prop · G503130 · 1981-12-31 00:00:00 — Utredningen är för övrigt välgjordmen del lorde snarare finnas anledning påpeka vad utredningen ej diskuterat. tar man ej ställningtill kommunernas rätt att själva handha regleringsmedlen. Det måste vara enrimlig princip, alt kommunens beslutande organ handhar dessa medel.Länsstyrelsen torde ha tillräcklig insyn i den kommunala verksamheten genom bl.a. överklagningsinstilutet. Dessutom borde regleringsmedlen insättas pä bankeri "regleringskommuner" så att näringslivet därstädes får dessa medeltill förtbgande inom vanlig affärsmässig utlåningsmöjlighet. Dessa principertorde ligga väl till ur decentraliseringssynpunkt. Are kommun: Kommunen förutsätterall den nya bygdeavgiften ej försämrar möjligheterna till erhållande av medelför åtgärder inom den bygd där förelaget är beläget. Beträffande förslaget omfiskeavgift som ingår i bygdeavgiften anser kommunen att lagtexten bör ändrasatt avse främjande av fisket inom det område där företaget är beläget. i : Det är av vikt att lagligagarantier finns för atl behovet av fiskeavgift alltid beaktas. Gränsen förvatlenkraftanlägg-ningars befrielse från bygdeavgift.äv med hänsyn tillfiskeintresset för högt satt. Enligt förslaget skall minimigränsen föravgiftsuttag ulgöras av 500 slipulerade beräkningsenheter, upptagna till 10 kWintill av lågv.effekt och 20 kW för högre uttag. Det betyder att i varjefall alla anläggningar med mindre effekt än 5000 kW befrias från bygdeavgift(och följaktligen även fiskeavgift eftersom båda avgifterna sammanbakas).Rättvisan i en sådan utformning av avgiftssystemet kan starkt ifrågasättas.Alll för många småkraftverk - ofta med stor skade verkan - uppnår inle detsatta avgifts-strecket. Som exempel kan nämnas att många av nuvarandesmåkraftverk i Z län är utbyggda för mindre effekt än 1000 kW. Trots den ringaeffekt-Storleken är de ändå till stort men för fisket. Skadorna pä fiskvandringoch fiskreproduktion är ofta lika omfattande för etl litel kraftverk som etlstort. Prop, 1981/82:130 333 En avgift för de ifrågavarandejämtländska småkraftverken skulle belöpa sig till per st, varavfiskeavgift, enl. 15%-regeln, kr 75-300. Något hinder ur lönsamhelssynpunkt föruttag av små avgifter bör ej förekomma om betalning i kapitaliserad form kantillåtas. Frågan om avgifterna för småkraftverk kan få ökadbetydelse om nuv. regeringens intresse för utbyggnad avminikraftverk vinner gehör. Med anledning av vad ovan nämnts om gräns för uttag avbygde- och fiskeavgift bör en bestämd minimigräns i princip slopas men attfrågan om dess uttagande under 500-enhetsslrecket bör få avgöras avtillståndsmyndighelen. Vidare är det med avseende päallmän fiskeavgift uppenbart, att ett schablonmässigt uttag av avgift, tillföreslagen storiek av . inte alltid kommer atl motsvara behovet. På grunddärav bör det även i det fallel vara möjligt för tillståndsmyndighelen atlbestämma en annan högre beräkningsgrund, som därvid anges i utslaget. Den allmänna fiskeavgiften skall enligt grunderna utgåtill kompensation av fiskel i landet. Av rättviseskäl, som f. ö.godkänt i elt uttalande, skall vid användningen viss prioritering ske förbetalande bygd. Det bör redan i lagen anges att det vid fördelningen av medlentillses, att behoven inom den bygd varifrån medlen kommer i första handtillgodoses. Den föreslagna ändringen för utdömande av lokalfiskeavgift är lämplig. Dock bör formuleringen vara sådan all det medger förtursrätt vid medels användningen för berörd bygd. Lagen bör ange att förvaltande myndighet vid fördelningen av medlen bör tillse atl behovet inom den trakt och det vattensystem varifrån medlen kommer i första hand tillgodoses. Det bör principiellt vara en viss likformighet för disponeringen av såväl lokal som allmän avgift.