prop · G503163 · 1981-12-31 00:00:00 — Jag instämmer i att fråganom höjning av ansvarighetsbeloppen bör övervägas oftare än vad somhittiUs har varit fallet. Jag är emellertid inle beredd att iatomansvarighetslagen införa ett system för automatisk höjning avansvarighetsbelopp, t. ex. i form av uppräkning enligt något index. 1981/82:163 47 Enligtatomansvarighetslagen skall anläggningsinnehavarens ansvarighet vara täckt avförsäkring eller annan ekonomisk säkerhet. Staten är-dock befriad frånförsäkringsplikt. Av de svenska kärnkraftverken är endast reaktorerna i Ringhalshelt statsägda och därför befriade från försäkringsskyldighet. 1 Studsvikfinns en försöksreaktor som omfattas av en statsgaranti. För övriga reaktorer(dvs. dem i , och Forsmark) tecknas försäkring liksom förASEA-ATOM:s anläggning i som består av bränslefabrik ochbränslelager. Sydkraftifrågasätter i sitt remissyttrande om det finns anledning att ha olikabestämmelser beträffande försäkringsskyldigheten beroende på vem som är ägare.Även Lantbrukarnas riksförbund anser att försäkringsavgifter bör las ut föranläggningar som ägs av staten. Medanledning av dessa remissyttranden vill jag påpeka att det är en allmän principall staten, inbegripet de statliga affärsverken, inte tecknar försäkring försin verksamhet. Jag är därför inle beredd att föreslå någon ändring som innebäratt försäkringsskyldighel enligt atomansvarighetslagen skall åvila ävenstaten. Det bör emellertid påpekas att när ett kärnkraftverk ägs av ett bolagsom är statsägt eller i vilket staten är delägare, skyldighet alt tecknaförsäkring eller ställa säkerhet föreligger i vanlig ordning. Detta är t. ex.fallet beträffande kärnkraftverket i Forsmark, som ägs av ett aktiebolag ivilket är delägare. Enligtatomansvarighetslagen (17 § andra stycket) gäller en särskild begränsning avpersonskadeersältningar. Den ersättning som kan utgå vid dödsfall ellerpersonskada är sålunda begränsad till 1 milj. kr. för varje dödad eller skadadperson. I promemorian föreslås att denna särskilda begränsning upphävs.Förslaget har tillstyrkts eller lämnats ulan erinran under remissbehandlingen.Jag ansluter mig till detta förslag. Jag förordar därför alt denna begränsningupphävs. Iatomansvarighetslagens ersättningssystem ingår som nämnts ett statsansvar. OmSverige tillträder ändringsprotokoll medför det att den övre gräns förstatsansvaret som gäller enligt 31 § atomansvarighetslagen, 120 milj.betalningsenheter, måste höjas till 300 milj. särskilda dragningsrätter (ca 1,9miljarder kr. Höjningenav övre gränsen för andra steget enligt tiUäggskonventionen (från 70 milj.betalningsenheter till 175 milj. särskilda dragningsrätter) påverkar inte densvenska lagstiftningen. Denna höjning får nämligen betydelse endast för detinbördes förhållandet mellan konventionsstaterna. Såvitt gäller skada orsakadav anläggning i en främmande stat som har tillträtt tilläggskonventioneninnebär höjningen att skyldighet att bidra till ersättningarna medstatsmedel inträder först när det sammanlagda Prop.1981/J82:163 48 beloppetav skadorna överstiger 175 milj, särskilda dragningsrätter mot f, n. 1 fråga om skada orsakad av alomanläggning i medförhöjningen att de övriga konvenlionsstaterna är skyldiga att bidra tillersättningar endast i den mån de sammanlagda ersättningsbeloppen överstiger 175milj. 6.3Fråga om införande av statsansvar utöver tilläggskonventtonens maximibelopp Detförhöjda beloppet för statsansvaret enligt ändringsprotokoll innebärgivetvis en avsevärd förbättring av de skadelidandes skydd. Det är emellertidinte uteslutet att en alomolycka kan få så stora skadeverkningar att desammanlagda skadestånden överstiger 300 milj. särskilda dragningsrätter (ca1,). Del är vidare att märka all ändringsprotokollet tilltiUäggskonventionen träder i kraft först när det har ratificerats av samtligade stater som har tillträtt konventionen, dvs. när dessa staterhar avgett förklaringar all de önskar vara bundna av protokollet. Detta kanuppenbarligen dröja åtskilliga år. Del förtjänar nämnas alttilläggskonventionen avslutades redan är 1963 men trädde i kraft först år1974.1 promemorian tas därför upp frågan om i den svenska lagstiftningen börinföras ett statsansvar utöver maximibeloppet enligt tiUäggskonventionen. Ettsådant "fjärde steg" finns i vissa länders lagstiftning. 