prop · G50344 · 1981-12-31 00:00:00 — Oavsett områdets karaktär får medlenockså användas för punktbekämpning av enstaka träd och buskar genom fickning eller pensling av stubbar och rothalsareller beträffande berberisbuskar, även genom sprutning, Prop.1981/82:44 47 3. inte spädas medannat lösningsmedel än vatten. 3.1.4 Spridning av kemiska bekämpningsmedel frånluften I 36 § kungörelsen om hälso- och miljöfarliga varor stadgas följande: "Innan bekämpningsmedelfår spridas över områdedär allmänheten fårfritt färdas, skall den för vars räkningspridningen skall ske 1. underrätta polismyndigheten och hälsovårdsnämnden, 2. låta införameddelande om spridningen i ortspressen, 3. låta utmärkaområdet på väl synligt sätt enligt bestämmelsersom meddelats av produktkontrollnämnden. Om särskilda skäl föreligger, får produktkontrollnämdnen medge undantag från första stycket. 'meddelar ytterligare föreskrifter i fråga om spridning av bekämpningsmedel. kan innefatta förbud att sprida bekämpningsmedel inom visst områdeutan tillstånd av nämnden'. Vairken lagen eller kungörelsen om hälso- och miljöfarliga varor innehåller emellertid några särbestämmelser rörande flygspridning, men täcker genom sin utformning även denna typ av hantering. Produktkontrollnämdnenhar med stöd av kungörelsen utfärdatdels allmänna föreskrifter (PKFS 1975-9) rörandespridning av bekämpningsmedel m.fl. varor från l\iften, dels föreskrifter(PKFS 1976:1) om spridning av bekämpningsmedelm.m. över områden där allmänheten fårfritt färdas. Beträffande bekämpningsmedelsom skall flygspridas gäller enligt PKFS 1975:9 attproduktkontrollnämnden vid registreringenuttryckligen skall ha godtagit denna spridningsmetod som ett registreringsvillkor. PKFS 1976:1 reglerar informationsskyldigheten vid såväl mark- somflygspridning. Där finns bestämmelser om hur och när 3mderrättelse till hälsovårdsnämnd och polismyndighet, enligt 36 § kungörelsen om hälso- och miljöfarligavaror, skall ske samt vilka uppgifter sådanunderrättelse skall innehålla, vidare om vad meddelande i ortspressen skallinnehålla och om Prop.1981/82:44 48 när sådant meddelande skall införassamt hur spridningsområdet skall utmärkas. Vid spridning från luften gäller dessutom att boende i närheten av spridningsområdet skall förvarnas.I kungörelsen ges vissa särskilda föreskrifterom flygspridning över skogsmark. Besprutning över renbetesland där åretruntbete äger riun fårinte ske utan tillstånd från produktkontrollnämnden, såvida inte skriftlig överenskommelse mellan vederbörandesameby och den för vars räkning spridningen skall ske träffas. Beträffandeövrigt renbetesland måste samrådmellan parterna ha föregått anmälan till nämnden. Kunskapskrav förflygförare som sprider bekämpningsmedel frånluften, regleras, vad gäller flygplan, i luftfartsverketscertifikatsbestämmelser för civil luftfart (BCL-C5.5) "Behörighetsbevis förflygbesättningsmedlem,.Jordbruksflygning-Flygplan." Därföreskrivs bl.a. att förare som fårbedriva jordbruksflyg förutom grundutbildning och vissflygtid, skall ha ingående kännedom om de säkerhetsbestämmelser som gällervid företag med tillstånd till jordbruksflyg, samt om bestämmelserna rörandede använda preparatens handhavande. Naturvårdsverketsproduktkontrollbj-rå har i samarbete med andra berörda myndigheter och ett av flygbolagen nyligenutarbetat ett förslag om obligatorisk utbildning för alla piloter som skall ägna sig åtflygbesprutning. Produktkontrollnämiidenantog