prop · G503165 · 1981-12-31 00:00:00 — medförslag till konkurrenslag; Regeringenföreslår att antaga det förslag som har upptagits i bifogade utdragav regeringsprotokoll ovannämnda dag. Begränsningarav konkurrensen mellan företagen kan ha skadliga ekonomiska verkningar i formav prishöjningar och minskad effektivitet m. m. För att undanröja sådanaverkningar finns f.n. ett särskilt regelsystem, lagen (1953:603) om motverkandei vissa fall av konkurrensbegränsning inom näringslivet. Lagen är inriktad påvissa förfaranden som företag vidtar samt på andra konkurrenshinder inomnäringslivet. Enligt lagen gäller straffbelagda förbud mot s. k.brultoprissättning och mot anbudskarteller. Beträffande övriga slag avkonkurrensbegränsningar gäller att () genom förhandlingmed enskilda förelag skall söka undanröja skadlig verkan avkonkurrensbegränsning. Endast i ett speciellt fall har domstolen tillgång tilltvångsmedel mot sådana begränsningar, om förhandlingen inte skulle leda tillavsett resultat. Ipropositionen föreslås en ny konkurrenslag. Huvudpunkterna är följande. Destraffbelagda förbuden effektiviseras och straffen skärps. MD får möjlighet vite förbjuda olika former av skadliga konkurrensbegränsande förfaranden.Ett system för kontroll av företagsförvärv (fusionskontroll) införs. Förslagetinnebär att sådana förvärv skall kunna förbjudas när de ger förvärvaren endominerande ställning på marknaden eller förstärker förvärvarens redandominerande stäUning. Förutsättningen är då bl. a. att marknadsdominansen gerskadlig verkan. Förhandling i MD mot ett sådant förvärv kan leda till att MD förbjuderdel. Om regeringen fastställer beslutet blir det gällande mot förvärvaren. 1 1980/81. 1981/82:165 2 Dennya konkurrenslagen innebär vidare att det nuvarande systemet görs effektivare,bl. a. genom en möjlighet för MD att meddela interimistiska beslut om förbud.Till skUlnad mot vad som gäller f. n. kommer lagen att omfatta också fastegendom. Denya reglerna är avsedda att träda i kraft . 1 §Denna lag har till ändamål att främja en från allmän synpunkt önsk värd konkurrens inom näringslivet genom åtgärder mot skadliga konkur rensbegränsningar. 2 §Om en konkurrensbegränsning har skadlig verkan inom landet, kan för alt förhindra sådan verkan besluta om åtgärder enligt denna lag. En sådan åtgärd får riktas mot en näringsidkare som föranleder den skadliga verkan. Medskadlig verkan förslås att konkurrensbegränsningen på ett sätt som ärotillbörligt från allmän synpunkt 1. påverkar prisbUdningen, 2. hämmar effektiviteten inomnäringslivet eller 3. försvårar eller hindrar annansnäringsutövning. 3 § kan meddela näringsidkaren 1. förbud all tiUämpa ett visstavlal, avtalsviUkor eller annat konkurrensbegränsande förfarande eller atttillämpa väsenfiigen samma förfarande som det sålunda förbjudna, 2. åläggande att tiUhandahålla enannan näringsidkare en viss vara, tjänst eller annan nyttighet pä vUlkor sommotsvarar vad han erbjuder andra näringsidkare (säljåläggande) eller 3. åläggande all eljest ändra ettav honom tillämpat konkurrensbegränsande förfarande, att i samband med ettsådant förfarande uppfylla ett visst villkor eller att lämna viss informationeller vidta annan åtgärd som motverkar förfarandet (rättelseåläggande). Omden skadliga verkan innebär att ett pris med hänsyn till kostnaderna och övrigaomständigheter är uppenbart för högt och saken är av större vikt, kanmarknadsdomstolen ålägga näringsidkaren att , högst ,inte överskrida ett visst högsta pris (prisåläggande). 4 §Innan förbud eller åläggande enligt 3 § meddelas, skall marknads domstolen söka förhindra den skadliga verkan genom förhandling, om inte omständigheterna talar däremot. 