prop · G503130 · 1981-12-31 00:00:00 — 108 Den som vill ulföra en valtenreglering eller vattenöverledning behöver inte vattenrätti det vattenområde där regleringen skall ske eller varifrån vatten skallledas. Paragrafen motsvarar 2 kap. 168 i ulredningensförslag. Vattenreglering och vattenöverledning definieras i I kap. 48 nyalagen. Kravet på vattenrätt är i de nu avsedda fallenuppfyllt om företagaren har vattenrätt på del ställe där vattnet skall kommatill nyttig användning, l.ex. för kraftändamål eller vattenförsörjning. 1 frågaom vattenreglering överensslämmer detta med gällande rätt. Den som t. ex. ägerett strömfall i den nedre delen av en älv har rätl att till förmån för dettaströmfall söka reglering av älvens källsjöar högre upp i älven. Någonvattenrätt i sjöarna behöver han alltså inte ha. När del gäller vattenöveriedning innebärförevarande paragrafen återgång till den praxis som rådde under de förstaårtiondena efter VL:s tillkomst. Enligt denna praxis ansågs envattenöverledning från ett vattendrag lill etl annal som en form avvaltenreglering Qfr NJA 1928 not. A 253). Företagaren behövde alltså inleinneha någon vattenrätt inom del vattenområde varifrån vattnet leddes ulaindel skulle vara tillräckligt alt han hade vattenrätt på någol annal håll vilkenfullsländigades genom överledningen. Efter rättsfallen NJA 1942 s. 202 och 1953s. 535 har det däremot i princip ansetts böra krävas atl sökanden disponerardet vattenområde varifrån vattnet leds (se SOU 1972; 14 s. 144). Enliglförevarande paragraf jämställs vallenöverledning åter i princip medvaltenreglering. angivna regel atl vid vattenöverledning någolkrav på vattenrätt vid bortledningspunkten inte ställs upip gäller i principoberoende av vilket ändamål som skall tillgodoses genom överledningen. Dennakan avse eller industriell vattenförsörjning eller krafländamål. Isistnämnda fall kan det dock i vissa suluationer bli fråga om etl merakvalifi- Prop,1981/82:130 491 cerat krav på valtenrätt. 1 11 S andra slycket uppställsnämligen krav pä s. k. ulbyggnadsvitsord vid vattenöverledning förkraftändamål, när överledningen är en teknisk och ekonomisk förutsättning förtillkomsten av kraftanläggningen. Detta kan medföra att en förelagare för attfå den majoritet i vattenkraft som behövs måste ha vattenrätt även i det vattendragfrån vilket vaiten överieds. Något principiellt krav på valtenrätt i dettavallendrag finns emellertid inle heller i detta fall, eftersom elt omfattandefallhöjdsinnehav i huvudvattendraget kan vara tillräckligt för utbyggnadsvitsord. II 8 Om en fallsträcka tillhör olika ägare, får en av dem tillgodogörasig vattenkraften i hela sträckan, om den vatleniätl som tillkommer honom pågrund av äganderätt eller annan rättighet som gäller mot var och en oeh sominte är begränsad till liden omfattar mer än hälften av kraften. Hänsyn skalltas till den kraft som svarar mot andelar i sådana samfälligheter som avses i Ikap. 3 8 fastighetsbildningslagen (1970:988). Första stycket gäller även närnågon vill i ett vattenkraftverk tillgodogöra sig vattenkraft i fallsträckorsom ingår i olika vattendrag, om det gemensamma lillgodogörandel är en frånleknisk och ekonomisk synpunkl nödvändig förulsätlning för kraftverkelstillkomsl. Paragrafen, som motsvarar- 2 kap.15 8 i utredningens förslag och 2 kap. 5 8 VL, har behandlats i den allmännamotiveringen (avsnitt 2.3.6). Kravet på utbyggnadsvitsord enligtdenna paragraf innebär att vattenrätten skall vara av etl mer-a kvalificeratslag. Jag har därför tagit in paragrafen under en särskild rubrik och inte somi utredningsförslaget som ett undantag från kravet på vattenrätt. 