prop · G503158 · 1981-12-31 00:00:00 — Prop.1981/82:158 140 siffrorna vara riktiga anser stiftsnämnden att såväl kyrkomusikerlönersom prästlöner är tryggade för lång framtid. Stiftsnämndenär positiv fill avveckling av systemet med boställskapital och boställsränta.Administrationen av systemet är som utredningen framhållit tämligentillkrånglad. En avveckling bör genomföras med hänsynstagande tilländamålsbestämningen för boställskapitalet. vill ansluta sig fillkammarkollegiets förslag att boställskapitalet skall utgöra lönefonder förkyrkomusikerna på samma sätt som pastoratens prästlönefonder. För församlingarmed stort boställskapital kan avlösningen bli betungande men denna fråga börkunna lösas under en övergångstid ungefär på det sätt kammarkollegiet föreslår.Man kan även tänka sig en reducering av kapitalet till förslagsvis elleratt detta "fryses" vid värde. Avskaffandeav systemet med ersättning av kyrkobyggnadsvirke tillstyrkes. instämmer vidare i utredningens förslag omslopande av klockareboställskapital, boställsränta och ersättning förkyrkobyggnadsvirke. Stiftsnämndendelar utredningens förslag att systemet med beräkningar av boställsränta ochersättning för byggnadsvirke bör avvecklas då det till övervägande del rör sigom högst marginella belopp. Beträffande systemet med klockarboställskapital och boställsräntasamt systemet med ersättning för kyrkobyggnadsvirke har stiftsnämnden inget atterinra mot att dessa institut avskaffas. Stiftsnämndenhar inget att erinra mot att systemet för boställsränta och ersättning förbyggnadsvirke avvecklas, eftersom det som påpekas, oftast rör sig om små beloppsom inte står i rimlig proportion till det arbete som nedläggs. Nämnden anserdet också positivt att nuvarande tungarbetade system för avräkning mellanpastorat och kyrkofond omarbetas. Utredningen föreslår en avveckling av systemet med boställsräntaoch församlings rätt till ersättning av kyrkofondsmedel för byggnadsvirke. Medhänsyn till den ringa ekonomiska betydelsen i förhållande till den omfattandeadministrativa insats nu gällande bestämmelser kräver har stiftsnämnden ingainvändningar mot utredningens förslag. Prop.1981/82:158 141 Utredningensförslag att gällande särskilda regler för ersättning för kyrkobyggnadsvirke skaUslopas anser sig ämbetet kunna biträda då deras betydelse är marginell. Däremotvill ämbetet framhålla, att det finns tillfällen då det vore önskvärt attförsamlingar för restaureringsarbeten finge disponera virke från pastoratetsskogar, icke för att detta är ekonomiskt fördelaktigt utan för att virke avsärskilda dimensioner eller kvalitet på sådant sätt bäst och säkrast skullekunna erhållas. Förbundsstyrelsendelar utredningens uppfattning att det alltjämt fungerande systemet med inomkyrkligutbetalning av boställsränta, grundad på ett fikfivt boställskapital, avvecklasi samband med att ett nytt ekonomiskt utjämningssystem införes. Som ovan anförs skulle rätten för församling att erhållabyggnadsvirke till kyrka, kapell m. m. ur löneboställes skog kunna överförastill kyrkofonden och inarbetas i de ovan nämnda specialdestinerade medlen förkyrkorestaureringar. i och är de enda av över tjugoremissinstanser som avstyrker förslaget om att kyrkofonden skall vara enfinansieringskälla för rikskyrkliga uppgifter. De flesta däribland stiftelsen rikskyrkligfinansiering förordar att kyrkofonden skall överta nämnda stiftelses nuvarandeuppgifter. Några av remissinstanserna önskar en närmare definition av begreppetväsentliga rikskyrkliga ändamål. Vissa remissinstanser vill ha ökadfinansiering genom kyrkofonden av viss stiftsverksamhet. Jagtillstyrker det förslag utredningen under denna punkt framfört och delaruppfattningen att kyrkofonden bör vara en finansieringskälla för väsentligarikskyrkliga uppgifter, men vill erinra om dess ursprungliga syfte.Detta kan innebära ett icke helt okomplicerat rättsläge vid ianspråktagande avmedel som härrör från den specialreglerade egendomen fill från denna periferaändamål. Domkapitletdelar