anger namn på projektansvariga och iprojekten sysselsatta personer och faktadatabaser av olika slag. Sådanadatabaser och register torde f. n. falla under datalagens bestämmelser, meninnehåller knappast egentligen integritetshotande uppgifter. DFI förordar att man överväger möjligheterna att utformalagen så att register av angiven typ helt faller utanför dess område. Om dettainte är möjligt f. n., tillstyrker DFI ett snabbt och smidigtregisterhanteringsförfa-rande med ett minimum av omständliga rufiner. Tillåtersedan systemet god överblick över existerande register vinns ett dubbelt syfte.DFI välkomnar således den reform som ligger i en övergång till det föreslagnalicens- och tillståndsförfarandet beträffande personregister. En remissinstans, juridiska fakultetsnämnden vid Lundsuniversitet, är mer positiv till .DALK:s arbete i denna del och anför: Av DALK:s promemoria framgår, att ett av dereformalternativ man övervägt men inte fört fram som kommitténsförslag inneburit, att vissa grupper av personregister, bl. a. register förvetenskapliga undersökningar, skulle omfattas av ett förenklatansökningsförfarande. Enligt DALK skulle det från forskarhåll ha framförtssärskilt önskemål därom. Det förslag som framlägges i promemorian innebär dockinte någon särbehandling av register för forskningsändamål. Tvärtom kan mångasådana register komma att hänföras till den speciella grupp, vilkas inrättandeförutsätter tillstånd enligt förslaget. finner DALK:s förslagvara välmotiverat på denna punkt. Det är viktigt att känsUga personuppgiftertillerkännes erforderligt skydd, varhelst de finns upptagna. Ur den enskildessynpunkt är det lika angeläget att uppgifter i vetenskapliga register som attde i kommersiella register omgärdas med sekretess. kan inteheller tänka sig, att en forskare skulle vilja undvika att underkasta sig ennoggrann kontroll från datainspektionens sida. Mestadels har forskaren ochinspektionen samma intresse av att värna om den enskildes integritet. Vad somdäremot skulle kunna gagna forskningen är, att man slopade avgiftsskyldighetenför forskningsregister. DALK behandlar vissa avgiftsfrågor i promemorian menberör inte frågan om eventuell avgiftsbefrielse för vissa typer av register.Avgiften uttages efter antalet handläggningsfimmar hos inspektionen och kansåledes för ett forskningsregister komma att uppgå till ett betydande belopp.Fakultetsnämnden anser det vara rimligt, att register som används inomforskningen - som ju ofta kan ha stor samhällelig betydelse - befrias frånavgiftsskyldighet. Dagens forskning bedrives med knappa ekonomiska resurser,och varje extra kostnad kan få negativa återverkningar på dess bedrivande. Forskaren har inte heller såsom Prop.1981/82:189 155 innehavaren av kommersiella register möjlighet attövervältra sina kostnader på konsumenter eller någon annan tredje man. 5.3 Den registeransvariges skyldigheter (7 a och 7 b §§) Flertalet av de remissinstanser som yttrar sig över förslagetom skyldighet att ge in en förteckning över personregistret avvisar förslaget.Man åberopar att en sådan ordning medför kostnader och onödigt arbete utan attmedföra någon positiv effekt för integritetsskyddet. Förslagetatt licensnummer skall anges på utdataprodukter mottas väl av ett mindre antalremissinstnser. Ett stort antal avstyrker dock förslaget och menar att detsaknas skäl för en så omfattande och kostnadskrävande ordning. Deremissinstanser som inte motsätter sig DALK:s förslag om skyldighet att ge inen förteckning över de personregister som förs av resp. registera nsvarig tilldatainspektionen är JK och . Enligt 7 b § första stycket skall den registeransvarigetill datainspekfionen ge in en förteckning över de icke tillståndspliktigapersonregister som föres av honom. Enligt min mening förtjänar det övervägas ominte sådan skyldighet bör föreligga så snart personregister inrättas, det villsäga redan i det skede då personuppgifterna insamlas. Det torde nämligen kunna förutsesatt, i kanske inte så få fall, den registeransvarige tolkar tillståndspliktenför snävt. I sådana fall är det betydelsefullt att datainspektionen gesmöjlighet att utöva fillsyn . Denföreslagna avfattningen av 7 b § andra stycket gör det i realiteten möjligt förden registeransvarige att dröja nära med att inge ny förteckning. Medhänsyn till bland annat vad jag anfört i nästföregående stycke är detta intelämpligt. Enligt min uppfattning bör i stället den registeransvarige ha att gein ny förteckning så snart tidigare ingiven förteckning mist aktualitet. Jagvill tillika peka