prop · G503103 · 1981-12-31 00:00:00 — försvarskommitlé har i ett delbetänkande (Ds Fö1981:1) aviserat en delvis ändrad inriktning av beredskapen vid kriser med kravpå längre uthållighet för vissa viktiga sektorer i samhället, bl. konstaterar även alt det ärsärskilt betydelsefullt alt kväveförsörjningen för jordbruket kan tillgodoses.Del är därför enligt kommittén önskvärt att produktionskapacitet förframställning av ammoniak inom landet bevaras. Kommittén anser alt vissastödåtgärder kan komma att krävas i detta syfte. Förslag kommer under våren1982 att lämnas lill om totalförsvarets framtida inriktning varvidbl. a. denna fräga kommer all behandlas. Överstyrelsenför ekonomiskt försvar (ÖEF) och JN har beräknat det genomsnittliga krisbehovet av ammoniak under en treårig omställningspe riod lill ca , varav inom livsmedelsprogrammet. Krisbehovel anses vara ett absolut minimibehov och avses läckas genom inhemsk produktion av 115 000 lon samt till resterande del genom krisimport och beredskapslagring av ammoniak och/eller kvävegödselmedel. Skr.1981/82:103 vet har beräknats med utgångspunkt i alt den årliga kvävegivansuccessivt Del II under tre omställningsår sänks till45-35 % av det normala, att fläskproduk- tionen kan nunska lill en fjärdedel av den nuvarande ochatt fjäderfäpro-duklionen helt upphör. Utgångspunkten för nu gällande planeringär vidare att spannmålsexporten helt upphör och att all producerad spannmålkonsumeras inom landet. Möjligheterna att ersätta handelsgödsel med andragödselmedel eller kvävefixerande grödor är begränsade. Av det anförda framgår att den nuvarandeberedskapsplaneringen för livsmedel förutsäller att ammoniaklillverkningen iSverige kan fortgå vid en avspärrning. beslöt altt driften vidKvarntorpsfabriken skulle upphöra . Skälet lill den planeradenedläggningen var alt fortsatt drift vid fabriken enligl bolaget i nulägetmedförde merkostnader i förhållande lill import på drygl 30 milj. kr. per år.Sedermera har också meddelats att förhandlingar pågår om överlåtelse avaktiemajoriteten i Supra till Norsk Hydro A/S. Öm Kvarntorpsfabriken läggs ner, kommer hälften avSveriges produktionskapacitet för ammoniak att försvinna. Denna kapacitet är ikrisplaneringen tänkt alt täcka en tredjedel av krisbehov avammoniak. Regeringen gav därför i beslut JN och ÖEF i uppdragatt gemensamt undersöka möjligheterna alt träffa överenskommelse med Supra omupprätthållande av produktionskapacitet vid ammoniakfabriken i tillutgången av . Ett eventuellt avtal med företaget skulle träffas medförbehåll för regeringens godkännande. Ämbetsverken överlämnade lill regeringenen principöverenskommelse med Supra om fortsatt drift vid Kvarntorpsfabriken.Samtidigt hemställdes om regeringens godkännande av överenskommelsen och ombemyndigande alt teckna ett slutligt avtal grundat på denna. Enligl principöverenskommelsen skall Supra dels vidta allaåtgärder som behövs för att fortsätta driften vid ammoniakfabriken, dels åtasig att till utgång producera ammoniak vid fabriken och vidmakthålladess fulla kapacitet som produktionsresurs. Som ersättning för sina åtagandenskall Supra få försörjningsberedskapslån från ÖEF med 19,3 milj. kr. för år1981 och 25,7 milj. kr. Lånen avsågs bli avskrivna efter utångenav resp. år om åtagandena uppfylldes. Supra skall vidare tillhandahålla statenalll erforderligt underlag som företaget förfogar över för alt möjliggöra enlångsiktig planering beträffande landets totala försörjningsberedskap förammoniak genom produktion vid företagets fabriker i och ellerpå annat säll. Om den långsikliga planeringen leder till att andra villkor börgälla, är parterna enligl avtalet eniga om att detta kan omförhandlas ochersättas av ett annat. Regeringen föreslog i prop. 1980/81:186 all riksdagenskulle ställa medel till förfogande så att avtal enligt ovannämndaöverenskommelse kunde ingås mellan staten och Supra. I propositionen framhöllsvidare alt den genom avtalet vunna tidsfristen borde användas för mer