utredningens förslag att kyrkofonden bör bära vissa kostnaderför finansiering av rikskyrkliga ändamål. Vilka dessa ändamål skall vara fårbli beroende på dels de beslut, som den kommande styrelsen för kyrkofondenfattar, dels på frågan om kyrkans framtida organisation. Det är emellertidangeläget att kyrkan får möjlighet att kunna Prop.1981/82:158 142 göra klara bedömningar av de ekonomiska resurser hondisponerar för rikskyrkliga ändamål. Kyrkofondensövertagande av de uppgifter, som Stiftelsen rikskyrklig finansiering nu har, ärett gott förslag. Med detta system får samtliga pastorat och samfälligheterbidraga efter samma normer, vilket nu inte alltid sker. Utredningenhar i fråga om finansiering av olika rikskyrkliga ändamål via kyrkofondenendast framhållit, att det måste vara väsentliga sådana ändamål som skalltillgodoses på detta sätt, men har inte önskat uttala sig om den närmareavvägningen mellan denna och andra finansieringsformer såsom rikskollekter,insamlingar o. dyl. såsom varande en inomkyrklig fråga. Utredningen har utan förslag om ändamålsutvidgning i sinaalternativ lagt in en ny utgiftspost om 20 milj. kr., avsedd såväl förrikskyrkliga ändamål som för extra utjämningsbidrag. Beträffande möjligheterna att ge bidrag för vissa ändamålpå församlingsplanet av typ särskilt kostnadskrävande kyrkorestaurationer harutredningen stannat för att det inte bör tas upp i denna första etapp. vill i anslutning härtill göra några smärrekommentarer. Reformen synes böra genomföras och systemet prövas någon tid,innan kyrkofonden börjar användas för andra nya ändamål än det som redan liggeri reformens allmänna utjämningseffekt. Risk finns eljest att kyrkUga enheter,som ändå drabbas av utdebiteringshöjningar, får en avog inställning tillreformen. I fråga om kyrkorestaureringar bör domkyrkornas ställning särskiltbeaktas. Deras resurser är ju helt olika i olika stift beroende på vad egendomsom ursprungligen avsatts för deras tryggande. vill också fästa uppmärksamheten påfinansieringen av stiftsmyndigheterna, där i princip de över statsbudgetenfinansierade myndigheternas kostnader slutligt täcks beträffande stiftsnämndenhelt och beträffande till hälften av kyrkofondsmedel. Därtillkommer att vissa tjänster bestrids direkt av kyrkofondsmedel: de särskiltinrättade halvtidstjänsterna för "personaladministrativa frågor" ochvia anslagen biträdeshjälp åt biskoparna halvtidstjänsterna (i princip) förderas sekreterare. förutsätter, att någon ändring härvidlag intesker i vart fall inte utan motsvarande tillskott ur statsmedel. villdomkapitlet peka på att ju mer arbetsuppgifter kommit att hänförasig till personaladministration avseende präster och kyrkomusiker, uppgiftersom till övervägande delen alltjämt ombesörjs av andra tjänstemän än halvtidstjänsternaenligt ovan, vilka fått koncentrera sig till vissa sådana, däriblandnytillkomna uppgifter, desto mer motiverat, att kyrkofondsmedel i störreutsträckning än nu slutligt täcker administrationskostnaderna eller direktfi-nansierardem. Det är under alla förhållanden inte acceptabelt att andra Prop.1981/82:158 143 ändamål tillgodoses på bekostnad av domkapitletsmöjligheter att fullgöra dem ålagda uppgifter. Utredningenhar i betänkandet, s. 68 första stycket, på ett olyckligt sätt ställt ett posifivtuttalande för att utjämningssystemet även skall gälla de rikskyrkliga funkfionernamot ett avstyrkande av bidrag för ändamål på församlingsplanet, typ dyrbarakyrkorestaureringar. Domkapitletanser, att frågan om de rikskyrkliga funktionernas finansiering är angelägen,men bör lösas i annat sammanhang. Domkapitlettillstyrker att kyrkofonden övertar handhavandet av medel för rikskyrkligaändamål från Stiftelsen finansiering och att kyrkofondens styrelse- sammansatt enligt fillämpligt alternafiv - får till uppgift att prövaanslagsfrågorna. För att ordna en stabil finansiering är det vikfigt attstyrelsen kan budgetera kostnadsramen så att det inte uppkommer konkurrensmellan dessa anslag och extra utjämningsbidrag, vilka bidrag