prop · G503142 · 1981-12-31 00:00:00 — 3 Förverkande.................................................................. .. 49 3.1 Gällande rätt .......................................................... 49 3.1.1 Inledning ......................................................... 49 3.1.2 Närmare om vinningsförverkande enliglbrottsbalken .. 50 3.1.3 Vinningsförverkande inom specialslraffrälten . 3.1.4 Principerna för tillämpningen avnuvarande regler om vinningsförverkande 54 3.2 Belänkandet Företagsböter ................................... 57 3.2.1 Utredningens synpunkter påmöjligheten atl använda förverkande som ekonomisk sanktion mot juridiska personer .......................................... .. 57 3.2.2 Remissyttrandena ......................................... .. 58 3.3 Överväganden och förslag ..................................... 60 3.3.1 Inledning ........................................................ .. 60 3.3.2 Kan etl utbyggt förverkandesystemerbjuda en lösning? 3.3.3 Allmänt om tillämpningsområdet fören utbyggd förverkanderegel 65 3.3.4 När har elt brott begåtts inäringsverksamhet? 3.3.5 Vilka slags vinster skall kunnaförverkas? 3.3.6 Fastställandet av det förverkadebeloppet ... .. 71 3.3.7 Fakultativ eller obligatorisktillämpning? 3.3.8 Närmare om förhållandet lill andraförverkandebestämmelser 76 3.4 Upprällal lagförslag .................................................. 77 3.5 Specialmotivering' ................................................... 77 4 Sanktionsavgifter ........................................................ 77 4.1 Inledning ............................................................... .. 77 4.2 Några aktuella avgifter .......................................... .. 78 4.2.1 Skattetillägg .................................................. 78 4.2.2 Överiaslavgift ................................................ .. 79 4.2.3 Varselavgift .................................................... .. 79 4.2.4 Felparkeringsavgifi ......................................... .. 79 4.2.5 Byggnadsavgift m.m......................................... .. 80 4.2.6 Miljöskyddsavgift ........................................... .. 81 4.2.7 Övertidsavgift ................................................ 81 4.2.8 Oljeavgift m.m................................................... .. 81 4.2.9 Vissa andra avgifter ....................................... .. 82 4.3 Rapporten straffsystem .................................. 83 4.3.1 Synpunkter i rapporten på sanklionsavgifter .. 83 4.3.2 Remissyttrandena .......................................... .. 84 4.4 Betänkandet Företagsböter ................................... 85 4.4.1 Utredningens synpunkter påstraffavgifter ..... .. 85 4.4.2 Remissyttrandena .......................................... 87 ' Avsnittet utelämnat här. 1981/82:142 41 4.5.1 Inledande distinktioner ......................... 89 4.5.2 Straffavgifter ..................................... 91 4.5.3 Vinstbegränsande avgifter ..................... .. 92 4.5.3.1 Behovel ....................................... 92 4.5.3.2 Huvudfrågor om utformningen ........ 94 4.5.3.3 Förhållandel lill delstraffrättsliga regelsystemet 96 4.5.3.4 Beslutande myndigheter .............. 98 4.5.3.5 Avslutande sammanfattning .......... 99 Bilaga Förslag lill lag omändring i Prop.1981/82:142 42 I den allmänna debatten har ofta gjorts gällande alt detnuvarande straffrättsliga sanktionssystemet kan framstå som otillräckligt förfall då brott begås i näringsverksamhet. Det har sålunda i denna del brukathävdas att det av ekonomiska skäl kan vara fördelaktigt för en förelagare ellerett företag atl bryta mot straffsanktionerade beslämmelser, som gäller för detområde där företagel arbetar. Del straff - böter eller undanlagsvis fängelse -som kan komma i fråga för en ställföreträdare eller en anställd kan framstå somobetydligt i jämförelse med den vinst eller den besparing som företaget kangöra till följd av det brottsliga