1 Nederländernasvarar staten för ersättningar upp till 1 miljard (ca 2,5 miljarderkr.). I uppgår statsansvaret till I miljard (ca2,). I dessa belopp ingår de ersättningar som omfattas avanläggningsinnehavarens ansvarighetsbelopp och de ersättningsbelopp som utgårenligt tiUäggskonventionen. 1 det schweiziska parlamentet behandlas f.n. ettlagförslag enligt vilket staten skulle garantera ersättningar upp tillsammanlagt I miljard schweizerfrancs (ca . Mantorde kunna utgå från att staten under alla förhållanden kommer att fåtillskjuta medel, om en alomolycka skulle få så stora skadeverkningar att desammanlagda ersättningsbeloppen överstiger maximibeloppet enligttilläggskonventionen. Det synes därför enligt promemorian lämpligt att svenskastaten, i likhet med vad som är fallet i vissa andra länder, åtar sigcivilrättslig ansvarighet utöver vad som krävs enligt tilläggskonventionen. 1promemorian föreslås att gränsen för statsansvaret sätts till ,däri inbegripet de ersättningar som utgår enligt första, andra och tredjestegen. Defta extra statsansvar bör enligt promemorian gälla endast skador förvilka innehavare av svenska atomanläggningar är ansvariga. Enytterligare fråga som behandlas i promemorian är huruvida detta extrastatsansvar skall begränsas till vissa olyckor eller vissa skadelidande. Prop.1981/82:163 49 Enlösning kunde enligt promemorian vara alt begränsa rätten till ersättningutöver det belopp, som utgör maximibeloppet enligt tilläggskonventionen, tillskador som uppkommer i . Såvitt gäller skador orsakade av svenskaatomanläggningar skulle dock en sådan lösning strida mot nordiskamiljöskyddskonvenlion, som har införlivats med svensk rätt genom lagen (1974:268)med anledning av miljöskyddskonvenlionen mellan ,, och . Enligt miljöskyddskonventionen skall den som liderskada till följd av miljöfarlig verksamhet i annat nordiskt land ha rätt attföra talan om ersättning vid domstol i det land där verksamheten bedrivs. Hansrätt till ersättning får därvid inte bedömas efter mindre förmånligaersättningsregler än om skadan hade inträffat i verksamhetslandet. Fördet fall att ett statsansvar i fråga om skador för vilka innehavaren av ensvensk atomanläggning är ansvarig införs utöver vad som gäller enligttilläggskonventionen måste sålunda detta ansvar på samma villkor täcka skador iDanmark, , och . Däremot är det möjligt alt utesluta skadori annan konventionsslat än nordisk stat från denna rätt till ersättning. Det ärtveksamt om en sådan geografisk begränsning skulle ha någon praktisk betydelse.Såvitt gäller skador utanför de nordiska länderna synes det dock enligtpromemorian rimligt alt låta delta extra statsansvar gälla endast underförutsättning av ömsesidighet, dvs. endast beträffande skador i en stat som isin lagstiftning har ett extra statsansvar och då bara i den mån denna statlåter detta statsansvar omfatta skador i . Föralt tillgodose skyddet för svenska intressen bör enligt promemorian det extrastatsansvaret, utöver skador av det slag som har berörts i det föregående,omfjitta skador på eller över det fria havet ombord på svenskt fartyg ellerluftfartyg samt skador på eller över det fria havet som i annat fall hartillfogats svensk medborgare eller svensk juridisk person. Med hänsyn tillgrunderna för den nordiska miljöskyddskonventionen bör fartyg och luftfartygsom är registrerat i , eller jämställas med svensktfartyg resp. svenskt luftfartyg såvitt gäller det extra statsansvaret. Ipromemorian föreslås alt svenska staten åtar sig ansvarighet utöver vad somkrävs enligt tilläggskonventionen och alt gränsen för statsansvaret sätts tilltre miljarder kr. per olycka, däri inbegripet de ersättningar som utgår