tankes blibeviljade inom ramen för tillgängliga medel. Domkapitlettillstyrker, att kyrkofonden övertar Stiftelsen finansiering. Domkapitletdelar utredningens uppfattning, att kyrkofonden bör vara finansieringskälla förväsentliga rikskyrkliga uppgifter. och stiftsnämnden i : Kyrkofondsutredningenuttalar som sin bestämda uppfattning att kyrkofonden bör finansierarikskyrkliga uppgifter. Om detta torde råda aUmän enighet. Det är dock ensvaghet att utredningen ej funnit det vara sin uppgift att i detta sammanhangmer i detalj uttala sig om olika kyrkliga ändamål. Denna del av förslaget kanliksom frågan om kyrkofondens organisation och förvaltning enUgtstiftsmyndigheterna titan men för den fortsatta utredningen brytas ut ochgenomföras redan fr. o. m. . Enligt denföreslagna 20 § p. 5 och 6 i lagen om kyrkliga kostnader skall kyrkofondensstyrelse anta normer avseende kostnader för "ändamål som avser som trossamfund" samt ta beslut om hur kyrkofonden skallanvändas när det gäller andra kostnader för "kyrklig verksamhet".Även om man får förutsätta att den framtida verksamhetens omfattning kommer attansluta till den praxis som utvecklats, föreslår stiftsmyndigheterna, attprinciperna för bidragsgivningen till rikskyrkliga ändamål ytterligare belyses,antingen under utredningens fortsatta arbete eller på annat sätt. Stiftsmyndigheterna vill i detta sammanhang aktualisera stiftstingsorgani- 1981/82:158 144 Det synes ligga i linje medriktlinjerna för utredningen att denna medverkar fill att skapa en stabil grundför den s. k. frivilliga kyrkliga verksamheten på stiftsplanet, exempelvis genomatt möjligheterna att bilda stiftsvis parfiella kyrkliga samfälligheterunderlättas. finner stiftsmyndigheterna gränsen mellan riks- ochstiftskyrkligt ändamål svår att dra. Ett exempel är den gotländskasommarkyrkan. Regering och riksdag har beslutat inrätta en halvstiftsadjunktstjänst för detta ändamål. Verksamheten bekostas genom rikskollektmedeli den mån den ej belastar församlingarna i stiftet. Kollektberedningen har 1981genom att hänvisa stiftsrådet i till att söka bidrag från RikskommitténKyrkan i frifidssamhället onekligen bejakat att det här rör sig om enverksamhet med starka rikskyrkliga inslag. Stiftsmyndigheterna förutsätter i det fortsatta utredningsarbetet tar ställning fill finansieringen av"stiftsverksamhet" av detta slag. finner det naturligt att rikskyrkligaändamål finansieras via kyrkofonden. livligt instämma i vad utredningen anfört om att kyrkofonden börvara finansieringskälla för väsentliga rikskyrkliga uppgifter. Dessa är enangelägenhet för samtUga pastorat och bestridandet av kostnaderna skall intevara beroende av att man frivilligt låter sig ansluta till stiftelsen . har ingenfing att erinra mot att kyrkofondenövertar Stiftelsen finansiering. SMK noterar att av de kyrkliga styrelserna är det endast SMKsom inte erhållit bidrag från Kyrkofonden, Detta förhållande börföranleda viss översyn. för evangelisation ochförsamlingsarbete: Det är med tillfredsställelse SKC noterar utredningensuppfattning, att "kyrkofonden bör vara finansieringskälla för väsentligarikskyrkliga uppgifter" samt att det framstår "som närmast ensjälvklarhet, att man bör ordna en stabil finansiering av sådana ändamål"(sid. 82). Tyvärr har utredningen inte närmare angivit vilka slags utgifter somskall täckas av kyrkofondsmedel. I betänkandet namnes endast att utredningenräknar med att de kostnader som bestrides av Stiftelsen skall övertagas av kyrkofonden. Detsamma måste förutsättas gällaäven de rikskollekter som Prop.1981/82:158 145 nufinansierar väsentliga delar av de centrala kyrkliga organens verksamhet. Somexempel på ytterligare ändamål som kan komma att tillgodoses namnes diakoniutbidning,vissa diakonitjänster samt andlig vård inom försvaret. Hur mycket avkyrkofondens inkomster som kommer att destineras fill rikskyrkliga ändamålframgår inte av betänkandet. Där konstateras endast, att "det bör bliytterligare minst 5 milj. kr! över till angelägna ändamål i övrigt