ingåendeundersökningar om allernaliva vägar att klara försörjningen av ammoniak ochkvävegödselmedel i krislid. Försvarsutskottettillstyrkte regeringens förslag och framhöll i sitt betän kande FöU 1980/81:27 bl. a. att det var angelägel att man fram lill utgången av behöll produktionskapacitet för tillverkning av ammoniak vid 176 anläggningen i varigenommöjligheter gavs alt undersöka och närmareöverväga hur man skulle tillgodose behovet av ammoniak Skr.1981/82:103 och kvävegödselmedel vid avspärrning och krig. Utskottet utgickifrån att de Dir 1981:45 frågor som aktualiserats i motion nr 2180 angåendeen ammoniakfabrik i och i motion nr 2181 angående en utredning medförslag till fortsatt produktion vid Supras anläggning i också skullekomma att belysas och analyseras inom ramen för en sådan utredning. beslöt i enlighet med utskottets hemställan (rskr1980/ 81:345), JN och ÖEF träffade slutligt avtal med Supra iden aktuella frågan. Mol bakgrund av vad jag nu har anfört anser jag althithörande frågor bör prövas ingående. Med hänsyn till den stora betydelse somtillgången på gödselmedel och råvaror därtill har för Sverigeslivsmedelsförsörjning i kristid bör en särskild utredare tillkallas förändamålet. Jag har därvid samrått med chefen för . Utredaren bör pröva olika alternativ för försörjningen avgödselmedel och råvaror för tillverkning därav. Alternativens effekter på vårlivsmedelsberedskap liksom kostnaderna bör redovisas. Härvid bör bedömas såvälkostnaderna vid en kris som kostnaderna i fredstid för bl. a. eventuell lagringoch planering. Med hänsyn till stora importberoende på dessa områdenbör utredningen inriktas på i första hand försörjningen med kvävegödselmedeloch ammoniak. JN och ÖEF har presenterat två utredningar.Livsmedelsförsörjningen vid en avspärrning och Livsmedelsförsörjningen i krig.Dessa utredningar bör kunna bilda underlag för utredarens arbete. Dessutom börutredaren ta del av det arbete som har bedrivits i den särskilda arbetsgruppför försörjningen med kvävegödsel och ammoniak, som har tillsatts inom ramenför del svensk-norska jordbruksavtalet. I tillämpliga delar bör gälla de direktiv som utfärdatstill samfiiga kommittéer och särskilda utredare angående finansieringen avreformer (Dir 1980:20). Utredaren bör avge sina förslag möjligt. Med hänvisning till vad jag nu har anfört hemsläller jagatt regeringen bemyndigar chefen för att tillkalla en särskild utredare med uppdrag att utredaförsörjningen med gödselmedel m. m., att besluta om sakkunniga, experter, sekreterare och annatbiträde åt utredningen. Vidare hemställer jag att regeringen beslutar att kostnaderna skall belasta tionde huvudtitelnskommittéanslag. Regeringen ansluter sig lill föredragandens övervägandenoch bifaller hans hemställan. Skr.1981/82:103 Tilläggsdirektiv till banklagsutredningen (Fi 1976:04) Del II Chefen för ekonomidepartementel, statsrådet , anför. Den svenska banklagstiftningen medger inte att utländskabanker etablerar dotterbanker eller filialer i . Enligl lagen (1955:183)om bankrörelse (BL) skall de personer som startar eller leder en svenskaffärsbank (bankaktiebolag) vara svenska medborgare och bosalla här i landet(se 4, 72 och 82 §§). BL innehåller också elt förbud för utländska medborgareoch utländska juridiska personer all förvärva bankaktier genom teckning elleröverlåtelse (18 §). Utländska bankers möjlighet alt etablera kontor i sig till en möjlighet alt inrätta representations-kontor. Eftertillstånd av regeringen får utländska bankföretag sålunda från kontor ellerannat fasl driftställe här i landet driva verksamhet i vilken inte ingår inlånings-eller ullåningsrörelse (1 § BL). Lagstiftningen om sparbankerna och jordbrukskasserörelsenger inte möjlighet lör etablering från utländska bankföretags sida. Dessutformning är sådan alt utländska rättssubjekt knappast kan länkas engagera sigi sådan bankverksamhet här i landet. Alt överväga frågan om utländsk etablering av banker iSverige omfattas inte av det uppdrag