---- Del är etl allmänt önskemål attavgifterna för vattenföretag så mycket som möjligt ges karaktär avvärdesbeständighet. Som ett led i denna strävan bör omprövningar med tämligentäta mellanrum ingå. Av samma anledning bör fiskeavgifterna - utan särskildanmodan - upptas till justering för penningvärdesförändring minst vart femteår. länsorgan förvattenkraftfrågor: Vattenlagsulredningen har tidigare föreslagil att nuvaranderegleringsavgiftssystem utbytes mot en bygdeavgift som skulle utgå för varjestörre kraftverk och större vatlenreglering för kraftändamål. Delta förslagförkastades av vederbörande statsråd såsom oacceptabelt från framför alltregionälpolitisk synpunkt. Förslagel hade uppfatlats som en omfördelning delsfrån glesbygder i övre till och dels frånregleringsbygder lill kraftverksbygder. Bland annat skulle enligt denuppfattningen komma att förlora betydande del av utgåendeavgiftsmedel. Dessutom skulle omräkningen av tidigare utgående avgifter enligtvattenlagsutredningens förslag bli komplicerad. Det skall i sammanhanget omnämnas att länsorganet ställdesig positivt lill vattenlagsutredningens nyssnämnda förslag till omarbetning avavgiftssystemet vad gäller bygdeavgifterna. fick genom tilläggsdirektiv den 20september 1974 uppdrag atl ånyo utreda frågan om ett nytt vatlenrätlsligtavgiftssystem som skulle vara mer enhetlig och omfatta alla typer avvattenförelag. har funnit atl dess tidigare förslagmissuppfattats och att det därför kommit att förkastas av dåvarande regering.Nu vidhåller ulredningen att det tidigare förslaget kan utgöra en lämpligobjektiv norm som omfattar alla typer av vattenkraftförelag. Prop, 1981/82:130 334 emellertid innehåller önskemål om utarbetande av enenhetlig objektiv avgiftsnorm för alla typer av vattenföretag, harvattenlagsutredningen undersökt olika normer för avgiftsberäkningen. Man hardärvid kommit till att det inte finns någon godtagbar, enhetlig norm. som kantillgodose önskemålen i direktiven. Man har därför inskränkt sitt förslag tillatl avse avgifter som skall belasta enbart kraftföretag. Del av utredningen föreslagna avgiftssystemet i form avbygdeavgift anser sig länsorganet i princip kunna godta. Det är alltså enligtlänsorganets uppfattning lämpligt att avgiften beräknas för varje enhetinstallerad effekt. Onekligen blir del mycket lätt att verkställa omräkning avavgifterna vid en omprövning och vid en övergång från nuvarande system tilldet nya. Såsom vattenlagsulredningen i specialmotiveringen påpekat skulle enren kraflverksavgift komma atl medföra en omfördelning av avgiftsmedlen frånreglerings- till kraftverksbygder. Man föreslär därför i 11 kap. 28 2 st. att ibeslut om fastställande av avgift skall anges hur stor del av avgiflen somhänför sig till kraftverket och till annat vatlenföretag som beQänarkraftverket. Det är viktigt atl denna bestämmelse också beaktas vid omprövningav avgifter för redan nu tillålligförklarade och genomförda vattenregleringarså att omfördelning av avgiftsmedel icke sker från legle-ringsbygder tillkraftverksbygder i förhållande till nuläget. Om dessa vattenlagsulredningensoch länsorganets synpunkter kommer till uttryck i de blivande bestämmelserna,ställer sig länsorganet positiv till förslaget. Länsorganet vill framhålla attvattenregleringsavgifterna har stor betydelse för all tillgodose allmännaändamål särskilt i regleringsbygderna, som ju också är speciellt påverkade avvattenföretagen. Länsorganet finner det glädjande att vallenlagsutredningenföreslår att omprövning skall kunna ske av bygdeavgift inte bara med hänsyntill erfarenheterna av företagets inverkan utan även till följd av ändringar ipenningvärdet. Länsorganet ser det som synnerligen angelägel att det blirmöjligt att få lill stånd en anpassning av bygdeavgifterna till vid utbetalningstillfällenarådande penningvärde. Beträffande avgifterna ochavgiftslatituderna anser emellertid länsorganet att en höjning avavgiftstaket, bör ske från 40:- kronor till 50:-kronor, särskilt med beaktandeav vad länsorganet angivit i kommentaren lill II kap. 2 8 i vattenlagsförsla.eet. Utredningen har därpåpekat atl maximibeloppet i latituden är avpassat så alt hänsyn vid enomprövning skall kunna tas till eventuell penningvärdeförändring