av typ diakoniutbildningoch annat som har förts fram till utredningen" (s. 89). SKG är angelägetframhålla att Sfiftelsen Rikskyrklig finansiering inte har haft sådanaekonomiska resurser att den har kunnat helt fillgodose behovet hos derikskyrkliga organ, som har varit mottagare av anslag från stiftelsen. Kyrkofondenbör därför vara beredd att inte bara överta de anslag som Stiftelsen f. n. lämnar utan också bygga ut dessa anslag så att de motsvarardessa rikskyrkUga organs behov. SKC vill:med bestämdhet hävda attfinansieringen av rikskyrkUga ändamål inte får bli en saidopost i kyrkofondensbudget, som tillgodoses om det finns medel över för ändamålet. I stället bördessa ändamål säkerställas så att.derikskyrkliga organen får envälbehövlig möjlighet till långsiktig ekonomisk planering. Styrelsenför i utlandet: Deför SKUT intressanta och avgörande består i förslaget om kyrkofondensövertagande av de uppgifter stiftelsen nu har, samtnaturligtvis de redan existerande åtaganden som kyrkofonden står för. Medglädje noterar vi därför utredningens posifiva syn på ansvarstagande för storadelar av de rikskyrkliga uppgifterna samt den härför avsatta utgiftsposten. Förbundsstyrelsenanser det i princip riktigt att till kyrkofonden överföra kostnaderna förrikskyrkliga ändamål av den typ som dels bestrides av kyrkofonden , dels bestridesav Stiftelsen finansiering. Somframhållits i ett remissyttrande har kyrkofonden finansiellamöjligheter, genom de senare årens överuttag av allmän kyrkoavgift, att övertaansvaret för kostnaderna för rikskyrkliga ändamål. Förbundsstyrelsen delardenna uppfattning. Styrelsenvill kraftigt betona att den rikskyrkliga finansieringen övertas av kyrkofondenoberoende av när och hur utredningens förslag i övrigt genomföres. Kyrkofondsutredningenuttalar som sin bestämda uppfattning att kyrkofonden bör finansierarikskyrkliga uppgifter. Om detta torde råda allmän enighet. Det är dock ensvaghet att utredningen ej funnit det vara sin uppgift 10 1981/82. Prop.1981/82:158 146 att i detta sammanhang mera- i detalj uttala sig'om.olika kyrkliga ändamål. . ;: ;;. ,.;.:. Enligt denföreslagna 20 §,5 och 6; i lagen om kyrkliga kostnader skall kyrkofondens styrelse anta normer avseende kostnader för "ändamål som. avser som trossarhfund" samt ta beslut om hur kyrkofonden skall användas när. det gäller andra kostnader för "kyrklig verksamhet". Även om.man får förutsätta'att den framtida verksamhetens omfattning kommer att. ansluta till den praxis som utvecklats, föreslår rikskommittén, att principerna för bidragsgivningen.till rikskyrkliga ändamål ytterUgare belyses, antingen: under utredningens fortsatta arbete eller på annat sätt, t. ex. genom initiativ.från huvudmännen för Stiftelsen finansiering. .. , ;....:.' . ; ;, . vill i detta sammanhang aktualisera stiftstingsorganisatio-nensproblem. Det synes ligga i linje med riktlinjerna för utredningen, att dennamedverkar till att skapa en stabil grund för den s. k. frivilliga kyrkligaverksamheten på stiftsplanet, exempelvis genom stiftsvis partiella kyrkliga samfälligheter. Stiftelsen välkomnar de nya utgångspunkter för en gammaldiskussion som utredningens synpunkter erbjuder. Det framstår som mycket naturligt att frågan om finansieringen av de rikskyrkliga organens verksamhet tas upp och behandlas från sakliga utgångspunkter i samband med att frågan om en inomkyrklig skatteutjämning diskuteras. Stiftelsen är emellertid inte över tygad om att frågan i och för sig äger oavvisligt sammanhang därmed. Stiftelsen vill därför föreslå att kyrkofonden övertar finansieringsfunktioner na för (hela eller delar av) den rikskyrkliga verksamheten även om utredningens förslag i övrigt inte genomförs. Stiftelsen vill understryka behovet av en reform på dettaområde. är särskilt två synpunkter som gör sig gällande. Den första är att det numera framstår som en smulatveksamt om det går att utöka anslutningen tiU stiftelsen. Sfiftelsensverksamhet har i och för sig omfattats av en betydande solidaritet