prop · G50335 · 1981-12-31 00:00:00 — omändring i lagen (1973:137) om ekonomiskt bistånd till svenska medborgare iutlandet m. m.; Regeringenföreslår all anta del förslag som har lagils upp i bifogade utdrag avregeringsprotokoll. Ipropositionen föreslås att det införs en avgift på allmänt ekonomiskt biståndsom lämnas enligt lagen (1973:137) om ekonomiskt bistånd till svenskamedborgare i utlandet m.m. Vidare föreslås en mindre jämkning av reglerna omåläggande av ålerbelalningsskyldighet för bistånd som har lämnats enligt lagen. Ändringarnaföreslås träda i kraft . I 1981/82. Lag om ändring i lagen (1973:137) om ekonomiskt biståndtill svenska medborgare i utlandet m. m. Härigenomföreskrivs i fråga om lagen (1973:137) om ekonomiskt bistånd till svenskamedborgare i utlandet m. dels att i 5-7 §§ ordet "statsverket"skall bytas ul mot "staten", dels att 2 och 3 §§ skall ha nedanangivna lydelse. Den som erhåller bistånd enligt 1 § skall återbetala delmottagna beloppet lill statsverket. Lämnas bistånd enligt 1 § lill barn under18 år är även barnets vårdnadshavare återbetalningsskyldig. Lämnas bistånd enligt 1 § till eller annan som äreller varit anställd ombord på svenskt fartyg, för bestridande av kostnad, förvilken fartygets redare är ansvarig enligt författning eller avtal, är ävenredaren återbetalningsskyldig gentemot statsverket. Återbetalningsskyldighet enligt första stycket får jämkaseller efterges, om särskilda skäl föreligger med hänsyn lill den återbetalningsskyldigesekonomiska förhållanden och omständigheterna i övrigt. Den somhar fått bistånd enligt 1 § skall återbetala del mollagna beloppet till staten.I samband med återbetalning av bistånd enligt I § första stycket skall också enavgift för biståndet betalas. Närmare föreskrifter om avgiften meddelas avregeringen eller av den myndighet som regeringen bestämmer. Om bistånd harlämnats lill ett barn är även barnels vårdnadshavare skyldig attåterbetala biståndsbeloppet och erlägga avgiften till staten. Om en eller någon annan som är eller har varitanställd ombord på ett svenskt fartyg har fått bistånd enligt 1 §/ör att täckakostnader som fartygels redare är an-svarig/ör enligt författning eller avtal,är även redaren skyldig att återbetala biståndsbeloppet och erlägga avgiftentill staten. Betalningsskyldighet enligt första stycket får jämkaseller efterges, om särskilda skäl föreligger med hänsyn lill denbetalningsskyldiges ekonomiska förhållanden och omständigheterna i övrigt. ' Senaste lydelse av 5 § 1975:1303 7§ 1978:273. Återbetalasej belopp som har utgått enligt 1 §, prövar frågan om återbetalningsskyldighet. Utrikesdepartementetprövar frågor om betalningsskyldighet enligt 2 §. Denna lag träder i kraft . Avgift las inte ulvid återkrav av bistånd som har beviljats före lagens ikraftträdande. Senaste lydelse 1978:273. Närvarande:statsministern , ordförande, och statsråden , , ,Åsling, Söder, , , , , , , , Elmstedt,Tilländer, Ahrland, Propositionom ändring i lagen (1973:137) om ekonomiskt bistånd till svenska medborgare iutlandet m. m. Svenskamedborgare kan i vissa situationer vid vistelse utomlands få ekonomiskt biståndav svenska utlandsmyndigheter. Bestämmelser om detta finns i lagen (1973:137)om ekonomiskt bistånd till svenska medborgare i utlandet m. m. (ändrad senast1978: 273). Biståndet kan vara antingen allmänt ekonomiskt bistånd ellerekonomiskt bistånd i brottmål (rättsligt bistånd). Allmänt ekonomiskt bistånd([§) kan ges bl. a. lill den som har råkat i en tillfällig ekonomisk nödsituationi ullandel (första stycket). Sådant bistånd kan också ges lill den som ärbosatt i utlandet och som på grund av ålder, sjukdom eller annan omständighetär ur stånd