förfarandet. De problem som här åsyftas görsig företrädesvis gällande när fråga är om icke-seriös företagsverksamhet. fillkallades en utredning' med uppdrag attkartlägga om bötesstraffet och ekonomiska sanktioner i övrigt behövdereformeras. I direktiven för ulredningen anfördes bl. a. alt det för brott somriktades mot slaten och alla medborgares inlressen kunde finnas behov av enmöjlighet att rikta ekonomiska sanktioner mot juridiska personer. Utredningen har redovisat sitt uppdrag i betänkandet (DsJu 1978:5) Företagsböler. Det är elt princi|)belänkande och innehåller enkarlläggande undersökning av möjligheterna all bestraffa juridiska personer-med utredningens terminologi frågan om korporativt ansvar. 1 betänkandetredovisas de ekonomiska sanktioner som enligl gällande rätt kan riktas motjuridiska personer och analyseras de problem som uppkommer om man skulle införaen möjlighet att bestraffa dem. Bland de sanktionsformer som då skulle länkaskunna komma i fråga har utredningen framför allt undersökt ett penningstraffför juridiska personer. Som arbetsnamn för detta har ulredningen introduceratbegreppet företagsböler. I betänkandet anläggs sålunda olika synpunkter påmöjligheten av atl juridiska personer skulle kunna dömas lill böler, om någonbland personalen - en anställd eller en slällförelrädare - har gjorl sigskyldig lill brott mot exempelvis specialslraffrätlsliga författningar avnäringsrättslig art. Bl.a. anförs att en ekonomisk sanktion av det här slagetger vissa möjligheter alt till samhället dra in den vinst, som förelag skullekunna göra till följd av brottsliga förfaranden. Sedan betänkandet avlämnats, har en inom justifiedepartementettillkallad arbetsgrupp utarbetat departementspromemorian (Ds Ju 1979:10) Företagsböter- förslag till lagtexter. I denna har redovisats några länkbara modeller för eneventuell lagstiftning av angivet slag. Betänkandet och promemorian har remissbehandlats. Därvidhar - som senare skall belysas närmare - det sålunda redovisade systemet med Prop.1981/82:142 43 företagsböterutsatts för skarp kritik i bl. a. åtskilliga grundläggande delar. Detföreliggande materialet har därför inte bedömts kunna ligga lill grund för eltlagförslag i angiven riktning, i vart fall inte utan ett mycket omfattande ytteriigareutredningsarbete. Remissutfallet ger anledning till tveksamhet om ett systemsom bygger på korporativt straffansvar över huvud taget är en framkomlig väg. Samtidigtär det givetvis ett mycket starkt samhällsintresse att alla utvägar som kanbidra lill effektiviteten vid bekämpandet av s. k. ekonomisk brottslighet tas tillvara. Remissutfallet ger också vid handen att det föreligger ett allmänt erkäntbehov av lagstiftningsåtgärder för att komma till rätta med det problem som detinnebär att brott mot bestämmelser på främst de ekonomiska och näringsrätlsligaområdena i vissa fall kan förefalla förelagsekonomiskl lönsamma. Prakliskllaget alla remissinstanser har således, direkl eller indirekt, givit uttryckför uppfattningen att ett sådant behov föreligger. Med hänsyn tillangelägenheten av all så snabbt som möjligt komma fram till en lösning på detangivna problemet har det ansetts lämpligl att undersöka om det är möjligt attpå ett sätt som enklare låter sig inpassas i vårt rättssystem åstadkomma enordning, som gör det möjligt att eliminera det vinstintresse som kan liggabakom brott av del slag som här är aktuellt. Förslag till en sådanlösning presenteras i denna promemoria. Dessa förslag utgår ifrån att man böröverge tanken på en bestraffande sanktion som riktas mot företag och företagareoch i stället inrikta sig på en effektivisering av förverkandeinstitulet. Detföreslås således atl man inför en möjlighet att förverka värdet av sådanaekonomiska fördelar som direkt eller indirekt - har uppkommit i ett företag ianledning av alt någon bland personalen har gjort sig skyldig till ett brott iden näringsverksamhet som det är fråga om. En sådan ordning som iförekommande fall skulle innebära