prop · G503146 · 1981-12-31 00:00:00 — om ändring iutlänningslagen (1980:376), m. m.; Regeringenföreslår att antaga de förslag som har upptagits i bifogade utdrag avregeringsprotokoll ovannämnda dag. Ipropositionen behandlas främst frågor som rör verkställigheten av avvisnings-och utvisningsbeslut, förvarslagande, utlänningslagens ansvarsbestämmelsersamt handläggningen av terrorislärenden. Verkställighetenav domstolarnas utvisningsbeslut föreslås överflyttad från tillpolismyndigheterna, vilka redan svarar för verkställigheten av övrigautvisningsbeslut. Möjligheterna att överklaga statens invandrarverks beslut iett verkställighetsärende ökas. Även vissa andra ändringar föreslås beträffandeverkställigheten. Besvärsrätteni fråga om beslut om förvar enligt utlänningslagen reformeras. Länsrätterna,som prövar besvär över polismyndigheternas förvarsbeslut, skall inte längrevara besvärsinstans. Besvär över förvaltningsmyndigheters förvarsbeslut skallgenomgående prövas av kammarrätten i . Kammarrätternas förvarsbeslulöverklagas dock som till regeringsrätten. I ärenden hos regeringen fårdel för utlänningsärendena ansvariga statsrådet - för tiden intill dessregeringen avgör ärendet besluta i frågor som rör tvångsåtgärder. Har enutlänning genom beslut av statsrådet tagits eller kvarhållits i förvar, får hangöra framställning till regeringsrätten om upphörande av åtgärden. Möjlighetinförs för främst polisen att i samband med inresekontroll undersökabagageutrymmen o. d. Densom anställer en ufiänning utan föreskrivet arbetstillstånd åläggs enligtförslaget att till staten utge en särskild avgift. Vid sidan av denna kan handömas till böter eller fängelse. Den som av vinningsskäl gömmer 1 Riksdagen1981/82. 1981/82:146 2 undanen avvisad eller utvisad ufiänning och därmed försöker hindra verkställighetenkan enligt förslaget dömas till fängelse eller böter. Förhandling iterroristärenden föreslås regelmässigt ske vid Stockholms fingsrätl.Polismyndigheternas nuvarande begränsade rätt att besluta om avvisning i sådanaärenden upphör. Regeringen ensam får meddela avvisnings- och utvisningsbeslutbeträffande presumtiva terrorister. Iövrigt föreslås vissa ändringar av mer begränsad betydelse. Bestämmelsernaföreslås träda i kraft . Slutligenföreslås att - med visst förbehåll - godkänner ILO-konvenfionen (nr143) om missbruk i samband med migration och om främjande av migrerandearbetstagares likställdhet med avseende på möjligheter och behandling. Förslagenmedför inga ökade kostnader. Lag om ändring i utlänningslagen (1980:376) Härigenom föreskrivs i fråga om utlänningslagen (1980:376) dels alt 36 § skall upphöra att gälla, dels au 7, 8, 30, 32, 36, 47, 50, 52, 54, 56, 57, 58, 59,60, 62, 67, 72, 74, 82, 84, 90, 93, 95, 96 och 99 §§ skall ha nedan angivnalydelse, dels att ilagen skall införas tre nya paragrafer, 90 a, 99 a och 99 b §§ samt närmastföre 90 a § en ny rubrik av nedan angivna lydelse. Utlänningarsom kommer till eller uppehåller sig här skall ha pass, om regeringenhar förordnat om detta. Regeringen föreskriver vilka legitimalionshand-hngarsom får gälla som pass samt i vilka fall svenska myndigheter får utfärda passför flyktingar eller andra utlänningar. Utlänningarsom kommer till eller uppehåller sig här skall ha pass, om regeringenhar förordnat om detta. Regeringen eller, efter regeringens bemyndigande,statens invandrarverk föreskriver vilka legitimalionshandling-ar som får gällasom pass. Regeringen förordnar vidare om i vilka fall svenska myndigheter fårutfärda pass för flyktingar eller andra utlänningar. 