prop · G503146 · 1981-12-31 00:00:00 — Den somhar en utlänning i sin tjänst, fastän uflänningen inte har föreskrivet arbets-eller anställningstillstånd, döms till böter eller, när omständigheterna ärförsvårande, till fängelse i högst . 1. en utlänningspm uppehåller sig i utan föreskrivet tillstånd pch utan att inomföreskriven tid ha ansökt om ett sådant tillstånd, eller 2. en utlänningsom har anställning eller bedriver verksamhet, som kräver arbetstillstånd,utan att han har etl sådant tillstånd. Den somhar en utlänning i sin tjänst, fastän utlänningen inte har föreskrivet arbets-eller anställ-ningstillstånd, döms till böter eller, när omständigheterna ärförsvårande, till fängelse i högst . Ifråga om påförande av en särskildavgift gäller 99 a-b §§. Till bötereller, när omständigheterna är försvårande, till fängelse högst sex månaderdöms 1. den sominte gör en sådan anmälan som föreskrivs i en förfall- Till bötereller, när omständigheterna är försvårande, till fängelse högst sex månaderdöms 1. den sominte gör en sådan anmälan spm föreskrivs i en förfall- Till fängelse i högst eller, när omständigheterna är mildrande, till böter döms, utan hinder av första stycket, 1. den som hjälper en sådan utlänning som avses i 30 § första och andra styckena att komma in i , 2. den som försöker hindra verkställighet av beslul om avvisning enligt 30 § eller utvisning enligt 47 eller 48 §, eller 3. den som genom att dölja en utlänning eller genom annan sådan åtgärd försöker hindra verkställighet av beslut om avvisning enhgt 28 eller 29 § eller utvisning enligt 38, 40 eller 43 §, såvida gärningen har förövats i vinningssyfte. För försök till brott som avses i första stycket 3 eller andra stycket 1 döms fill ansvar enligl 23 kap. . ning som har utfärdats med stöd av denna lag, 2. den spm i ensådan anmälan eller i ett ansökningsärende enligt denna lag eller enligt enförfattning, spm har utfärdats med stöd av denna lag, mot bättre vetandelämnar oriktig uppgift eller medvetet underlåter att tala om någpt förhållandeav betydelse, 3. den spm hjälperen utlänning att komma in i i strid mot föreskrifter i denna lag elleri en författning som har utfärdats med stöd av lagen, 4. enufiänning som, i annat hänseende än beträffande skyldighet att ha pass,visering, uppehållsfillstånd eller arbetsfillstånd, överträder bestämmelsernai denna lag eller vad som har föreskrivits med stöd av lagen, eller 5. en utlänning som försöker hindra verkställighet av beslut om hans avvisning eller utvisning. Till fängelse i högst eller, när omständigheternaär mildrande, till böter döms, utan hinder av första stycket, 1. den som hjälper en sådan ut länning som avses i 30 § första och andra styckena att komma in i Sve rige, eller 2. en utlänning som försöker hindra verkställighet av beslut om avvisning enligt 30 § eller utvisning enligt 47 eller 48 §. ning som har utfärdats med stöd av denna lag, 2. den som i ensådan anmälan eller i ett ansökningsärende enligt denna lag eller enligt enförfattning, som har utfärdats med stöd av denna lag, mot bättre vetandelämnar priktig uppgift eller medvetet underlåter att tala pm någpt förhållandeav betydelse, 3. den spmhjälper en utlänning att kpmma in i i strid mot föreskrifter i dennalag eller i en författning som har utfärdats med stöd av lagen, eller 4. en ufiänningsom, i annat hänseende än beträffande skyldighet att ha pass, visering,uppehållstillstånd eller arbetstillstånd, överträder bestämmelserna i dennalag eller vad som har föreskrivits med stöd av lagen. Avvisaseller utvisas en ufiänning, är han skyldig att betala kostnaden för resantill den ort, dit han Avvisaseller utvisas en ufiänning, är han skyldig att betala kostnaden för sin egenresa till den ort, 1981/82:146 14 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse sänds genom myndighets försorg. dit han genom myndighets försorg Detsamma gäller när en ufiänning sänds eller åläggs resa. enligl 94 § genom polismyndighets gäller när en