all se över banklagstiftningen sombanklagsutredningen har. Enligl tilläggsdirektiv (Dir. 1980:58) skall kommitténdäremot la upp frågor om de svenska bankernas engagemang i bl. a. utländskabanker och andra utländska bolag. Kommittén har att kartlägga och utvärdera desvenska bankernas utlandsverksamhet och därvid bl. a. bedöma lämpligheten avengagemang i form av minoritetsposler jämfört med mer omfattande aktieinnehav.Av särskilt intresse är - enligt vad föredraganden framhöll itilläggsdirektiven - den betydelse som de svenska bankernas ullandsetable-ringhar för exportindustrins utveckling liksom för möjligheterna att förbättraSveriges ijänstenetto gentemot utlandet. Om de svenska bankernas verksamhetutomlands sägs följande. De svenska bankernas verksamhet utomlands bedrivs ihuvudsak genom utländska dotterföretag eller delägda företag.Banklagstiftningen anses lägga hinder i vägen mol all svenska banker etableraravdelningskontor eller filialer utomlands. I den mån ett annat land medgersådan etablering kan del - med hänsyn lill effektiviteten i bankverksamhetenoch till möjligheterna för bankinspektionen att få insyn i verksamheten -finnas skäl alt öppna möjlighet i den svenska banklagstiftningen till etableringutomlands av avdelningskontor eller filial. Kommitténs uppdrag i denna del börbegränsas lill en översyn av vår interna reglering av frågan och inte omfattaden större frågan om förutsättningarna för etableringsfrihet över gränserna.Den senare frågan, som inrymmer spörsmålet om utländska bankers etablering iSverige, bör övervagas ytterligare före ett eventuellt beslut om utredning. I en skrivelse till regeringen harbankinspektionen behandlatfrågan om utländska bankers etablering i och hemställt alt möjligheterna härtill nu utreds. Bankinspektionen hardärvid anfört bl. följande.Inspektionen har vid olika tillfällen gett uttryck för 178 uppfattningen, att nu gällandeförbud för utländska banker att etablera filialer eller dotterbanker i förr eller senarebör omprövas. uppfattning har grundats på den fortgående internationaliseringen av Dir 1981:46 bankväsendel, den multinationella karaktären av svenskaoch utländska industriföretags verksamhet saml de svenska bankernasökade inriktning på Mot den bakgrunden framstår enensidig avskärmning av den svenska kreditmarknaden mol utländska banker förinspektionen som i längden ohållbar. Enligt inspektionens bedömning finnsdel intresse från utländska bankers sida att etablera sig här i landet ifastare former än f. n. flertalet industriländer har man en liberal inställning,när man prövar utländska bankers möjlighet att etablera sig i det egna landet. förekommer dock alt krav på reciprocilet uppställs, dvs.all värdlandets banker ges en motsvarande etableringsrätt, och detta har enliglinspektionen i några fall inneburit allvarliga olägenheter för svenskabanker. utländska banker få bedriva bankverksamhet genom dotlerbankereller filialer i , skulle nytt kapital filiföras densvenska marknaden. och utländska banker skulle konkurrera på lika villkor. och konkurrensfördelarna ligger enligt inspektionen f. n. inleenbart hos de Från kontor i utlandet bedriver nämligenutländska banker, bl. a. med hjälp av agenter som uppsöker kunder iSverige, en viss verksamhet här i landet utan alt de på motsvarande sättsom de svenska bankerna behöver engagera sig i bostadsfinansieringen ochfinansieringen av Skulle de utländska bankerna istället bedriva bankverksamhet genom dollerbank i , skulle dennaverksamhet regleras av motsvarande begränsningar i kreditpolitiskaoch andra avseenden som de svenska bankernas rörelse. De utländska bankernaskulle över huvud laget i större utsträckning än vad som sker tvingas taansvar i förhållande lill de svenska kunderna. Enligt min mening kan möjlighet för utländska banker attetablera bankverksamhet i innebära fördelar såväl för de svenskabankerna som för den svenska samhällsekonomin, näringslivet och de enskildabankkunderna. Den svenska tjänslehandeln