8 § Vid inresa eller utresa skall en utlänning visa upp sill pass för polismyndigheten, om inte regeringen har föreskrivit annat. En utlänning skall vid inresa eller utresa även lämna de upplysningar som begärs av polismyndigheten. Enutlänning som vistas i är skyldig alt efter kallelse av polismyndighetpersonligen inställa sig hos myndigheten och lämna upplysningar om sinvistelse här. Om han inte efterkommer kallelsen, får han hämtas. På begäranskall utlänningen även visa upp sitt pass för pohsmyndighet eller polisman. För utredning i samband med inresa eller utresa ellerkallelse enligt Enutlänning som vistas i är skyldig att efter kallelse av polismyndighetpersonligen inställa sig hos myndigheten och lämna upplysningar om sinvistelse här. Om han inte efterkommer kallelsen, får han hämtas. Kan det medhänsyn till utlänningens personliga förhållanden eller övriga omständigheterskäligen befaras att han ej skulle efterkomma en kallelse, får utlänningenhämtas utan föregående kallelse. Pä begäran skall utlänningen även visa uppsitt pass för polismyndighet eller polisman. Förutredning i samband med inresa eller utresa eller kallelse eller andra stycket får utlänningen kvarhållas, dock intelängre än som är nödvändigt och inte i något fall längre än , om intebeslut har meddelats om förvar enligl 50 eller 52 §. hämtning enligt andra stycket får utlänningen kvarhållas,dock inte längre än som är nödvändigt och inte i något fall längre än ,om inle beslut har meddelats om förvar enligt 50 eller 52 §. / samband med inresekontroll får en polisman undersökabagageutrymmen och övriga slutna utrymmen i bilar och andra transportmedel isyfte att förhindra att utlänningar reser in i i strid motbestämmelserna i denna lag eller i en författning som har utfärdats med stöd avdenna lag. Om inresekontrollen sker under medverkan av tullmyndighet eller medbiträde av särskilt förordnad passkontrollant, skall tulltjänstemannen ellerpasskontrcllanten ha samma befogenhet. En utlänning som kommer fill skall avvisas, om detfinns grundad anledning att anta att han tillhör eller verkar för en sådanorganisation eller gmpp som avses i andra stycket och om det dessutom medhänsyn lill vad som är känt om hans föregående verksamhet eller i övrigtföreligger fara för att han här i riket medverkar till sådana handlingar somavses i det stycket. I första stycket avses en organisation eller grupp som,med hänsyn fill vad som är känt om dess verksamhet, kan befaras utanför sitthemland använda våld, hot eller tvång för politiska syften och därvid begåsådana gärningar här i riket. upprättar en förteckning överutlänningar som skall avvisas enligt första stycket. Regeringen bestämmer vilkaorganisationer eller grupper som därvid kommer ifråga. När en utlänning, som finns i den förteckning som anges i30 § tredje stycket och som saknar visering eller uppehållstillstånd, kommertill riket, skall polismyndigheten besluta om avvisning av honomutom i de fall då ärendet skall överlämnas till regeringen enligt 36 §. När det hos polismyndigheten uppkommer fråga om avvisningenligt 30 § av annan utlänning än som avses i första stycket, skall ärendethänskjutas till statens invandrarverk som med eget yttrande överlämnar ärendettill regeringen. I ärenden som prövas av regeringen skall förhandling hållas. Uppkommer fråga om att en utlänning som kommer tillSverige skall avvisas enligt 30 §, skall polismyndigheten genast överlämnaärendet till regeringens avgörande. Innan regeringen avgör ärendet skallförhandling hållas. Yttrande skall även inhämtas från statens invandrarverk,om det inte möter hinder på grund av att ärendet är synnerligen brådskande.Regeringen får dock utan föregående förhandling eller hörande av statensinvandrarverk besluta att icke avvisa utlänningen enligt 30 §. Beslut om avvisning enligt 30 § skall förenas med förbudför utlänningen att återvända till eller utan tidsbegränsning.I beslutet skall utlänningen upplysas om vilken dag som förbudet upphör attgälla. Regeringenfår meddela närmare föreskrifter med riktlinjer för polismyndigheternasprövning av frågan om ett ärende skall överlämnas till regeringens avgörandeenligt första stycket. Ärenden om avvisning enligt 32 § första stycket skallhänskjutas till statens invandrarverk, om det föreligger sådana omständighetersom enligt 33 eller 34 § föranleder att ärenden som avses där överlämnas tillstatens invandrarverk. skall med eget yttrande överlämnasådana ärenden till regeringen. En utlänning får utvisas ur riket, om det föreligger sådana omständigheter som anges i 30 §. En ufiänning får utvisas ur riket, om det föreliggersådana pmsländigheter som anges i 30 § första och andra styckena. Beslut om utvisning enligt första stycket meddelas avregeringen. I sådana ärenden skall förhandling hållas. Yttrande skall inhämtasfrån statens invandrarverk, om hinder inte möter på grund av att ärendet ärsynnerligen brådskande. 