utlänning enligt 94 § försorgförs till en plats, där han får genom polismyndighets försorg förs till en plats, där han får vistas. Om en utlänning enligt 82 § förs tillbaka till det fartygeller luftfartyg med vilket han har kommit fill eller sätts ombord påelt annat fartyg eller luftfartyg med samma innehavare, är innehavaren skyldigalt utan ersättning av staten föra uflänningen ut ur . Om en utlänning, som är anställd ombord på etl fartygeller ett luftfartyg eller som utan tillåtelse har följt med detta, lämnarfartyget eller luftfartyget under dess uppehåll i , och olovligen reserin i , är fartygels eller luftfartygets innehavare skyldig atl svara förde kostnader som uppstår för det allmänna för utlänningens uppehälle i Sverigeunder och för hans utresa ur . I fråga om ett fartyg med ufiändsk innehavare ärbefälhavaren och den som har anlitats för inklarering av fartyget skyldiga attpå innehavarens vägnar svara för kostnader enligt Iredje slycket, om del inteär uppenbarl oskäligt. Fysisk eller juridisk person som har en utlänning i sintjänst, fastän denne inte har föreskrivet arbets-eller anställningstillstånd,skall erlägga en särskild avgift. För varje utlänning som avses i första stycket utgöravgiften hälften av det basbelopp enligt lagen (1962:381) om allmän försäkringsom gällde när överträdelsen upphörde. Har överträdelsen pågått under längretid än , utgör avgiften för varje utlänning i stället helabasbeloppet. Avgiften får nedsättas eller efterges, om särskildaomständigheter föreligger. Frågor om påförande av avgift enligt 99 a § prövas avallmän domstol efter ansökan, som skall göras av allmän åklagare inom två årefter det att överträdelsen upphörde. I fråga om sådan talan gäller i tilllämpligadelar bestämmelserna i om åtal för brott på vilket inte kanfölja svårare straff än böter och om kvarstad i brottmål.Sedan fem år harförfiutit efter det att överträdelsen upphör- de, får avgift inte påföras. Avgiften tillfaller staten. Avgiften skall betalas till inom tvåmånader från det att beslutet vann laga kraft. En upplysning om detta skall tasin i beslutet. Betalas inte avgiften , får den jämte restavgift,som beräknas enligt 58 § I mom. uppbördslagen (1953:272), indrivas i denordning som enligt nämnda lag gäller för indrivning av skatt.Indrivningsåtgärder får dock inte vidtas har förflutit från detbeslutet vann laga kraft. Denna lag träder i kraft . Har föreikraftträdandet besvär enligt 67 § anhängiggjorts hos en länsrätt, tillämpasäldre bestämmelser. I fråga omansvar för gärning som har begåtts före ikraftträdandet gäller äldrebestämmelser. Bestämmelsernai 99 a och 99 b §§ tillämpas endast i fråga om överträdelser som har skettefter ikraftträdandet. Lag om ändring i kommunalskattelagen (1928:370) Härigenom föreskrivs alt 20 § kommunalskattelagen(1928:370) skall ha nedan angivna lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Vidberäkningen av inkomsten från särskild förvärvskälla skall alla omkostnaderunder beskallningsärel för intäkternas förvärvande och bibehållande avräknasfrån samtliga intäkter i pengar eller pengars värde (bruttointäkt), som harinflutit i förvärvskällan under beskattningsåret. Att koncernbidrag, som inteutgör sådan omkostnad, ändå skall avräknas i vissa fall och inräknas ibruttointäkt hos mottagaren framgår av 43 § 3 mom. Avdrag får inte göras för: den skattskyldiges levnadskostnader och därfillhänföriiga utgifter, såsom vad skattskyldig utgett som gåva eller somperiodiskt understöd eller därmed jämförlig periodisk utbetalning fill personi sitt hushåll; kostnader i samband med plockning av vill växande bär ochsvampar fill den del kostnaderna inte överstiger de intäkter som är skattefriaenligt 19 §; värdet av arbete, som i den skattskyldiges förvärvsverksamhetulförts av den skattskyldige själv eller andre maken eller av denskatlskyl-diges barn som ej fyllt ; ränta på den skattskyldiges eget kapital som har nedlagtsi hans förvärvsverksamhet; svenska allmänna