och atl dettaskulle leda till all man i varje fall i det första avgiflsbeslutetr-egelmässigl borde hålla en ganska vid marginal till maximibeloppet. Eftersomdet finns anledning anta alt penningvärdeförsämringen kommer atl fortgå iungefärligen samma takt som , bör höjning av maximibeloppet ske i denutsträckning länsorganet föreslagit. Självklai-t bör i lagtexten intagnaavgiftslatituder kunna bli föremål för omprövning med vissa mellanrum så att ennågot så när garanterad anpassning av avgiftsmedel till penningvärdet på siktkan ske. I sitt yttrande 1972 övervattenlagsulredningens tidigare förslag till bygdeavgifl. uppehöll siglänsorganet mycket vid begreppet "bygd. som berörs av företaget".Länsorganet menar att ordet bygd bör utbytas mot ordet kommun. Dessutom bör deltydligt uttalas att kommunens synpunkter på frågan om hur bygdeavgiflen skallanvändas skall vinna beaktande om icke särskilda skäl talar där-emol. kommun: Kommunen anslutersig i stort till det yttrande som avgivits av länsorgan förvattenkraftfrågor och får speciellt Prop, 1981/82:130 335 understryka vad där anförts om att avgiftsmedel inte minstredan utdömda ej får omfördelas från reglerings- till kraftverksbygder liksomatt nämnda medel anpassas till rådande penningvärde både på kort och på långsikt. Kommunen finner det angeläget att regeringen ävenfortsättningsvis får befogenhet att förordna om s. k. villkorsmedel för alttillgodose allmänna intressen. kommun: Det av utredningen föreslagnaavgiftssyslemet i form av bygdeavgifter anser sig kommunen i princip kunnagodta. Det är alltså enligt kommunens uppfattning lämpligt atl avgiftenberäknas för varje enhet installerad effekt. Såsom vattenlagsutredningen ispecialmotiveringen påpekat skulle en ren kraftverksavgift kunna komma attmedföra en omfördelning av avgiftsmedlen från reglerings- tillkraftverksbygder. Man föreslär därför att i beslul om fastställande av avgiftskall anges hur stor del av avgiften som hänförs till kraftverket och tillannat vattenföretag som beQänar kraftverket. Det är viktigt alt denna bestämmelse också beaktas vidomprövning av avgifter för redan nu tillätlighetsförklarade och genomfördavattenregleringar. Om dessa synpunkter kommer till uttryck i de blivandebestämmelserna ställer sig kommunen positiv till förslaget. Kommunen vill i sammanhangetframhålla att vattenregleringsavgifterna har stor betydelse för att tillgodoseallmänna ändamål särskilt i regleringsbygderna som ju också är specielltpåverkade av vattenföretagen. Beträffande avgifterna ochavgiftslatituderna anser emellertid kommunen att en höjning av avgiflstakelbör ske från 40:- kr till 50:- kr. Utredningen har påpekat att maximibeloppet ilatituden är avpassat så att hänsyn vid en omprövning ska kunna las tilleventuell penningvärdesförsämring. Kommunen ser del som synnerligen angelägetatl det blir möjligt att få till stånd en anpassning av bygdeavgiflerna tillvid utbetalningstillfället rådande penningvärde. 1 sammanhanget vill kommunenföreslå att ordet bygd utbyts mot ordet kommun. Dessutom bör det tydligtuttalas atl kommunens synpunkter på frågan om hur avgiften ska användas skallföljas om inte särskilda skäl talar emot detta. kommun: Den väsentligaste nyheten ivatlenlagsutredningens lagförslag sett ur kommunens synvinkel är de nyareglerna om avgifterna. Det synes uppenbart för kommun att detta nyaförslag är ytterligare ett steg mot försämring av livsbetingelserna förkommunen och dess befolkning. Förslaget synes helt gå i linje medriksdagsbeslutet om den fortsatta vattenkraftutbyggnaden inom kommunen vilketsynes helt omöjliggöra fortsatta arbetstillfällen för de Jokkmokksbor som nulivnär sig som vattenfallsanslällda. Vidare synes förslaget gå i linje mednyligen fattade kammarrätlsbeslut om fastighetsbeskattningen av kraftverk somytteriigare försämrar kommunens skattekraftssiluation. Bestämmelserna om avgifterna finnsi 11 kap. Kortfattat innebär ändringen atl den tidigare regleringsavgiftensamt fiske- och domstolsavgiflen avskaffas. 