på att inrättandet och förandet av personregister ofta tarmindre tid än i anspråk. En blott årlig underrättelseskyldighet skullesåledes inte komma att innefatta alla personregister. menar att förteckningen bör omfatta samtligaregister hos den registeransvarige, dvs. såväl äldre som nya tillståndspliktigaregister samt de register som förs inom licensen. Förteckningen kommer då attge en helhetsbild av myndighetens/företagets personregister och tjäna som informationskällai syfte att förbättra överblick och offentlighet rörande personregistrering. Flera remissinstanser har emellertid olika invändningarmot DALK:s förslag i denna del. Till denna grupp hör datainspektionen,, trafiksäkerhetsverket, länsstyrelsernasorganisationsnämnd, JO, /SR, lantbrukarnas riksförbund. 1981/82:189 156 Datainspektionen avvisar förslaget såvitt avserskyldigheten att ge in förteckningen till datainspektionen. Inspektionenredovisar ett flertal skäl mot DALK:s förslag på den punkten och anför: I DALK:s förslag betonas att förteckningen inte fårbetraktas som någon ersättning för den mera fullständiga systemdokumentationenom personregistren som erfordras med hänsyn bland annat till datainspektionenstillsynsverksamhet. Inte minst från integritetssynpunkt är det viktigt attregisteransvariga genom dokumentation har fullständig kontroll och överblicköver förda personregister. Syftet med förteckningsskyldigheten synes vara dels attinte försämra den överblick och offentlighet rörande personregistreringen somföljer av nuvarande tillståndsförfarande, dels att göra det möjligt att följautvecklingen inför överväganden om en generell personregisterlag.Förteckningsskyldigheten skalle därutöver underlätta planeringen avtillsynsverksamheten samt handläggning av förfrågningar och klagomål frånallmänheten, anser DALK. Datainspektionen delar DALK:s åsikt att den föreslagnalagändringen måste utformas under särskilt beaktande av de olika fördelar frånintegritetssynpunkt, som det hittillsvarande tillståndskravet inneburit.Datainspektionen ställer sig även bakom förslaget att nämnda fördelar kanbibehållas genom att det diskuterade nya tillståndskravet kombineras med en nylicens-och förteckningsskyldighet samt att ytterligare vissa ändringar görs idatalagen. Datainspektionen vill emellertid kraftigt motsätta sig förslaget iden del det omfattar skyldighet för så gott som samtliga registeransvariga attge in förteckningarna till inspektionen. Inspektionen föreslår i stället attförteckningsskyldigheten begränsas till en skyldighet för de registeransvarigaatt upprätta en förteckning över ifrågavarande personregister, men attförteckningen behöver ges in endast på begäran av datainspektionen. Beträffande överblicken över och utvecklingen avpersonregistreringen kan datainspektionen inte se att några större, avgörandefördelar från intcgritetssynpunkt uppnås genom att förteckningarna i samtligafall ges in. Enligt datainspektionens mening kan i stället nödvändig överblickuppnås genom att inspektionen vid behov begär in de förteckningar man anserönskvärda. Det måste framhållas att inspektionen inte anser sig ha någonfullständig överblick över personregisterhanteringen, vilket DALK synes hautgått ifrån. En mängd personregister kommer nämligen inte tilldatainspektionens kännedom genom de regler om dispens och undantag fråntillståndsplikten som redan nu tillämpas. Detta upplevs emellertid inte somnågon besvärande brist. Inspektionen har nämligen av erfarenhet en ganska klarbild över vilka register som typiskt sett förs i skilda verksamheter. Frånintegritetssynpunkt är det därför väsentligare att kunna hålla ett aktuelltregister över licensinnehavare. Enligt DALK:s förslag skulle ingivandet av förteckningarbland annat borga för en fortsatt offentlighet rörande personregistreringen.Datainspektionen anser att detta kan uppnås utan att förteckningarna behöverges in. Beträffande register hos myndigheter stadgas enligttryckfrihetsförordningen (TF) rätt för allmänheten att ta del av de allmännahandlingar, t. ex. en registerförteckning, som finns hos myndigheten, I propositionen1981/82:37 om offentlighetsprincipen och ADB föreslås en rad olika åtgärder föratt förstärka tillämpningen av denna princip. Bland annat föreslås omfattandetillägg i 15 kap. sekretesslagen (1980:100) innebärande detaljerade regler för 1981/82:189 157 förhållandet mellan myndighet, som i sin verksamhetanvänder automatisk databehandling (ADB), och enskild person. Enligtpropositionen skall myndighet för allmänheten hålla tillgänglig beskrivning