prop · G503168 · 1981-12-31 00:00:00 — Motsätter sig föräldraansvarig att umgängesrätt utövas beslutar rätteni frågan på lalan av barnet eller socialnämnd." Mycket graverande omständigheter skall enligträttspraxis föreligga för alt en förälder skall fråntagas sin umgängesräll.Utredningen tycks vilja ändra på denna praxis och ger på nästan en helsida (s.82-83) en kalalog över omständigheter, som enligt utredningens sätt all se,utgör skäl lill all inskränka eller helt ta bort umgängesrätten. Med denskrivning kalalogen fält kommer den alt bli ett gentemot barnet förödande vapeni händerna pä en umgängesvägrande förälder och dennes ombud. Det skulle varaläll men tyvärr utrymmeskrävande att med hjälp av litteraturhänvisningar visaatt utredningen gör sig skyldig till en rad miss- och felbedömningar i dettaavsnitt samt alt man motsäger sig själv. På del senare ges här ett exempel: Kategoriskt konstaterar utredningen: "barnets viljabör vara av väsentlig betydelse för umgängesrätlen". I en fotnot hänvisassedan till kap 10: "Kontaktpersonen (l.ex. daghemspersonal) blir ipraktiken den som bäst kan ge barnombudet upplysningar om vad barnet vill ochvad som är bäst för barnet." Så enkel är inle problematiken - se t. ex. tidigarehänvisningar till eller till betänkandets s. 111 st. 5. Utredningenär tyvärr ofta motsägelsefull - en kompromiss (?) för all tillfredsställaledamöter och sakkunniga - med alltför myckel av "å ena sidan... menå andra Uppenbart har utredningen själv också kommit underfund medatt den ibland är motsägelsefull. Katalogen över umgängesinskränkande faktoreravslutas t. ex. med "finns del givetvis andra omständigheter som kanpåverka bedömningen" och en hänvisning fill del utmärkta, entydigt skrivnakap 4. Umgängesrältens omfattning har utredningen inle hellerkunnat förbigå men tacknämligt nog låtit bli "alt slå fast schablonerför". Den påpekar att nuvarande lagtext inte lämnar någon vägledning menuraktlåter nämna all del finns en väl utvecklad praxis då det gäller såväl"en normal umgänges- 12 1981/82. 1 saml Nr 168 Prop.1981/82:168 178 rätt" som "en generös umgängesräll - två olikarekommendationer som Bilaga 3 sociala centralnämnder brukar göra i sinayttranden lill domstolar. Med "normal umgängesräll" menas enligt var tredje veckoslut, kring årsskifte, vartannat sportlovoch vartannat påsklov samt , , . Med"generös umgängesrätt" menas tvä dygn vartannat veckoslut, 8-10 dygnkring , vartannat sport- och vartannat påsklov, ellerlängre samt dessutom loven i anslutning till Kristihimmdfärdsdag och . I den svenska lagstiftningen finns f. ö. indirekt vissavägledningar. Vi har t. ex. regeln om avdrag på underhållsbidraget vid mer änfem dygns umgänge (det var väl aldrig lagstiftarens mening att del endastskulla vara tillämpligt under sommarumgänge?) samt bestämmelsen ombostadsbidrag, om man har barnet hos sig per är. Utredningen har istället för "all slå fastschabloner" kastat blickar på ett norskt lagförslag (är detta anlaget avstortinget?) som är av väsentligt - obs ej "något" - "annanomfattning än vad som i allmänhet fastställs vid tvist om umgänge iSverige". Dessvärre har utredningen också fdrefererat det norskaförslaget, när man gör gällande att förslaget endast ger umgängesräll"". Norrmännen har faktiskt tänkt sig vartannatveckoslut. Observera all det är skillnad på s ö n - och h e ! Om formuleringarna i avsnittet "6, 2, 3Umgängesrättens utformning" är "dåligt genomtänkta" eller resuhatelav en medveten negativ men outtalad inställning till barns och föräldrars m.fl.umgängesrätt borde i efterhand redovisas av utredningen. 