enligtförsta, andra och tredje stegen i tiUäggskonventionen. Enligt promemorian bördetta statsansvar gälla endast skador för vilka innehavare av svenskaatomanläggningar är ansvariga. Vidare föreslås i promemorian att detta extrastatsansvar ges en viss geografisk begränsning. Enligt promemorian bör detsålunda omfatta skador i , , och för vilka ensvensk atomanläggningsinneha-4 RiLsdagen 1981/82. Prop.1981/82:163 50 vare är ansvarig. Det bör vidare omfatta skador på elleröver det fria havet ombord på svenskt fartyg eller luftfartyg samt skador påeller över del fria havet som i annat fall har tillfogats svensk medborgareeller svensk juridisk person. Fartyg och luftfartyg som är registrerat iDanmark, eller bör enligt promemorian jämställas med svensktfartyg resp. luftfartyg när det gäller det extra statsansvaret. Såvitt gällerskador utanför de nordiska länderna föreslås detta extra statsansvar gällaendast under förutsättning av ömsesidighel. Promemorians förslag om införande av ett extra statsansvartillstyrks eller lämnas ulan erinran av remissinstanserna. Även jag anser dellämpligt alt införa ett sådant extra statsansvar för att ytteriigare förbättrade skadelidandes skydd vid stora olyckor. Jag anser den föreslagna gränsen,, väl avvägd. Vidare anser jag att det extra statsansvaretskall gälla endast olyckor för vilka en svensk anläggningsinnehavare äransvarig och att detta statsansvar bör ges den geografiska begränsning somföreslås i promemorian. 6.4 Ersättning efter särskilt riksdagsbeslut TiUäggskonventionens tillämpningsområde är snävare änPariskonventionens. Utanför tilläggskonventionens tillämpningsområde fallerframför allt olyckor för vars skadeverkningar ansvarigheten åvilar innehavareav alomanläggning i stat som har tillträtt men inletilläggs-konventionen. Vid vissa Iransportolyckor föreligger också skillnadermellan konventionernas tillämpningsområde. I dylika fall är de skadelidandesersätlningsrätt begränsad till det ansvarighetsbelopp som gäller för anläggningsinnehavaren. På grund härav infördes i atomansvarighetslagen ensärskild bestämmelse om supplerande ersättning av statsmedel i fall dåersättning inle utgår enligt tiUäggskonventionen (33 §). För skador i Sverigebereds i sådana fall gotlgörelse enligt grunder som fastställs av regeringenoch . I promemorian anförs att tillämpningsområdena för de tvåkonventionerna såvitt gäller skador i numera sammanfaller i alltväsentligt sedan ett flertal stater har tillträtt tilläggskonventionen.Samtliga de stater i som har tillträtt ärnumera också anslutna till tilläggskonventionen (, , ,, och ). Bestämmelsen i33 § atomansvarighetslagen har därigenom enligt promemorian förlorat störredelen av sitt tillämpningsområde. I promemorian uttalas att det mot bakgrund härav synesföga meningsfullt att behålla ifrågavarande bestämmelse i dess nuvarandelydelse. Prop.1981/82:163 51 kan däremot enligt promomorian finnas skäl att ersättanuvarande 33 § med en allmän bestämmelse om supplerande gotlgörelse avstatsmedel. Denna bestämmelse synes böra avse alla de fall i vilka debegränsningsbelopp som gäller enligt atomansvarighetslagen inte förslår tillfull ersättning. I sådana fall skulle enligt den nya bestämmelsen gotlgörelseutgå av statsmedel enligt grunder som fastställer. I promemorian påpekas att en sådan bestämmelse visserligenkommer att ha begränsad rättslig betydelse. Även utan stöd av en dylikbestämmelse har givetvis alltid möjlighet att vid atomolyckor -liksom vid olyckor av annat slag, t. ex. ras och översvämningar - besluta attställa medel till förfogande för gotlgörelse till de skadelidande. Bestämmelsenskulle emellertid innebära att i de fall som här avses har att anslåmedel för att bereda de skadelidande gotlgörelse även vid olyckor vilkasskadeverkningar är så omfattande alt tilläggskonvenlionens maximibelopp och det"fjärde stegets statsansvar" inte förslår till full ersättning. Någonviss ersättningsnivå garanteras dock inle. I promemorian föreslås att nuvarande 33 §atomansvarighetslagen