prop · G503158 · 1981-12-31 00:00:00 — att efter den storapastoratsregleringen och därmed bemanningsreformen per den 1 januari 1962uppföljningen av de av statsmakterna fastställda principerna varit mycketskiftande i stiften. Därtill har givetvis bidragit, att i vissa stift såsom bl.a. på grund av dess struktur, med från början många små församlingar ochett antal pastorat med invånarantal under 2 000 haft större svårigheter attarbeta fram acceptabla lösningar, vilket också resulterat i att den prästerligabemanningen inte justerats i förutsatt omfattning efter 1981/82:158 113 Vissa tjänster är formellt vakantsattamedan andra åter, enstaka kyrkoadjunkturer inte uppehålls annat än partiellt avemerifi eller liknande, ett förhållande som främst tidigare under påtagligprästbrist blivit en följd av den hårda prioriteringen som gjorts. Domkapitlethar genom detta önskat peka på, att då gällande bemanningsprinciper kunnatföljas upp på högst skiftande sätt, schablonen kommer att slå ojämnt. Härtill kommer behovet av ändrade bemanningsprinciper, sombl. a. aktualiserats hos regeringen av och somefterlyses av utredningen. vill för sin del understryka behovet häravoch peka på de av statsmakterna fastlagda principernas ofillfredsstäl-landeresultat för t. ex. tätortspastorat med stora invånarantals-intervall för varjeytterligare tjänst. De särskilda förhållanden som i praxis kan leda fillavvikelse från "tumreglerna" inkluderar långt ifrån alla de faktorersom mofiverar förstärkning i vissa stadspastorat. I fråga om nu aktuell beräkningsgrund, visst belopp perinrättad församlingsprästtjänst, ifrågasätter om lönebidrag endastskall utgå i de fall pastoratet haft att bestrida lön för innehavare ellervikarie i form av långtidsvikarie eller extra kyrkoadjunkt. Utredningen uttalar (s. 65) att den övervägt att ävenbeakta kyrkomusikerlönerna men har avstått därifrån, därför att antalet bidragsberättigadetjänster är svårt att fastställa säkert. för sin del anser att, sålänge vi har nuvarande system beträffande kyrkomusikerna med statligt regleradetjänster, bör av principiella skäl även för sådan tjänst ett schablonbidrag -lönebidrag utgå och anförda praktiska hinder är enligt domkapifiets meningöverkomliga, då har fillgång till uppgifter härom med sitt hittillsparfiella arbetsgivaransvar för kyrkomusikerna. Vad angår den särskilda kyrkoavgiften innehåller förslagetuppenbara problem, vilka närmare behandlas i stiftsnämndens yttrande. Även den särskilda kostnadsfaktorn har behandlats istiftsnämndens yttrande. Här skall endast tilläggas, att enligt förslaget skalli fall av mycket hög utdebitering kunna beviljas extra kostnadsbidrag. Dettainnebär att det finns någon brist i systemet. Helst borde sådana speciellafaktorer vara inarbetade i själva systemet. i tillstyrker att nuvarande kyrkofondsavräkningavvecklas och anför: Förväntningarnapå att den nuvarande avräkningsmetoden bättre än det tidigare normaluppskattningssystemetskulle stimulera pastoratens intresse för en god boställsförvaltning tycks inte- efter vad inhämtat från - ha infriats. a. mot denna bakgrund som fillstyrker att avräkningsförfarandetavskaffas och ersätts av en särskild kyrkoavgift enligt utredningens modell.Att avräkningsförfarandet är krångligt visar sig bl. a. i att en stor andel avpastoratens redovisningar är 8 1981/82. Prop.1981/82:158 114 felaktiga eller ofullständiga. Mycket arbete åtgår förrättelse och komplettering. Eftersom det i utjämningssystemet tillkommer ett nyttmoment för fastställelse av den särskilda kyrkoavgiften minskarbesparingseffekten något men den torde likväl bli fullt märkbar föradministrationen. - Redan nu vill dock ifrågasätta om inte densärskilda kyrkoavgiften bör kunna beräknas på nytt för enskilda pastorat ävenunder fastställelseperio-den om det sker större förändringar i lönefillgångarnassammansättning hos berörda pastorat. Annars finns det stor risk att deninbördes relafionen mellan avkastningsschablonerna kommer att motverka