4.43 F. ordföranden i upplösta föreningen ---- (se avsnitt 3.4.33)-- Ingen tänkte på barnen, dä denna lättvindigaskilsmässoanledning infördes. Det är inte alla barn som utan vidare kanacceptera alt pappa eller mamma ersätts med annan person. Det fordras "inskolning" på daghem, men till en så pass revolutionerande händelsesom ny familjebindning från ena dagen till den andra - behövs ingenkänslomässig hänsyn tas till barn. Ansvarslagandet har minskal påtagligt ochkan inte återinföras med eflerkloka lagar om "barns rätt". Jag har sett bam fly hemifrån, när umgängesdagen kommeroch den rättsliga maklen skall börja fungera, jag har sett barn malslrejka ochkräkas när vårdnadshavaren fullgör sin övertalningsplikl - eller då barnet inteklarar umgänget med t. ex. pappa och hans nya unga kärlek. Kan vi klandrabarnet eller modern om de känner det som ett svek de första svåra veckorna?Betänketiden är ju helt värdelös, när man bildar familj igen och innan denförra har upplösts. I sanning man underskattar vad barn känner. Skilsmässa kommer ofta som en befriande faktor efter mångaår av missbruk av såväl makt som alkohol inom familjen, inte minst för barnen.Men skall del kallas barnens rätt all umgås. Man talar inle om andraundantag än missbruket och bevisbördan skymtar hela liden i bakgrunden. Bevisenom förälders skuld? Detta är ett av utredarnas största misstag. Jag betvivlarinle deras goda uppsåt, men okunnigheten om vad som sker efter enskilsmässa dokumenteras sida efler sida i SOU 1979:63. 1981/82:168 179 Inga som helst enkäter eller någon statistik angåendetvister i vardagsfamil- Bilaga 3 jen bildar underlag för vad man anser ombarns bästa eller sämsta. Därför ställer jag mig tveksam lill att man skriver såmyckel om barnels rätt till båda föräldrarna. I och för sig ett rimligt krav,men man har uppenbarligen missal vilka som på ett ev. otillbörligt sättförhindrar detta. Vi vet alt de flesta fäder ställer sig kallsinniga lillumgänge och all delta är det största problemet med umgängesräll. All kalla detbarnets rätt all umgås med sin far gör förmodligen ingen ointresserad föräldermer aktiv. Utredningen förstorar det mindre problemet och förtiger det större:Far har inte lid, vill inte, orkar inle, har inle råd med barn -alltid. Hanskjuter alltför ofta ifrån sig barnfrågorna såväl under äktenskapet som efter.Del är hårda ord. men finns att läsa i andra utredningar och i statistiken ombarnfamiljerna. Man har försökt alt råda bot på bristerna genom olikastödåtgärder: delat ansvar vid barnsbörd, sjukdom och lämnat ATP-poäng ochföräldraförsäkring lill barnavård, men först när pappor antogs vilja engagerasig med barnen. Några avgörande attitydförändringar kan inte skönjas annat äntemporärt. De ställer inte upp i familjerna och med hemarbetet i sammautsträckning som mödrar. Skall vi fortsätta att utgå ifrån premisser där vi förutsätterett positivt fadersengagemang? Ja, visst, men inle där fäder ofta är orsakenlill alt man separerar, i det att han underlåter att visa intresse för varkenhemmet eller barnen, utan skaffar sig andra sysselsättningar som ofta är klartfamiljefrånvända. Ingen kan förneka att skilsmässor kommer lill stånd därföralt modern lämnas ensam med dubbelarbetet och barnen - tills hon tröttnar. Ensådan pappas nymornade intresse för barnen kan ofta bero på presligeförlusl närhan ser maktbalansen rubbas. Det måsle vara fel all gynna ell sådantuppvaknande med RÄTTIGHETER till ansvar m. m. Barn är lyhörda för den sortensförändring och kan känna det som förtryck. Man tolkar också ensidigt vad som sker om umgängetklickar, cil: "En förälder som motarbetar eller försvårar umgänget. . .har inte lyckats lösa sin skilsmässokonflikl. . . vilket kan få negativakonsekvenser för barnet". Hur vet man att den umgängesberättigade har löstsin skilsmässokonflikl. . Det bör rimligen vara vårdnadshavarens plikt attvara vaksam emot att barnet kan ta skada vid umgänget. Inte bara vid missbruk.Hon måste få påtala eller söka förståelse eller hjälp för sin oro. Men vilkenmedlare kommer hem och lyssnar direkt, när femåringen kommer hem och berättar:"Pappa säger all du är ett as, och att jag skall flytta hem till honomfill hösten." 