förslaget vid sitt sammanträde och beslöt därvid att hosregeringen begära ett tillägg till kungörelsenom hälso- och miljöfarliga varor. Enligt naturvårdslagen(1964:822) finns vissa möjligheter att reglera användningen av kemiska bekämpningsmedel. kan således enligt 7 §naturvårdslagen förklara ett områdesom naturreservat som bör skyddas eller vårdas pågrund av sin betydelse för kännedomen om landets natur, sin skönheteller eljest märkliga beskaffenhet eller emedanområdet är av väsentlig betydelse för allmänhetenfriluftsliv. I beslutet om bildandet av naturreservat skall enligt 8 § bl.a. anges de inskränkningar i rätten att förfoga överett sådant område som behövsför att trygga ändamålet medreservatet. Som exempel påsådana inskränkningarnämns bl.a. förbud mot användningenav bekämpningsmedel. 1981/82:44 49 Område, inom vilket särskilda åtgärder behövsför att skjdda eller vårda naturmiljönmen som med hänsyn till den begränsade omfattningen av åtgärderna eller andra omständigheter inte böravsättas till naturreservat kan av med stöd av I9 § förklaras som naturvårdsområde. Även i beslutom bildande av naturvårdsområde skall anges de inskränkningar i nyttjandet av fastigheten som behövs för att tryggaändamålet med beslutet. Är dessainskränkningar så ingripande att pågående markanvändningavsevärt försvåras skall dock området i ställetavsättas till naturreservat. Vid sidan av möjligheternaatt inrätta naturreservat och naturvårdsområdenfinns i 20 § en bestämmelse om skyldighet att i förväg samråda med länsstyrelseni fråga om arbetsföretag som kan komma att väsentligt ändranaturmiljön. Som exempel på sädana företag nämnsmarkberedning genom hyggesplöjning, större schaktningar m.m. I anvisningar nämns som exempel ävenkemisk behandling av vegetation eller insekter. Regeringen eller myndighet somregeringen bestämmer kan föreskriva att vissa arbetsföretag inom landet eller del därav alltid skall anmälas för samråd. Enligt förarbetenatill lagen bör det i första hand ankomma på att meddela föreskrifter om samrådsskjrldighet. Arbetsmil.iölagen(l977:1l6o) som ersatte arbetsskyddslagen ger grundläggande regler om arbetsmiljöns utformning. En huvudregel i lagen säger att arbetet skall anpassas till människans förutsättning i fysiskt och psykiskt avseende.Huvudansvaret för arbetsmiljön ligger på arbetsgivaren.Arbetsgivaren skall vidta alla åtgärder som behövsför att förebygga att de anställda utsätts för ohälsa eller olycksfall i arbetet. Arbetsmiljölagen har enstarkare inriktning pä de kemiska hälsoriskerna änvad tidigare gällande arbetarskyddslag hade. Densom tillverkar, importerar eller överlåter ett farligt ämneskall vidta de åtgärder som behovs för att hindra eller motverka att ämnet vid avsedd användning innebär risk från arbetarskyddssynpunkt. Arbetarskyddsstyrelsen är den centrala myndigheten för arbetarskydd.Arbetarskyddsstjrrelsen och yrkesinspektionen utgör gemensamt arbetarskyddsverket . 