5 §Beslår i fall som avses i 2 § konkurrensbegränsningen i att näringsid karen, genom att göra ett visst företagsförvärv, får en dominerande ställ ning på marknaden för en vara, tjänst eller annan nyttighet eller förstärker 1981/82:165 4 enredan dominerande ställning, skall söka förhindra denskadliga verkan genom förhandling. Är saken av särskild vikt från allmänsynpunkt, får förhandlingen syfta till alt näringsidkaren skall avstå frånförvärvet. Medförelagsförvärv avses i denna lag förvärv av förelag som driver verksamhet inomlandet. Som förelagsförvärv räknas också förvärv av aktier, andel ihandelsbolag, rörelse eller del av rörelse. Till företagsförvärv hänförsvidare fusion. Förstastycket tiUämpas även i fall då näringsidkaren är en av flera näringsidkare somsammanhålls av gemensamma ägarintressen eller på annat sätt och som genom hansförvärv får eller förstärker en dominerande ställning på marknaden. 6 §Har i fall som anges i 5 § en förhandling om avslående från företags förvärvet avslutats ulan att den skadliga verkan har kunnat förhindras och finner att förbud eller åläggande enligt 3 § inte bör meddelas eUer är otillräckligt, kan domstolen förbjuda förvärvet. Ettförbud enligt första stycket får inte meddelas i fråga om förvärv av aktier somhar skett på eller förvärv som har skett genom inrop påexekutiv auktion. I stället får ålägga näringsidkaren attavhända sig aktierna eller den på auktionen förvärvade egendomen. 7 §Ett beslut om förbud eller åläggande enligt 6 § blir gällande mot näringsidkaren endast om regeringen fastställer det. Beslutet skall av underställas regeringen för prövning av fastställelsefrågan. Omregeringen fastställer ett beslut om åläggande enligt 6 § andra stycket, skalldetta verkställas från det regeringen meddelade sitt besluteller inom den som regeringen bestämmer. 8 § Ett företagsförvärv blirogiltigt, om regeringen fastställer beslut om förbud motförvärvet. 9 § Om regeringen finner alt ettbeslut enligt 6 § inte skall fastställas, kan regeringen, om nya omständighetereller andra särskilda skäl föranleder det, överlämna ärendet tillmarknadsdomstolen för förnyad handläggning. 10 § Ett förbud eller ett åläggande enligt 3 eller6 § får förenas med vite. 11 § Om förutsättningar för åtgärdenligt 3 § första stycket föreligger i ett visst fall, som ej är av störrevikt, får näringsfrihelsombudsmannen vid vite förelägga näringsidkaren, förgodkännande eller inom viss tidsfrist, 1. förbud att tillämpa ett visstavtal, avtalsvillkor eller annat konkurrensbegränsande förfarande eller alltillämpa väsentligen samma förfarande som del sålunda förbjudna(förbudsföreläggande), 2. åläggande att tillhandahålla enannan näringsidkare en viss vara, tjänst eller annan nyttighet på villkor sommotsvarar vad han erbjuder andra näringsidkare (säljföreläggande) eller 3. åläggande all eljest ändra ettav honom tillämpat konkurrensbegränsande förfarande, att i samband med ettsådant förfarande uppfylla ett visst 1981/82:165 5 villkoreller att lämna viss information eller vidta annan åtgärd som motverkarförfarandet (rätldsefördäggande). Godkäntföreläggande gäller som förbud eller åläggande som har meddelats avmarknadsdomstolen enligt 3 § första stycket. Ett godkännande som sker sedan deni föreläggandel utsatta tidsfristen har gått till ända är dock utan verkan. 12 §Om det påkallas av hänsyn till en internationell överenskommelse, kan regeringen, efter framställning av , be sluta att prövning av fråga om åtgärd enligt 3 § i visst fall får ske beträffan de en konkurrensbegränsning med verkan utom landet. En sådan konkur rensbegränsning skaU anses ha skadlig verkan, om den strider mot över enskommelsen. Straffbelagdakonkurrensbegränsningar m. m. 13 § En näringsidkare får inle 1. betingasig av en näringsidkare i ett senare led att denne vid försälj ning eller uthyrning av en vara inom landet icke skall gå under ett visst pris eller 2. tUl ledning förprissättningen i ett senare led inom landet ange ett visst pris vid försäljning eller uthyrning av en vara utan att del framgår all priset får sättas lägre. 