denredan alltför långsamma rafionaliseringsprocessen berörande det kyrkliga jord-och skogsbruket. Utredningen anmärker att lönebidragens totalbelopp ungefärmotsvarar vad som skulle erläggas i särskild kyrkoavgift, vars beräkningsgrundertankes bli utfärdade av regeringen. Visserligen ställs det i utsikt att detsärskilda utjämningsbidraget kan tas bort, när i en andra etapp de olikaskattekraftsklassernas procentsatser kan ta hänsyn fill specifikakyrkokommunala kostnader. Men det skulle vara mera konsekvent - och kanske enförsiktighetsåtgärd - att i tillämpningsföreskrifterna tillåta olika kombinationerav de två komponenterna. Vidkommande den särskilda kyrkoavgiften förefallerutredningen här något oklar. En skogsfastighets taxeringsvärde fördelar sig på fleraolika komponenter: skogsbruksvärde, byggnadsvärde, värde på åker, äng, tomt, impediment,särskilda tillgångar (t. ex. värde på grusfyndigheter) osv. Benämningenskogsfastigheter är inte vedertagen även om därmed avses jordbruksfastighetvara skog finnes. Förmodligen avser utredningen att skogsbruksvärdet skallbeskattas hårdare än övriga taxeringsvärden. Jordbruksfastigheter vara skog ejfinnes lämnar för övrigt genomsnittligt en avkastning . Tanken att lägga en särskild kyrkoavgift på löneboställenaoch prästlöne-fondsfastigheterna torde i och för sig vara nödvändig i det nyasystemet, men principerna härför måste utredas ytterligare. Det är inte säkertatt just taxeringsvärdena - som tillfälligt kan ändras beroende på storaavverkningar och dylikt - bör läggas till grund för den särskildakyrkoavgiften. Ett alternativ vore att stiftsnämnden utbetalade avgiftenberäknad på det sammanlagda skogsbrukstaxeringsvärdet och därefter fördeladepålagan efter pastoratens andelstal medan pastoraten själva erlade avgiften därden beräknas på andra värden än skogsbruksvärdet. tillstyrker förslaget om lönebidrag och omdess storlek per präst. Beträffande tillskottet ur kyrkofonden bör detta grundaspå medelperioden . Prop.1981/82:158 115 och stiftsnämnden i : Utredningenföreslår att en faktor i det särskilda utjämningsbidraget skall beräknas efterett medeltal av de senaste årens fillskott. Den stora prästbristen i bl. a.Härnösands stift har emellertid medfört att flera pastorat under denna periodhar fått lägre tillskott än normalt. Det blir därför riktigare om beräkningengörs efter schabloniserade regler i stället för att vara ett medeltal av defaktiskt utbetalade tillskotten. Beträffandeden särskilda kyrkoavgiften anser vi framför allt att den föreslagnaavkastningen av obligationer är för högt satt. De obligafioner som pastorateninnehar är i regel utgivna och med en avkastning på . Dekan inte heller lösas in då kursen ofta är mycket oförmånlig. Det är därförsvårt att en gång för alla slå fast en avkastningsprocent för oUkaplaceringsformer. Den faktiska placeringen måste få inverka på så sätt attavkastningsprocenten på t. ex. obligafioner hålls nere så länge det finnsoinlösta obligationslån med så låg ränta som det här är fråga om. Därefter kanprocentsatsen justeras uppåt igen om det visar sig att den nuvarande räntenivånför obligationer håller sig. Detsamma gäller avkastningen på bankmedel som börfölja diskontoutvecklingen. När detgäller avkastningen av kyrkans löneboställen är det svårare att bedöma huruvidade föreslagna procentsatserna för avkastningen kan tänkas komma att hålla. Idagens läge kanske det är riktigt med en avkastning på på skogen, däremotkan även vara för mycket för jordbruksdelen. bör man komma ihågatt jorden och skogen också har ett realvärde och alltså bör behållas även omavkastningen är liten eller ingen . Det historiskaperspektivet pekar ju på att tillgångar, som värderas lågt ,kan vara betydligt intressantare. Vi anser alltså att systemet inte får låsas fast vid dessaavkastningsprocent utan man måste vara beredd att ompröva avkastningsprocentenhellre än att göra sig av med realvärden när det visar sig att den tänktaavkastningen inte kan uppnås. Utifrån