frånförsamlingarnas sida. av församlingarna, motsvarande icke mindre av skatteunderlaget, har deltagit i finansieringen av verksamheten. Även om solidariteten alltså är utpräglad framstår detlikväl som en. svaghet att för överskådlig tid arbeta med den förutsättningenatt en fjärdedel av församlingarna inte ansluter sig till verksamheten. Den andra synpunkten är av allvarligare natur. Stiftelsenär helt och hållet ett frivilligt organ. Att den som sådant är beroende av heltfrivilliga tillskott från församlingarna är självklart, men man bör erinra sigatt stiftelsen i förhållande till anslagsmottagarna inte heller har någonofficiell ställning. Svagheten är uppenbar och består däri att det ställer sigsvårt för stiftelsen att pröva de olika anslagstagande organens verksamhetermot varandra från Prop.1981/82:158 147 någon slags övergripande ståndpunkt. Det blir inte möjligtatt prioritera mellan olika verksamheter och projekt. I förhållande till andra finansierings källor saknar sfiftelsen likaledes bestämda samordningskanaler, även om det. är självklart att sfiftelsens anslagsverksamhet inte sker utan hänsynstagande fill exempelvis rikskollektbesluten. ' I ett ekonomiskt åtstramningsskede gör sig dessa svaghetergällande.ännu starkare. Krav från anslagsgivande enheter, som själva utsättsför sparåtgärder, kan framtvinga prioriteringsbeslut, som sfiftelsenorganisatoriskt sett inte är uppbyggd för att ta ansvaret för. Enligt stiftelsens mening framstår kyrkofondsalternafivetsom mycket värdefullt ur båda dessa synpunkter. Sfiftelsen konstaterar att den rikskyrkligafinansieringens nuvarande omslutning är en förhållandevis blygsam post i de utjämningssainmanhangsom utredningen diskuterar. Stiftelsens verksamhet skulle under de senaste årenha kunnat inrymmas i kyrkofondens årliga överskott. Anslagsgivningen håller siginom ramen för ett ekonomiskt utrymme som motsvarar delar av ett öre i allmänkyrkoavgift. Så länge inte den allmänna kyrkoavgiften börjar fastställas itiondels öre kommer det alltid att finnas ett bestämt utrymme för anslag tilldessa ändamål. Nämnden tillstyrker utredningens förslag att kyrkofondenbör vara finansieringskälla för väsentliga rikskyrkliga ändamål. Utredningennämner, här särskilt den diakonala utbildningen och nämnden vill understrykanödvändigheten av en stabil finansieringsform för denna yrkesutbildning.Nämnden vill också betona vikten av att resurser tillförs kyrkan centralt förangelägen profilutbildning och utvecklings- och samordningsarbete inomfortbildning, liksom för uppmärksammande av pedagogiskt mål- och utvecklingsarbeteför hela det kyrkliga utbildnings- och undervisningsområdet, som kontakt medskola, universitet och annan samhällelig utbildning. Enligt utredningen skulle kyrkofonden kunna övertaStiftelsen finansierings uppgifter och bl. a. fördela bidrag tillrikskyrkliga ändamål. Detta fillstyrks av nämnden. vill i detta sammanhang förorda att demera officiella rikskyrkliga organen, vilkas verksamhet nu finansieras av rikskollekter,finansieras enbart med kyrkofondsmedel. Detta bör även gälla deorgan som sysslar med utrikes kyrkligt arbete, vad avser den administrativaverksamheten i . förutsätter att framfida anslagsgivningur kyrkofonden kommer att ske på ett sätt som motsvarar praxis i stiftelsen rikskyrkligfinansiering, så att största möjliga administrafiva enkelhet bibehålles. Prop.1981/82:158 148 Utredningen har därvidställt sig positiv till tanken ,att kyrkofonden bör vara finansieringskälla förväsentliga rikskyrkliga uppgifter, även om detta inte behöver innebära en totalfinansiering genom kyrkofonden av alla rikskyrkliga ändamål. I en bilaga (F)redovisar utredningen den nuvarande anslagsgivningen genom Stiftelsen rikskyrkligfinansiering till olika rikskyrkliga ändamål. Utredningen uttalar sigemellertid inte om den närmare avvägningen mellan olika ändamål och i fråga omfinansieringsgrad utan; räknar endast med en ny utgiftspost på 20 milj. kr. huvudsakUgenför rikskyrkUga ändamål. Stiftsrådetinstämmer i