1 fråga om principerna förbei-äkning av utbyggnadsvitsord enligt förevarandé paragraf hänvisar jag tillvad som anfördes vid tillkomsten av 2 kap. 5 8 VL i nu gällande lydelse (seprop. 1974:83 s. 167. 184, 299 och 308). Som då uttalades kan sådanaupplåtelser av rätt till andel i samfällt strömfall som har skett förejordabalkens ikraftträdande åtnjuta sakrällsligt skydd enligt 35 S lagen(1970:995) om införande av jordabalken och därför få tillgodoräknas förutbyggnadsvitsord. Majoriteten i kraft skall beräknaspå grundval av vattenmängd och naturlig fallhöjd. Om det föreligger svårigheteratt beräkna den naturliga fallhöjden med hänsyn lill att viss utbyggnad redanhar skett, får beräkningen ske med hänsyn till rådande lagliga förhållanden.Då vattenföringen i ett falls olika delar normalt är lika kommer majoriteten iregel all beräknas efter fallhöjden. Om vattenkraften i olika vattendrag skalltillgodogöras gemensamt, måste dock vattenmängden i varje gren fastställas förall vattenkraften per fallmeler på olika platser i fallsträckan skall KunnabeaK-tas. Vid gemensamt tillgodogörande avvattenkraften i olika vattendrag skall den för ulbyggnadsvitsord behövligamajoriteten i kraft beräknas på den Prop,1981/82:130 492 En följd härav är att enförelagare med ett omfattande fallhöjdsinnehav i ell av vattendragen kan bliberättigad att tillgodogöra sig vattenkraften i ett annal vallendrag där hanhell saknar vattenrätt. Utredningen har i en särskildbestämmelse (2 kap. 17 8 i utredningens förslag) föreslagit en erinran om attlagen innehåller särskilda bestämmelser om tvångsrätl. Jag anser inte all detbehövs någon sådan erinran om bestämmelserna i 8 kap. i den nya lagen. 3 kap. Allmänna förutsättningar för vattenföretag Kapitlet, som molsvarar 3 kap. iutredningens förslag, har behandlats i den allmänna motiveringen (avsnitt 2.4). Kapitlet inleds av en bestämmelseom hur valtenförelag skall ulföras med hänsyn till motstående intressen (I 8)och innehåller vidare bestämmelser om vattenföretags tillåtlighet (2-5 88),tillåtlighelsprövningens omfattning (6-7 88), utformningen av Vattenförelag ivissa fall (8-10 88), företagarens skyldigheter atl utföra åtgärder m. m. lillskydd för fiskel (II 8) samtundanlag från tillämpning av tillållighetsbeslämmelserna vid utrivning m. (12 8). Bestämmelserna i förevarandekapitel gäller för alla typer av valtenförelag. För de samfälligheter som kanbildas enligl den nya lagen finns sedan vissa särskilda beslämmelser i 5-7 kap. I VL särbehandlas de olikaföretagstyperna. Av grundläggande betydelse är dock reglerna för byggande ivallen i 2 kap. (främst 2, 3, II och12 88). Bestämmelserna i förevarandekapitel kommer av naturliga skäl oftast att aktualiseras i samband medtillståndsprövningen av vattenföretag. De gäller dock oavsett om ettvattenföretag tillslåndsprövas eller inte Qfr NJA 1979 s. 593). 