14 §En näringsidkare får inte ingå eller tillämpa en överenskommelse med en annan näringsidkare eller i samförstånd med en sådan tillämpa ett gemensamt förfarande eller, i syfte all så skall ske, öva påtryckning på en annan näringsidkare, om överenskommelsen eller det gemensamma förfa randet innebär att vid anbudslävling för tillhandahållande av en vara, tjänst eller annan nyttighet inom landet 1. någonskall avstå från att avge anbud, 2. en anbudsgivare skall avgehögre anbud än en annan eller 3. samarbete annars skallförekomma i fråga om anbudssumma, förskoll eller kreditvillkor. Förstastycket gäller ej i fråga om en överenskommelse eller ett gemensamt förfarandesom 1. har sin grund i att fleranäringsidkare tillhandahåller en vara, tjänst eller annan nyttighet genom ensärskild juridisk person med för dem gemensamma funktioner (säljorganisation)eller 2. innebär att näringsidkare gårsamman för samfälld prestation med gemensamt anbud eller i den formen att någonav dem medverkar som underleverantör till anbudsgivare. Ennäringsidkare som har ingått eller tillämpat en sådan överenskommelse ellertillämpat ett sådant gemensamt förfarande som avses i första stycket men som ärtillåtet enligt andra stycket skall, om han lämnar anbud i en anbudstävling somberörs därav, senast när anbudet avges skriftligen lämna uppgift om detta tillden som anbudet skall riktas till. Prop.1981/82:165 6 15 § Förbuden i 13 och 14 §§ gäller ej i fråga om ettförfarande som ett koncernföretag tillämpar i förhållandet till eti annat företag inom koncer nen. Ytteriigare föreskrifter om undantag från förbudet i 13 § finns i 10 § CECA-lagen (1972:762). 16 § kan, eller tillsvidare, meddela en näringsidkare tillstånd till ett förfarande som är förbjudet enligt 13 eller 14 §. Ett sådant tillstånd får lämnas endast om förfarandet kanantas främja kostnadsbesparingar, som till väsentlig del kommer konsumenternatill godo, eller i övrigt bidra till en från allmän synpunkt ändamålsenligordning eller om eljest särskilda skäl föreligger. Handläggningen m. m. 17 § handlägger ärenden enligt denna lagefter an sökan. Ansökan som avser prövning enligt 2 § görs avnäringsfrihetsombudsmannen. Beslutar ombudsmannen för visst fall att inte göraansökan, får ansökan göras av en sammanslutning av konsumenter, löntagare ellernäringsidkare eller av en näringsidkare som berörs av konkurrensbegränsningeni fråga. 18 § Om särskilda skäl föranleder det, kanmarknadsdomstolen för liden till dess slutligt beslut föreligger besluta i fråga om förbud eller åläggande enligt 3 § eller om tUlslånd enligt 16 §. Särskilda bestämmelser om företagsförvärv 19 § Ärenden omföretagsförvärv skall handläggas med särskild skyndsamhet. 20 § Så snartnäringsfrihetsombudsmannen finner anledning att undersöka ett företagsförvärv,skaU han besluta särskilt om detta. Har part i avlal om företagsförvärv anmältförvärvet till ombudsmannen för prövning av fråga om förbud eller åläggandeenligt 6 §, skall ombudsmannen besluta antingen att undersöka förvärveteller att lämna det ulan åtgärd såvitt avser sådant förbud eller åläggande. Om har beslutat enligt förstastycket aU lämna ett anmält förelagsförvärv ulan åtgärd, får han därefter ejbeträffande samma förvärv begära prövning av fråga omförbud eller åläggande enligt 6 §, såvida inte näringsidkaren har lämnatoriktig uppgift om föreliggande sakförhållanden av väsentlig betydelse förStäUningstagandet i beslutet. Har ombudsmannen beslutat att undersöka förvärvetoch vill han begära sådan prövning, skall han senast frånbeslutet hos domstolen göra detta, om inte parterna i avtalet om förvärvetsamtycker till en föriängning av denna frist. kan, om synnerliga skäl föreligger, påbegäran av för viss lid, varje gång högst en månad,föriänga frist som gäller enligt andra stycket. Prop.1981/82:165 7 21 § När synnerliga skälföreligger, kan vid vite förbjuda en näringsidkare attfullfölja ett företagsförvärv intill dess ärendet har slutligt avgjorts. Omdomstolens beslut rörande ett förelagsförvärv understäUs regeringen enligt 7 §,har regeringen motsvarande befogenhet. 22 § Innan ett förbud eUer ettåläggande enligt 6 § eller ett beslut av regeringen enligt 7 § meddelas, skallförvärvarens motpart i avtalet om företagsförvärvet ges tillfälle att yttrasig. 