1 stället införs en ny avgift,bygdeavgift. Den tidigare domstolsavgiften föresläs helt bli avskaffad.Fiskeavgiften bakas in i bygdeavgiften på så sätt att av den bygdeavgift somskall fastställas alltid skall inbetalas till att användasför att främja fisket inom landet. Sättet för beräknande av bygdeavgift framgår av 1 8 och i2 och 3 88 lämnas anvisningar om hur storleken på avgiflen skall bestämmas ochtidpunkten från vilken avgiften skall utgå. Ulredningen synes vilja hävda attdet nya systemet inte skulle innebära någon förändring på storleken av Prop, 1981/82:130 336 de avgifter som fortsättningsvis kunde beräknas komma atlutgå för företag i olika älvdalar. Tabellen 4 punkt I på sidan 314 i förslagetväcker dock misstanken all de sammanlagda avgifterna för skulle kunnakomma att minska med del nya systemet. 1 och för sig synes det rikligl attavgiftssyslemet moderniseras och förenklas. Del kan dock inte varalill-fredsslällande att småkommuner skall bekosta landets fiskefrämjande. Vidaresynes medelvattenföringsanknytningen innebära avgiftsförskjutning frånQällkommun till kustbygd vilket kommun inte kan godta. kommun: 1 avgiftsfrågan förulredningen ånyo fram ett förslag innebärande alt den nuvarandelegleringsavgiften skall ersättas med avgift benämnd bygdeavgift vilket ifrågaom regleringar skall beräknas efter magasinsvolym och betr. kraftverk efterinstallerad effekt. Efter kritik från främstlänsstyrelsen i . som förmodade att förslaget skulle medföra attavgifterna för minskade med , fann föredragandestatsrådet (prop. 1974:83) förslaget oacceptabelt framförallt frånregionälpolitisk synpunkt varför detsamma föll igenom. Utredningen bemöter nu kritiken ochframhåller bl. a. alt det nya systemet skulle medföra betydligt störreavgifter för tillkommande effektul-byggnader än de nuvarande, vilket bedöms somgynnsamt för Luleälv. Man tillbakavisar således tidigare kritiksom icke varande korrekt. Utredningens resonemang verkar ickehelt invändningsfritt. Man synes således vid avgiftens bestämmande i ickeobetydlig omfattning vara hänvisad till den avgiftsfaslställande myndighetensfria skön. Emellertid får man förutsätta altlänsstyrelsen som tidigare bevakat länets intressen i denna fråga även nukommer alt ägna densamma speciell uppmärksamhet. 14 Utredningens förslag till vailtenlag : I 8. Rörande förstapunkten bör framhållas alt den uppdelning på två myndigheter av tillståndsgivningenlill muddring och tippning, som skedde genom ML:s tillkomsl, fördröjt ärendenashandläggning och föranlett dirbbelarbele. Del har vitlare gjort ell säregetintryck att lör-ore-ning av vattenområde genom mutldring skall bedömas av enmyndighet medan förorening genom tippning av muddermassorna i samma vattenområde,ofta så nära alt de två åtgärdernas föroreningsverkan ej kan särskiljas, skallbedonias av en annan. Utredningen föreslår (s. 241) atttippning i avsikt alt åstadkomma utfyllnad skall bedömas enligt VLF ochtippning i avsikt alt bortskaffa fasta ämnen enligl ML. Enligl ulredningenskall sålunda i delta fall syftet med låtgärden vara avgörande för vilken lagsom skall tillämpas och icke massornas förorenande egenskaper. Denna regleringtorde föranleda ifillämpningssvårigheter i de ej alltför sällsynta fall dåsyftet är blandat. 'Olägenheterna undviks om all tippning behandlas enligt dennya vattenla- Prop,1981/82:130 337 gen.Systematiska betänkligheter bör ej hindra en sådan lösning, särskill somtippningens miljöpåverkan ofta är av tillfällig karaktär. Vid tillämpningen av 2 kap. 2 och 3 88 VL har undersenare tid beaktats skada och intrång genom den verksamhet som kommer attbedrivas vid den tillämnade vallenbyggnaden. Sålunda har vid tillståndsprövningav förankrad flytbrygga för småbåtar hänsyn tagits ej endast fill bryggan somsådan utan även till olägenheter av den med anläggningen förbundna trafiken(NJA 1977 s. 558). Likaså har vid prövning av fillstånd till anordningar förtrafik med lindriven färja bedömts i vad mån trafiken innebar