skatter; kapitalavbetalning på skuld; avgift enligt 8 kap. studiestödslagen (1973: 349); avgift enligt lagen (1972:435) pm överiaslavgift; avgift enligt lagen (1976:666) pm påföljder pch ingripandevid plov-ligt byggande m.m.; belopp, för vilket arbetsgivare är ansvarig enligt 75 §uppbördslagen (1953:272); Avdrag får inte göras för: den skattskyldiges levnadskostnader och därtillhänföriiga utgifter, såsom vad skaltskyldig utgett som gåva eller somperiodiskt understöd eller därmed jämföriig periodisk utbetalning till personi sitt hushåll; koslnader i samband med plockning av vilt växande bär ochsvampar lill den del koslnaderna inle överstiger de intäkter som är skattefriaenligt 19 §; värdet av arbete, som i den skallskyldigesförvärvsverksamhet utförts av den skatlskyldige själv eller andre maken ellerav den skallskyldiges barn som ej fyllt ; ränta på den skallskyldiges eget kapital som har nedlagtsi hans förvärvsverksamhet; svenska allmänna skatter; kapitalavbetalning på skuld; avgift enligt 8 kap. studieslödslagen (1973: 349); avgift enligt lagen (1972:435) om överlastavgift; avgift enligt lagen (1976:666) om påföljder och ingripandevid olovligt byggande m.m.; avgift enligt 99 a § utlänningslagen (1980:376); belopp, för vilket arbetsgivare är ansvarig enligt 75 §uppbördslagen (1953:272); ' Senaste lydelse 1981:388. avgift enligt lagen(1976:206) om felparkeringsavgifi; överförbmkningsavgifienligl ransoneringslagen (1978:268); ränta på lånat kapitaltill den del räntan täcks av sådant statligt bidrag som avses i punkl 7 avanvisningarna fill 24 §; m. i vidare mån än som får ske enligt 36 §. avgift enligt lagen(1976:206) om felparkeringsavgifi; överförbrukningsavgiflenligt ransoneringslagen (1978:268); ränta på lånat kapitallill den del räntan täcks av sådanl statligt bidrag som avses i punkt 7 avanvisningarna lill 24 §; kapitalförlust m. m. ividare mån än som får ske enligt 36 §. Dennalag träder i kraft den . 2 1981/82. Lag om ändring i lagen (1971:289) om allmänna Härigenomföreskrivs atl 2 § lagen (1971:289) om allmänna förvaltningsdomstolar skall hanedan angivna lydelse. 1. besvär överkammarrätts beslut enligt förvaltningsprocesslagen (1971:291), 2. besvär överannat beslut i förvaltningsärende som enligl lag eller av beslutadförfattning eller enligt instmktion för kammarrätterna anföres hos domstolen. Omregeringsrättens behörighet att pröva ansökningar om resning och återställandeav försutten tid finns bestämmelser i 11 kap. 11 § regeringsformen. 1. besvär överkammarrätts beslut enligt förvaltningsprocesslagen (1971:291), 2. besvär överannat beslut i förvaltningsärende spm enligl lag eller av beslutadförfattning eller enligt instruktion för kammarrätterna anföres hos domstolen. Omregeringsrättens behörighet att pröva ansökningar om resning och återställandeav försutten tid finns bestämmelser i 11 kap. 11 § regeringsformen. I 67 §tredje stycket utlänningslagen (1980:376) finns vidare bestämmelser om attregeringsrätten i vis.sa fall prövar om förvarsbeslut skall bestå. Denna lag träder i kraft den . Senaste lydelse 1975:680. 1981/82:146 19 Närvarande: statsministern , ordförande, ochstatsråden , , , , Åsling, Söder, ,, , , , , Elmstedt, Tilländer, Ahrland Lagrådsremiss med förslag till ändring i utlänningslagen(1980:376) Den nu gällande utlänningslagen trädde i kraft den I juli1980 (prop. 1979/80:96, AU 1979/80:27, rskr 1979/80:378, SFS 1980:376). Denersatte då utlänningslag. Den nya lagen utgjorde resultatet av ettomfattande reformarbete under den närmast föregående fioårsperioden. Ufiänningslagen (UtlL) utarbetades på grundval avuflänningslagkom-mitténs huvudbetänkande (SOU 1979:64) Ny utlänningslag. Vissaytterligare utredningsuppgifter kvarstod emellertid och avlämnadekommittén sitt slutbetänkande (Ds A 1981:8) Ett särskilt utvisningsförfarande- Verkställighet och förvar - Straff och Ansvar. Till protokollet i dettaärende bör fogas kommitténs sammanfattning av betänkandet som bilaga 1 