23 § får intemeddela förbud eller åläggande enligt 6 § senare än efler det attansökan har gjorts enligt 17 §. Denna frist kan domstolen förlänga, om parternai avtalet om företagsförvärvet samtycker till det eller om synnerliga skälföreligger. Förbud eller åläggande enligt 6 § får inte meddelas senare än tvåår efler det alt avtalet om förvärvet slöts. enligt 7 § har underställt regeringen sitt beslut, skallregeringen besluta i ärendet senast därefter. Vad som sägs i förstastycket om förlängning av frist får därvid av regeringen tillämpas påmotsvarande sätt. 24 §Ett beslut av beträffande förbud eller åläg gande enligt 3 §, avslutande av förhandling enligt 4 eller 5 § eUer tillstånd enligt 16 § utgör inte hinder mot att samma fråga prövas på nytt, om ändrade förhållanden eller annat särskilt skäl föreligger. Detsamma gäller ett beslut av i fråga om föreläggande enligt 11 §. har beslutat att ej ingripa mot ett förelagsförvärv enligt 6§, får domstolen inle ompröva frågan annat än om näringsidkaren har lämnatoriktig uppgift om föreliggande sakförhåUanden av väsentlig betydelse förställningstagandet i beslutet. Har regeringen vid tillämpning av 7 § beslutatatt inle fastställa ett beslut av domstolen, får regeringen ompröva fråganendast under motsvarande förutsättning. Harregeringen med stöd av 7 § fastställt ett beslut av omförbud eller åläggande, får regeringen pröva frågan pä nytt, om del finnsanledning att upphäva eller mildra förbudet eller åläggandet därför att dettainle längre behövs eller ej längre är lämpligt. 25 §Ansökan om eller regeringens omprövning enligt 24 § görs hos domstolen av eller den mot vilken ett beslut om förbud eller åläggande riktar sig. Ansökanom omprövning enligt 24 § andra stycket skall göras senast eflermeddelandet av beslut eller, om fastställdseprövning skettenligt 7 §, regeringens beslut. Föreregeringens omprövning enligt 24 § andra eller tredje stycket skall domstolengöra en förberedande prövning av förutsättningarna för ändring. Om utgången avdenna skall domstolen göra anmälan till regeringen. 26 §Regeringen får meddela föreskrifter rörande skyldighet för den som gör förelagsförvärv att lämna sådana uppgifter om förvärvet som behövs för prövning enligt denna lag. 1981/82:165 8 27 § Näringsfrihetsombudsmannenkan, om det behövs för prövning enligt denna lag och särskilda skälföreligger, ålägga en viss näringsidkare alt göra anmälan innan denne sluter avtalom företagsförvärv. En sådan anmälningsskyldighet skall gälla ,högst . 28 § Näringsfrihetsombudsmannenfår ålägga näringsidkare att tillhandahålla uppgift, handling eller annat sombehövs i ärende enligt denna lag. Även i ärende om tillsyn över att ett förbudeller ett åläggande enligt lagen åtlyds får ombudsmannen besluta om motsvarandeskyldighet för den som avses med förbudet eller åläggandet. Sammaskyldighet kan ålägga också annan än den som angesi första stycket, om det behövs för kontroll eller fullständigande av vad somskall fullgöras enligt första stycket och det är nödvändigt på grund avsärskilda förhållanden. Iett ärende som har underställts regeringens prövning enligt 7 § får chefen förhandelsdepartementet ålägga skyldighet enligt första stycket första meningeneller andra stycket. 29 § En sammanslutning avnäringsidkare likställs i denna lag med näringsidkare. Ett beslut av en sådansammanslutning likställs med en överenskommelse eUer ett gemensamt förfarandesom avses i 14 §. 30 § Åläggande som avses i 27eller 28 § kan förenas med vite, om det finns skäl tiU detta. 31 § Uppgiftsskyldighel enligtdenna lag innebär inle förpliktelse all röja yrkeshemlighet av teknisk natur. 32 § Den som är uppgiftsskyldigenligt denna lag får inte betungas onödigt. 