utgör en betydande och växande andelav vårt lands totala utrikeshandel. Tjänsteproduktion och internationell handelmed tjänster torde med fördel kunna bedrivas av ett teknologiskt och utbildningsmässigtvälutvecklat land som . Vårt land lorde därmed ha goda förutsättningaralt hävda sig även i det internationella utbytet av banktjänster, som inteenbart kan utgöra en källa till valutainkomster utan även utgöra elt viktigtkomplement till varuhandeln. En utveckling av de svenska bankernas insatser pådetta område förutsätter att självt har en liberal ordning i fråga omutbyte av banktjänster. En friare etablering av utländska banker i kanfrämja en sund konkurrens, bereda väg för ny teknik på bankområdel ochsammanlagt medföra vinster för samhället. Jag delar därför bankinspektionensuppfattning att det nuvarande förbudet för utländska banker all etablera sig iSverige bör las upp till prövning. Därvid bör givetvis undersökas i vad mån somen friare etablering av utländska banker i också kan innebära nackdelari fråga om möjligheterna alt bedriva en effektiv kredit- och valutapolitik. Detbör anförtros åt banklagsulredningen att svara för utredningsarbetet. Till närmare ledning för kommitténs arbete får jag anföraföljande. Del kanenligt min mening inte komma i fråga att ändra reglerna annat än när del gäller affärsbanksverksamhet. Nägra skäl att skapa förutsättningar för en utländsk etablering inom ramen för lagstiftningen om sparbankerna 179 1981/82:103 eller jordbrukskasserörelsen finns inte.En annan fråga är vilka slag av Del II utländska bankföretag eller andrarättssubjekt som kan komma i fråga för etablering av affärsbanksverksamhel enligt i huvudsak BL:ssystem. Denna fråga återkommer jag strax lill. Innan regeringen ger en affärsbank tillstånd (oktroj) altbedriva verksamhet här i landet skall en behovsprövning göras. Oktrojförutsätter sålunda att bankrörelsen befinnes vara "nyttig för delallmänna", 4 § 1 mom. BL. En motsvarande behovsprövning sker när detgäller sparbanker och föreningsbanker, jfr 7§ lagen (1955:416) om sparbanker (SpL)och 18 § lagen (1956:216) om jordbrukskasserörelsen (JdL). Behovsprövningenskall göras i varje enskilt fall och innefatta både en kvantitativ och enkvalitativ prövning. Till grund för den kvantitativa prövningen läggs enmarknadsbedömning. Det gäller att avgöra om det avsedda bankinstilutet tillförmarknaden nyttig konkurrens eller om dess verksamhet skulle verka fördyrande påallmänhetens bankkoslnader. Vid den kvalitativa prövningen undersöker man omdet är fråga om en seriös verksamhet och bedömer givelvis även om del avsedda bankinstilutett. ex. kommer att kunna uppfylla de krav på solvens och förmåga att infria sinaekonomiska förpliktelser som måste ställas. Det kan hävdas alt del svenska bankväsendet är så utbyggtatt de nuvarande reglerna om behovsprövning skulle hindra ytterligare etableringav affärsbanker, såväl svenska som utländska. Någon ansökan om oktroj för en nystiftadbank har - utom i samband med sammanslagning av redan tidigare etableradebankrörelser - visserligen inte förekommit på myckel länge i vårt land. Det lordedock vara tveksamt, om oktroj skulle lämnas i elt sådant fall med hänsyntill behovsreglerna och den innebörd de anses ha. Även om en formell möjlighetskulle öppnas för etablering av utländska banker i , skulle alltså dennuvarande kvantitativa behovsprövningen i praktiken kunna verka diskriminerandemol utländska intressen av etablering. En utgångspunkt för utredningsarbetetbör därför vara, att den nuvarande kvantitativa prövningen slopas för såvälsvenska som utländska bankföretag. Det finns så myckel större anledning att övervägaett sådant steg. som de nuvarande reglerna avspeglar en äldre tids förhållandenoch tänkande. Kommittén bör bedöma konsekvenserna i övrigt av en sådan ändring.Det kan också finnas anledning att överväga om de kvalitativaprövningskriterierna bör skärpas såvitt avser de utländska rättssubjekt somvill öppna bankverksamhet här. Det