5 och domstolens befattning med mål omföräldraansvar och umgängesrätt 5.1 När föräldrarna är ense Domstolens prövning, i mål angående gemensam ansökan omvårdnad, huruvida föräldrarnas överenskommelse verkligen är till barnens bästakan enligt hovrättens mening inle bli någon verklig prövning om man inle ivarje enskilt fall begär en fullständig utredning av socialnämnden. All införaen sådan ordning i enlighet med utredningens alternalivförslag (7.2.2) är Prop.1981/82:168 180 emellertid på grund av de resurser detta skulle krävaorealistiskt. Av hänsyn Bilaga 3 till de enskilda parterna bör man ej heller onödigtvis föranstalta om omfattande utredningar. Utredningarna skulleförmodligen bara i ett ringa antal fall leda till ändring av föräldrarnasöverenskommelse. Hovrätten avstyrker därför delta alternativ. Om man därefter ser på utredningens huvudförslag, såförefaller delta i teorin bra. Som utredningen påpekar, tillämpas förslaget ienlighet med ett JO-uttalande redan vid vissa domstolar. Nämndens kontrollinskränker sig i praktiken till en kontroll i olika register om familjenförekommer där eller ej. Eftersom kontrollen år så summarisk, kan man ifrågasättaom det av utredningen föreslagna förfarandet verkligen innebär någonförbättring i förhällande till gällande ordning sådan den tillämpas vidflertalet domstolar. Man kan med visst fog utgå från att vårdnaden om barn i defamiljer som år kända hos nämnden bevakas av nämnden själv. Mera grannlagaöverväganden om vårdnaden, där inga yttre anmärkningar kan riktas mot någon avföräldrarna, är inte möjliga med det föreslagna remissförfarandet. Hovrättenvill därför ifrågasätta om genomförfarandet av huvudförslaget i denna delskulle fylla någon verklig funktion. Kammarrätten ansluter sig i princip till del huvudförslagsom kommittén har lagt fram med avseende på socialnämnds befattning med mål omvårdnad och umgängesräll, när föräldrarna är ense. Man får dock ha klart försig all, om ändringen inle skall bli ett slag i luften, den torde ta avsevärdaresurser i anspråk hos nämnderna med hänsyn lill den mängd mål det rör sig om.Det sätts därför i fråga om vinsterna kan beräknas bli tUlräckligt stora föralt reformen skall genomföras i ett resursknappl läge. Under alla förhållandenframstår krav på en utförligare utredning som orealistiskt av skäl som haranförts i betänkandet (s. 89). En sådan lösning skulle säkerligen också avskötsamma föräldrar ofta uppfattas som ett otillbörligt intrång. Om den föreslagna författningstexten: 6 kap. barn- och I 28 § anges från vilken socialnämnd rätten skall inhämtayttrande. Kammarrätten sätter i fråga om inle en generell bestämmelse bör lasupp i lagtexten om vilken socialnämnd som är behörig i olika fall; se 14, 15,17, 21, 29 och 31 §§. Remisser till sociala nämnder i mål och ärenden rörandeföräldraansvar och umgängesräll bör normalt komma ifråga endast då tvist råder.För de fall föräldrarna är ense torde det i allmänhet vara tillfyllest allbereda social nämnd tillfälle all yttra sig. Tingsrätten anser inle altskyldigheten att höra socialnämnden i de fall föräldrarna ej är ense bör görasobligatorisk. Enligt tingsrättens erfarenhet kan det förekomma fall då yttrandefrån nämnden är obehövligt - tillförlitlig utredning i frågan kan redanföreligga eller förebringas på annat sått, exempelvis genom hörande av annansakkunnig Prop.1981/82:168 181 eller genom viltnesbevisning. Mot den av utredningenföreslagna "model- BUaga 3 len" för behandlingen av gemensammaansökningar (s. 89 och 90) har tingsrätten ingen invändning utan finner denvärd att prövas. Förfarandet torde dock i allt fall i , ochMalmö medföra behov av utökad personal inom socialvården. Alternalivförslagen innebärande all i samtliga mål ochärenden rörande föräldraansvar inhämta yttrande från socialnämnd resp. allkalla till förberedelse vid rätten avstyrks som orealistiska inle minst avkostnads- och tidsskäl. Tingsrätten vill påpeka att bestämmelsen i 28 § 2 st börkompletteras med bestämmelse att om behörig socialnämnd ej finns enligt vad somi lagrummet sagts skall rätten i stället vända sig till socialnämnden iStockholm. (se inledningen lill avsnitt 5.2.4) Pä