personligt straff för den som är ansvarig föröverträdelsen i förening med förverkande av företagels ekonomiska fördel avbrottet - torde kunna utformas så att den erbjuder ett sanktionssystem som blirtillfredsställande från rättssäkerhetssynpunkt och som för de allra flesta fallockså tillgodoser anspråken på effektivitet. Detkan emellertid förekomma situationer där ett sådant syslem av olika skäl framslårsom ofillräckligt. Man får därför räkna med all systemet behöver kompletterasmed lösningar som är direkl avpassade för vissa speciella rättsområden däröverträdelser är särskilt frekventa eller ett mera automatiskt verkande sanklionssystemav andra skäl innebär fördelar. En utväg som då ibland kan vara lämplig är attsanktionera överträdelserna genom särskilda avgifter. Här åsyftas avgifter avden typ som i senare års lagstiftningsarbete i ökande utsträckning kommit tillanvändning som ekonomiska sanktioner vid sidan av eller i stället förskadestånd, vite, böter och förverkande. Avgifter av detta slag - här kallade sanklionsavgifter-är ofta knulna lill vissa beslämmelser på ell sådanl sålt att en överträdelse 1981/82:142 44 medfören i det närmaste strikt skyldighet att utge ett på visst sätt bestämt belopptill det allmänna. Meddessa utgångspunkter är del givetvis ett angelägel önskemål atl avgifter av dentyp som avses nu så långt det äir möjligt utformas efter enhetliga principer. 1ett särskilt avsnitt i promemorian lämnas därför några allmänna synpunkter påfrågan om när och hur avgiftssystemen bör användas i framtida lagstiftning. Vidett reformarbete med denna inriktning bör de överväganden av bl. a. rätlspolitisknatur som har redovisats i betänkandet och departementspromemorian omföretagsböter tas tillvara. I följande avsnitt ges därför en kort redogörelseför de tankar kring en korporativ ansvarsform som har utvecklats idepartementspromemorian på grundval av den analys som belänkandet innehåller.Dessutom redovisas en del i sammanhanget aktuella avsnitt ur remissyttrandena. 2.1Arbetsgruppens förslag i huvuddrag Utredningenhar i betänkandet om företagsböter fört en ingående diskussion ommöjligheterna atl med ekonomiska sanktioner bekämpa den ekonomiskabrottslighet som främst hör hemma i den vinstinriktade näringsverksamheten.Därvid har en analys gjorts av för- och nackdelar med den korporativaansvarsformen förelagsböter, vars främsta syfte skulle vara alt motverka allbrott i näringsverksamhet begås av lönsamhetsmotiv. Departementspromemorianinnehåller en del exempel på tänkbara lagtekniska konstruktioner som harutarbetats pä grundval av övervägandena i betänkandet. Förslagen upptar bl. a.en särskild lag om företagsböter och viss ändring av . Dessutom hardär redovisats utkast till ändringar av vissa särskilda författningar. Dessautkast har gjorts som en illustration av hur bestämmelser om förelagsböterskulle kunna tänkas bli utformade, om ansvarsformen införs. Ifråga om tillämpningsområdet for företagsböter noterar arbetsgruppen att syftetmed sanktionen skulle vara alt genom en indragning av den eventuella vinslen aven lagöverträdelse motverka alt man inom företagen frestas att bryta mot lagenav ekonomiska motiv. Arbetsgruppen anser också att del huvudsakligen är inomden moderna ekonomiska lagsfiftningen som man återfinner de kriminaliseringarsom eventuellt kunde förstärkas med ell hot om företagsböler. När det däremotgäller att oavsett de ekonomiska aspekterna inskärpa vikten av ett vissthandlingsmönster hos allmänhelen, anses företagsböler inte ha samma funktion atlfylla. Arbetsgruppen anser därför att företagsböter inte skulle behöva tas ibruk i fråga om någon av de kriminaliseringar som innehåller.Arbetsgruppen utgår sålunda från att företagsböter skulle komma tillanvändning endast inom specialstraffrätten. Prop.1981/82:142 45 I såväl betänkandet som promemorian framhålls att det är svårlall bestämma subjektet för företagsböler på elt sätt som är ägnat all hindra ensärbehandling företagen emellan. Sålunda