1 8 Ett vallenföretag skall utföras med en sådanomfattning och på etl sådanl sätt att ändamålel utan oskälig kostnad vinns medminsta inträng och olägenhet för motstående allmänna och enskilda intressen. Ett vattenföretag skall, om det kanske utan oskälig kostnad, utföras så att det inte försvårar annal vattenföretageller annan verksamhet som kan antas i' framliden beröra samma vallentillgångoch som främjar allmänt eller enskilt ändamål av vikt. Den som ulför elt vattenföretag ärskyldig att vidta åtgärder som är ägnade att förebygga eller minska skador avföretaget, om han inte därigenom åsamkas oskälig kostnad. Beträffande åtgärderi stället för ersältning i pengar gäller 9 kap. 1 S tredje stycket. Paragrafen, som motsvarar 3 kap. 88 i utredningens förslag, har behandlats i den allmänna motiveringen (avsnitt2.4.2). 1981/82:130 493 Som angivits i den allmänna motiveringen harparagrafen placerats först i detta kapitel för att understryka bestämmelsernasgrundläggande belydelse. Första stycket motsvarar i gällande rätt 2 kap. 2och 43 88, 7 kap. 4 8 och 8 kap. 5 8 VL Qfr också 3 kap. 2, 26 och 27 88, 5kap. 5 8 samt 7 kap. 41 och 49 88). Syftet med bestämmelsen är att skydda motståendeintressen av både allmän och enskild natur. Hänsyn skall tas inte bara tillekonomiska utan också till ideella värden, alltså även sådana värden spm inteär ersätlningsgilla enligt 9 kap. Bl. a. kan hänsyn tas till estetiskasynpunkter (se NJA 1950 s. 89). Av stadgandet följer i första hand alt om etlvattenföretag kan utföras på två olika, ur kostnadssynpunkt likvärdiga sätt,skaM man välja det alternativ som medför minsta intrång och olägenhet förmotstående inlressen. Även om alternativen inte är helt likvärdiga för företagaren,kan han åläggas att utföra det alternativ som kostar mera men som medför mindreskador. Förutsättningen är dock alt kostnadsökningen inte är oskälig iförhållande till minskningen i intrång och olägenheter. Med en kostnadsökning bör likställas en minskningav lönsamheten för företagaren. Så tillämpas 2 kap. 2 8 och motsvarandebestämmelser i enligt en fasl praxis. Därför anser jag det inte erforderligtall som utredningen har föreslagit i lagtexten uttryckligen ange aU förlustskall likställas med kostnad. 1 lagtexten talas, i överensstämmelse med gällanderätt, om all ändamålet skall vinnas utan oskälig kostnad. Det framgår inte avVL eller dess förarbeten vad som åsyftas med uttrycket "ändamålet".Ullrycket används också i annan lagstiftning för att möjliggöra motsvarandejämkningar (se t. ex. 4 8 ML och 8 8 anläggningslagen) men inte heller i dessasammanhang har närmare angivits vad som åsyftas. Enligt min mening kan innebördenav "ändamålel" självfallet inte vara aft vatlenföretaget skall gehela den vinst som företagaren avser. Med en så restriktiv tolKning skulle deti många fall inle vara möjligt att föresKriva några jämkningar. I fråga om t.ex. kraftverksföretag kan sålunda innebörden inte vara alt ändamålet äruppfyllt endast om i kraftanläggningen får utvinnas hela den kraftmängd somföretagarens utbyggnadsförslag avser. I stället får ändamålet med eltkraflverksföretag anses vara all utnylQa en fallslräcka för kraftändamål pålämpligaste sätt. Stadgandet är inte atl betrakta som en egentligtillåtlighetsregel. Frågan om ett vattenföretags omfattning och utförande skalli första hand prövas på grundval av reglerna i 2-5 88. Med stöd av dessa reglerskall jämkning Kunna sKe så att förelaget över huvud taget blir tillåtligt. Omdet sedan finns utrymme för olika lösningar eller ytterligare jämkningar av detsålunda tillåtliga företaget, blir förevarandé stadgande tillämpligt. Deegenlliga lillåtlighetsreglerna i del följande innebär all lillåtlighets- 1981/82:130 494 prövningenskall avse hela det pi-ojekl som ansökningen avser. Den uppdelning