prop · G503106 · 1981-12-31 00:00:00 — Även utredningensförslag beträffande tjänster inom högskoleväsendet tillstyrks i alllväsentligt. Däremot ställer sig tveksamt lill att forskarutbildning ochdoktorsexamen skall betraktas som särskild merit för rent administrativatjänster, oavsett om dessa är inrättade vid högskoleväsendet,forskningsinstitutioner eller förvaltningen i allmänhet. Undanlag bör dockgöras för tjänster rörande forsknings- och utvecklingsarbete. Utbildning föroch erfarenhet av administration lorde i de flesta fall vara att föredraga närdet gäller administrativt arbete. Även NFR instämmer i de konkreta förslagen som kan beröraforskare inom naturvetenskap och teknik. Dit hör enligl NFR meritvärdet inomyrkessektorer som bibliotek, skolväsendel, högskolor, statliga forsknings-rådsinslilulioner,vissa specialljänsler vid SGU, förvaltning, sjukhusfysiker, kemist och förstekemist vid sjukhus. Statens delegation för rymdverksamhet anser alt den starkareducering av forskningsmeriters värde, som ägt rum under senare årtionden inomnästan alla områden, måste motverkas genom en ökad värdering av forskningsmerileri alla relevanta sammanhang. Såväl formalisering av krav på forskarutbildningsom åtgärder för all stimulera utnyttjandet av forskarutbildad personal, i desammanhang där ett formeUl krav ej kan uppställas, erfordras. Speciellt viktigtär det att forskarutbildning krävs för lektorat inom gymnasieskolan, saml relativa andelen lektorat åler-föres lill förhållanden liknande dem sområdde före de två senaste reformerna av gymnasieskolan. Vetenskapligskicklighet bör inom hela högskolan värderas högre än andra sorters meritervid tillsättning av alla lärartjänster. Som ett viktigt skäl för dennauppfattning anförs del förhållandel all fillgången lill goda forskare är merbegränsad än tillgången till goda innehavare av andra högskolebefatlningar,vilket ej berörts av utredningen. , Vitterhets Historie och AntikvitetsAkademien samt tiUstyrker i sill gemensamma yttrandeutredningens konkreta förslag lill behörighetsvillkor m. m. inom olika slag avstatlig verksamhet. Akademierna finner del utomordentligt angelägel altutredningens, pä grundval av ett återhållsamt och omsorgsfullt urval, framlagdaförslag om krav på vetenskaplig kompelens för vissa tjänster förverkligas. Somtidigare framhållits bör detta behörighetskrav avse doktorsexamen inom relevarilämnesområde. 1981/82:106 416 träffande de statliga eller slalligl reglerade verksamhetsområdenutredningens förslag berör markera sin anslutning tUl utredningens bedömningaroch förslag rörande skolväsendet, högskolan och de lärda verken. finner de förslag somkommittén ger på krav på doktorsexamen eller forskarutbildning för vissaoffentliga tjänster i stort sell välavvägda. Det är väsentligt att forskarutbildadei större utsträckning än nu kommer att inneha tjänster utanför högskolan.Härigenom skapas en möjlighet för de forskarutbildade att växla sysselsättningmellan högskola och näringsliv eller övriga delar av samhället. Ett sådantsyslem bör höja kvaliteten på högskolans utbildning. Enligl förefaller förslagen omformella krav på doktorsexamen för vissa offenfiiga tjänster rimUga. Förbundetvill dock anföra all i tillämpade ämnen kan flexibilitet krävas som beträffandelärartjänsterna. Licentiatexamen bör i många fall kunna godkännas, liksomdokumenterad erfarenhet från industriell verksamhet motsvarande dok-lorskompetens.Oaktat delta kan det verka rekryleringsfrämjande alt man fastställer en gmndprincip. anser all en svårgränsdragning uppslår när man vill avgränsa den gmpp tjänster för vilkabehörighetskravet skall vara doktorsexamen. har den uppfattningenall för vetenskapliga tjänster främst inom universitet och högskolordoktorsexamen normall bör vara behörighetskrav. För andra tjänster medvetenskaplig anknytning bör doktorsexamen i Ukhet med utredningens förslag lillmälasell väsentligt meritvärde. STU menar all forskarutbildning som behörighetskrav endasiskall kunna komma ifråga inom egentlig forskningsverksamhet och inom den högreutbildningen. Inom övrig offentlig verksamhet måste