all försörja sig (varaktigt ekonomiskt bistånd, andra stycket).Rättsligt bistånd (4 §) kan lämnas lill den som har berövats friheten genombeslut av en utländsk myndighet. Del rättsliga biståndet kan avse kostnader förförsvarare, rättegångskostnader m.m. Den som har fåll allmäntekonomiskt bistånd är ålerbelalningsskyldig för beloppet. Ålerbelalningsskyldighetenkan emellertid jämkas eller efterges, om särskilda skäl föreligger med hänsyntill biståndstagarens ekonomiska förhållanden och omständigheterna i övrigt. Ifråga om återbetalning av rättsligt bistånd gäller likartade regler som föråterbetalning av kostnader för offentlig försvarare efter rättegång i Sverige.Frågor om återbetalningsskyldighet prövas av (). Ett lagakraftvunnetbeslut om återbetalningsskyldighel är direkt verkställbart. Bislåndsgivningenför med sig stora administraUva kostnader för staten. 1981/82:35 5 UD har med hjälp av under år 1981gjort en utredning för att kartlägga dessa kostnader. Utredningen visar attkostnaderna för allmänt ekonomiskt bistånd enligt lag kan uppskattas lilli genomsnitt . I detta sammanhang behandlas frågorna om avgiftsbeläggningav allmänt ekonomiskt bistånd och om ändrade regler föråterbetalningsskyldighet när samma person har fått både allmänt ekonomisktbistånd och rättsligt bistånd. 2.1 Avgift vid allmänt ekonomiskt bistånd Den möjlighet till allmänt ekonomiskt bistånd som 1973 årslag erbjuder har missbrukats i en del fall. Vissa resenärer räknar uppenbariigenpå förhand med möjligheten att kunna "åka hem på konsulatelsbekostnad". Vidare är det inte ovanligt all resenärer kräver attutlandsmyndigheten skall bistå dem med förstärkning av reskassan. UD har satt in åtgärder av olika slag föratt motverka denna utveckling. I första hand försöker utlandsmyndigheterna altgenom råd och upplysningar bistå den resenär som vill ha ekonomisk hjälp. Oftaär delta tillräckligt för att den hjälpsökande på egen hand skall kunna ordnasituationen. Andra gånger kan del behövas mer aktiva åtgärder avutlandsmyndigheten för att den hjälpsökande med användande av egna tillgångareller medel från exempelvis anhöriga skall kunna ta sig ur sin ekonomiska föriägenhet.För sådana fall har utrikesförvaltningen skapat rutiner för överföring avpengar, inväxling av checkar och likartade transaktioner. Något ekonomisktbistånd lämnas inte av staten i dessa fall. Slutligen finns det tillfällen när resenären måste fåsådant ekonomiskt bistånd som avses lag. För att hindra att stödetutnyttjas på ett otillbörligt sätt har olika åtgärder vidtagits. Det harinförts ett effektivare och snabbare förfarande för att återkräva biståndettill staten (se prop. 1977/78:168). Ett bevakningssysiem, som har till syfteatt göra del möjligt att vägra bistånd ål den som inte har betalat tillbakatidigare bistånd eller som har missbrukat biståndsmöjligheten, har gjortseffektivare. Klarare och mer restriktiva föreskrifter har utfärdats tillutlandsmyndigheternas ledning. Massmedia och researrangörer har informerats omde regler som gäller. Dessa åtgärder har gett vissa resultat. Så t. ex. harbiståndet till charterturister minskat i större utsträckning än vad som kantillskrivas nedgången i charterresandet. Alltjämt missbrukas emellertidmöjligheten att få bistånd. Det är fortfarande inte ovanligt att pengarna larslut någonstans på hemresan genom . Kartong: S. 7, rad 4 Står: Rättat till:regeringen Prop.1981/82:35 6 Frågan om att avgiflsbelägga biståndet har ingåendediskuterats mellan UD och utlandsmyndigheterna. Den uppfattning som därvid harkommit fram är alt det finns anledning alt tro att en avgift skulle minskabenägenheten alt missbruka biståndet. När lagstiftningen om ekonomiskt