och detförslag till ändring i utlänningslagen som lades fram i betänkandet som bilaga2. Beträffande kommitténs närmare överväganden hänvisas i del följande tillbetänkandet. Efter remiss har yttranden över slulbetänkandet avgetts avriksdagens ombudsmän, justitiekanslern (), riksåklagaren (), ,hovrätten för , kammarrätten i , kammartätten iJönköping, , (), ,statskpntoret, (), (),statens invandrarverk (), länsstyrelserna i Stpckholms, Uppsa- ' Ledamöter: hovrättslagmannen , ordförande (fro m ), förbundsjuristen ,riksdagsledamoten , ombudsmannen och MonicaWerenfels-Röttorp numera sakkunnig i regeringens samordningskanslier. Sakkunniga:numera polisintendenten , numera expeditionschefen ,numera hovrättsrådet och f.d. generaldirektören . 1981/82:146 20 la,, , och , saml ,länsstyrelsernas organisationsnämnd, , utredningen (A 1980:04) föröversyn av frågor rörande invandringen och invandrarnas situation i (IPOK), . , (), i (LO),(), , . Föreningen , Svenska Röda Korslet, . invandrarbyråer (RIB), Spanskaoch samt internationella föreningenför invandrarkvinnor. Yttrandenhar överlämnats, av riksåklagaren från överåklagarna i , Göteborgsoch åklagardistrikt samt länsåklagarna i , ochNorrbollens län, av länsslyrelsen i från polisstyrelsen iStockholms och polisdistrikt, av länsslyrelsen i länfrån polisstyrelserna i , , och Mjölbypolisdistrikt, av i från polisstyrelserna i Malmöoch saml av i frånpolisstyrelserna i , och polisdistrikt. Yttrandehar dessutom avgetls av . Inomarbetsmarknadsdepartementet har utarbetats promemorian (Ds A 1981:9)Handläggning av ärenden angående avlägsnande av presumtiva lertorister.Promemorian bör fogas till protokollet i della ärende som bilaga 3. Överpromemorian har remissyttranden avgetls av JK, RÅ, , , ,länsstyrelserna i och , , , LOoch Svenska flyklingrådet. Ensammanställning av yttrandena över utlänningslagkommitténs slutbetänkande ochdepartementspromemorian bör bifogas protokollet som bilaga 4. Iproposifionen (1979/80:96) med förslag fill den nuvarande utlänningslagenerinrade jag om atl vissa frågor återstod för utlänningslagkommittén atlutreda. De rörde främst formerna för verkställighet av avlägsnandebe-slut ochanvändningen av tvångsmedel i det sammanhanget samt straffpåföljderna vidbrott mot uflänningslagstiftningen. Kommittén har i sill slutbetänkandebehandlat bl a dessa frågor och lämnat förslag till ändringar i UtlL. Förslagenrör till en början frågan om införande av ett enklare och Prop.1981/82:146 21 snabbareförfarande för avlägsnande av utlänningar, som uppehåller sig här efterutgången av den uppehållstillståndsfria tiden utan att ge sig till känna för myndigheterna.Vidare föreslår kommittén vissa ändringar i fråga om verkställigheten avavlägsnandebeslut. Bl.a. föreslås att polismyndigheterna i stället för som nulänsstyrelserna skall handha verkställigheten av beslut om utvisning på gmndav brott eller asocialitel. Genomgripande förändringar föreslås beträffandeordningen för överprövning av beslut om tagande i förvar. att länsrätternas befattning med dessa ärenden skall upphöra och attbesvären i stället genomgående skall prövas av en enda kammarrätt. Regeringensbeslul om förvarstagande föreslås kunna av den förvarstagne hänskjutas tillregeringsrättens prövning. Kommittén föreslår skärpta påföljder vid anställningav en utlänning som saknar föreskrivet arbetstillstånd. att straffansvar införs för den som försöker förhindra verkställighetenav beslut om avvisning eller utvisning. Molbakgmnd av hittillsvarande erfarenheter av gällande terroristlagstiftning hari den förut nämnda departementspromemorian lagts fram vissa reformförslag. Desyftar framför allt till alt regeringen ensam skall få beslutanderätten i frågaom avvisning av presumtiva terrorister och till all låta allmän domstol hållaförhandling i tertoristärenden. Huvuddelenav de nu berörda förslagen har tillstyrkts av en bred remissopinion. Bl.a.förslagen lill elt särskilt utvisningsförfarande och fill kriminalisering