påpekas bl.a. att del skulle kunnaleda till orättvisor mellan företagen, pm man som subjekt endasl skulle godtade kapilalsamlingar sorn betecknas som juridiska personer. Enligt arbetsgruppen finns del två sätt alt undgå dessaolägenheter. Antingen kunde man som subjekt för företagsböter godta även andraägarformer än juridiska personer - l.ex. enkla bolag och enskilt ägande -ellerockså kunde man avstå från all som subjekt godta vissa kapilalsamlingar vilkavisserligen betecknas som juridiska personer men som inle skiljer sig frånandra ägarformer i del näringssammanhang som del är fråga om. Båda dessa allernaliv är enligt arbetsgruppen förenade medbetydande olägenheter. Om man som subjekt för företagsböter skulle godta ävenandra ägarformer än juridiska personer, blir frågan omatt ange hur böternaskall mätas ut och vilka beräkningsgrunder som skah gälla mycket komplicerad.Enligt arbetsgruppen är nämligen en ordning liknande dagsbotssy-stemel attföredra framför ett system som bygger på atl företagsböter tas ul direkt ikronor. Etl dagsbotsliknande beräkningssäll förutsätter emellertid att det ären självständig förmögenhetsmassa som skall bestraffas, dvs. att ägarformenbetecknas som juridisk person. Om man godtar andra ägarformer som subjekt förförelagsböter, måste man för dessa föreskriva särskilda beräkningsgrunder,enligt vilka böterna skulle utmätas i kronor. Innebörden av en sådan ordningskulle enligl arbetsgruppen bli att man måsle ha två olika system för attbestämma företagsböter. Arbetsgruppenkonstaterar atl den allmänna debatten om förelagsböter som etl medel attmotverka ekonomisk brptlslighet uteslulande har gällt juridiska personer.Förslagen har mot bakgrund av det anförda utformats enbart med juridiskapersoner i sikte. Gruppen konstaterar att en del undanlag skulle behöva görasför kapitalsamlingar som visseriigen betecknas som juridiska personer men inteskiljer sig från andra ägarformer i del näringssammanhang som det är fråga om.Kriterierna för hur sådana undanlag skall göras blir beroende av förhållandenainom varje bransch. För all inle tynga utkasten till lagtext har arbetsgruppendock inte föreslagit några sådana undanlag. När det gäller frågan huruvida bestämmelserna bör görasfakultativa eller obligatoriska konstaterar arbetsgruppen, att en fakultativutformning av bestämmelserna skulle medge en smidigare tillämpning än den somblir följden av den mera stelbenta ordning som ett pbligalorium innebär. Fakultativt utformade bestämmelser skulle metlföra attomständigheterna i det särskilda fallet blir utslagsgivande. En fördel kundedel då vara, att man inle behövde befara all förelagsböter skulle åläggas, närdel framslår som meningslösl l.ex. därför alt förelagel hell saknartillgångar eller med all sannolikhet ändå kommer att försättas i konkurs ellerupplösas. Prop.1981/82:142 46 Arbetsgmppenanser det vara slöseri med rättsväsendets resurser att i sådana fall fullföljaett straffprocessuellt förfarande. Arbetsgruppen förutser också att sådanafall skulle komma att föreligga inte så sällan. Fakultativabestämmelser skulle enligt arbetsgmppen också ge möjligheter att beakta sådanaomständigheter som i det enskilda fallet kunde tala emot att företagsbötertillämpas. Som exempel anges här bl.a. samhällsekonomiska och arbetsmarknadsmässigaintressen ådömande av företagsböter skulle exempelvis kunna föranleda ennedläggning som inte är önskvärd med hänsyn till sysselsättningen på orten. Enobligatorisk tillämpning skulle, anser arbetsgruppen, bättre överensstämma medgrundläggande straffrättsliga värderingar. Den s.k. legalitelsprincipen skall,enligt vad som anförs, bl. a. garantera all alla erhåller en så lika behandlingsom möjligt inför lagen. Alt på skönsmässiga grunder avgöra humvida eltföreskrivet straff skall ådömas eller ej ter sig enligt arbetsgruppen mot dennabakgmnd främmande. Arbetsgmppenfinner således att övervägande skäl talar för att reglerna borde erhålla enobligatorisk utformning och påpekar att en