bistånd till svenskar iutlandet infördes låg som underiag en promemoria som upprättats inom UD. I promemoriandiskuterades avgiftsfrågan men det ansågs inte då finnas skäl att införa enavgift. Som skäl angavs alt frågan var av ringa betydelse och attadministrativa svårigheter skulle vara förknippade med ett avgiftssystem. Dendåvarande departementschefen anslöt sig till promemorians ställningslagandeoch något förslag om avgift lades inte fram. Utvecklingenhar visat all avgiflsfrågan nu bör tas upp på nytt. Mycket talar för att enavgiftsbeläggning skulle få flera gynnsamma effekter. Vetskapen om alt enavgift tas ut skulle troligen hos många bidra till en bättre ekonomiskplanering före resan. Vidare torde en avgift avhälla resenärer från alt begärabistånd i andra situationer än sådana där det verkligen är påkallat. Härtillkommer att det är rimligt all de kostnader som staten åsamkas genom biståndetåtminstone till viss del ersätts av biståndsta-garna. En avgiftsbeläggning bör inte omfatta varaktigt ekonomisktbistånd till svenska medborgare som är bosatta utomlands. Avgift bör hellerinte tas ut vid rättsligt bistånd. Medanledning av vad jag nu har anfört förordar jag, efter samråd med chefen förUD, alt lag tas in föreskrifter som ger uttryck för principen om attden som får ekonomiskt bistånd enligt 1 § första stycket skall betala en avgiftför detta. Avgiften bör tas ut i samband med att biståndsbeloppet krävstillbaka. Den möjlighet lill jämkning och eftergift av ålerbelalningsskyldighetsom föreligger enligt 2 § tredje stycket bör gälla även avgiften. Regeringeneller den myndighet som regeringen bestämmer bör meddela närmare föreskrifterom avgiften. I detta ingåi" även att fastställa avgiftens storlek. Avgiftenbör inte sättas alltför lågt, men den skall heller inte överstiga statensgenomsnittliga kostnader för ärendena. I dagens penningvärde kan ett par hundrakronor vara en lämplig avvägning. För att göra hanteringen så enkel som möjligtbör avgiften i princip vara enhetlig. Degrundläggande reglerna om avgift bör las in i 2 § lag. Chefen för senare alt föreslå regeringen alt meddela de närmare föreskrifter sombehövs. Jag hartidigare redogjort för att UD och utlandsmyndigheterna ofta bistår ekonomisktstrandsatta svenskar i utlandet på annat sätt än enligt lag, l.ex. genominväxling av checkar och överföring av pengar från bankkonton i . Ävensådan hjälp förorsakar utrikesförvaltningen betydande kostnader. UD har i sinundersökning funnit att tjänsterna i genomsnitt kostar ,beroende på ärendelyp. Prop.1981/82:35 7 minuppfattning är del rimligt alt även dessa tjänster beläggs med avgift. En sådanavgiftsbeläggning ligger emellertid inom regeringens kompetensområde ochfrågan utvecklas därför inte närmare här. Chefen för kommer senare altföreslå regeringen all utfärda föreskrifter om avgifter för sådana tjänster. Densom har fåll rättsligt bistånd är vid fällande dom i princip återbetalningsskyldigför beloppet. Ålerbelalningsskyldigheten får dock jämkas eller efterges om delfinns skäl till del med hänsyn lill brottsligheten eller vederbörandespersonliga och ekonomiska förhållanden (5 §). UD, som prövar frågan om ålerbelalningsskyldighet(7 §), lar bl. a. hänsyn lill fängelsestraffels längd. Om den dömde haråterfått friheten beaktas de uppgifter om hans ekonomiska förhållanden som UDhar kunnat få fram. Jämkning eller eftergift beslutas med ledning avbestämmelserna i rätlshjälpslagen (1972:429) och föreskrifterom rältshjälpsavgift. Imånga fall behöver den person som har berövats friheten utomlands inte bararättsligt bistånd utan även allmänt ekonomiskt bistånd. Det behövs l.ex. oftapengar för kostförslärkning och andra nödvändiga