två punkter, som båda har anknytning lill domstolensarbete, vill tingsrätten dock närmare kommentera förslaget. Det gällerhandläggningen när föräldrarna är ense om alt vårdnaden skall upplösas och närdomstolen har att interimistiskt bedöma vårdnadsfrågor. Beträffande den förstafrågan vill tingsrätten som sin bestämda uppfattning uttala, all mycket starkaskäl måste kunna åberopas om en överenskommelse om vårdnaden inle skall godtas.Risken är stor för att en uppslitande konflikt om vårdnaden blir följden av ettöverambitiöst letande efter fräldrarnas bevekdsegrunder med åtföljandeifrågasättande av överenskommelsen. Även en uppgörelse som är behäftad medvissa brister är bättre än ell domstolsbeslut om vårdnaden som nästan alltidväcker bitterhet hos någon av parterna och som föregåtts av en konflikt medolyckliga konsekvenser för barnen. Man får nog också räkna med att det kommeratt väcka stark irritation hos många människor alt behöva underkasta sig enförhörsliknande procedur, ledd av en social tjänsteman som skallbilda sig en uppfattning om vad som är bäst för de barn de själva uppfostrat,måhända . Det sagda utesluter naturligtvis inte att del kan finnasfall där föräldrarnas överenskommelse inle är godtagbar, t. ex. om den utseddevårdnadshavaren är drog-eller alkoholmissbrukare. Sådana fall torde emellertidoftast upptäckas under handläggningen i domstolen; ell visst ansvar får härläggas på ombuden. Om förslaget skall kunna godtas bör enligt tingsrättensuppfattning socialnämndens prövning i stort sett inskränkas till- enrutinmässig registerkontroll, men även ett sådant förfarande synes innebära enomfattande och på del hela taget onödig administrativ omgång. Utredningens huvudförslag beträffande handläggning avfråga om föräldraansvar eller umgängesräll när föräldrar är ense förordasliksom utredningens huvudförslag då fråga är om tvist mellan föräldrarna. 5.1.6 Länsrätten i-Göteborgs och län Det är angeläget all den beslutande myndigheten fårmöjlighet att undersöka om föräldrarnas överenskommelse är förenlig med barnelsbästa. Prop.1981/82:168 182 En särskild utredning i varje enskilt fall skulle föraalltför långt och också Bilaga 3 strida mot den utgångspunkten, som rimligenbör gälla, att föräldrarna har sett till barnets bästa. Den lösning somutredningen föreslår som huvudalternativ kan länsrätten därför ansluta siglill. Den ger en möjlighet för de sociala myndigheterna all ingripa omsärskilda skäl talar för det. Den av utredningen föreslagna modellen för utredning i målom upplösning av gemensamt föräldraansvar tillstyrks. Den torde i huvudsaköverensstämma med vad som redan nu tillämpas vid flertalet tingsrätter ochnämnder. När föräldrar tvistar om föräldraansvar eller umgängesrättär det enligt domstolsverkels mening angelägel alt representanter försocialnämnden på ett så tidigt stadium som möjligt kan sammanföra föräldrarnaför samtal. Härigenom torde åtskilliga tvistiga mål kunna undvikas.Domstolsverket ansluter sig därför till vad utredningen anfört i denna del. Utredningen föreslår att i de fall föräldrarna gemensamtansöker om en ändring i föräldraansvaret, skall domstolen skicka ansökningentill social- höra om nämnden har något att erinra motföräldrarnas överenskommelse. Det är viktigt att finna ett lämpligttillvägagångssätt för nämndens handläggning av dessa ärenden. Det skulle varabåde oekonomiskt och ell onödigt intrång om nämnden, som föreslås somalternativ i betänkandet, ålades all alltid göra en utredning. Den modell somförs fram i huvudförslaget ger sannolikt ett visst mått av säkerhet, för kommer att uppmärksamma fall, där nämndens uppgifter tyder på all en personär olämplig som föräldraansvarig. leder den till att nämnderna inleöverarbetar dessa ärenden. tiUstyrker utredningens förslag all rättenalltid skall meddela socialnämnden när ansökan om ändring beträffandeföräldraansvar eller umgängesräll inkommer. Det alternativa förslaget all nämnden i samtliga fallskall företa utredning anser bli onödigt betungande förkommunerna. 