4 1981/82. Prop.1981/82:44 50 På viktiga områden kan arbetarskyddsstyrelsen enligt arbetsmiljölagen meddela direkt straffsanktionerande föreskrifter. Arbetsmiljölagen innebär också att yrkesinspektionens möjligheter att ingripa med föreläggande ellerförbud har stärkts. Avsikten äratt arbetsmiljölagens allmänt hållna reglerskall fyllas ut genom föreskrifter från arbetarskyddsstyrelsen. Bemyndiganden för arbetarskyddsstyrelsen finns i arbetsmiljöförordningen(1977:1166). De anvisningar och föreskriftersom arbetarskyddsstyrelsen har utfärdatmed stöd av den tidigarearbetarskyddslagen, skall tillämpas tillsde efter hand har ersatts med föreskriftersom styrelsen meddelar enligt den nya lagen. Vid brand, oljeutflödeeller annan olycka med kemiskt ämne kan samhällets räddningstjänst behövaingripa. Enligt brandlagen (1974:80) svarar kommunens brandförsvar förräddningstjänsten. Central myndighet för till-sjm överbrandförsvaret är statens brandnämnd.Nämnden har enligt sin instruktion(1974:408) till uppgift att bl.a. lämnaråd och anvisningar till länsstyrelser, kommxmer och enskilda i frågor rörande räddningstjänsten.Nämndens råd och anvisningar kan följaktligen avse frågor som rör hanteringen av kemiska ämnen.. Som nämnts ovan hararbetarskyddsstyrelsen, vid sidan av ,det centrala tillsynsansvaret förefterle3maden av lagstiftningen om hälso-ochmiljöfarliga varor. På regional nivåutövas tillsynen inom arbetarskyddsområdet av yrkesinspektionen. Arbetarskyddsstyrelsen har utfärdat anvisningar om personlig skyddsutrustning(Anv. 45:0 Allmänna anvisningar, Anv. 45'-3 Ögonskydd, Anv. 45:4 Andningsskj'dd, Anv. 45 = 5 Användning av andningsskydd) samt anvisningar (Anv. 126)till skydd mot yrkesskada vid hantering av kemiska bekämpningsmedel inom skogsbruk, jordbruk, trädgårdsarbetem.m. Enligt 1 § naturvårdslagen (1964:822 omtryckt 1974:1025) är naturen en nationell tillgång som skall skyddas och värdas och vara "tillgänglig föralla enligt allemansrätten". Vad som avses medallemansrätten sägs dock inte i denna eller någon annan' lag. Frågor med anknytning till allemansrätten har i olika sammanhang varit föremål för behandling. Sålunda heter det i jordbruksutskottets Prop.1981/82:44 51 betänkande 1978/79:8: "Allemansrättenhar beskriats som en urgammal sedvanerätt,som endast i begränsad utsträckning kommit till uttrj-ck i lag. I korthet kan densägas avse friheten för envar att färdastill fots över och att under en kortare tidvistas på annans mark - om det inte är fråga om tomt,plantering eller besådd där beträdandet kan åstadkommaskada - och att där plocka blommor, bär och svamp. Allemansrätten får dock inte ta sig sådana uttrjxk att markägaren och andra fastighetens innevånaretillfogas någon nämnvärd olägenhet eller skada; hemfriden i vidsträckt mening och markägarens(motsvarande) ekonomiska intressen färinte kränkas, över huvud taget fården som befinner sig i skog och mark anses vara skyldig att ta hänsyn till sin omgivning. Detta framgår bl.a. av 1 § naturvårdslagen (1964:822), som föreskriver att var och en skall visa hänsyn och varsamhet i sitt umgänge med naturen. Denna regel har självfallet betydelse också för allemansrättens del." har vidare i betänkande 1976/77:10 bl.a. anfört: "Utskottet vill (- - -) framhålla att vissa grundläggande principer angåendeallemansrättens innebörd i stort torde vara accepterade i det allmänna rättsmedvetandet.Detta utesluter självfallet inte att det kan förekomma situationer där den närmare omfattningen av allemansrätten är oklareller föremål för delade meningar. I sakens naturligger att frågor av angivet slag också kan vara kontroversiella och vålla konflikt mellan företrädare för markägarintressenresp. Detta torde gällainte minst i de tätortsnära områdena,där möjligheterna till rekreation och friluftsliv utnyttjas intensivt ochkanske inom relativt begränsade områden. Mot angiven bakgrund är det enligt utskottets mening särskilt