33 § Näringsfrihetsombudsmannenoch får av myndighet, som avses i lagen (1956:245) omuppgiftsskyldighet rörande pris-och konkurrensförhållanden, begära biträde förutredning i frågor som kan vara av betydelse för prövning enligt denna lag. Straff,besvär och övriga bestämmelser 34 § TUl böter eller fängelse högst döms den som 1. uppsåtligen bryter mot 13 § 1eUer 14 § första stycket, 2. uppsåtligen eller av oaktsamhetbryter mot 13 § 2 eller 14 § tredje stycket eller 3. i övrigt uppsåtiigen eller avoaktsamhet lämnar oriktig uppgift vid fullgörandet av anmälnings- eller annanuppgiftsskyldighet enligt denna lag. 35 §Är gärning som avses i 34 § att anse som ringa, skall inte dömas till ansvar. 1981/82:165 9 36 §Är brott som avses i 34 § 1 att anse som grovt, döms till fängelse i högst . Vid bedömande av ombrottet är grovt skall särskilt beaktas om det har utgjort ett led i enorganiserad, omfattande samverkan eller i en upprepad brottslighet eller harmedfört betydande skada. 37 § För gärning som omfattas avett sådant förbud eller åläggande som har meddelats vid vite med stöd av dennalag döms inte tiU ansvar enligt 34 eller 36 §. 38 § Talan om utdömande av vitesom förelagts med stöd av denna lag förs vid tingsrätt av allmän åklagare.Sådan talan får väckas endast efter anmälan eUer medgivande avnäringsfrihelsombudsmannen eller, i fråga om vite som harålagt pä talan av annan, av denne. 39 § Allmänt åtal för brott motdenna lag får väckas endast efter anmälan eUer medgivande avnäringsfrihetsombudsmannen. 40 §Mot beslut enligt 11, 12, 17, 20, 25, 33, 38 eller 39 § får talan inte föras. Ej heller får talan föras mot beslut enligt 28 § tredje stycket. Beslutenligt 27 § eller 28 § första eller andra stycket får, om beslutet är förenatmed vite, överklagas hos kammarrätten genom besvär. Beslutet skall dock gällaomedelbart, om inte annat bestäms. 41 §Vad som sägs i denna lag tillämpas inte på överenskommelse mellan arbetsgivare och arbetstagare angående arbetslön eller andra arbetsvillkor. Dennalag träder i kraft . Genomlagen upphävs lagen (1953:603) om motverkande i vissa fall avkonkurrensbegränsning inom näringslivet. Åtgärdsom har vidtagits med tillämpning av sistnämnda lag gäller som om motsvarandebestämmelse i den nya lagen hade tillämpats. Ansökanom tillstånd enligt 16 § kan prövas före lagens ikraftträdande. 1981/82:165 10 Närvarande:statsministern , ordförande, och statsråden , , ,, Åsling, Söder, , , , , , ,, Elmstedt, Tilländer, Ahrland, Lagrådsremissmed förslag till konkurrenslag Sedanlänge är det en näringspolitisk målsättning all konkurrensen mellan företagenskall vara fri inom de ramar som statsmakterna ställer upp. En sådan konkurrensfrämjar näringslivets effektivitet och utvecklingsförmåga och är därmed tillnytta för konsumenterna. Konkurrensen bedrivs inom ramen för vårmarknadsekonomi, som utgör ett decentraliserat ekonomiskt system med enbetydande frihet för de ekonomiska enheterna att besluta om olika åtgärderbeträffande produktion, distribution m.m. Åtgärdernas inriktning påverkas isin tur av efterfrågan. Detta system för organisation av produktion ochkonsumtion ger stora fördelar för konsumenterna också i fråga om valfrihet ochmöjligheter till rationella val. Ivissa fall kan det aUmännas önskemål om en fri konkurrens komma alt motverkasgenom att företagen på en marknad samarbetar i stället för att konkurrera.Vidare kan vissa företag hindra andra från att konkurrera på lika viUkor. Ocksåandra former av konkurrensbegränsningar förekommer. fall sådana begränsningar har negativa ekonomiska följder för konsumenternahar samhället ett intresse av att gripa in för att få bort konkurrenshindrenoch därmed främja den önskvärda konkurrensen. Ett regelsystem med detta syftefinns i lagen (1953:603) om motverkande i vissa fall av konkurrensbegränsninginom näringslivet. Imotioner tUl bl. riksdag fördes fram önskemål om en översyn avkonkurrenslagstiftningen i moderniserande och skärpande riktning. Förutomannat gällde det möjligheter till offentlig insyn och kontroll beträffandesammanslagningar av företag. anförde (NU 1974:10) bl. a. attdet, sedan senast behandlat frågan, hade kommit fram material somkunde anses tala för att konkurrenslagstiftningen gjordes effektivare. Prop.1981/82:165 11 Med stöd av Kungl. Maj:ts bemyndigande den 13 september1974 och