pådelförelag som f.n. kan göras skall alltså inte längre förekomma. I ställetbör sådana mera självständiga delar av ett större vattenföretag som inte är ennödvändig förutsättning för företagets tillkomsl kunna uteslutas, i den mändelföretaget anses välla en i förhållande till nyttan oacceptabel inverkan påmotstående intressen Qfr NJA 1974 s. 719). Andra stycket motsvarar delvis 2 kap. 13 8 VL.Uppräkningen i nämnda paragraf av olika typer av vattenföretag har ersatts avett mera allmänt hållet uttryck. Bestämmelsen avser inle bara framlidavattenförelag utan även annan verksamhel, exempelvis framfida avloppsföretagQfr NJA 1973 s. 399). Företaget eller verksamheten skall dock främja etländamål av vikl för alt kunna beaktas. Däremot behöver inle själva förelageleller verksamheten vara av någon slörre omfattning. Hänsyn behöver endast tastill företag eller verksamhel som med en viss sannolikhet kan väntas komma tillutförande inom en inte alltför avlägsen framlid. De principer som har kommit till uttryck i förstastycket i förevarande paragraf skall tillämpas även när det gäller atl tahänsyn lill framtida företag. Som uttryckligen sladgas får jämkningarna inlemedföra någon oskälig kostnad. Prövningen kan resultera inle bara i en ändringav det aktuella företagels utförande utan även i atl dess omfattning inskränks. Tredje stycket innehåller en bestämmelse omskyldighet att vidta skadeförebyggande åtgärder. Denna skyldighet ingår somett led i förelagets lämpliga utförande med hänsyn lill motstående inlressen.Förevarande beslämmelse avser främst åtgärder lill förmån för en större kretsav intressenter. Inom vallenrättsskipningen har utbildats en fastpraxis i fråga om skadeförebyggande åtgärder. Denna praxis har redan lagfästsnär del gäller skadeförebyggande åtgärder som ell alternativ till ersättningtill enskilda sakägare (se 9 kap. I 8 tredje stycket VL samt prop. 152och 294) och i den nya vattenlagen finns en motsvarande bestämmelse i 9 kap. 1 8Iredje stycket. Till sistnämnda bestämmelse hänvisas i andra meningen av förevarande sladgande. Tvångsrätt för att ulföra skadeförebyggandeåtgärder kan erhållas enligt 8 kap. I 8 andra stycket. 2 8Ett vattenföretag får inte komma till stånd, om det med hänsyn till valet av plats eller på något annat sätt möter hinder från allmänna plane ringssynpunkter. Paragrafen, som molsvarar 3 kap. 1 8 i utredningensförslag och 4 kap. 18 8 andra stycket VL, har behandlats i den allmännamotiveringen (avsnitt 2.4.3). Med uttrycket allmänna planeringssynpunkter avses iförsta hand sådana långsiktiga bedömningar som görs i den fysiska planeringen,främst statsmakternas ställningstaganden inom ramen för den fysiska riksplane- Prop.1981/82:130 495 a. innefattas härunder statsmakternasställningstaganden till krafluibyggnader i vissa älvar och älvsträckor Qfr 11kap. I 8 nya vattenlagen, vari stadgas att den vattenrätlsligatillåtlighetsprövningen i sådana fall skall göras av regeringen). Med allmännaplaneringssynpunkter avses också en sådan långsiktig verksamhetsplanering sominte omfattas av den fysiska planeringen. Därunder faller eneigipoliliska,näringspolitiska, arbetsmarknadspolitiska, regionalpolitiska, trafikpolitiskaoch försvarspolitiska bedömningar Qfr prop. 1971; 106 s. 108). Som jag haranfört i den allmänna motiveringen bör i norra hänsyn också las tillrennäringens intressen. Av 13 kap. 19 8 första slycketpunkt 2 framgår alt sökanden i etl ansökningsmål vid vaftendomslolen har vissulredningsskyldighel när del gäller alternativ lokalisering av företagel. 