de aspekter som stiftsnämnden har att företrädavill stiftsnämnden särskilt uppehålla sig vid den föreslagna särskildakyrkoavgiften och det däremot svarande särskilda utjämningsbidraget. Genom det föreslagna utjämningssystemet skulle detnuvarande årliga avräkningsförfarandet mellan kyrkofonden och pastoratenförsvinna. delar förvisso utredningens syn på nuvarande systemsåsom varande otidsenligt och tidskrävande, men vill samfidigt påpeka attpastoratens redovisning av lönefillgångarna förser stiftsnämnderna medvärdefull informafion angående den fakfiska förvaltningen. Ett totalt bortfallav denna information skulle allvarligt försvåra stiftsnämndens ställningstagandetill strukturrationaliseringsåtgärder, försäljningar och upplåtelser av Prop.1981/82:158 116 kyrklig jord samt utövandet av den uppsikt överförvaltningen av den kyrkliga jorden som föreskrivs i lagen om förvaltning avkyrklig jord. informationsbehov i det avseendet måste därföräven fortsättningsvis tillgodoses av pastoraten på lämpligt sätt. framgår ej på vilket sätt den uppskattade särskilda kyrkoavgiftenhar relaterats fill lönefillgångarnas faktiska avkastning. Utredningen ger inteheller någon närmare motivering till de olika procentsatser som använts iräkneexemplen. anser att det skulle ha varit värdefullt om dessaförhållanden hade behandlats mer ingående. Förslagetinnebär vidare att stiftsnämnderna vid fastställandet av den särskildakyrkoavgiften för den kommande perioden inventerar lönetillgångarna vart femteår. Förändringar beaktas således först vid fastställandet av nysärskild kyrkoavgift. Denna låsning i femårsperioder kan enligt stiftsnämndensmening medföra en betänklig styrning när det gäller förvaltningen av lönefillgångarnaoch motverkar en sund och aktiv fastighetsförvaltning. Rent allmänt tordepastoratens benägenhet att återplacera prästlönefondsmedel i fast egendom kommaatt motverkas om den ändrade placeringen inte ges genomslagskraft.På samma sätt torde försäljningsbenägenheten med stor sannolikhet öka om manunder en femårsperiod har möjlighet att göra en viss vinst pä den särskildakyrkoavgiften. Detta skulle bli fallet om pastoratet försäljer en jordbruksfastighetunder perioden och trots placeringen av köpeskillingen i exempelvis bank barabehöver leverera in den för jordbruksfastigheter fastställda procentsatsen, somväl under alla förhållanden skulle komma att vara den lägsta. Förskogsfastigheternas del gäller enligt förslaget att en viss procent avtaxeringsvärdet skall inlevereras till kyrkofonden. vill i detsammanhanget påpeka att taxeringsvärdet inte korresponderar mot utdelningen avvinsten på skogsförvaltningen. Det kan således inträffa att en skogsfastighetsom skogsawerkats och därför vid den kommande fastighetstaxeringen åsätts ettlågt taxeringsvärde ändock erhåller en utdelning från skogsförvaltningen somsvarar mot fastighetens värde 1970 då andelstalen sattes. Denna utdelning somej tar hänsyn fill gjord skogsavverkning kommer att avsevärt överstiga densumma som enligt förslaget skall inlevereras till kyrkofonden. Detsamma kannaturligtvis även inträffa i motsatt riktning. anser med hänsyn till vad ovan sagts, atthittillsvarande ordning när det gäller redovisningen av den faktiskaförvaltningen av lönetillgångarna liksom redovisningen av de verkligakostnaderna för löneförmåner åt församlingspräster och kyrkomusiker bör bestå.Detta skulle innebära att stiftsnämnderna skulle granska pastoratensinkomster och utgifter och tillhandahålla kyrkofonden och pastoraten det framräknadesaldot att läggas till grund för bidragsberäkningen. Då det gäller sammanräkningen av pastoratens samladelönetillgångar Prop.1981/82:158 117 anser sfiftsnämnden att rationaliseringen av den kyrkligajorden skulle underlättas betydligt om varje slag av lönetillgång självt fickbära sina kostnader. Detta är ett avsteg från nuvarande princip som innebär attvinstgivande lönetillgångar underhåller mindre lönande sådana och därför ger enoriktig bild av