ersätts med en allmän bestämmelse om supplerandeersättning av statsmedel. Förslaget har lämnats utan erinran underremissbehandlingen. Jag biträder förslaget i denna del. Den nya bestämmelsenbör alltså avse alla de fall i vilka de begränsningsbelopp som gäller enligtatomansvarighetslagen inte förslär till full ersättning. Gotlgörelse bör isådana fall utgå av statsmedel enligt grunder som fastställs av isärskild lag. 6.5 Lagteknisk anpassning till ändringsprotokollen ochregeringsformen För att skall kunna tillträda 1981 årsändringsprotokoll till och tilläggskonventionen fordrassådana ändringar i atomansvarighetslagen att svensk rätt överensstämmer medkonventionerna i deras lydelse enligt dessa protokoll. 1981 årsändringsprotokoll innebär emellertid endast en begränsad revision avkonventionerna. I fråga om görs genom protokollvissa ändringar som innebär att den valfrihet som konventionsstaterna enligtkonventionens nuvarande lydelse har på vissa punkter slopats. Sålunda görändringsprotokollet det obligatoriskt för konventionsstaterna att låta atomanläggningsinnehavarensansvarighet omfatta också skada som härrör från eller utgör resultatet avjoniserande strålning från annan strålningskälla inom anläggningen änatombränsle eller radioakliv produkt. Vidare kommer genom ändringsprotokolletanläggningsinnehavarens ansvarighet vid transportolyckor att obligatorisktomfatta skada på transportmedlet. Dessa ändringar överensstämmer med denreglering som redan finns i atoman- 1981/82:163 52 svarighetslagen(definitionen av begreppet "atomskada" i I § resp. 12 § e contrario).På dessa punkter krävs därför inle lagändring. Ändringsprotokolletger en konventionsstal rätt alt beträffande anläggningar i den egna statenbesluta all två eller flera atomanläggningar med samma innehavare som ärbelägna inom samma område skall anses som en alomanläggning. Såvitt gälleratomanläggningar i ges regeringen i 2§ atomansvarighetslagen redan räUall meddela sådant beslut. Ändringsprotokollet går emellertid längre i dettaavseende, eftersom enligt protokollet konventionsstat får låta sådant beslutomfatta inte bara atomanläggningar i konventionens mening utan även annananläggning inom samma område i vilken radioaktivt material finns. Enligtpromemorian synes det lämpligt att 2§ bringas i saklig överensstämmelse medprotokollets reglering. 1sin nuvarande lydelse är 21) en fullmaktsbestämmelse för regeringen. Enligtpromemorian är en dylik fullmaktsbeslämmelse inte förenlig med 1974 årsregeringsform. I promemorian föreslås därför att paragrafen utformas så altden blir förenlig med regeringsformen. Sålunda föreslås att paragrafen ges deninnebörden att två eller flera alomanläggningar som har samma innehavare ochligger inom visst högsta avstånd från varandra skall anses som en endaatomanläggning. Somtidigare har nämnts (avsnitt 3.1) utvidgas genom protokoll begreppeton-site-property. Detta föranleder en ändring i 12 § atomansvarighetslagen. Defrågor som rör ansvarighetsbeloppen i och maximibeloppet förstatsansvaret enligt tilläggskonventionen har behandlats i det föregående(avsnitt 6.1 och 6.2). Övrigaändringar i och tilläggskonventionen är av formell natureller eljest av mindre betydelse. De föranleder inte lagändring, bortsett frånen mindre justering av definitionen av begreppet "atomsubstans" i I§ och en ändring i 9 §. Förslageni promemorian om anpassning till tilläggsprotokollen och regeringsformentillstyrks eller lämnas utan erinran av remissinstanserna. Såvitt gäller denföreslagna anpassningen av 2§ till regeringsformen har dock tvä remissinstanseransett att den föreslagna regleringen är sämre än nu gällande ordning. Jaganser för egen del att promemorians förslag till anpassning bör genomföras. 1fråga om kritiken mot förslaget till ändring av 2§ hänvisas till vad som anförsi specialmotiveringen till denna paragraf. 