forskamlbildningen bedömassom en merit bland flera meriter vid konkurrens om tjänster. Enligl SAV bör, som redovisats i del föregående, kravet påforskaml-bildning/ooktorsexamen ha relevans för arbetsuppgifterna. Liknande synpunkter har i det föregående redovisats frånkammarrätten i . delar utredningens synpunkterbeträffande forskarutbildningens meritvärde inom förvaltningen och denenskilda sektorn. delar emellertid inte utredningens uppfattningatt doktorsexamen bör ställas upp som formellt behörighetsvillkor för vissabefattningar. Del bör ankomma på resp. myndighel att avgöra kompetenskravetvid IjänstelUlsäliningar. Enligt SFS:s uppfattning ligger del en fara i allåterinföra doktorsexamen som behörighetskrav för vissa högre statliga ellerstatligt reglerade tjänster. I vissa fall kan en på så sätt uppkommenarbetsmarknad komma att motverka forskarutbildningens anpassning lill de kravsom kan ställas inom näringslivet och samhället i stort. Vad som ökarmeritvärdet i ell fall kan på andra områden medverka lill elt fallandemeritvärde. SFS menar all utredningen har tappat bort denna aspekt. Prop.1981/82:106 417 Styrelsen för u-landsforskning (SAREC) erinar om attutredningen inledningsvis konstaterat alt kravet på högre akademiska examinaför vissa statliga befallningar i stor utsträckning försvunnit under 1960- och70-lalen. I sin framställning av tänkbara orsaker lill denna förändring konstaterarutredningen - enligl SAREC all del förefaller ha varit en medveten strävanalt la bort krav av detta slag. Mol bakgmnd av de förslag som utredningensenare lägger hade det enligt SAREC varit värdefullt om orsaker fill detta mersystematiskt klarlagts. Enligl SAREC:s uppfattning föreligger det annars enrisk alt man påtvingar reformer som ej motsvaras av verkliga behov. Angåendedoktorsexamen som speciell merit vill SAREC anföra all gränsen mellan denna ochkvalificerat utredningsarbete inom statlig myndighel ibland kommU att bli relativtdiffus, särskill då del gäller en del samhällsvetenskapliga ämnesområden.Utöver del speciella värde som en doktorsexamen kan ha för vissa befattningarbör här också nämnas att andra faktorer än formell utbildning är av vikt vid tjänslefiUsätlningar.Sädana faktorer är lämpliga personliga egenskaper, annan arbetslivserfarenhet,samarbetsförmåga etc. Enligt bör som huvudregel gälla althänsyn i första hand skall las tiU det reella meritvärdet och inle lill delformella. TCO, som avstyrker samtliga förslag om behörighetskrav, framhåUerall forskamtbildningens meritvärde måste vara beroende av dess innehåll. Del ärinle rimligt att ställa upp krav på doktorsexamen för elt antal godtyckligtvalda högre tjänster inom den statliga sektorn och därmed förhindra enrekrytering som enbart lar hänsyn lill faktiska meriter. En sådan gmndinställningmåste vara den självklara utgångspunkten för alt åstadkomma rättvisa mellanpersoner med olika bakgrund men också för att undvika låsningar påarbetsmarknaden. Del är enligl TCO - förvånande all Andrénska kommitténlägger fram detta förslag trots all den under arbetets gång fått ett antalmycket negativa synpunkter av typen: det är fel alt ge forskarutbildningennågon form av konstlat meritvärde. TCO vill påminna om alt delta inle ens haransetts lämpligt för professorstjäns-lerna inom högskolan själv. Med en sådanåtgärd påverkar man dessutom inle rekryteringen lill den privata och kommunala sekiorndär latheten av personer med doktorsexamen är minst. Inom industrin lorde delröra sig om någon enstaka promiUe. Den riktiga vägen all gå måste självfalletvara alt öka forskamtbildningens sakliga meritvärde genom alt förändra innehållet.Därmed kan också nya arbetsmarknader öppnas. Statskontoret avstyrker, som redovisats i del föregående, ellåterinförande av generella regler som regeringen utfärdar i syfte attförslärka forskamlbUdningens formella meritvärde utan att detta i sig ger någragarantier för ett motsvarande reellt meritvärde med hänsyn till de - inom varjesärskUt område och varje enskilt faU - aktuella arbetsuppgifterna.Statskontoret vill också varna för att man - med elt sådant regelverk avformella behörighetsvillkor för vissa tjänster hos stal och kommun 27 1981182. 