avbland annat register som förs med hjälp av ADB. Beskrivningen skall bland annatge upplysning om benämning och ändamål, vilka typer av uppgifteri som myndigheten har tillgång fill samt vem som hos myndighetenkan lämna närmare upplysningar om och dess användning imyndighetens verksamhet. Under förutsättning att ovan nämnda förslag ipropositionen antages innebär detta ett bättre och naturligare sätt förallmänheten att informera sig om myndigheternas register än om en relativtinnehållsfattig förteckning över dessa skulle förvaras hos datainspektionen. För bibehållande av offentligheten skall enligt DALK:sförslag även personregister som förs av privata juridiska eller fysiskapersoner, med undantag av personregister som förs av enskild uteslutande för personligtbruk, förtecknas och ges in fill datainspektionen. Någon lagstadgad rätt,liknande reglerna i TF, finns nämligen inte för allmänheten att få ta del avdessa förteckningar (s. k. enskilda handlingar). Enligt datainspektionensuppfattning kan emellertid nödvändig tiUgång till och insyn över förteckningarnauppnås genom den av datainspektionen föreslagna rätten för inspektionen att ivarje enskilt fall begära in dessa. I och med att förteckningarna på detta sättinkommer till och förvaras hos datainspektionen blir också dessa att anse somallmänna handlingar som möjliggör bibehållande av ovan nämnda offentlighet.Datainspektionen vill här också peka på möjligheten för enskild att med stöd av10 § datalagen begära underrättelse från registeransvarig om dennespersonregister innehåller upplysning om den enskilde eller inte.Registeransvarig är enligt datalagen skyldig att efterkomma sådan begäran. Enligt förslaget från DALK skulle slutligen skyldighetenatt upprätta förteckningar och ge in dessa till datainspektionen underlättatillsynsplaneringen samt handläggningen av inspektionens verksamhet som"dataombudsman". Sistnämnda verksamhet omfattar bland annatförfrågningar och klagomål från allmänheten rörande registeransvariga och deraspersonregister. Datainspektionen finner emellertid inte att insändaförteckningar skulle ge inspektionen några betydelsefulla upplysningar förbesvarandet av frågor och undersökning av klagomål. Som ovan nämnts innehållernämligen den föeslagna förteckningen en alltför ytlig och intetsägandeinformation. Förmodligen skulle huvudparten av de ingivna förteckningarnaaldrig ens komma till användning. Minst lika god hjälp vid ifrågavarandeverksamhet anser sig datainspektionen i stället få av det föreslagna registretöver licensinnehavare i kombination med möjligheten att från dessa, efterbehov, begära in förteckningar. Även den registrering som föreslås av särskildatillståndsärenden torde i detta fall vara till stor nytta. Man kan nämligenräkna med att många frågor, förmodligen flertalet, riktas mot de register somanses vara särskilt integritetskänsliga och som därmed omfattas avtillståndsplikten. Av ovanstående förstås att insända förteckningar inteheller är tillräckliga som underlag för tillsynsverksamheten. Även här anserinspekfionen att licensinnehavarregistret, möjligheten att begära införteckningar samt registreringen över särskilda tillståndsärenden i lika höggrad fyller syftet att underlätta tillsynsplaneringen. För att kunna planera och genomföra den tillsynsverksamhetsom åligger Prop.1981/82:189 158 datainspektionen enligt 15 § datalagen erfordras ettbetydligt bättre uppgiftsunderlag än vad innehållet i förteckningarna utgör.Datainspektionen har visserligen möjlighet att med stöd av 17 § datalagen begäraytterligare uppgifter för sin tillsyn, men för att förenkla detta förfarandeoch skapa enhetliga regler borde övervägas att i datalagen inta en föreskriftom att varje registeransvarig är skyldig att inneha en utförligare beskrivningöver de register som han för med hjälp av ADB. Lagen bör emellertid inteinnehålla några detaljerade regler om beskrivningens innehåll utan i ställetbör datainspektionen ges befogenhet att i sin författningssamling ()utfärda särskilda verkställighetsföreskrifter i dessa avseenden. I sammanhanget måste även uppmärksammas attförteckningarna endast innehåller uppgifter om personregister som enligt denföreslagna ändringen av datalagen inte är integritetskänsliga. Att avsättastora resurser till administrationen av förteckningarna torde därför av mångaupplevas som en icke meningsfull byråkrati. Då man inte med säkerhet kan sägaatt inspektionens nu befintliga resurser räcker till finns därföral! anledning att noga överväga var datainspektionens resurser