1981/82:163 53 Ienlighet med vad jag nu har anfört har inom upprättatsförslag till lag om ändring i atomansvarighetslagen (1968:45). Förslaget börfogas till regeringsprotokollet i detta ärende som bilaga5. Dennaparagraf innehåller definitioner av vissa begrepp som används i lagen. Genomlagförslaget ändras definitionerna av begreppen "atomsubstans","" och "tilläggskonventionen". Med"atomsubstans" avses enligt paragrafen i dess nuvarande lydelse delsalombränsle med undanlag av naturligt uran och utarmat uran, dels radioaktivprodukt med undantag av vissa radioisotoper. "Radioaktiv produkt"definieras i paragrafen som annat radioaktivt material än alombränsle samtradioaktivt avfall, om materialet eller avfallet har bildats vid framställningeller användning av atombränsle eller blivit radioaktivt genom bestrålning isamband med sådan framställning eller användning. De radioisotoper som undantasfrån begreppet atomsubstans är radioisoloper som används för eller har gjortsfärdiga att användas för industriellt, kommersiellt, jordbmkstekniskt,medicinskt eller vetenskapligt ändamål. Lagtextengrundas på art. l.a.iv och v. Genom1981 års protokoll utvidgas undantaget för vissa radioisotoper till att omfattaockså isotoper som är avsedda för undervisningsändamål. Delbör påpekas att undantaget för vissa radioisotoper i konventionslex-ten ärutformad på ett sätt som avviker från den svenska lagtexten. Undantaget görs ikonventionen i definitionen av begreppet "radioaktiva produkter elleravfallsämnen" och anges där omfatta sådana radioisotoper utanför enatomanläggning som används eller är avsedda att användas för sådant ändamål somnyss har nämnts. 1 det svenska lagstiftningsärendet ansågs att denna teknikmedförde att definitionen av "atomanläggning" till viss del blir encirkeldefinition. På grund härav togs-i atomansvarighetslagen undantaget istället upp i definitionen av begreppet "atomsubstans". Något behovav att uttryckligen begränsa undantaget till att gälla isotoper som befinnersig utanför en alomanläggning föreligger inte med denna teknik, eftersombegreppet alomsubstans i lagen - liksom i konventionen - används endast i frågaom atomolyckor som inträffar utanför atomanläggningar. 1 enlighet med vad somnu har sagts har det av ändringsprotokollet föranledda tillägget beträffandeisotoper för undervisningsändamål införts i den svenska lagens definition avbegreppet "atomsi:bstans". Underförarbetet till konventionen rådde enighet om att undantaget för vissaradioisoloper avser endast isotoper som har nått ett sådant stadium i Prop.1981/82:163 54 framställningsprocessenatt de kan användas för något av de angivna ändamålen. Dettaöverensstämmer med lydelsen av motsvarande bestämmelse i (art.1.1 .g). Den svenska lagtexten utformades i enlighet härmed. Det haremellertid visat sig att text har gett upphov till vissatillämpningssvårigheter. I anledning härav har texten genom ändringsprotokolletgetts den avfattningen att undantaget för radioisotoper omfattar isotoperutanför atomanläggning vilka har gjorts färdiga att användas för något av deändamål som här avses. Detta har dock inte föranlett ändring av den svenskalagtexten. Med"" avses enligt förevarande paragraf i dess nuvarandelydelse konvention om skadeståndsansvar på atomenergins område i desslydelse enligt tilläggsprotokoll. I denna definition har gjorts denändringen att med avses konventionen i dess lydelse enligt1964 års tilläggsprotokoll eller i dess lydelse enligt delta protokoll och 1981års ändringsprotokoll. Dennaformulering har föranletts av att för del kan haolika lydelse i förhållande till olika konventionsstater. Anledningen tilldelta är att ändringsprotokoll träder i kraft när det har tilllrätlsav två tredjedelar av konventionsstaterna. Till följd härav kan underen övergångstid vara bundet av konventionen i dess lydelse enligt 1981 årsändringsprotokoll i förhållande till majoriteten av konventionsstaterna menalltjämt vara bundet av konventionen i dess lydelse enligt 1964 årstilläggsprotokoll i förhållande till vissa konventionsslaler. Med"tilläggskonventionen" avses enligt paragrafen i dess nuvarandelydelse konvention