angelägetatt företrädare för olika intressen visar ömsesidig hänsynoch förståelse i nu åsyftade hänseende. Förundvikande av intressekonflikter synes det bl.a. viktigt att allemansrätten inte åberopassom stöd för ett beteende som innebärpåtaglig olägenhet förannans näringsutövning." Undantag från rätten att färdasfritt över visst område gäller bl.a. för inhägnadbyggnadsplats eller annan avskild arbetsplats, tomt och plantering samt andra ägor när det föreligger risk förmarkskada. Nysådda åkrar utgör exempel på den sistnämndakategorin. 1981/82:44 52 I fråga om odlad mark gäller förbudför passage så snart det ären klar risk för att redan passage av en endaperson kan medföra ekonomisk skada för markägaren.På skogs- och betesmark kan man däremot i allmänhetröra sig fritt. Inom sådan mark har man, utan att bli straffansvarig ellerersättningsskyldig gentemot markägaren, rättatt plocka vilda blommor och andra örter(såvida dessa ej är fridlysta enligt lag) samt svamp och kottar. Enligt 2 kap 1 §"jordabalken är "på rot ståendeväxter" tillbehör till fastigheten varför växterna och därmed ocksåbären, iiinan de är plockade, tillhörmarkägaren. Det torde därför inte utgöra något otillåtet intrångi allemansrätten om markägaren genom besprutning tillfälligt eller varaktigt fördärvar bären på sinfastighet. 1981/82:44 53 4 FÖREKOMST OCHEKONOMISK BETYDELSE AV LÖVSLY OCH LÖVTRÄD ISKOGSBESTÅNDEN 4.1 Förekomst av lövsly och lövträd Det råder skilda uppfattningar om lövträdsinslagetsbetydelse och omfattning på våra återväxtytor och i ungskogarna. Riksskogstaxeringenredovisar en del material som kan belysa situationen. Från taxeringsperioden fram till 1973-77 harantalet lövstammar på planteringsytor i hela landet i det närmaste tredubblats (figur 4.1). På självför-yngringsytorna ärökningen inte fullt så stor. Lövslyfrekvensenhar ökat kraftigare , det år då lövslybesprutning med herbicider temporärt förbjöds. Kurvorna visar att lövfrekvensen ökatmed ca 10 5 . har låtitgöra en specialbearbetning avriksskogstaxe-ringens senaste tillgängligamaterial rörande plant- och ungskogens sammansättning,(tabell 4.i). Materialet har delats upp på huggnings-klasser (hkl) och ägarekategorier inom riksskogstaxeringens femregioner (figur 4.2), där region 1-3 omfattar norra region 4-5 . Följande huggningsklasser ingår: A. Kalmark, dvs. skogsmark med lägre slutenhet än0,3. På kalmark kan finnas ett mindre antal äldre träd och/eller ett sålågt antal nya plan tor att högst av produktionsförmåganutnyttjas. B. Plant- och ungskog redovisas i tre klasser med ledningav bedömd medelhöjd: B 1 Plantskog med medelhöjd B 2Plantskog med medelhöjd mellan 1,3 och 3 meter B 3Ungskog med medelhöjd . (Med medelhöjd avsesmedelhöjden efter en tänkt röjning.) 8000 7000 6000 5000 4000 3000 2000 1000 1953/58 1954/72 1973/77 1953/58 1954/72 1973/77 Fiour 4.1 Lövplantantalets utvecklinq enliot riksskogstaxerinoarn? KäLla: .Skogen nr 9 - 10,1S7S Figur 4.2 RIKSSKOGSTAXERINGENS REGIONINDELNING Prop.1981/82:44 56 Vid taxeringen har röjningsbehovregistrerats för objekt som bedömts vara i behov av åtgärd i hkl A och B 1. Samtliga plantor räknasi detta fall (utom rönn och vide). För hkl B 2 och E 3 har klassificeringen avsett objektsom bedömts vara i behov av röjning inom tio åri norra och i . I hkl B 2 och B 3 har endast stammar högre än m medräknats vid taxeringen. Stamantalet är således något underskattat beroende på att en del mindre