bör näinligen enligt min mening inte komma ifråga att medge andra utländska rättssubjekt än i utlandet redan etablerade,väl renommerade bankförelag att driva bankrörelse i . Å andra sidan ärdet uppenbart alt de kvalitativa krav som skulle ställas på en nystiftadsvensk bank också skulle vara höga. Ett annat krav bör vara att det utländska bankförelageli sitt hemland är underkastat en tillsyn som anses betryggande. Finner man att behovsprövningen enligt BL bör liberaliserasför att göra det möjligt för utländska banker att etablera sig här i landet,bör kommittén också överväga om detta föranleder ändring i SpL:s och JdL:sregler om behovsprövning. Om utländska banker ges möjlighet att etablera sig här,kan det dock finnas skäl att ställa upp krav på en reciprok behandlingi den etablerings- Jag vill därvid särskilt peka på att elt EG-direktiv (OJ No 180 L 322 ) med regler omupplagande och bedrivande av bankverk- samhet berör etablering inom Gemenskapen av kreditinstitutsom har Skr. huvudkontor utanför denna. Enligt direktivet skall EGkunna sluta avtal på Dir 1981:46 reciprociletsbasis med tredje land om villkoren för etablering inom Gemenskapen, bör överväga om ett reciprocitetskrav bör uppställas i den svenska lagstiftningen och hur deli så fall bör En riktpunkt för tillståndsgivningen när del gäller represenlalionskoniorför utländska banker är all banker i länder som del svenska näringslivet harmera omfattande förbindelser med kan få rätt att öppna representationskontorhär. Det bör övervägas om sådana hänsyn bör tas även när frågan om tillståndalt etablera bankverksamhet här skall prövas. Om dotterbanker, filialer eller avdelningskontor skulle fåetableras här av utländska banker och ges en ställning motsvarande de nuvarandesvenska bankernas, måste de vara underkastade åtminstone samma reglering somgäller för de svenska bankerna i olika avseenden. En etablering av utländska banker här i landet får som fidigareberörts inle anordnas på sådant säll all det försvårar möjligheterna altbedriva en effektiv valutapolitik. En av de frågor som måste bedömas bl. a. motbakgrund härav är om etableringen bör få förekomma såväl i form av del- eller helägdabanker som i form av filialer eller avdelningskontor. Här i landet lokaliseradedotterbanker skulle liksom andra svenska bankaktiebolag bli att betrakta som valutainlänningarenligt valulaförfaltningarna. Hur en filial eller ett avdelningskontor börbetraktas i valutahänseende är inle lika givet. En filial för ett utländsktbolag som driver näring här i landet betraktas dock enligt en speciell regelsom valutainlänning. Skulle filialer ges tillgång till den svenskakreditmarknaden, måste de i varje fall behandlas som valutainlänningar. Den nu nämnda frågan om i vilka former utländsk etableringav banker skulle kunna tillålas är av intresse också från kreditpolitisksynpunkt. I denna och andra frågor som behöver belysas från valuta- eller kreditpolitisksynpunkt bör kommittén samråda med valutakommittén (E 1977:03) resp. medkommittén (E 1980:03) om översyn av kreditpolitiken och den kredilpoliliskalagstiftningen. De former i vilka etablering medges kommer att varabestämmande för i vad mån det behövs särregler om kapilaltäckning och rörelsensbedrivande i övrigt. Flera problem torde därvid vara förknippade med etableringi form av filialer och avdelningskontor än med engagemang i en svenskaffärsbank. Om en etablering sker enligl det senare alternativet, kan detutländska inflytandet vara mer eller mindre långtgående, helägd dotterbankeller endast ett delägarskap i en i övrigi svenskägd bank. I Västtysklandtillåts utländska banker engagera sig i bankverksamhet endast tillsammans meden västtysk bank. Skall ett delägarskap kunna förekomma, bör del dock finnas enspärr mot att elt dominerande utländskt inflytande uppstår i de redanetablerade svenska affärsbankerna. Kommittén bör klarlägga problemen med deangivna olika alternativen och föreslå lämpliga lösningar. Bankrörelse definieras