1981/82:146 6 En utlänning får tas i förvar om det föreligger sannolikaskäl för avvisning eller för utvisning enligl 38, 43, 47 eller 48 § eller omdet uppkommer fråga om verkställighet av en sådan åtgärd eller av utvisning pågmnd av brott. Förvar beslutas av den myndighet som handlägger avvisnings-eller utvisningsärendet eller verkställighelsärendet. Beslut om förvar får dockmeddelas endast om det med hänsyn lill utlänningens personliga förhållandeneller övriga omständigheler skäligen kan befaras alt han kommer att hålla sigundan eller bedriva brottslig verksamhel här eller om utlänningens identitet äroklar. Om det bedöms tillräckligt, kan myndigheten under deförutsättningar som anges i första stycket i stället för att ta utlänningen iförvar ålägga utlänningen att på vissa tider anmäla sig hos polismyndigheten iorten eller föreskriva, att utlänningen skall lämna ifrån sig pass eller därmedjämställd legifimationshandling, eller föreskriva de andra villkor som behövsför att hålla utlänningen under uppsikt. Om utlänningen inte följer sådana föreskrifter,kan han tas i förvar. / ärenden som handläggs av regeringen får det statsrådsom ansvarar för ärenden enligt denna lag, för tiden till dess regeringenavgör ärendet, meddela beslut I frågor som rör särskilda tvångsåtgärder. 52 § När det inle finns tid att avvakta den handläggandemyndighetens beslut om särskilda tvångsåtgärder mot en ufiänning eller statensinvandrarverks beslul enligt 51 §, får en polismyndighet tillfälligt tauflänningen i förvar eller ställa honom under uppsikt enligl 50 §. Skall ett ärende om avvisning en- Även om de i 50 § angivna förut- ligt 36 § överlämnas till regering- sättningarnainte föreligger, får en en, skall polismyndigheten ta utlän- polismyndighetta en utlänning i ningen iförvar. Även om de i 50 § förvar eller ställa honom under angivna fömtsättningarna inte före- uppsikt när fråga om avvisning ligger, får polismyndigheten la en skallöverlämnas till regeringen en- utlänning i förvar eller ställa honom ligt32 § första stycket eller när det under uppsikt när frågan om av- uppkommerfråga om att utvisa w/- visning skall överlämnas till rege- länningen enligt 47 §. ringen enligt 32 § andra stycket el ler när det uppkommer fråga om att utvisa honom enligt 47 §. Anmälan om att en ufiänning har tagits i förvar ellerställts under uppsikt enligt första eller andra stycket skall skyndsamt görashos den myndighet som handlägger ärendet eller, i fall som anges i 51 §, hosstatens invandrarverk. Denna myndighet skall därefter pröva omåtgärden skall bestå. Beslutas avvisning eller utvisning enligt 38, 43, 47 eller 48 § av en utlänning, som hålls i förvar eller står under uppsikt, skall den myndighet som fattar beslutet pröva om utlänningen fortfarande skall hållas i förvar eller stå under uppsikt. Detsamma skall gälla när regeringen eller statens invandrarverk fattar beslut i verkställighetsärenden. Beslutas avvisning eller utvisning enligt 38, 43, 47 eller48 § av en utlänning, som hålls i förvar eller står under uppsikt, skall denmyndighet som fattar beslutet pröva om utlänningen fortfarande skall hållas iförvar eller stå under uppsikt. Detsamma skall gälla när regeringen ellerstatens invandrarverk fattar beslut i verkställighelsärenden. Regeringensbeslut enligt detta stycke om att hålla en utlänning kvar iförvar gäller intelängre än från beslutets dag. Ifråga om verkställande myndighetsskyldighet att besluta i förvarsfrågan gäller 50 § första stycket samt andrastycket av