stammar inte medräknats. i tabell 4.1 redovisas bedömning av arealen med röjningsbehov fördelad på huggningsklasser och ägarekategorier. För att få någor-l\inda jämförbara värden förhela landet har för norra av tioårsperiodens areal bedömts böra behandlas under de första fem årenoch denna areal upptagits i sammanställningen. "Lövröjning" avser bestånd där endast röjning i lövslybehöver utföras. "Röjning"avser bestånd med behov av röjning av såväl lövträd som barrträd.Det totala röjningsbehovet utgör alltsåsumman av lövröjning och röjning. Vid studium a' tabellen bör det beaktas att markemas belägenhetspelar en betydande roll för röjningsbehovet. Kronans skogar ligger i stor utsträcloiing i inland och röjningsbehovet ärdär något mindre än på de privata skogarna, vilka i störreutsträckning ligger på bättre markernärmare kusten. I ärdet ingen större skillnad mellan de olika ägaregrupperna. Förvånande äratt storskogsbruket har så stort röjningsbehov trots att man helt kan styra sinainsatser. Tabell 4.2 visar trädslagsfördelningen i de olika huggningsklassema. I lövröjningsbestånden utgörlövandelen av totala stamantalet och i övriga röjningsbestånd . Somsynes är barrplantornas stamantal störst i B 1 och minst i B 2 och ökar sedan någoti B 3> Skillnaderna beror på två saker. I B 1 inräknasalla stammar höjd. I B 2 och B 3 ingår endast stammar över . Den tilltagande höjdspridningen hos stammarna medföratt många först i B 3 når upp över 1,5 m. Vidare sker på grund a3' konkurrensen en avgång som minskar stamantalet. Prop.1981/82:44 57 Ävenvid en insatt åtgärd i B 2 och B 3 blir det sannolikt ofta för fåutvecklingsdugliga barrträd kvar efter en röjning. Åtskilligabarrträd torde redan vara så skadade att dt inte kan följa med i beståndetsutveckling. Man vågar nog dra den slutsatsen attandelen barrträd blir liten ochdimensionsspridningen stor med sänktproduktion som följd. Om man vill undvika större produktionsförlusteri framtiden måste lövbe-kämpningen i de täta beståndensättas in redan i huggningsklassernaA och B 1. Vid en mekanisk behandling måstedå röjningen på grund av snabbväxande stubbskott i många fall upprepas en eller tvågånger. 'j;. X X < LU I L/J LU C:; : ""i (/:> CC' o NX; ro C7N lO U" ITN ND LA r CNl .- - ro LA Nc Nr NO vr c- nc r to o lA L-N LA NC NT rroNC CNjNC cj r-c\j [cnj OOOOOOOOOO OroOOOLAOCCO-q- NDCnCTnnC t--t--->3-r- »T lA .- 'r CNJ -.d-CJN IO ve fic r-, T- CNJ .--N CNJ ro ro T- T- =3- .- :" O NC CM N.C O O CO 1- CM ir, CC t:; 6 > CN] t ni: cc NT) NC NC NT) NC NC r- ro O lA '-LA NO to t~ t c nc CC - r- \o N£- Nc. :3-Ni;Tr-OfO CNI.-'..--..--**.-'.- OOOOOOOOOO OLAOT-OCNIOlAOt- TNCr.-NC»OCJlA.-t LACNJlACMNCr-ND'-N£>.- OOOOOOOOOlA CCCOnoO-c-Ot-OCO CNJCNINCLAlA-.g-CNjLAlA-. rA.r-«a- .--LAT-a-r- f, CN! u~N T- ctn O r- '- T- CNJ tC lA .- .- T- LA CTN CM C NO T CTn r- ro O ND NO 1- T- rA U-N CC C 'T ro CC tC CC CC. NC CC ro CNJ CNi t~- CC' CC CC CC OOOOOOOOOO OLTCLTNOCNJOr-O N-NCrN.NT CNJfr LA.- NT LA NC-.-r r-NOi- OOOOOOOOOO O'-OOOccOlaOC0 NrOLACTNCNJ T- lA-ucnj C ro r CV ON .- CNJ Cn; lA lA T NC CNJ [ CNJ ro lA I-- o d- NC lA c, C ti .-OC cc cc r- cc CNl " CNJ LA "< CC OC CC CC CC r- O CNJ tv cc- cc cc .cc CNJ rrNr: er. LAcrNC--cc U-. -= -=r -c ': CNJC-C\JCC*-T-.- \r\ \D N.:;.-r--.,-r~T- ro X CNJ \c c o c - n Lr L* \r T- -.c .r- ro cc o te CTn CNJ lA r CNi '- « o cc t- r- r- TT I =3- n:;. ro T- NO CT. [i -a lå C LA r r cc r- r- r~ CNJ LA r T- CNJ CC CC CC CC CC T- lA o er- o CC CC' CC r- cc t lALACnO : c-rANO CtN CNJCNjNON-NCNJCNJ-rd-rArOCNJ T- CNJ T- .