skall sättas inför att största möjUga genomslagskraft skall uppnås i skyddet av den personligaintegriteten. Enligt datainspektionens åsikt bör därvid föreskrivas atti beskrivningen -åtminstone beträffande de register som är relevanta att bevakafrån integritetssynpunkt - skall ingå bland annat systemdokumentation. Sådandokumentation, som fortlöpande hålls aktuell, utgör nämligen en nödvändig delav behandlingshistoriken och är en förutsättning för att, exempelvis iklagoärenden, belägga registrets användning i enlighet med dess ändamål liksomäven de uppgifter som ingått i registret. Dokumentationen ärockså nödvändig för att hålla kontroll över datakvaliteten. En sådan beskrivning utgör till skillnad från denföregående nämnda förteckningen ett nödvändigt underlag för datainspektionenstillsynsverksamhet. Beskrivningen skall sålunda i samband medtillsynsförrättningar av olika slag kunna presenteras för datainspektionen ochutgöra underlag för datainspektionens ställningstagande. Datainspektionen ar emellertid inte nu beredd attslutgiltigt ta ställning till frågan om kravet på utförligare beskrivningar.Enligt inspektionens åsikt bör erfarenheterna av den av DALK föreslagnaförteckningsskyldigheten och förslaget enligt prop. 1981/82:37 förstutvärderas. Först därefter kan avgöras om den framtida verksamheten hosdatainspektionen kräver mer omfattande beskrivningar av register. I samband meddetta får också avgörande fattas om beskrivningarnas innehåll och omfattning. Datainspektionen avvisar således tanken på attförteckningarna skall ges in till datainspektionen. Inspektionen kan inte finnaatt nyttan med detta står i rimlig proportion till de kostnader och resursersom måste tas i anspråk vid handhavandet av dessa. Datainspektionen vill i dettasammanhang erinra om de slutsatser Delegationen för företagens uppgiftslämnande(DEFU) kommit fram till och redovisat . DEFU har konstaterat ochunderstrukit att man inom de statliga myndigheterna har stora kostnader föralla uppgiftsinsamlingar och att man ibland är tämligen tveksam till nyttan avalla uppgiftskrav. DEFU har prövat de uppgiftskrav som statenriktar mot företag och kommuner. /vid datainspektionen ansluter sig tillinspektionens yttrande och anför: 1981/82:189 159 Liksom datainspektionen gjort i myndighetens remissvarvill / kraftigt avstyrka att förteckningsskyldighetenutformnas så som DALK föreslagit. De ändamål förteckningen avses användas förkan väl tillgodoses utan att förteckning behöver inges till datainspektionen.Det räcker att varje registerförare förvarar sådan förteckning hos sig. DALK:sförslag kommer om det genomförs i den delen att innebära onödigt merarbete ochextra byråkrati som kommer att drabba även / SR-medlemmarna. och framförmotsvarande invändningar. för tiUbaka enförteckning över sina register för att alla som är intresserade skall kunna fåinformation om registren och deras innehåll. I DALK:s betänkande SOU 1980:31föreslår kommittén att registeransvarig dels skall föra förteckning överregister och system och dels systembeskrivningar. föreslår DALK, utan någonkoppling mellan förslagen, att registeransvarig skall föra speciell förteckningöver register som omfattas av licensförfarandet. delar DALK:s uppfattning om att allapersonregister i datalagens mening bör finnas i förteckning så att den som såönskar kan få vetskap om vilka register som finns. Däremot ställer sig verkettveksamt till om speciell förteckning bör upprättas över register som fallerunder enbart licensförfarandet. Verket anser det lämpligare, bl. a. uroffentlighetssynpunkt, att ha en förteckning över alla personregister idatalagens mening. Skulle förslaget genomföras i denna del måsteriksförsäkringsverket föra dubbla förteckningar över personregistren. Verketvill också framhåUa vikten av att samordning sker mellan nu framförda förslagom förteckningar och förslag om sådana som förts fram i propositionen(1981/82:37) Offentlighetsprincipen och ADB och som kan komma att föras fram idet fortsatta arbetet rörande offentlighetsprincipen och ADB. menar att det inte finns någonanledning att ta in uppgifter om personregister som inte omfattas avtillståndplikt. En förteckning över sådana register har inte något värde i sig.Först när uppgifterna används för meningsfulla ändamål och bearbetas med hänsyntill ändamålet blir uppgiftsinhämtandet nyttigt. Något sådant användande synesdock inte föreslaget, anför verket. avstyrker även förslaget om att registeransvarigaskall ge in förteckning över personregister som inte kräver särskilt