utgifter i fängelset. Om den frihetsberövadesaknar egna medel och inte har möjlighet alt själv skaffa tillgångar genom låneller på annat sätt, lämnar utlandsmyndigheten allmänt ekonomiskt biståndenligt 1 § lag. Ålerbelalningsskyldighet fördetia bistånd föreliggermen kan, som tidigare nämnts, under vissa fömtsättningar jämkas eller efterges(2 §). Om det belopp som har lämnats enligt 1 § inte betalas tillbaka, prövarUD frågan om återbetalningsskyldighet (3 §). Reglernaom prövning av ålerbelalningsskyldighet är inte desamma för allmänt ekonomisktbistånd och för rättsligt bistånd. När det gäller allmänt ekonomiskt biståndfattar UD beslut om återbetalning först sedan bi-ståndstagaren visat att haninte tänker betala (3 §). Den rutin som tillämpas är att biståndstagaren får enbetalningsanmodan och ett inbetalningskort från UD samt vid utebliven betalningäven en påminnelse. Om han ändå inte betalar prövar UD frågan om ålerbelalningsskyldighetoch fattar beslut. Ifråga om rättsligt bistånd prövar UD frågan om ålerbelalningsskyldighet ochfattar beslut om återbetalning ulan att något krav har framställts (7 §). Dennaskillnad i förfarandet mellan de två bislåndslyperna leder till olägenheter närbåde allmänt bistånd och rättsligt bistånd har betalats ul lill samma person.Återbetalningsfrågan spaltas då upp på tvä olika rutiner. De samordnasvisserligen så gott del låter sig göra, men proceduren är administrativtotymplig och onödigt arbetskrävande. Prop.1981/82:35 8 göraett förbryllande intryck på biståndstagaren att i olika poster och vid skildatidpunkter bli krävd på återbetalning av del bistånd som för honom säkerligenter sig som en enhet. Medanledning av det nu anförda förordar jag, efter samråd med chefen för , altden skillnad i fråga om ålerbelalningsförfarandel som finns mellan allmäntekonomiskt bistånd och rättsligt bistånd avskaffas. En ordning som är gemensamför de båda bislåndslyperna bör införas. Den lösning som dä bör väljas är densom enligt 7 § gäller för rättsligt bistånd. UD bör alltså i samtligabiståndsfall få pröva frågan om återbetalningsskyldighel utan föregående krav.3 § lag, som reglerar prövningen av ålerbelalningsskyldighet vidallmänt ekonomiskt bistånd, bör därför ändras så att den kommer attöverensstämma med regleringen i 7 §. Paragrafen bör också ge UD rält att prövaskyldigheten alt eriägga avgift enligt vad jag har förordat. Denföreslagna ändringen innebär givetvis inte något hinder mol att UD, i de fallnär det är lämpligt, anmodar biståndstagaren alt betala tillbaka beloppet ochförst vid utebliven betalning beslutar om ålerbelalningsskyldighet. Ett sådantförfarande, som slår i överensstämmelse med den gällande lydelsen av 3 §. kanantas bli det naturliga i flertalet ärenden även efter en lagändring. Densnabbare ordningen utan föregående krav är i första hand avsedd att användas ide blandade ärenden som har beskrivits. Utövervad jag nu har föreslagit förordar jag all ordet "statsverket" i 1973års lag genomgående byts ul mol "staten" och all några smärrespråkliga justeringar i övrigt görs i lagen. 2.3Ikraftträdande m. m. Deföreslagna lagändringarna bör träda i kraft . Avgiftbör las ut endast när allmänt ekonomiskt bistånd har beviljats efter lagensikraftträdande. Delta bör föreskrivas i en övergångsbestämmelse. Medhänvisning lill vad jag nu har anfört hemställer jag all regeringen föreslårriksdagen attanta ett inom upprättat förslag till lag om ändring ilagen (1973: 137) om ekonomiskt bistånd svenska medborgare i utlandet m.m. Prop.1981/82:35 9 Regeringenansluter sig lill föredragandens överväganden och beslutar att genomproposition föreslå att anta del förslag som föredraganden har lagtfram.