i 1 § BL som verksamhet "ivilken ingår inlåning från allmänheten på räkning som av bank allmänneligen begagnas". Av bestämmelsen om att utländska bankföretag efter regeringens tillstånd kan inneha represenlalionskonior här framgår att utländska banker är förhind rade att driva såväl inlånings- som ullåningsverksamhet från kontor i . Om utländska banker skulle få etablera sig här, synes del naturligt med hänsyn lill de allmänna skälen för alt medge etablering all dessa banker 181 1981/82:103 ges samma rätt all driva inlånings- ochutlåningsrörelse som de nuvarande Del II svenska bankerna har. När detgäller rörelsereglerna torde något behov av legala inskränkningar utöver vad BL innehåller inleföreligga. Kommittén bör dock vara oförhindrad alt, om del bedöms varanödvändigt, föreslå vissa begränsningar av den rörelse som får drivas av enbank eller bankfilial, där det finns ett dominerande utländskt inflytande. När del gäller frågan hur en möjlighet för utländsk banketableringskall genomföras lagtekniskt vill jag peka på att det påförsäkringsrörelseområdet gäller en lag för svenska försäkringsbolag och enannan lag för utländska försäkringsföretag som bedriver verksamhet i -lagen (1948:433) om försäkringsrörelse och lagen (1950:272) om rätt förutländsk försäkringsan-slalt all driva försäkringsrörelse här i riket. Fråga ärom en motsvarande uppdelning är lämplig på bankområdel eller om eventuella nyabestämmelser bör föras in i BL. Hur denna fråga bör lösas är bl. a. beroende avom här etablerade banker skall ha både svenska och utländska bankföretag som ägare.Skulle utländska banker tillåtas inrätta filialer i , kan detta tala fören särskild lag, eftersom om bankaktiebolag inle utan vidare kantillämpas på elt utländskt bankföretag och dess filial. Skall en utlandsägd bank eller bankfilial i likadant som en svenskägd bank skall den ställas underbankinspektionens tillsyn. Kommittén bör belysa vilka särskilda problem som ärförenade med en tillsyn över banker i utländsk ägo. finns detinternationellt vedertagna principer för samverkan mellan tillsynsmyndigheternai ägarland och värdland. De nu gällande reglerna om represenlalionskonior förutländska banker får något mindre betydelse, om utländska banker mera fritt kandriva verksamhet här. Även om en liberalisering genomförs, kan del dock finnasutländska banker som föredrar represenlalionskonior framför annan etablering.Kommittén bör överväga, om reglerna om representationskontor behöver jämkas medhänsyn till en ökad etableringsfrihet. Kommittén bör beakta de allmänna regler som gäller förutlänningars och utländska företags bedrivande av näringsverksamhet här ilandet, i första hand lagen (1968:555) om rätt för utlänning och utländsktföretag att idka näring här i riket, och ange de jämkningar i dessa regler somkan behövas, om förbudet mot utländsk banketablering i BL slopas ellerbegränsas. Det arbete för harmonisering av bankverksamheten som underåtskilliga år bedrivits inom EG kan tjäna kommittén som ledning vid uppdragetsfullgörande. Jag förutsätter all kommittén kommer att la del av erfarenheternaav det arbete som sålunda bedrivits och bedrivs inom EG och andra inlernalionellasamarbetsorganisationer när del gäller banketablering över gränserna. Kommitténkan också få uppslag till lämpliga lösningar av etableringsfrågan genom allstudera hur frågan reglerats i de länder där möjlighet öppnats för utländskabanker att etablera sig, t. ex. , och . Jag hemställer alt regeringen utvidgarbanklagsutredningens direktiv i enlighet med vad jag nu har anfört. Regeringen ansluter sig till föredragandens övervägandenoch bifaller hans hemställan. 182 (Ekonomidepartementel) Tilläggsdirektiv till rättegångsutredningen (Ju1977:06) Skr. Beslut vid regeringssammanträde . Departementschefen, statsrådet , anför. Genom beslut av regeringen den 3 februari 1977bemyndigades chefen för att tillkalla en kommitté meduppdrag att göra en översyn av rällegångsförfarandet vid allmän domstol.