5.1.10 Barnavårdskonsulenterna i landet I de fall föräldrarna är ense i frågor om föräldraansvareller umgängesräll skall tingsrätten höra med socialnämnden om föräldrarnasöverenskommelse är till barnels bästa. Den föreslagna modellen, all om nämndensaknar uppgifter om familjen och överenskommelsen förefaller vara godtagbar,nämnden meddelar tingsrätten, alt nämnden inte påkallar utredning i ' Yttrande från barnavårdskonsulenlen i , seavsnitt 5.2.11. Prop.1981/82:168 183 ärendet, är i sådana fall tillräcklig. Om det däremotfinns skäl all undersöka Bilaga 3 om överenskommelsen är förenlig med barnetsbästa, verkar förslaget, att en familjerätts- eller socialassistent genomfamiljesamtal ger underlag lill nämndens bedömning, som realistisk ochgenomförbar, lill skillnad från alternativförslagel. att i alla sådana ärendennämnden skall ha obligatorisk skyldighet all yttra sig. Följden av detta bliren arbetsbelastning för nämnden som leder till schablonisering av ärendena istället för ett förbättrat skydd för barnels bästa. Poängteras bör emellertid, att i skiismässosituationerföräldrars gemensamma överenskommelser ofta fallas i trötthetens tecken ochutan att de berörda barnen är informerade. Socialtjänslemannen måste därför förvissa sig om, attbarnet är informerat och all överenskommelsen motsvarar barnets önskemål, innannämnden beslutar om utredning erfordras. 5.1.11 , juridiska fakultetsnämnden Enligt fakultelsnämndens mening har utredningen pä ettutmärkt sätt belyst svårigheterna för socialnämnder och domstolar, som har atthandlägga frågor om vårdnad och umgängesräll. På vissa punkter kan det dockråda delade meningar om de framlagda förslagen. finner det vara en praktiskt lämpligavgränsning all domstolen i sådana fall, där föräldrarna är ense om vårdnaden,skall ge socialnämnden tillfälle till yttrande. Det torde däremot bli ell välresurskrävande system att kräva obligatorisk utredning i alla icke-tvistigafall. Enligt förslaget kommer socialnämnden emellertid inte ens att fåtillfälle till yttrande i sådana fall, da föräldrarna efler äktenskapsskillnadlåter den gemensamma vårdnaden beslå ulan att alls aktualisera frågan vid äktenskapsskillnaden.I motsats till vad som gäller (FB 7:7 st 2) skall domstol enligtutredningens förslag nämligen i dessa fall inle ha skyldighet att meddela någotförordnande om vårdnaden vid dom på äktenskapsskillnad. På denna punkt kännerfakultetsnämnden tvekan. Allmänt sett bör det vara en av de viktigaste uppgifternai samband med äktenskapsskillnad att skapa garantier för alt barnens intressentillvaratas. Även om det finns anledning tro att bibehållen gemensam vårdnadvanligen är i barnets intresse, kan det inte uteslutas att den gemensammavårdnaden i ett enskilt fall är en ogenomtänkt lösning, som får fortsättadärför att föräldrarna inte velat ta itu med sina problem. Utredningens förslagsynes inte ge något utrymme för vare sig domstol eller socialnämnd all ingripamot gemensam vårdnad ens om det skulle klart framgå att den gemensammavårdnaden är en dålig lösning. (Den i motiven helt oförklarade bestämmelsen iden föreslagna 25 § 1 st 2 p synes inle ha sådant syfte.) Detta synes intetillfredsställande och är f. ö. i dålig överensstämmelse med den hävdvunnautgångspunkt, som utredningen visserligen inle diskuterat, nämligen attvårdnadsmål med hänsyn lill barnels intresse bör vara indisposiliva. Sompåpekats ovan saknas än så länge också säkra kunskaper om hur den gemensammavårdnaden kan fungera i praktiken. En mera försiktig linje vore därför attbibehålla den ståndpunkt som intogs när den gemensamma vårdnaden infördes förnågra år sedan, nämligen att domstol alltid bör meddela beslut i vårdnadsfråganvid äktenskapsskillnad, varigenom föräldrarna måste tänka igenom sina problem,även om de väljer all låta den gemensamma vårdnaden beslå. (Se prop.1975/76:170 s. Prop.1981/82:168 184 vålla några större praktiska besvär alt låta även dessafall