utredningens tankegångar i detta stycke men vill samtidigtframhålla, att detta är, en reform under nuvarande rikskyrkliga förutsättningar.Skulle en rikskyrkoreform genomföras, bör kyrkofondens uppgifter somfinansieringskälla för rikskyrkliga ändamål betydligt utvidgas. Exakt vilkauppgifter som därvid kan bU aktuella beror självfaUet på reformens fakfiskainnehåll. Stiftsrådetvill därjämte, i detta sammanhang väcka frågan, om inte kyrkofonden bör kunnautgöra finansieringskälla även för vissa uppgifter inom den fria sektorn påstiftsplanet. Detta skulle i så fall gälla uppgifter som är likartade till typoch kostnad för stiften. välkomnarförslaget att styrelsen rikskyrklig finansierings uppgifter skall tas över avkyrkofonden. Förbundettillstyrker att Kyrkofonden tar över de uppgifter som Stiftelsen nu har samt för utgifter för diakoniutbildning och vissadiakonitjänster. Föreningenfinner utredningens förslag om att kyrkofonden övertar ansvaret för derikskyrkliga organens finansiering helt acceptabel. Iutredningen pekas på att diakon/diakonissutbildningen är ett rikskyrkligtändamål som bör kunna finansieras med kyrkofondsmedel. Utredningen vill ej tadirekt ställning till denna fråga, men det finns en positiv skrivning. SKDDFfinner det självklart att diakon/diakonissutbildningen i likhet med denpraktiska prästutbildningen solidariskt skall finansieras via kyrkofonden. Prop.1981/82:158 149 Iavvaktan på beslut om annat huvudmannaskap ansvarar Persönalrekry-teringsnämndenför den nödvändiga samordningen av kyrkans arbete bland lärare, forskare ochstuderande vid landets högskolor. En projektgrupp inom Svenska kyrkansCentralråd för evangelisafion och församlingsarbete presenterade 1981för Biskopsmötet en rapport med förslag om kyrkans framfida arbete inomhögskolan. Rapporten som bar fiteln "som blev multiversitet"har remissbehandlats av olika kyrkliga organ samt av Universitets- ochHögskoleämbetet och . Samtliga remissinstanserhar ställt sig positiva till den målsättning och den omfattning somprojektgruppen föreslagit för högskoleämbetet. Inte minst UHÄ har understrukitvärdet av att arbetet vänder sig fill alla på högskolan och inte som hittillsspecifikt riktar sig mot studerande på grundutbildningsnivån. Inomde begränsade personella resurser som finns har man redan på flera högskoleorterbörjat arbeta enligt projektgruppens intentioner men för att arbetet skallkunna utvecklas krävs att ytteriigare studentprästtjänster inrättas. Då dessatjänster måste placeras vid sidan av den församlingsprästerliga organisationenblir det kyrkofonden som enligt tillämpad praxis får bära lönekostnaderna. Projektgruppenhar också föreslagit att kostnaderna för verksamheten skall delas mellan församlingar/samfällighetpå respektive högskoleort och någon sorts riksfinansiering. Detta för attunderstryka att högskolearbetet är ett gemensamt ansvar för hela kyrkan. Vidarebör centrala resurser för samordning och utveckling av arbetet ställas fill förfogandegenom en riksfinansiering. Nämnas kan att frikyrkosamfunden för sin studentpastorsverksamhetoch samordningen av denna använder medel ur det anslag man erhåller överstatsbudgeten. Nämndenhemställer att regeringen vid det fortsatta arbetet om användning av medel urkyrkofonden "för väsentliga rikskyrkliga uppgifter" (s. 82) ävenöppnar möjlighet för en utbyggnad av högskolearbete. Medtillfredsställelse hälsas förslaget att avveckla systemet för avräkning mellanpastoraten och kyrkofonden. Detsamma gäller att Rikskyrklig finansiering skallfinansieras via kyrkofonden. Skatteutjämningsbidragetsersättande med en skattekraftsgaranfi via kyrkofonden, finansierad genom enhöjning av den allmänna kyrkoavgiften,, innebär att kyrkofonden, som hitfillshuvudsakligen använts för att utjämna statligt reglerade kyrkliga kostnader,också skulle komma att i betydande utsträckning bestrida kostnader inom denkyrkokommunala sektorn. Från denna utgångspunkt finner kyrkorådet det närmastsjälvklart att de uppgifter 11 1981/82. Prop.1981/82:158 150