avförsök att hindra verkställighet har dock fått ett blandat mottagande. Jagövergår nu till alt närmare behandla de olika förslagen. Enutlänning som kommer till kan avvisas om han saknar pass eller, därdetta fordras, tillstånd till inresan eller om det i övrigt föreligger någonsådan omständighet som anges i 28 eller 29 § UtlL. Avvisning på formella gmnder(28 §) kan endast ske i samband med eller i nära anslutning fill inresaneller, om utlänningen inte har inresebehandlats, lill utlänningens förstakontakt med polismyndigheten. I det senare fallet gäller dock den begränsningen,atl avvisning inte får ske senare än från ankomsten. Avvisning påmateriella grunder (29 §) kan alltid ske från ankomsten.Avvisning beslutas i del stora flertalet fall av polismyndigheterna. Enutlänning som kan avvisas kan utvisas genom beslut av , om hanvistas här utan föreskrivet tillstånd. Ettavlägsnandebeslut skall enligl huvudregeln ha vunnit laga kraft innanverkställighet får ske. I fråga om polismyndighets avvisningsbeslut gälleremellertid ett betydelsefullt undantag. Etl avvisningsbeslut som polisen fattarvid utlänningens ankomst lill eller inom därefter skall enligt83 § UtlL verkställas oberoende av om besvär anförs. Prop,1981/82:146 22 sammagäller ett avvisningsbeslut som har meddelats i anslutning lill utlänningensförsta kontakt med polisen. Bestämmelsernaom avvisning och om verkställighet av avvisningsbeslut fick i huvudsak sittnuvarande innehåll . fick avvisning på gmnd av avsaknad avpass eller tillstånd endast ske vid utlänningens ankomst till ellerinom därefter. Elt avvisningsbeslut som inte hade vunnit laga kraftfick verkställas endast om del hade meddelats inom . 1977 årsändringar föranleddes av en framställning från . I denna framhöll verkel attutlänningar, som kom till utan uppehålls- och arbetstillstånd och somville stanna här, undvek att ta kontakt med polisen under de första tio dagarnaefter inresan för att på så sätt undgå risken att ett eventuelltavvisningsbeslut verkställdes. Isamband med fillkomsten av UtlL begärde RPS och atttremånadersgränsen skulle avskaffas och att avvisning således skulle kunna skesenare. Myndigheterna framhöll i sina remissyttranden att många utlänningarhöll sig dolda under den första Iremånaderstiden för alt undgå risken för ettomedelbart verkställbart avvisningsbeslut. För egen del fann jag mig inte kunnabiträda förslaget, främst med hänsyn lill atl avvisning till sin natur är enåtgärd som endast bör kunna tillgripas inom viss från inresan (prop1979/80:96 s 58). Vidriksdagsbehandlingen av propositionen framställdes i fyra motioner yrkanden somgick ut på att möjliggöra avvisning på formell gmnd även efter utgången . (AU 1979/80:27 s. 50 och 51)uttalade för sin del betänkligheter mot förslagen och ansåg sig inle hatillräckligt underlag för atl förorda ett avskaffande av tremånadersregeln.Samtidigt framhöll utskottet alt det var angeläget att man sökte lösa deproblem som hänger samman med behovet av ett effektivt avlägsnandeförfarandeför personer som ulan tillstånd befinner sig i landet. Utskottet förordade attfrågan blev föremål för ny utredning mot bakgrund av de dilfillsvarandeerfarenheterna av bl. a. tremånadersregeln. I utredningsarbetet borde enligtutskottet övervägas om problemen kunde lösas t. ex. genom ett förenklatulvisningsförfarande. Fråganhar därefter utretts av utlänningslagkommitlén. Denna har gjorl en statistiskundersökning för atl i någon mån klarlägga hur mänga utlänningar som kommer ikontakt med myndigheterna först efter tre månaders vistelse i landet.Resultatet av undersökningen redovisas på s. 51-53 i betänkandet. Kommitténkonstaterar att av de undersökta personerna kom i kontakt medmyndigheterna först efter tremånaderspe-riodens utgång. Kommittén uppskattarvidare alt drygt hälften av dessa hade sådana skäl för sin önskan att stanna ilandet alt de under alla förhållanden borde ha prövats av i normal ordningmed besvärsrält till regeringen. Ett