fastighetsförvaltningen som sådan. Beträffandedet särskilda utjämningsbidraget anser stiftsnämnden som en följd av vad ovansagts att detta bör utgå vid underskott med ett belopp som utgör differensenmellan kostnaderna för löneförmåner för församlingspräster och kyrkomusikeroch avkastningen av lönetillgångarna, för såvitt eljest pastoratetsutdebitering skulle komma att höjas med mer än / skattekrona eller övereller ovanför . ställer sig kritisk till utredningenskonstruktion av det särskilda utjämningsbidraget, som låsts i lagförslaget till25 /församlingsprästtjänst jämte ett visst medeltalstillskott. Medanden särskilda kyrkoavgiften sannolikt ökar i pengar räknat, kommer detsärskilda utjämningsbidraget på grund av inflationen att relativt snart haförlorat betydelse som utjämningsfaktor. förslaget vad gäller den särskilda kyrkoavgiftensfastställande ävensom konstrukfionen av det särskilda utjämningsbidraget. I denmån förslaget genomföres även i denna del förutsätter stiftsnämnden attmöjlighet bereds stiftsnämnderna att ta ställning till vilka procentsatser somi så fall bör gälla vid beräkningen av den särskilda kyrkoavgiften. anser i utformningen av den särskildakyrkoavgiften i princip acceptabel för en period 1983-85 men vill föreslåföljande förenklingar: Ett lägreprocenttal användes för s. k. värdebeständiga placeringar av lönetillgångarna(aktier och fast egendom). Förslagsvis taxeringsvärde ochaktiernas anskaffningsvärde. För bankmedel,obligationer och liknande värdepapper borde egentligen procentsatsen följadiskontots växlingar, men för perioden förefaller vara godtagbart. Enligt stiftsnämndens uppfattning bör systemet reviderasper . Under mellanfiden förefaller det nödvändigt att ytterligareöverväga konstruktionen av den särskilda kyrkoavgiften. Som tidigare nämnts fårdet anses självklart att anknytningen till medeltillskotten från kyrkofondenför avvecklas. Taxeringsvärdet är ett försök att uppskatta marknadsvärdetav den fasta egendomen, varför det kan ifrågasättas om det är lämpligt somunderlag för uppskattning av avkastningen. förefaller det fögarationellt att först samla skogsavkastningen hos sedanvia pastoraten slussa den till kyrkofonden, varför utformningen av densärskilda kyrkoavgiften helt bör omformas. Prop.1981/82:158 118 gets = (kostnadsfaktorns) utformning hänger intimt sammanmed den särskilda kyrkoavgiften, varför detta komplex bör utredas i ettsammanhang. Beträffande lagtexten i denna fråga (§ 13) finner stiftsnämnden detolämpligt att inskriva beloppet i kronor och i andel av kyrkofondstillskottet.Lagtexten bör utformas generellt med möjlighet för regeringen att meddelaföreskrift om belopp och beräkningsmetoder. Härutöverföreslås en särskild kyrkoavgift beräknad på pastoratens lönetillgångar samt ensärskild kostnadsfaktor i form av ett schablonmässigt lönebidrag. Häruppstår enligt stiftsnämnden betydande problem. Värdet av avkastningen av ettpastorats tillgångar skall låsas till en viss procentsats fram fill 1985. Förbankmedel, obligafioner och aktier skall gälla resp. av nominella värdetsamt och av anskaffningsvärdet. ifrågasätter om ej dettaprocenttal för det första 5-årsintervallet bör fastställas . Härigenomskulle vinnas att man erhåller en period under vilken man prövar systemet medmöjlighet att snabbt korrigera. Vidare harangetts på taxeringsvärdet på skogsfastigheter och påjordbruksfastigheter som en rimlig avkastning. Bortsett från att somutgångspunkt valts det gamla taxeringsvärdet torde på skogen vara en rimligprocentsats för flertalet stift. av jordbrukets taxeringsvärde tordesannolikt medföra ett stort utbud på sådana fastigheter då medelavkastningenpå kyrkans jordbruk i riket ligger på . För stift liggermotsvarande medelavkastning på kyrkans jordbruk på -0,. För att ej de smålandspastoraten med betydande lönetillgångar skall få orimligt hög utdebiteringbör föreslaget procenttal sänkas. Dennasänkning ter sig särskilt nödvändig mot bakgrund av utredningens förslag omextra