regeringens bemyndigande tillkallades däreftersärskilda sakkunniga' med uppdrag att se över lagstiftningen om konkurrensbegränsning. De sakkunniga, som har arbetat under namnetkonkurrensutredningen, har ijanuari 1978 överlämnat betänkandet (SOU 1978:9) Nykonkurrens-begränsningslag. Till protokollet i detta ärende bör fogas dels ensammanfattning av utredningens överväganden som Bilaga 1, dels dess lagförslagsom Bilaga 2. Beträffande nuvarande svenska och utländska förhållanden samtutredningens närmare överväganden hänvisas i huvudsak till betänkandet. En merallmän bakgrundsbeskrivning av de svenska förhållandena lämnas i det följande. Efterremiss har yttranden över betänkandet avgetts av hovrätten för ,kammarrätten i , bankinspektionen, försäkringsinspektionen,, statskontoret, (), statensjordbruksnämnd (JN), kommerskollegium (KK), (),(), statens pris-och kartellnämnd (SPK),(), patent- och registreringsverket (PRV),(), slatens industriverk (SIND), länsstyrelserna iStockholms, och , delegationen (B 1977:09) förförelagens uppgiftslämnande (DEFU), nya arbetsrätlskommittén (A 1976:2),i , Svenska handelskammarförbundel. , , , , ,(), hantverks- och induslriorganisation(SHIO), (), (), Centralorganisationen /SR,i (LO), (),. , (),, (), (), . ochSveriges aktiesparares riksförbund. KK, som har givit samthga handelskamrar tillfälle attyttra sig, har bifogat dels ett gemensamt yttrande från dessa, dels särskildayttranden från Gollands och handelskamrar. ' ordföranden i , f. d.regeringsrådet , ordförande, riksdagsledamoten . ,förutvarande riksdagsledamoten numera statssekreteraren, docenten riksdagsledamöterna ,samtliga som ledamöter. Ledamöterna har biträtts av experter. Utredningen har tidigare låtit publicera en studie av ettvisst antal utvalda företagsförvärv som ett delbetänkande (SOU 1977:51,Fusioner och förvärv i svenskt näringsliv 1969-73, En fallstudie). 1981/82:165 12 holmslän har tUl sitt yttrande fogat yttranden från och Södertäljekommuner. Svenskahandelskammarförbundel, , ,, och har avgelt ett gemensamt yttrande. TUldetta har anslutit sig. LO har bifogatyttrande från Svenska deklrikerförbundel. Handelshögskolani inbjöds att inom ramen för utbildningen vidhögskolan låta skolans studenter lämna ett remissvar över utredningensbetänkande. Studentsynpunkterna, som bygger på grupparbeten inom kursensamordnad företagspolitik, redovisas i ett gemensamt remissyttrande. Ensammanställning över remissyttrandena bör fogas till protokollet i detta ärendesom Bilaga 3. 2.1Skilda former av konkurrensbegränsningar Denekonomiska teorin behandlar två huvudmodeller för förhållandena på en marknad,fri konkurrens respektive monopol. Båda är ett slags ytterlighetsfall. Konkurrensenkan sägas innebära en tävlan mellan producenter respektive distributörer omleveranser, kunder, arbetskraft m. m. Konkurrenssituationerna kan vara olika.Man brukar tala om fullständig eller fri konkurrens, fåtalskonkurrens(oligopol) när endast få företag finns på marknaden, samt monopolisliskkonkurrens (märkesmonopol eller s. k. kvasimono-pol). Den klassiskanationalekonomins modeller, byggda på förutsättningen av en fullständig ellerfri konkurrens, förekommer inte i praktiken annat än på vissa mycket speciellamarknader. Den modell som man numera brukar utgå från betecknas med begreppetfungerande konkurrens. En sådan kan anses finnas om antalet säljare inte är förbegränsat, de utbjudna produkterna inte är för differentierade, företagen inlehandlar i samförstånd med varandra och inga väsentliga hinder finns förnyetablering. Monopolsituationen,dvs. när ett företag är ensamt på marknaden, innebär givetvis att konkurrensenhar upphört. Begränsningarav företagens konkurrensfrihet förekommer praktiskt taget alltid till följd avoffentliga regleringar av skilda slag. Vidare uppstår konkurrensbegränsningartill följd av företagens egna beteenden eller genom åtgärder frånkonkurrenters eller andra förelags sida. Själva företagsstrukturen på enmarknad kan också innebära en sådan begränsning.