tillstånd.Ett sådant system, uppges det i utredningen, bibehåller den överblick ochoffentlighet över personregistreringen som det nuvarande s, k, förenkladeförfarandet innebär. framhåUs att det inte är meningen attförteckningen formellt eller materiellt skall bli föremål för någon närmareprövning av datainspektionen. Det sägs vidare att materialet kan användas förstickprovskontroller. Enligt LON:s mening bör man inte samla in material utanatt det finns ett särskilt syfte med insamlingen, dvs. att materialet på någotsätt blir föremål för hantering hos den insamlande myndigheten. Prop.1981/82:189 160 JO ifrågasätter också DALK:s förslag i denna del ochanför: Förslaget i denna del torde medföra att viss del av denrationalisering av datainspektionens verksamhet som man söker åstadkomma gårförlorad. Datainspektionen påpekar också att ingivandet av förteckningarnatorde ha sitt främsta värde som ett instrument att följa utvecklingen införövervägandena om en eventuell generell personregisterlagstiftning. Förslagetkan godtas endast under den självklara förutsättningen att det inte medförstora personella arbetsinsatser. menar att förslaget är tveksamt.Datainspektionens möjligheter att utifrån dylika förteckningar utföra ettakfivt arbete har inte på ett tillfredsställande sätt dokumenterats iutredningen, Förbundet anser därför att denna förteckningsskyldighet icke börmedtagas i datalagen. kommer helt nyagränsdragningsproblem att uppstå, eftersom olika tekniker integreras medvarandra, vilket enligt förbundet ytterligare talar mot alt företagen skallinlämna en förteckning över upprättade personregister. De somuttryckligen tiUstyrker DALK:s förslag om skyldighet att ange licensnummerenligt 7 b § tredje stycket datalage n är samhällsvetenskapligafakultetsnämnden vid , styrelsen för , styrelsen för , ochSparbankernas . vid Göteborgsuniversitet anför: Förslaget att varje form av utdata med uppgift urregistret, således exempelvis en adressetikett, förses med uppgift omDatainspektionens licensnummer bör bidraga till ökade kontrollmöjligheter försåväl registrerad som tillsynsmyndighet. En sådan ordning skulle för övrigt geDatainspektionen mera personella resurser för stickprovskontroller, resursersom, om förslaget genomförs oförändrat, skulle få ägnas åt att upprätta ochhålla ett allmänt centralregister vid Datainspektionen, Det måste anses ytterst viktigt att Datainspektionen merafår karaktär av tillsynsmyndighet och reellt kan bevaka integritetsaspekterna. Styrelsen för landstingsförbundet instämmer i attförslaget innebär att kontakten främst mellan datainspektionen och denregistrerade underlättas samt att den registrerade kan kontrollera att denregisteransvarige har licens. Förslaget medför dock kostnader - huvudsakligenav engångskaraktär - för landstingen. Förslaget att i utdata till registrerad alltid redovisalicensnummer innebär enligt Kommun-Data AB:s mening förstärkt kontroll överregisterföringen och därför också ett bättre integritetsskydd. Förslagetöverensstämmer väl med tanken alt datainspektionens verksamhet mer skall inriktaspå tillsynsverksamhet. De remissinstanser som avstyrker eller riktar kritik motförslaget är rikspoUssryrelsen, , , postverket,, , statskontoret, DAFA, ,länsstyrelsernas 1981/82:189 161 organisationsnämnd, i ,i , kooperativa förbundet. , , Svenska annonsörers förening m. fl. organisationer.Svenska postorderföreningen, SEBRO och Sparbankernas datacentraler AB. anser det inte motiverat och inteförenligt med Strävandena att åstadkomma förenklingar att införa den föreslagnaskyldigheten. ifrågasätter om fördelarna uppväger de kostnader somförslaget åsamkar många ADB-användare. pekar på andra framtida möjlighetertill kontroll, bl. a. det datoriserade företagsregistret. har förståelse för att registreradekan ha önskemål om att mer eller mindre anonyma registeransvariga bestyrker iutdata att tillstånd till ADB-registrering finns. Verket kan dock inte inse attnågot sådant behov finns för myndigheter, exempelvis , sompå alla handlingar anger att handlingen kommer antingen från riksförsäkringsverketeller från allmän försäkringskassa. avstyrker därför med skärpa attbestämmelsen görs gällande för myndigheter. Om så bedöms nödvändigt kan istället föreskrivas att myndighetens namn skall finnas med på utdata. Omförslaget skulle genomföras i denna del skulle myndigheterna åsamkas kostnadertill ingen nytta. Under avsnittet "den registeansvarigesskyldigheter", - 15.1.4 - sägs att bestämmelsen om att ange licensnummerpå utdata bör träda i kraft .