sådan den har reviderats genom 1964 årstilläggsprotokoll. Enligt lagförslaget avses med tilläggskonventionen 1963 årskonvention i dess lydelse enligt tilläggsprotokoll och 1981 årsändringsprotokoll. Detta beror på att kan vara bundet endast av enlydelse av tilläggskonventionen. ändringsprotokoll träder nämligeninle i kraft förrän det har lillträtts av samthga konventionsstater. Sedanprotokollet har trätt i kraft, är därför i förhållande till samtligakonventionsstater bundet av konventionen i dess lydelse enligt tilläggsprotokolloch ändringsprotokoll. Somtidigare har nämnts görs i konventionen genom ändringsprotokollet en ändring idefinitionen av begreppet "atomolycka". Denna ändring föranleds avatt konventionen genom ändringsprotokollet gör det obligatoriskt förkonventionsstaterna att låta anläggningsinnehavarens ansvarighet omfatta ocksåskador som härrör från eller är ett resultat av joniserande strålning frånannan strålningskälla inom anläggningen än atombränsle eller radioaktivprodukt. Sådana skador omfattas av anläggningsinnehavarens ansvarighet redanenligt den svenska lagen i dess nuvarande lydelse. Denna bestämmelse iändringsprotokollet föranleder därför inte någon ändring av den svenskalagtexten. har föreslagit att nomenklaturen i atoman- 1981/82:163 55 svarighetslagenses över och harmoniseras saml i möjligaste mån ansluts till vedertagettekniskl-vetenskapligt språkbruk. Det har dock inte ansetts behövligt att idetta lagstiftningsärende se över nomenklaturen i lagen. Det bör tilläggas attlagens nomenklatur nära följer den nomenklatur som används i . Förevarandeparagraf innehåller en bestämmelse om att två eller flera atomanläggningar ivissa fall skall kunna behandlas som en enda anläggning vid lagenstillämpning. Regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer kan sålundabeträffande alomanläggningar i förordna, att två eller fleraanläggningar som är i samma innehavares hand och ligger i varandras omedelbaranärhet skall behandlas som en anläggning vid tillämpningen avatomansvarighetslagen. Denna bestämmelse saknar motsvarighet iPariskonventionen i dess nuvarande lydelse. innehållerdäremot en sådan bestämmelse (art. I.l.j in fine). Under förarbetet tillPariskonventionen rådde dock enighet om att anläggningsstaten skulle kunnameddela sådant förordnande. Förordnandenenligt paragrafen har meddelats i fråga om reaktorområdena i ,och Forsmark. Något förordnande har däremot inte meddelatsbeträffande reaktorområdel i , där reaktorerna ägs av staten. Genomändringsprotokollet har konventionsstaternas rätt i delta avseende skrivits ini . Detta har skett genom ett tillägg till art. l.a.ii.Tillägget har emellertid en något vidare omfattning än den svenska lagtextenoch motsvarande föreskrift i . Konventionsslat får enligtprotokollet låta sitt beslut omfatta inte bara alomanläggningar ikonventionens mening ulan också annan anläggning inom samma område i vilken detfinns radioaktivt material. Paragrafens tillämpningsområde har därförutvidgats så alt den överensstämmer med ändringsprotokollet. Förevarandeparagraf är i sin nuvarande lydelse en fullmaktsbeslämmelse för regeringen atti vissa fall besluta att två eller flera alomanläggningar som ligger ivarandras omedelbara närhet skall anses som en anläggning. Enligt promemoriantorde ett sådant beslut inle vara förenligt med regeringsform. Deregler som det här är fråga om måste nämligen enligt promemorian ha form avlag, eftersom de är av civilrältslig karaktär. I promemorian föreslås attparagrafen i samband med den ändring som föranleds av protokollet utformas såatt den blir förenlig med den nya regeringsformen. Det synes enligt promemorianlämpligt att bestämmelsen ges den innebörden att två eller fleraatomanläggningar som har samma innehavare och ligger inom visst högsta avståndfrån varandra skall anses som en enda atomanläggning. har anfört att den nu gällande utformningen 1981/82:163 56 av förevarande paragraf är mer ändamålsenlig än den somföreslås i promemorian.