3 8 Byggnads- och andra anläggningsarbeten som utgörvatlenföretag eller utförs för ett vatlenföretag får inte strida mot fastställdgeneralplan, stadsplan eller byggnadsplan. Mindre avvikelse från plan får dockgöras, om åtgärden är förenlig med planens syfte. Gäller annars särskilda bestämmelserför bebyggande eller annan användning av ell mark- eller vattenområde, skallvattenföretagel utföras så att syftet med bestämmelserna inte motverkas. Paragrafen, som molsvarar 3 kap. 2och 9 88 i ulredningens förslag Qfr bl. 3 kap. 2 8 fasfighetsbildningslagen,9 S anläggningslagen och 14 S väglagen), har behandlats i den allmännamotiveringen (avsnitt 2.4.4). Paragrafen saknar motsvarighet i VL. Kravei på planöverensstämmelse iförsta stycket omfattar såväl byggnads- och andra anläggningsarbeten som i sigsjälva utgör vatlenföretag enligt definitionen i 1 kap. 3 8 som sädana arbetensom utförs för ett vallenföretag. Där-emol innefattas inle annan inverkan påvattenförhållandena, t. ex. en överdämning av ell planområde. Om det endast är fråga om ell ringainträng i planområdel, kan dock avvikelse från planen medges med stöd av andrameningen. Sådana avvikelser bör dock endast ske om planmyndighelerna, dvs.kommunen och , har tillstyrkt det Qfr prop. 1973: 160 s. 199). Som regel bör erforderligaavvägningar mellan olika intressen ha gjorts i samband med tillkomsten av enfastställd plan. En plan som förutsätter att etl visst vattenförelag genomförsbör naturligtvis tillmätas betydelse. Det kan emellertid inträffa alt någotnytt allmänt intresse har tillkommit eller atl förhållandena annars har ändratsefter del planen fastställdes. Då kan företaget ändå bli otillåtligt på grundav 4 8 i detta kapitel Qfr NJA 1977 s. 768). Som jag har anfört i den allmännamotiveringen bör man vid tillämpningen av den samhällsekonomiskalillåtlighetsregeln i 5 8 kunna beakta även andra verkningar av ettvattenföretag än sådana som avser förändringar i Prop,1981/82:130 496 Har emellertid sådana bedömningargjorts redan i samband med en planfastställelse, bör ställningstagandet därvara bindande vid den vatlenrättsliga prövningen. Lagförslaget innehåller inte någonmotsvarighet till den möjlighet som finns enligt bl. a.faslighetsbildningslagen och anläggningslagen alt medge undanlag frånplanhinder då det inte är fråga om mindre avvikelser från plan. Av skäl som harangivits i den allmänna motiveringen får i stället i förekommande falltillstånd meddelas under förutsättning att planändring sker. Deltaöverensstämmer med gällande praxis i fråga oru villkorade tillstånd (se prop.1971: 106 s. 112). Enligt 8 8 i promulgationslagengäller vad som i förevarandé stycke stadgas om byggnadsplan också avstyckningsplan. Andra stycket innebär att hänsynskall tas även till andra bestämmelser för mark- och vattenområdens bebyggandevid utförande av vattenföretag. I utredningsförslaget har beslämmelseinlagits som ell lämplighelsvillkor, men jag har ansett atl den, iöverensstämmelse med bl. 3 kap. 2 8 andra stycket fastighetsbildningslagen,har sin plats som en tillåtlighetsbestämmelse i förevarande paragraf. Exempel på bestämmelser sorn avsesmed stadgandet är regionplan, utomplansbestämmelser och föreskrifter enligtnaturvårdslagen. Även byggnadsförbud som meddelas i avvaktan pä planläggninginnefattas härunder. Vad särskilt angår