utjämningsbidrag. Dettabidrag, som enligt uppgift torde röra sig om ca 9 miljoner, kan ej bära annatän en ringa del av det behov av tillskott, som kommer att uppstå vid ett uttagenligt föreslagna förräntningsnivåer. Även densärskilda kyrkoavgiften är en komponent som finns . Det ärberäkningssättet som utredningen vill ändra till en schabloniserad beräkning istället för den faktiska av strävan till millimeterrättvisa präglade avräkningsom nu sker. Tyvärr är det nog så, att denna noggranna avräkning trots alltlätt kan ge ett missvisande resultat. Om ett pastorat t. ex. koncentrerar enstörre utgift till ett visst år, kan det det året bli tillskottspastorat, medandet normalt är överskottspastorat. Dessutom saknas ett effektivt incitamenttill att åstadkomma bästa möjliga avkastning i fall där detta inte haravgörande betydelse. Det föreslagna systemet får antas kunna stimulerapastoraten att nå bästa möjliga avkastning. Prop.1981/82:158 119 påpekas att det ofta är svårt att få helt korrektauppgifter inom det nuvarande systemet. Vad gällerde använda procentsatserna på vilka schablonavräkningen skall baseras, kan dediskuteras. Strukturen på pastoratens tillgångar, som är ifråga, bordeundersökas närmare. Dessutom kan det vara nödvändigt att differentieraprocentsatserna för olika delar av landet, inte minst kan det gälla jordbruksfastigheter.Skillnaderna kan vara stora mellan den sydligaste delen av landet, mellansverigeoch . - I fråga om framför allt obligationer torde AP-fondens innehavinte vara någon bra mätare på det kyrkliga innehavet, som kanske i många fallutgörs av gamla statsobligafioner med betydligt lägre avkastning än AP-fondens. Beträffandeberäkningen av avkastningen av skogsfastigheter, som en procentuell del avskogsbruksvärdet (ej skogsvärdet) enligt gällande fastighetstaxering, må görasföljande påpekande. Pastoratenerhåller vid gällande samförvaltning av skogen en avkastning som baseras på förvarje pastorat fastställt andelstal. Andelstalet ändras ej så längefastighetsinnehavet förblir oförändrat. Däremot ändras skogsbruksvärdet på fasfighetsinnehaveti paritet med genom avverkningar ändrat virkesförråd. På pastorat med storaskogsinnehav torde några dramatiska ändringar av virkesförrådet ej ske men välpå pastoratet med små skogsinnehav. Att då beräkna avkastningen på grundval av gällandetaxeringsvärde synes temporärt kunna leda till felakfigheter, då enligt ovanpastoratets avkastning styres av ett andelstal, som är vidbibehållet fastighetsinnehav. Anmärkningen ovan gäller endast skogen, ej för fasfigheteni övrigt. Mot denovan framförda krifiken kan invändas, att avsikten med det föreslagna systemetär att pastoraten skaU stimuleras att omplacera fillgångarna, så att de ger denfördelaktigaste avkastningen. Detta måste emellertid ta tid. Dessutom är enomprövning av procentsatserna ägnat att skapa en viss tröghet attgöra omplaceringar. Härtill kommer att gällande lagstiftning i vissa falllägger hinder i vägen för rationell omstrukturering (gäller innehavet ochförvärv av jordbruks- och skogsfas-figheter). Bortses kan inte heller fråntraditionella tänkesätt, som man måste ha en varsam känsla för. Slutligen ärvissa förvaltande organ direkt anpassade till vissa slag av tillgångar (t. ex.skogsförvaltningarna). Vad gäller den särskilda kostnadsfaktorn, visst fastbelopp för varje prästtjänst, vill sfiftsnämnden - som inte kan yttra sig omhuruvida beloppet är riktigt avvägt - endast påpeka att om beloppet måsteinskrivas i lagtexten, denna bör kompletteras med en bestämmelse om automatiskuppräkning i följd av inflationen. Prop.1981/82:158 120 kan instämma i att systemet med avräkningmellan pastoraten och kyrkofonden är komplicerat och administrativt tungrott.Det kan inte resas invändningar mot att avräkningsförfarandet avskaffas. Detfinns dock förtjänster hos systemet, vilket framgår längre fram i detta avsnittav yttrandet. Medsärskilt intresse har stiftsnämnden tagit del av utredningens förslagbeträffande