- T- OOOOOOOOOO OroOvoOCTNOOO'- ;}-CNjCNjc\jrroccro n£: 'sD IX >- r- r- NC NC lA CNJ - CTn CTn lA cc, NT .-CM .- OC rN r CC 1= LO =:) C? t/1 3? CO f:; CO fl CO C CO 33 cocQcot:;cOcqcoc3c0f Kronan Övr rillm Bolag Kronan Övr allm Bolag 1981/82:44 60 För att minska antalet röjningar uppskjuter många markägare ingreppet tills beståndet är mer än tre meter högt.Betydande produktionsförluster är dåoundvikliga. Enligt skogsvårdslagens bestämmelser kommer detta ej att godtas i fortsättningen. Vid taxeringen har röjningsbehovetbedömts för en treårsperiod i hkl k och B 1. En tredjedel av den arealen borde röjasför att eftersläpningen ska inhämtas.I resonemanget ligger dock en underskattning beroende bl.a. på att det årligentillkommer arealer 'i hkl A som inte finns redovisade. En viss del av dessaarealer behöver röjas . I hkl B 2 och B 3 har röjningsbehovet bedömtsför en i mellersta och södra delen av landet och för en 10-årsperiodi norra delen. I sammanställningen över årligt röjningsbehov fördessa klasser för att inhämta eftersläpningeninom en har här bedömtsstt av röjningsbehovet i norra på den första . Det material riksskogstaxeringen redovisat hänför sig till åren 1973-77 förhkl A och B 1 och till åren 1975-78 för B 2 och B 3. Eftersom röjningsarealen Tjnder enligt allmän bedömning ökat, finns det skälanta att denna ökning också fortsatt efter taxeringsperioden, vilken alltså ligger någraår tillbaka i tiden. ?å goda grunder kan man också anta att man vid en bedömning av röjningsbehovnär det gäller lövnormalt underskattar de framtida arealerna beroende på svårigheten attförutse utvecklingen för en sålång period som fem resp. . I tabell 4.3redovisas det årliga röjningsbehovetpå grundval av riksskogstaxeringensmaterial enl. tabell 4.1 På grund av vad som i föregående stycke sagts har röjningsbehovet emellertid ökats isamtliga hkl. Tabell .d.3 Bedömtårligt röjningsbehov 1 000 tal hektar c;2 : :;io 1-5 ' 8 ; 12 Det är ej enbart lövslyet som ökat.Även förrådet av grövre lövträd har ökatbetydligt. Enligt riksskogstaxeringens uppgifter för taxeringsperioden till 1973-77 har lövförrådet i Götalandökat med 9 milj. m sk. För hela landet har lövförrådet ökat med 23 milj. m sk (tabell 4.4).Arealen ren lövskog har dock minskat. Under sammatid har björkskogens tillväxt ökat 35 lo (tabell 4.5)- av löv enligt riksskogstaxeringen under tiden 1958-1977Alla ägoslag. Tax 195S - 57 Tax 19GB - 72 Tax 1973 - 77 1' : A'. S'''er'il3nd (iir.) Prop.1981/82:44 62 Tabell A.5 Taxeringsperiod 1973-77. Avsatt årlig tillväxtpå alla ägoslag exklusive til'lväxt på avverkatvirke, milj. m sk, förändring i 'fo från perioden . 2.5 36.1 9.6 4.7 75.0 fS -7 -i-So -flö +3 Regionala skillnader i behovet av lövkontrollerande åtgärder. Skillnaderna beträffandedet relativa behov av lövkontroll som föreligger i olika landsdelar är stora och svåröverskådliga. Dettahar sin grund i bl.a.: - Skillnader i skogshistoria, framför allt i vilken utsträckning lö-vträd fortfarande finns kvar ibarrskogens slutfas. ungdomsfasen ökarju mer lövträd som funnits inblandade i den avverkade skogen eftersom t.ex. stubbaroch rötter ger upphov till stubbskott ochrotuppslag. - Aktuellvegetations- och klimatzon. av buskar och lö-vträd är rikligare i .söderän i norr. Klimatet gör ocksåatt tillväxtförloppen är snabbare i söder. Detta medföratt lö-wegetationen