omfattas av BUaga 3 skyldigheten för domstol att ge socialnämndentillfälle till yttrande. Genom detta förslag fångar man visserligen inte in deformlösa separationerna mellan ogifta, samboende föräldrar, som tidigare begärtgemensam vårdnad. För att undvika att sådana fall uppkommer borde docklagstiftaren mera generellt rekommendera föräldrar all gifta sig. vill i sammanhanget lägga lill all denanser en alternativ möjlighet, som utredningen berört i förbigående (s. 90),vara intressant, nämligen alt föräldrarna alllid skulle kallas lill muntligförhandling inför domstolen även när de är ense i frågor om vårdnad ochumgänge. En sådan lösning, som torde förekomma på sina håll utomlands, skullevara särskilt ägnad all inskärpa betydelsen av alt barnets intressen blirtillgodosedda. Utredningens egen invändning, alt man inte kan höra barnet infördomstolen, behöver inle ha större vikt, eftersom domstolen, om den finnerfallet tveksamt, kan överlämna frågan till utredningunder vilken barnet kan höras på vanligt sätt. Inte heller genom denna lösningnår man dock fallen av formlösa separationer mellan ogifta samboende medgemensam vårdnad över bam. 5.1.12 avsnitt 5.2.14. I och för sig vore det naturligtvis önskvärt att samtligabeslut i vårdnadsfrågor kunde föregås av en utredning om vad som ligger i linjemed barnets bästa. Det är dock helt orealistiskt alt tänka sig all detta skullekunna göras i samtliga fall, alltså också i sådana där föräldrarna är eniga ochbara begär rättens fastställelse av vad de kommit överens om. Det avutredningen i huvudförslaget skisserade förfarandet, enligt vilket domstolen isådana fall tillställer socialnämnden föräldrarnas ansökan för att höra omnämnden har någon erinran (s. 89f), synes oss vara en godtagbar medelväg. 5.1.14 avsnitt 5.2.17. Utredningen föreslår att rätten innan den avgör mål ellerärende som rör föräldraansvar eller umgängesräll skall höra socialnämnden i denkommun där barnet är kyrkobokförl. Om föräldrarna är ense i frågan är dettillräckligt att rätten bereder socialnämnden tillfälle att yttra sig. Förvaltningen vill understryka all socialnämndensmöjlighet all avge yttrande lagfästs även i de fall föräldrarna är överens. Ensådan ordning tillämpas av i stort sett alla tingsrätter utomStockholms. 1 det stora flertalet fall ger en enkel regislerslagning besked omall nämnden inte känner till något som talar mot föräldrarnas överenskommelse.I ett litet antal ärenden kommer däremot troligen registerslagningen visa allnämnden har grundad anledning alt utifrån barnets bästa begära formell remiss.Det Prop.1981/82:168 185 förekommer även att vårdnadsöverflyttningar görs för attkringgå eller undgå Bilaga 3 nämndens ingripande med stöd av barnavårdslagen.Den nye vårdnadshavaren är kanske lika olämplig som den förste eller agerarbulvan för denne. Utredningen har ett alternalivförslag i delta avseende somgår ut på all socialnämnden alltid skall yttra sig även om föräldrarna äröverens. Genomförandel av alternativförslagel skulle medföra en kraftigt ökadarbetsbelastning och ställa krav på nya resurser i en omfattning som enligtförvaltningens uppfattning inle slår i rimlig proportion till förslagelsfördelar. Förvaltningen vill föreslå ett tillägg till lagtexten i §28: Om barnet är foslerhemsplacerat bör rätten inle höra socialnämnden enbart iden kommun där barnet är kyrkobokfört utan i första hand socialnämnden i denkommun som utövar tillsynen över fosterhemsplaceringen. Det finns i nuvarande lagstiftning inle någon bestämmelseom alt social nämnd skall höras i mål om föräldraansvar och umgängesrätt. Detär därför rimligt att en sådan kommer lill stånd. Alternativförslagel att nämnden alltid skall höras skullebli orimligt dyrbart. Det skulle dessutom ifrågasätta alla föräldrars förmågaatt lösa föräldraansvarsfrågan på ett för barnen tillfredsställande sätt. Redanhuvudförslaget, all domstolen kan höra nämnden även när föräldrar år eniga omföräldraansvarets upphörande, inger vissa farhågor.