denna paragraf. Finns det inte längre skäl att hålla utlänningen iförvar eller under uppsikt, skall åtgärden upphävas. Närförhandling skall hållas enligt en bestämmelse i denna lag till-lämpas 57-62§§. Detsamma gäller när det annars finns anledning att hålla förhandhng i ettärende enligt denna lag hos regeringen, statens invandrarverk eller länsstyrelse. Närförhandling skall hållas enligl en bestämmelse i denna lag till-lämpas 57-62§§. Detsamma gäller när det annars finns anledning att hålla förhandling i ettärende enligt denna lag hos regeringen eller statens invandrarverk. Förhandlingskall hållas inför den myndighet som handlägger ärendet. Statens invandrarverkfår dock besluta att en länsrätt eller länsstyrelse skall hålla förhandling iett ärende som verket handlägger. I ärenden, som handläggs av regeringen, fårdet statsråd, som ansvarar för ärenden enligt denna lag eller den tjänstemansom statsrådet bestämmer, besluta om förhandhng och utse myndighet som skallhålla förhandlingen. Förhandlingskall hållas inför den myndighet som handlägger ärendet. Statens invandrarverkfår dock besluta alt en länsrätt eller länsstyrelse skall hålla förhandling iett ärende som verket handlägger samt därvid bestämma om andra än utlänningenskall höras. I ärenden, som handläggs av regeringen, får del statsråd, somansvarar för ärenden enligl denna lag eller den tjänsteman som statsrådetbestämmer, besluta om förhandling och besiätn-ma om andra än utlänningen skallhöras samt, där annat ej följer av andra stycket, utse domstol ellerförvaltningsmyndighet som skall hälla förhandlingen. / ärenden om avvisning enligt 30 § eller utvisning enligt 47 eller 48 § skallförhandlingen hållas vid , om det inte föreligger särskildaskäl mot det. När detbehövs får den myndighet som håller förhandlingen uppdra åt en pplismyndigheteller åt en särskilt utsedd perspn att vara allmänt pmbud vid förhandlingen. När detbehövs får den myndighet som håller förhandlingen uppdra åt en polismyndigheteller åt en särskill utsedd person alt vara allmänl ombud vid förhandlingen.Allmänt ombud skall alltid förordnas vid förhandling i ärenden om avvisningenligt 30 § eller utvisning enligt 47 eller 48 §. Utlänningenoch andra personer, som skall höras, skall kallas till förhandlingen. Omutlänningen hålls i förvar, skall den myndighet som håller förhandlingenbesluta om hans inställelse. Har kallelse till förhandlingen delgelts den somskall höras minst före förhandlingen och uteblir den kallade utanatt ha anmält laga förfall, får myndigheten besluta om hämtning. Hämtning avnågon annan än utlänningen får dock ske endast om det föreligger synnerligaskäl. Utlänningenoch andra personer, som skall höras, skall kallas till förhandlingen. Omutlänningen hålls i förvar, skall den domstol eller förvaltningsmyndighet somhåller förhandlingen besluta om hans inställelse. Har kallelse tillförhandlingen delgelts den som skall höras minst före förhandlingenoch uteblir den kallade utan att ha anmält laga förfall, får domstolen elterförvaltningsmyndigheten besluta om hämtning. Hämtning av någon annan änutlänningen får dock ske endast om del föreligger synnerliga skäl. 60 § Vid förhandlingen skall noga utredas deomständigheter som kan inverka på ärendets avgörande. Utlänningen skall fåtillfälle atl ange sin ståndpunkt och att uttala sig om de omständigheter somåberopas i ärendet. / fråga om förhandling vid allmän domstol skall, i denmån annat inte följer av 57-59 samt 61 och 62 §§, i tillämpliga delar gälla bestämmelsernaom bevisupptagning utom huvudförhandling i brottmål. Utöver vad som följer av 5kap. 1 § får rätten förordna att förhandlingen skall hållasinom stängda dörrar, om det kan antas att det vid förhandlingen kommer attförebringas uppgift, för vilken hos domstolen gäller sekre- Förhandlingen skall vara offentlig, om uflänningen begärdet och myndigheten inte anser att omständigheterna föranleder något annat. tess som avses i sekretesslagen (1980:100). Förhandlingvid förvaltningsdomstol