prästlönetillgångarnas funktion i utjämningssystemet. Utredningenföreslår här att av vinsten från prästlönetillgångarnas förvaltning skall utgåsärskild kyrkoavgift med varierande procentsats på olika egendomsslag. Förenklingengentemot nuvarande system är stor och synes rationell. En schablon med proporitonelltuttag av prästlönetillgångarnas avkastning kan dock komma att slå ojämnt medorättvisor som följd för det enskilda pastoratet. Detta påminner om det gamla normalavkastningssystemetsom förkastades förvaltningsreform. Utredningensäger sig ha baserat de föreslagna procentsatserna på mycket försikfigt gjordaberäkningar av avkastningen på lönetillgångarna. Det kan inte klart utläsas avutredningens förslag huruvida underskott på en lönetillgång får kvittas motöverskott på andra lönetillgångar i pastoratet. svararpastoratet självt för förlust först om förvaltningen av pastoratets samladelönetillgångar visat förlust. tolkar förslaget så att kvittningej avses förekomma. Frågan har principiell betydelse med hänsyn till denföreslagna avkastningsprocenten för jordbruksfastigheter. Om densärskilda kyrkoavgiften uttas på en procentnivå som är lägre än den faktiska förvaltningsvinstenkan detta vara positivt sett ur förvaltarens synvinkel. En fastighetsförvaltarefår i sin förvaltning då tillgång till en reserv, resultatutjämningsmedel, förnödvändiga investeringar i fastigheten för att kunna följa med i den tekniska utvecklingenoch bibehålla en värdebeständig avkastning. Utgår i stället den särskildakyrkoavgiften med en procentsats av fasfighetstaxeringsvärdet som, över heltfastighetstaxeringsintervall är större än den faktiska avkastningen, lederdetta antingen till ej önskvärd kompensation genom utdebiterade medel ellertvingas pastorat och stiftsnämnd till en troligtvis förhastad försäljning avfastigheter, som i sig innebär en realisation av fastighetskapital, måhändalångt utöver vad man avsett. Den yttre rationalisering, som pågår inom den kyrkligajorden i samarbete med lantbruksnämnderna är i sig nödvändig, men det är ejönskvärt att driva den yttre rationaliseringen så, att kyrkans möjligheter attnå långsiktigt god och värdebeständig avkastning från präsfiönetillgångarnaurholkas. Detta uppstår om fastighetskapital i stor omfattning överföres till prästlönefondsmedel. Stor försiktighet bör iakttas vid fastställandet avavkastningsschablonernas nivå för respekfive egendomsslag för undvikande av ejönskvärd styrning av Prop.1981/82:158 121 Det är givetvis rimligt att ställa kravpå att egendomen skall ge viss avkastning. I dagensläge klarar skogs- och medelsförvaltningen föreslagen schablonavkastning. däremot är läget annorlunda. Utredningen föreslår här enschablonavkastning på räknat på taxeringsvärdet 1980. Den faktiskaavkastningen uppgår för hela riket till -0,och för stift till 0.1 ä0.2 %. Taxeringsvärdet för jordbruk och byggnader i stift uppgick (det "gamla" taxeringsvärdet) till . För stiftinnebär detta att schablonavkastningen av samtliga jordbruk skulle uppgå till /år vilket kan jämföras med den faktiska avkastningen på 300 000 kr.för 1980. Ovanståendeberäkningar bygger - liksom utredningens beräkningar - på taxeringsvärdena1980. Procentsatserna föreslås bli fastställda för 5-års-intervall, förstagången för tiden . Om systemet i stället skulle använda sig av1981 års taxeringsvärden skulle - med oförändrad procentsats - den särskildakyrkoavgiften i kronor bli minst den dubbla. Eftersom jordbruksförvaltningenidag har svårt att uppfylla schablonavkastningen för det "gamla"taxeringsvärdet skulle en ändrad beräkningsgrund få svåra konsekvenser förmånga pastorat. Avkastningsschablonen skulle då behöva sänkas fill . Någrapastorat i stiftet förvaltar löneboställen med betydande grusförekomster. Detaxeras som industrifastighet och för dem torde 2 %-schablonen komma atttillämpas. För det fall att grusförekomsten ger avkastning torde schablonenuppfyllas men om takt inte bedrivs ger fastigheten måhända ingen avkastningalls.