tillräckligt nyanseradtillämpning skulle kunna erhållas, om man öppnar en möjlighet till jämkning avförelagsböterna i vissa fall. Reglernaom hur bötesbeloppet skulle bestämmas har utformats efter samma modell somdagsböter. Rättssäkerheten anses nämligen kräva att del finns ett straffmaximuminskrivet i lagen och att bestämmelserna även anger de grunder, efter vilkadomstolarna skall mäta ut straffet. Det är enligt arbetsgmppen mot dennabakgrund bättre att företagsböterna bestäms i antal och belopp än att deberäknas direkt i kronor. Domstolarnas vana vid dagsbotssystemet anses ocksåborga för en jämnare rättstillämpning. Arbetsgmppenanser det vara av väsentlig betydelse atl betalningsskyldigheten så noggrantsom möjligt anpassas efter företagens ekonomiska förhållanden. Frågan om vilkafaktorer som lämpligen bör läggas lill grund för fastställande av bötesbeloppetär enligt arbetsgruppen mycket komplicerad. Därvid påpekas särskilt att detnär det gäller juridiska personer kan föreligga stora skillnader mellanföretagens inkomst- och förmögenhetsförhållanden och deras förmåga att betala. Arbetsgmppenfinner del rimligl atl företagsböter i princip bestäms i förhållande tillföretagets förmögenhet. Det anses därvid ligga närmast till hands att räknafram det marknadsmässiga värdet av kapitalsamhngen i enlighet medskattelagstiftningens regler om värdering av förmögenhet. Hänsyn skulleemellertid behöva tas även till förelagets likviditet. Vilka faktorer man måstekänna till för alt kunna få etl mått på denna och hur dessa faktorer skulleberäknas anses vara etl ekonomiskt-tekniskt problem som måste behandlas avsärskild expertis. Ettalternativ skulle enligt arbetsgmppen vara att bestämma företagsböter efterett lönsamhetskriterium., dvs. med utgångspunkt från förelagets 1981/82:142 47 vinst.Frågan om hur vinsten av ett förelag skall mätas är emellertid också inveckladoch problemen med att mäta likviditeten gör sig gällande även enligt dettaalternativ. Arbetsgmppensförslag i denna del inrymmer en bestämmelse, enligt vilken företagsboten skullefastställas med hänsyn till företagets betalningsförmåga och ekonomiskaförhållanden i övrigt. Arbetsgmppenframhåller emellertid att lagtexten i denna del mera bör ses som enutgångspunkt för fortsatt arbete än som ett förslag färdigt att genomföra. Ifråga om de subjektiva rekvisiten för ådömande av företagsböter innehåller deav arbetsgruppen upprättade lagtextutkasten tre olika modeller. Enligt en avdessa skulle samma subjektiva rekvisit uppställas för företagsböter som förtillämpningen av de personliga straffen. Det skulle alltså innebära attföretagsböter inte skulle kunna ådömas om inte den aktuella överträdelsenbegåtts med uppsåt eller straffbar oaktsamhet. Enligl ett annat alternativskulle företagsböterna tillämpas strikt. Utredning huruvida överträdelsenbegåtts uppsåtligen eller oaktsamt skulle då inte erfordras. Böterna skulledömas ut, så snart en överträdelse objektivt sett hade konstaterats. Den tredjemodellen innefattar en i princip strikt tillämpning men med möjligheter till exculpationfrån förelagels sida. Vidremissbehandlingen har det sålunda diskuterade förslaget till kor-porafivansvarsform mötts av stark krifik. De negativa synpunkterna har avsettåtskilliga gmndläggande drag hos de redovisade lösningarna. 1 vissa delar bl.a. i fråga om rättssubjekten för företagsböler, tillämpningsområdet och sättetatt beräkna bötesbeloppet har också likartade synpunkter framförts från eltstort antal remissinstanser. Här sKall inte redovisas en fullständigremissammanställning utan endast vissa synpunkter som har återkommit särskiltofta eller annars är av speciellt intresse. Någraremissinstanser har framställt erinringar utifrån allmänna straffrättsligaprinciper. Sålunda framhåller exempelvis juridiska fakultetsnämnden vid Uppsalauniversitet att det med den angivna konstruktionen inte blir klargjort om brotti fortsättningen i vissa fall skall anses vara begångna av jurdiska personereller