skall, om annat inte följer av 5759§§ samt 61 och62§§, ske med Iakttagande i tillämpliga delar av vad som föreskrivs om muntligförhandling vid sådan domstol. Förhandling vid för\skall varaoffentlig, om utlänningen begär det och myndigheten inte anser altpmständighe-terna föranleder någpt annat. Frågan omersättning eller förskott prövas av den myndighet som håller förhandlingen.Närmare bestämmelser om ersättning och förskott meddelas av regeringen. Frågan omersättning eller förskott prövas av den domstol eller förvaltningsmyndighetsom håller förhandlingen. Närmare bestämmelser om ersättning och förskottmeddelas av regeringen. Beslut enligt 50, 51 eller 53 § om att en utlänning skalltas i förvar eller hållas kvar i förvar får överklagas av utlänningen utom dåbeslutet har meddelats av regeringen. Har beslutet fattats av en polismyndighet, överklagas dethos länsrätten. Har beslutet fattats av statens invandrarverk eller av enlänsstyrelse, överklagas det hos kammarrätten. Länsrättens eller kammarrättensbeslut överklagas enligt bestämmelserna i förvaltningsprocesslagen (1971:291). Klagan får föras särskilt och är inte inskränkt till visstid. Beslut enligt 50, 51 eller 53 § om att en utlänning skalltas i förvar eller hållas kvar i förvar får av utlänningen överklagas genom besvärtill kammarrätten, om beslutet har fattats av en polismyndighet, statensinvandrarverk eller en annan förvaltningsmyndighet. Behörig är i samtligafall den kammarrätt som har att överpröva beslut av statens invandrarverk.Beslut av en förvaltningsdomstol får överklagas enligt bestämmelserna i förvaltningsprocesslagen(1971:291). Klagan får föras särskilt och är inte inskränkt till visstid. Om ett beslut som avses i första stycket har fattats avdet statsråd som ansvarar för ärenden enligt denna lag, prövar regeringsrättenpå framställning av utlänningen, otn åtgärden skall bestå. Har fråganom verkställighet av ett beslut om avvisning enligt 28 eller 29 § ellerutvisning enligt 38 § överlämnats till statens invandrarverk enligt 85, 86eller 89 § och finner invandrarverket att beslutet inte bör verkställas, fårverket upphäva beslutet eller besluta anstånd med verkställigheten. Frågor omupphävande av beslut som anges i denna paragraf eller anstånd medverkställigheten av etl sådant beslut kan prövas av regeringen endast dåinvandrarverket med stöd av 69 § har överlämnat verkställighetsärendet tillregeringen eller då verkets beslut har överklagats enligt 90 §. Har fråganom verkställighet av ett beslut om avvisning enligt 28 eller 29 § ellerutvisning enligt 38 § överlämnats till statens invandrarverk enligt 85, 86eller 89 § eller övertagits av invandrarverket enligt 90 a § och finnerinvandrarverket att beslutet inte bör verkställas, får verket upphäva besluteteller besluta anstånd med verkställigheten. Frågor om upphävande av beslutsom anges i denna paragraf eller anstånd med verkställigheten av ett sådantbeslut kan prövas av regeringen endast då invandrarverket med stöd av 69 § haröverlämnat verkställighetsärendet till regeringen eller då verkets beslul haröverklagats enligt 90 §. När regeringen upphäver ett beslut enligt 71 eller 72 §eller medger en utlänningrätt att uppehålla sig här i riket trots ett utvisningsbeslut, får regeringensamtidigt meddela sådana föreskrifter om inskränkningar och villkor för utlänningens vistelse här i riket som anges i48 § första stycket. När verkställighet inte skall ske i fall som avses i 73 §, får regeringen meddela sådana föreskrifter som anges i första stycket. Detsamma gäller när ett beslut om avvisning eller utvisning i andra fall inte kan verkställas och det beträffande utlänningen föreligger sådana omständigheter som anges i 30 §. I ärenden enligt detta stycke skall förhandling hållas. När verkställighet inte skall ske i fall som avses i 73 §,får regeringen meddela sådana föreskrifter som anges i första stycket. Detsammagäller när ett beslut om avvisning eller utvisning i andra fall inte kanverkställas och