fara för annansjöfart (NJA 1962 s. 730). Ett annat fall då hänsyn tagits till den vidanläggningen bedrivna verksamheten har varit då domstolen med tillämpning av 2kap. 2 8 VL föreskrivet viss utformning av vägbro till undvikande av attomgivningen förorenades genom stänk av olja och smuts från fordonstrafiken päbron. - Hovrätten föreslåratt bestämmelserna om VLF:s tillämpningsområde ges ensådan utformning all prövningen, i överensstämmelse med nuvarande praxis, iviss omfattning kommer att avse även den verksamhet som kommer atl bedrivas medutnyttjande av anläggningen och som i annat fall skulle bedömas enligt ML. 1 praxis brukar byggande av bro över ettvattenområde prövas enligl VL, även om brons landfästen i sin helhet ligger påhögre nivå än högsta kända vattenstånd Qfr 2 kap. I 8 VL). För prövning enligtVL talar brons inverkan på vattenområdets utnytQande för annat ändamål, främstbålfarl; bron kan sägas ha, trots att den saknar direkt kontakt med vattnet, pävisst sätt tagit vattenområdet i anspråk. Det är dock ej givet att konfliktenmellan väginlresset och båtfartsinlresset löses enligl VL. Den lorde lika välkunna behandlas enligt väglagen. Vid utarbetandet av en ny vattenlag bör underalla förhållanden klargöras om en anläggning av angiven beskaffenhet skallprövas med tillämpning av VLF, vilket i sä fall bör föranleda en annandefinition av byggande i vaiten. - Anordningar såsom flylbryggor, vare sig deär förtöjda vid pålar i sjöbottnen eller vid stranden, bojar förankrade ianslutning till båtbryggor saml på bottnen liggande kablar för färjtrafik låtersig svårligen definieras som anläggningar vilka enligt VL och VLF utgörbyggande i vatten. Även sådana anordningar har emellertid prövats enligt VL.Vid prövning av tillstånd till båtbryggor har domstolarna vidare beaktat ocksådet utrymme som krävs för förtöjning. Vid angivande av VLF:stillämpningsområde bör också dessa frågor beaktas. En konstgjord vattensamling kan uppfattas som"annat vattenområde". Som exempel på sådan vattensamling kan nämnasen flera liolal hektar slor damm som några jordbrukare anlagt på norrom och som de, under tid med god vattenframrinning i ett närbeläget dike.fyller genom pumpning så att dammen kan Qäna som reservoar förjordbruksbevattning. Mänga konstgjorda vattensamlingar saknar emellertidintresse från vattenrätlslig synpunkt Qfr som kontrast till del anfördaexemplet en simbassäng i en villaträdgård). I brist på motstående intressenkommer de förmodligen ej atl prövas enligl VLF, men möjligen bör övervägas attvid angivandel av VLF;s tillämpningsområde utesluta vissa typer av konstgjordavattensamlingar. Uttrycket "område som blir läckt av vaiten vidhögsta kända vattenstånd" kan ifrågasättas. Avsikten kan knappast varaatt till byggande i vatten hänföra arbeten pä t ex den stora del av Lindesbergstomtmark och allmänna platser, som sattes under vid en exceptionellvårflod. Det finns därför anledning att skilja mellan områden såsom en älvshögvailenfära och etl översvämningsområde såsom del i . 22 1981/82. Prop, 1981/82:130 338 rättenifrågasätter om icke bör göras tillämpliga endast pä företag inomområdet nedanför det högsta, med någon sannolikhet förutsebara framtidavattenståndet. Det högsta kända vattenståndet kan nämligen, pä grund av exempelvisregleringar eller landhöjning, vara av enbart historiskt intresse. Vid utformningen av andra punkten bör beaktas attvarje ändring av avbördningen frän en sjö även innebär ändring avvattenföringen nedströms. - 1 det föreslagna stadgandet avses uppenbarligenicke sådan ändring som består i atl platsen för avbördningen ändras medanvatlenframrinningen i övrigt lämnas opåverkad: sådan ändring omfattas avförsta punkten. Mera tveksar-nt är om till förevarande punkt skall hänförasäven del fall atl en havsvik indäms för atl bli, l.ex., elt sölvaltenmagasin.Denna fråga, som kan vara av betydelse vid tillämpning av 7 Kap. VLF, börnärmare Klarläggas. 