förhållandel till föreskrifter enliglnaturvårdslagen vill jag anföra följande. Att utföra ett vattenföretag inomen nationalpark toi-de så gott som alltid strida mot syftet med parkenstillkomst. Samtycke lill intrånget måste i så fall inhämlas av . Vid prövningen enligt vallenlagenav valtenförelag som skall ulföras inom naturreservat skall tillses attvattenföretaget utförs så att syftet med naturreservatföreskriflerna inlemotverkas. Om vattenföretagel motverkar syftet med reser-vatföreskriflernakrävs det att undantag meddelas eller att beslutet om reservat hell ellerdelvis upphävs vid en prövning enligl 12 8 naturvårdslagen. 1 denna situationkan, i enlighet med vad jag har förordat i fråga om vattenför-elag somstrider mot plan. tillståndet enligl vattenlagen meddelas under förutsättningatt hindret undanröjs. gäller enligt 15 Snaturvårdslagen etl s.k. generelll strandskydd vid havet, insjöar ochvattendrag. Innebörden av stiandskyddet är enligt lagens 16 8 attbyggnadsåtgärder och andra förfaranden som inskränker allemansrätten i principinle får utföras ulan tillstånd. tillståndbehöver emellertid inle inhämtas för företag vartill tillstånd har lämnatsenligt VL. Detta undantag innebär alltså att den vattenrättsliga prövningen,som skall innefatta hänsynstågande till naturvårdens och friluflsliveisintressen, ersätter- länsslyrelseprövningen enligl naturvårdslagen. 1981/82:130 497 På molsvarande sätt som vid strandskydd har i 18och 20 88 naturvårdslagen undanlag från prövning resp. samråd enligt den lagengjorts i fråga om läkt av sten, sand m. m. samt vissa arbelsföretag ivattenområde vartill tillstånd har meddelats enligl VL. Vid den vattenrättsligaprövningen skall också i dessa fall hänsyn tas till naturvårdens ochfriluftslivets intressen. 1 fråga om vatlenföretag som strider motföreskrifter om naturvårdsområde enligl 19 8 naturvårdslagen gäller däremotinte något undantag för förelag som har prövats enligt VL. Om företagel skallkomma fill stånd, fordras upphävande helt eller delvis av sådana föreskrifter. Jag kommer alt senare ta upp frågan om ändring av16, 18 och 20 88 naturvårdslagen så atl de undantag som gäller företag, vartilltillstånd har lämnats enligl VL, kommer alt gälla även i förhållande till dennya vallenlagen. 48 Även om del inte finns något hinder mot ett vatlenföretag enligt 2 eller 3 8,får det inte komma lill stånd om någon skada eller olägenhel av störrebetydelse därigenom uppkommer för allmänna intressen. Utan hinder av första stycket får förelaget kommatill stånd, om regeringen efter underställning enligt 12 kap. 29 8 eller 13kap. 42 8 finner alt det är av synnerlig betydelse från allmän synpunkt. Paragrafen, som molsvarar 3 kap. 3 8 i ulredningensförslag, har behandlats i den allmänna motiveringen (avsnitt 2.4.5.). Paragrafenmotsvarar 2 kap. 3 8 andra och iredje styckena, 11,12 och 44 88, 4 kap. 18 8och 7 kap. 39 8 VL Qfr också 3 kap. 2, 26 och 27 88, 5 kap. 5 8,6 kap. 8 8 saml7 kap. 41 och 49 8§ VL). Paragrafen har utformats efter visst mönster av 11 8anläggningslagen och 10 S ledningsrättslagen Qfr också 6 8 ML). Som har framhållits i den allmänna motiveringen(avsnitt 2.4.5) blir förevarande bestämmelse om skydd för allmänna intressentillämplig i alla de fall då ett vatlenförelag inte har ansetts olillålligtredan pä grund av att det strider mot allmänna planeringssynpunkter ellerfastställd plan. Detta innebär bl. a. all ett vallenföretag som