det beträffande utlänningen föreligger sådana omständighetersom anges i 30 § första och andra styckena. I ärenden enligt detta styckeskall förhandling hållas. Avvisas enutlänning, som har kommit hit till riket med fartyg eller luftfartyg, får hanföras tillbaka till fartyget eller luftfartyget, om detta skall avgå tillutlandet pmedelbart eller . Han får också sättas ombordpå annat fartyg eller luftfartyg med samma innehavare. Vägrar fartygets ellerluftfartygets befälhavare att ta emot Avvisas enutlänning, som har kommit hit till riket med fartyg eller luftfartyg, får hanföras tillbaka till fartyget eller luftfartyget, om detta skall avgå tilluflandet eller . Han får också sättas ombordpå annat fartyg eller luftfartyg med samma innehavare. Vägrar fartygels ellerluftfartygets befälhavare atl ta emot utlänningen, får före- utlänningen, fårpolismyndigheten lägga honom lämpligt vite. förelägga honom lämpligt vite. Första stycket gäller även verkställighet av utvisningenligl 38, 43, 47 eller 48 §, om utlänningen har underlåtit att vid inresanvisa upp sitt pass för polismyndigheten och utvisningsbeslutet har meddelalsinom efter inresan. Första och andra styckena gäller inte om fartyget ellerluftfartyget skall avgå till ett land dit utlänningen enligt 77-80 §§ inte fårsändas. Beslut om avvisning eller utvisning skall verkställas såsnart det kan ske. Verkställigheten av avvisning samt utvisning enligt 38 §ankommer på polismyndighet. Verkställigheten av utvisning i övrigt ankommer pålänsstyrelse. I fråga om avvisning enligt 30 § eller utvisning enligt 47 eller48 § får regeringen förordna att verkställigheten skall ske genom annanmyndighets försorg. 90 Statens invandrarverks beslut i enverkställighetsfråga, vilken har överlämnats till verket enligt 85 eller 86 §,får överklagas av utlänningen. K lagan förs hos regeringen genom besvär. Beslut omavvisning eller utvisning skall verkställas så snart det kan ske. Verkställighetenankommer på polismyndighet. I fråga om avvisning enligl 30 § eller utvisningenligt 47 eller 48 § får regeringen förordna att verkställigheten skall skegenom annan myndighets försorg. Statens invandrarverks beslut i ett verkställiglietsärendefår överklagas av utlänningen om ärendet har överlämnats till verket enligt 85eller 86 § eller om ärendet har överlämnats på annan grund eller övertagitsenligt 90 a § och utlänningen i ärendet har anfört omständigheter som enligt85 eller 86 § skall föranleda att ärenden som där avses överlämnas tillverket. Klagan förs hos regeringen genom besvär. Skyldighet att anmäla fråga om verkställighet till statensinvandrarverk Om en utlänning först i samband med verkställigheten av enpolismyndighets avvisningsbeslut har anfört sådana omständigheter som avses i85 eller 86 § och polismyndigheten vid sin prövning finner attverkställighetsärendet enligt angivna bestämmelser inte skall överlämnas tillstatens invandrarverk, skall frågan om verkställighet skyndsamt anmälastill verket. skall därvid genast besluta om verketskall överta ärendet eller inte. Årendet skall övertas, om utlänningens påståendeinte är uppenbart oriktigt eller, i fall som avses i 86 §, de åberopadeomständigheterna inte kan lämnas utan avseende. får även iannat fall överta ärendet, om det finns skäl till detta. Innan invandrarverkethar fattat beslut i fråga om övertagande får vidare verkställlghetsåtgärderinte vidtas. Om enutlänning, som har utvisats med förbud för honom att under en viss tidåtervända till , återvänder utan att vara berättigad till detta, skallutvisningsbeslutet verkställas på nytt. Om enutlänning, som har avvisats eller utvisats med förbud för honom att återvända till , återvänder utan alt vara berättigad filldetta, skall beslutet verkställas pä nytt. 1. en utlänningsom uppehåller sig i utan föreskrivet tillstånd och underlåter attansöka om ett sådant tillstånd, eller 2. en utlänningsom har anställning eller bedriver verksamhet, som kräver arbetstillstånd,utan att han har ett sådant tillstånd.