om det i stället är meningen att ett brott av en fysisk person skallkunna föranleda bestraffning av en juridisk person. vänder sigvidare mot tanken att företagsböter inte skulle behöva kopplas till brottetutan fill det objektiva gärningsinnehållet i straffbestämmelsen. Därmed skullestraff kunna förekomma utan att ett brott har förövats. vid påpekar att införandet avföretagsböter skulle strida mot två grundprinciper i svensk rätt -dels motprincipen om personligt straffansvar för en brottslig gärning dels Prop.1981/82:142 48 motskuldprincipen, dvs. kravei f)å uppsåt eller oaktsamhet som grund för dettapersonliga straffansvar. Därtill framhålls atl införaride av företagsböterskulle medföra etl myckel omfattande och komplicerat lagstiftningsarbete. Mångaremissinstanser är kritiska mot tanken atl företagsböler skulle kunna komma ifråga endast för juridiska personer. Riksåklagaren () framhåller i denna del atldel är fråga om atl eliminera obehöriga vinster och atl det mot denna bakgrundförefaller i sakligt hänseende oegentligt att göra skillnad mellan fysiska ochjuridiska personer - en ordning som enligl RÅ f.ö. direkt kan inbjuda tillåtgärder av spekulativ art. Fleraav invändningarna avser det tänkta tillämpningsområdet för företagsböter.Remissinstanserna har här reagerat mot att företagsböter endast skulle komma tillanvändning inom specialstraffrätlen och har därvid bl. a. hänvisat lill altmånga specialstraffrättsliga beslämmelser är subsidiära i förhållande tillbrottsbalken. Som exempel på invändningar av det här slaget kan nämnas atl brottsjörebygganderådet (BRÅ) anser del slötande att ell förelag skulle kunna undgåföretagsböter, om. gärningen är av så allvarligt slag att en bestämmelse ibrottsbalken lar över en bestämmelse i specialstraffrätlen pch att mycket avvärdet med en korporativ ansvars form på detta sätt skulle gå föriorat. Isåväl betänkandet spm promemorian har framhållits att metoden all med utgångspunkti betalningsförinågan bestämma bötesbeloppels slorlek bör bli föremål förutredning av ekonomisk expertis, oin företagsböter skall införas. Mångaremissinstanser hävdar emellertid atl sådana metoder kommer atl bli i delnärmaste omöjliga att tillämpa, Därvid pekas bf a. pä de stora svårigheter somkommer alt uppstå redan på förundersökningsstadiet när det gäller att få framinte bara en godtagbar analys av ett företags bokföring utan även upplysningarom pågående verksamhet och affärshändelser, vilket i sin tur kan leda tillintrikata sekretessproblem- Enligt många remissinstanser kpmmer också särskildasvårigheter att uppstå, när det gäller företag i koncernförhållanden. Remissinstansrriaframhåller vidare att en ordning som bygger på att företagsböter skaj! bestämmasmed utgångspunkt från ett företags ekonomiska ställning förutsätter atl ekonomiskaexperter kopplas in såväl under förundersökningen som i den dömandeverksamheten, något som anses mindre tilltalande, Sammanfattningsviskan konstateras att det endast är etl fåtal remissinstanser som ställer sigpositiva lil| att en korporativ ansvarsform av angivet slag införs. Dessainstanser tillstyrker att frågan blir föremål för fortsatt utredning.Majoriteten av remissinstanserna ger uttryck för stor tveksamhet till om defördelar som kan vinnas med företagsböter är ägnade att uppväga de nackdelarsom anses förknippade med en reform efter dessa linjer. En vanlig uppfattningär också att en sådan reform, trots alt den skulle innebära ingripandeförändringar av del straffrättsliga systemet, sannolikt skulle få ganska litenpraktisk betydelse. Prop.1981/82:142 49 I och på många håll inom specialstraffrätten fmnsbestämmelser som innebär all egendom under vissa förutsättningar kan förklarasförverkad till staten. Sådant förverkande, som är en form av konfiskation,beslutas i regel av domstol. Förverkande är inte någon brottspåföljd i brottsbalkensmening utan hänförs till den samling av straffrättsliga sanktioner som gårunder beteckningen särskild rättsverkan av brott.