har förutsattsi en fastställd plan ändå kan bli otillåtligt, om inte dispens meddelas enligtandra stycket i förevarande paragraf Qfr NJA 1977 s. 768). Syftet med den generella utformningen avskyddsbestämmelsen i första stycket är bl. a. att göra det möjligt atl vidtillållighetsprövningen i slörre utsträckning än f.n. beakta de sammanlagdaolägenheterna av elt vattenförelag. Avsikten är däremot inte att göra någotgenomgripande avsteg från de grundsatser om skydd för allmänna inlressen somfinns i VL. Vissaallmänna intressen har f n. enligt 2 kap. II och12 88 VL ett starkare skydd än andra. SärsKild hänsyn skall sålunda tas lilldels allmän farled, allmän hamn och allmän flollled, dels klimatet och allmännahälso-tillständet. är dock skyddet för dessa intresseninte absolut, eftersom regeringen enligt 4 Kap. 18 8 VL Kan tillåla ettvatlenföretag som skadar dessa intressen. Jag delar utredningens uppfatl-32 1981/82. Prop, 1981/82:130 498 ningatt det inte längre finns något behov av särskilt skydd för dessa intressen.Den nya lagen innehåller alltså inte några särbestämmelser i fråga om dessaintressen. Självfallet bör företag som skadar del allmänna hälsotillståndetinle fillåtas (se prop. 1971; 106 s. 160). Vid bedömningen av vad som :;kall anses vara skadaeller olägenhel av slörr. betydelse bör viss ledning kunna hämtas från denpraxis som har utbildats vid fillämpningen av VL. Ulredningen anför atlölägenheterna vid denna bedömning skall sättas i relation till förelagetsomfattning. Enligt min mening bör emellertid uttrycket "skada ellerolägenhet av större betydelse" ges en absolut innebörd. Genomdispensregeln i andra stycket kan dock skadorna eller ölägenheterna sättas irelation till företagets samhällsnytta. Vid tillämpningen av första stycket i förevarandeparagraf skall alltså endasl beaktas skador och ölägenheter som oavsettföretagets art och omfattning kan anses vara av större betydelse. Skador ocholägenheter av mindre omfattning kan däremot beaktas vid den samhällsekonomiskaprövningen enligt följande paragraf. Av skäl som har anförts i den allmänna motiveringen(avsnitt 2.4.5) är det endasl regeringen som får göra den intresseavvägning somligger i dispensregeln i andra stycket av förevarande paragraf (se även 11 kap. 4 8)- Delta innebär alt nuvarandeunderställningsinsfitul bibehålls, såvitt avser företagets inverkan på allmännaintressen. Enligt 12 kap. 29 8 och 13 kap. 42 8 skall förrättningsmannen resp.vattendomstolen i förekommande fall överlämna frågan om företagets tillåtlighettill regeringen för avgörande. 5 § Ett vattenföretag får kommatill stånd endasl om fördelarna från allmän och enskild synpunkt av företagetöverväger koslnaderna saml skadorna och olägenheterna av det. Paragrafen, som motsvarar 3 kap. 4 8 i utredningensförslag, har behandlats i den allmänna motiveringen (avsnitt 2.4.6). ienlighet med vad jag har förordat där har paragrafen formulerats om iförhållande till utredningens förslag. Paragrafen motsvarar 2 kap. 3 5 förstastycket, 9 8 tredje stycket och 44 8 första stycket, 5 kap. 2 8,6 kap. 2 S saml7 kap. 38 och 49 88 VL Qfr också 3 kap. 2, 26 och 27 88 VL). Avskäl som har anförts i den allmänna motiveringen skall den samhällsekonomiskatillållighetsbedömningen enligt förevarande paragraf göras även om någonegendom som fillhör andra än företagaren inle skadas eller tas i anspråk. Dettainnebär en ändring i förhållande lill VL och utredningsförslaget.