1 fråga orn sjätte och sjunde punkterna KananmärKas att bortledning av vatten frän en vattensamling, som bildats avframträngande grundvatten, i rättstillämpningen behandlats som ytvattentäKt.Detta aktualiserar den av hovrätten i annat sammanhang behandlade frågan om enändamålsenlig gränsdragning mellan ytvatten och grundvatten. Sjunde punkten åsyftar ej sådant bortskaffande avgrundvatten som sker i defensivt syfte vid t. ex. grundläggning av byggnad.Grundvattensänkning av angivet slag kan medföra stora skador på främstkringliggande byggnader. Detta har bl. a. uppmärksammats i betänkande avgivetav bygglagutredningen rörande markanvändning och byggande (SOU 1974:21 s. 371och 521 ff). Det kan enligt hovrättens uppfattning ifrågasättas om grundvattensänkningvid anläggningsarbeten bör bedömas enbart enligt byggnadslagstiftningen. Enmera ändamålsenlig lösning kan vara all, i analogi med vad som gäller förytvatten, göra VLF tillämplig på varje åtgärd som kan förändra grundvattnetsdjup eller läge. Åtminstone bör delta gälla i fråga om skadereglering. I varjefall bör under det fortsalla lagstiftningsarbetet samordning ske av VLF ochblivande byggnadslagstiftning. Ål det i åttonde punkten angivna syftet medmarkavatlning kan ges en mera begränsad innebörd än ulredningen uppenbarligenåsyftar (s. 243). Del kan sålunda ifrågasättas om t ex torvtäkt, gruvdrifteller fotbollsplan ryms inom begreppet "odling, bebyggelse ellerliknande". Även dessa ändamål bör dock omfattas av ommarkavvattning. 1 en ytterligare, avslutande paragraf kan lämpligenanges att om inrättande av allmän farled, allmän hamn och allmän flottledfinns, utöver VLF, bestämmelser i särskild lag. Hovrätten för Nedre : 1 8. Hovrätten villifrågasätta om denna paragraf, som inordnar vattenföretagen i olika bestämdakategorier, kan inrymma alla de typer av vattenföretag på vilka gällande VL ärtillämplig. Nedan vid punkt 2 lämnas ett exempel pä åtgärder i somuppenbarligen ej omfattas av paragrafen. Punkt I innehåller uttrycket "annatvattenområde", som enligt utredningen skall avse ej blott naturligtvattenområde utan även konstgjord vattensamling. Härvid bör dock uttryckligtundantag göras för sådana vattensamlingar, som ej tillskapas med utnyttjande avnaturligt rinnande och ej berör motstående inlressen frånvattenrätlsliga synpunkter. Sådana vattensamlingar - exempelvis kommunala ellerprivata badbas-sänger - torde lämpligen behandlas enligtbyggnadslagstiftningen. - Utredningen förordar all tippning i syfte attåstadkomma en utfyllnad blir alt bedöma enligt VL-förslaget, medantippningsåtgärder som endast syftar Prop, 1981/82:130 339 lill alt bortskaffa fasta ämnen skall bedömas enligtmiljöskyddslagstiftningen, varvid frågan om fyllnadsmassornas förorening inleskall vara avgörande. Med en samordnad handläggning enligt VL och ML vill delsynas som om nuvarande gränsdragningsproblem ej längre kommer all få praktiskbetydelse. Utredningens förslag om alt syftet skall vara avgörande - någol somej kommit till otvetydigt uttryck i själva lagtexten - leder emellertid lilltillämpningssvårigheler om syftet är blandat. Vidare skulle tippning i vissaingripande fall ej alls behöva bli föremål för prövning, nämligen när detgäller å ena sidan sådan utfyllnad som ej i nämnvärd män påverkar vattnets djupeller läge men åtadkommer förorening och å andra sidan bortskaffande avavsevärda massor på sätt som ej kan medföra vattenförorening. Enligthovrättens mening bör all tippning oavsett syftet prövas enligtvatlenlagstiftningen och därjämte enligt miljöskyddslagstiftningen då frågauppkommer om förorening av betydande grad och varaktighet. Det lukrativa syfte som förutsattes för vatlenregleringenligt punkt 2 utesluter sådan vattenreglering som staten, kommun ellervattenförbund kan tänkas vilja åstadkomma för ändamål som avses i 2 kap. 13 8VL-förslaget. Detta stadgande kompletterar icke I kap. I 8 utan medger endastundantag frän kravet pä vattenrätt. Innehållet i förevarande paragraf bör klartge vid handen atl den omfattar alla åtgärder som inryms i 2 kap. 13 8.