särskilt och snabbareavlägsnandeförfarande skulle därmed enligt kommittén komma att beröra ungefärtre prpcent av fallen eller ungefär 300-400 personer . Prop.1981/82:146 23 Utlänningslagskommitténframhåller emellertid att själva antalet av utlänningar som håller sig doldainte bör tillmätas avgörande betydelse. Utslagsgivande bör i stället vara atlprincipiella skäl starkt talar för att man inte skall låta personer som brytermot UllL:s bestämmelser utan vidare få rätt till ett annat och mera omfattandeprövningsförfarande än det som erbjuds dem som lojalt följer bestämmelserna.Man pekar vidare på att det är straffbart alt vänta med att ansöka om tillståndtill efter tremånadersfi-dens utgång. Kommitténföreslår mot den bakgrunden ett särskilt förfarande för utvisning avutlänningar som underlåter att inom den första Iremånaderstiden efterankomsten ta kontakt med polismyndigheten. I fråga om kommitténs närmare övervägandenfår jag hänvisa till s. 55-58 i betänkandet. I huvudsak innebär förslagetföljande. Polismyndigheterna får besluta om utvisning i de fall då utlänningeninle från inresan har ansökt om uppehållstillstånd.Ulvisningsbeslutet får inte'meddelas senare än från den förstakpntakten med polisen. Om utlänningen åberopar pohtiska skäl eller omavlägsnandefrågan annars är tveksam, får pohsen emellerfid inte fatta beslut omutvisning. Ärendet skall då i slället behandlas av . Har utlänningen ansöktom uppehållstillstånd överlämnas i sådant fall ansökningen till . Omutvisningsanledning bedöms förehgga, anmäls denna till verket. 1 de fall dåutlänningen har åberopat politiska skäl som anges i 33 § eller som anges i 34 §UtlL, men polismyndigheten anser dessa uppenbart oriktiga respektive sådanaatl de kan lämnas utan avseende, fär emellertid polisen fatta ellutvisningsbeslut. Beslutet skall dock anmälas till och beslämmelserna i 37§ UtlL föreslås därvid bli tillämpliga. Anmälningsskyldighet skall dessutomgälla även i övrigt när en polismyndighet har beslutat om utvisning. skallefter anmälningen ta ställning till om verket skall överta ärendet. Om ärendetinte övertas, skall beslutet genast verkställas utan hinder av anförda besvär.Med hänsyn till den begränsade tid som handläggningen av ärendet förväntas ta,föresläs utlänningen inte få rätt till offentligt biträde. Besvärsrätt till SIVoch regeringen skall finnas, låt vara atl utgången av besvärsprövningen får avvaktasutomlands. Molförslagel har ordföranden och ytterligare en ledamot reserverat sig medinstämmande av två sakkunninga. Ireservationen betonas att det särskilda utvisningsförfarandel skulle blitillämpligt endast på av dem som efter den tillståndsfria tidenanträffas av polismyndigheterna eller tar kontakt med dessa och att dessutomvissa av utlänningarna i fråga kan ha haft en godtagbar förklaring till sittdröjsmål med att ge sig fill känna. Enligt reservanternas mening skulle manbehöva kunna peka på ett långt större missbmk för att mofivera "ett sådantdrastiskt avsteg från gällande principer som majoritetens förslaginnebär". Reservanterna framhåller vidare att ett slopande av tremånadersregelnför avvisning skulle stå i strid mot den internationellt veder- Prop.1981/82:146 24 tagnaprincipen alt avvisning skall ske vid gränsen. 1 fråga om majoritets-förslagetsägs det vara otillfredsställande att SIV:s prövning av de aktuellautvisningsärendena reduceras till ett skyndsamt ståndpunktstagande medanledning av en anmälan av polisens utvisningsbeslul. Resultatet av kommitténsundersökning motiverar inle all polismyndigheterna får en rätt all utvisautlänningar, en befogenhet som har förbehållils . Härtill kommerenligt reservanterna att de nya bestämmelserna om uppehållstillstånd föreinresan och den därmed sammanhängande ordningen med en formell i slället för eningående materiell prövning av utlänningens rätt alt stanna här bör leda lillskyndsammare handläggning. Enligl reservanterna bör i vart fall resultatet avde nya reglerna först avvaktas.