är mer aggressiv gentemot barrträd i än'.i norra. - Skogsmarkens bördighets- och f-u .ighetsförhållanden. ärmer utsatta för lö-vslyproblem än de svaga. Likaså är lövet mer aggressivt där marken är ytfuktig. Ovanstående förhållanden kankombinera sig på olika sätt i olika landsdelar och för olika skogsägare.Exempelvis förvaltar skogar i inland där markerna visserligen är svaga men därsluta-werknings-skogen är gles och bemängd med mängderav lågvärdig björk. Man kämpar därför med stora lövslyproblemi dessa områden. Mo och hävdar att skälet till deras begränsade behov av lövkontroll är en systematisk och bedriven uthuggning av lö-vrträden underskogens gallringsfas. Vid sluta-werkningen finns därför så gott som uteslutande barrträd kvar. I södraSverige har den medelålders och äldre skogen till icke 1981/82:44 63 ringa del uppståttur igenväxande hagmarker. Härigenom kan inslag av mycket omfattande lövvegetation.såsomhassel och ek finnas kvar även i beståndens slutfas. Detta leder till snabb nyetablering på hyggesytan med åtföljande behov av intensiv lövkontroll. 4.2 Lövetsinverkan på barrskogen Björken har en positiv inverkan på marktillståndet.Huruvida detta kan medföra ökad virkesproduktion är oklart.Vissa forskare anser det fullt klarlagt att björkinblandning i granskog ger ett någothögre pH-värde, vilket förbättrar omsättningeni humuslagret. Enligt andra forskare kan man inte konstatera någon störreskillnad i de organiska ämnenas sammansättning hos björk-och granförna på samma ståndort. Inverkan 'cå barrföryneringar Björken är vårt dominerande lö-vträd. Den är ett pionjärträd dvs. den infinner sig före andra trädslagpå kala ytor. Liksom andra pionjärträd växer den mycket snabbt i ungdomen och är i detta stadium klart överlägsen våra barrträd.Tillväxten är särskilt stark hos de stubbskott somvanligen skjuter upp när man hugger ned en björk. Detta ären naturlig följd av att stubbskotten försörjes från ett stort etablerat rotsystem. Nämnda förhållanden ärvälkända inom skogsbruket och därför eftersträvarman att hålla återväxtytor för tall och gran rena från lövsly. Vid enundersökning i av björkstubbakottens höjdutvecklingefter röjning erhölls bl.a. de resultat som återges i fig. 4.3. Vid röjningen var barrplantornas medelhöjd . Trots detta försprång har björkens stubbskott -vuxit upp och förbi barrplantorna. Pigur 4.4 och 4.5 åskådliggör lövets inverkan påbarrkulturer. Undersökningen har utförts på Korsnäs-Marma och omfattar 13 hyggen med planteringar utförda åren I965-7O.1 325 provytor (storlek 10 m ) har utlagts. Undersökningen ärgenomförd 1976. Vid undersökningstillfälletvar plantorna helt över-vuxna med lövsly. Stamantalet uppgick i en del fall till över 20 OOO/ha. Med ökad lövfrekvens minskar såväl tallenssom granens dimensions- och höjdutvehkling. 9"'' - En jämförelse mellan verklig och teoretisk [D[2) 1) = Barrbeståndets aktuella höjdut veckling 2) = Höjdutveckling enligtvårtbjörk-funktionen 3) = Verklig höjdutveckling förstubbskotten HgurA.A BARRPLANTORNAS RELATIVA DIAMETER VID OLIKA TÄTHET HOS LÖVVEGETATIONEN (Källa: skogen 15/76) Fi9ur4.5BARRPLANTORNAS RELATIVA HÖJD VID OLIKA TÄTHET HOS LÖVVEGETATIONEN CKälla: skogen 15/76) 1) Sumnia genomskärningsyta i stubbhöjd hos lövträden 5 1981/82. Prop.1981/82:44 66 Figur 4.6 a och b återgerresultatet av en tallsådd utförd itrakten av Ange. Halva arealen lö-yröjdes 1954. Påden oröjda delen fanns då 15 000 stammar per ha.