1981/82:106 418 indirektkan skapa en överefleifrågan på forskamlbildning inom högskolan, inle minstinom ämnesområden med ringa behov av rekryleringsfrämjande åtgärder grundadepå arbetsmarknadsmässiga bedömningar. särskilda förslag som berör bibliotek, arkivväsende och museerföreligger bl.a. följande synpunkter. Idet föregående har redovisats positiva ställningstaganden lill behörig-helskravoch meritvärde från , Vitierhets Historie och AnfikvitelsAkademien samt i gemensamt yttrande saml från bl.a. NFR och . EnliglUHÄ:s uppfattning är det givelvis värdefullt med inslag av forskamlbildadpersonal inom områdena för bibliotek, arkivväsendet och museer. UHÄ anser attdoktorsexamen bör lillmälas ell högt meritvärde vid tjänstetillsättning, menmenar all del är vanskligt att centralt precisera behörighetskrav av detta slagför vissa tjänster. Frågan om en tjänst skall tUlsättas med en forskamlbUdadperson eller inle bör avgöras lokaU med utgångspunkt i enbefallningsbeskrivning för den aktuella tjänsten och med beaktande av det avutredningen föreslagna cirkuläret med allmänna riktlinjer. är del, av skäl som framgår av betänkandet, uteslutet att ställakrav på forskarutbildning för alla tjänster vid folkbibliotek. För vissatjänster vid bibUolek i stöire kommuner är naturligtvis vetenskaplig kompelensen slor fördel, kanske l.o.m. Fördjupade kunskaper ilitteratur är t. ex. nödvändiga på många håll. Forskningens meritvärde är docksvår att bedöma innan biblioleksforskningen avsevärt stärks i landet. Vadgäller högskolan har funnit anledning att något kommentera situafionenvid bibliolekarielinjen. Även där borde forskarutbildning lillmälas ellbetydande meritvärde. Biblioleksforskning och informationsbehandling ärområden som de studerande behöver få god inblick i genom kompetenta lärare.Dessutom borde, ha en central ställning i fråga ominformation om dessa områden, vUket också fömtsätter välutbildad personal. Enförbättring av biblioteksulbildningen i dessa avseenden kräver dock all biblioleksforskamlbildningenbyggs ul. 1fråga om museer framhåller rådet att vetenskaplig kompetens inom resp.ämnesområde är en nödvändighet för många handläggartjänster vid de statliga s.k. centralmuseerna. Denna kan ådagaläggas genom avlagd filosofiedoktorsexamen eUer motsvarande meriter. Vid de övriga större museerna är delviktigt att som utgångspunkt för det regionala och lokala forskningsarbete sommuseerna förväntas bedriva ha en ledning med elt vetenskapligt synsätt. Ävenvid länsstyrelsernas antikvariska enheter kommer detta alt bli nödvändigt.Kulturrådet vill dock framhålla alt enbart forskamlbildning i allmänhet interäcker för behörighet utan måste kompletteras med annan duglighet förvärvadgenom erfarenhet och praktik. En ny yrkesinriktad museiutbildning kombineradmed en 1981/82:106 419 återinfördmellanexamen vore ett tänkbart alternativ för ell framtida tillgodoseende avkompetenskraven för en slor del av museernas handläggartjänster. Rådet harvidare noterat utredningens uppmaning all ändra tillämpningsföreskrifterna förstatsbidraget liU regional museiverksamhet och kommer all la upp frågan lillvidare diskussion inom , museer och utställningar.Diskussionen fömtsätter kontakter med riksanlikvarieämbelet och länsmuseernas samarbetsråd. En majoritelel av KB:sstyrelse lar upp utredningens förslag att krav på all doktorsexamen för behörigheiinförs för tjänster som överbibliotekarie och förste bibUotekarie viduniversitetsbiblioteken och för Ijänsl som förste bibliotekarie vid KB:s biblioleksavdelning.Dispens från kravet skulle kunna medges endast i sådana fall, då sökande"har mycket kvalificerade meriter av annat slag eller då andra särskildaskäl föreligger". KB finner en dylik föreskrift alltför rigid; riskensynes uppenbar all forskningsbiblioteken på detta sätt i vissa fall skullekunna få en ensidig rekrytering lill arbetsledande Ijänster, som är av centralbetydelse för deras verksamhet och där även andra meriter än de vetenskapligamåste lillmälas slor, kanske avgörande betydelse. Vidareanför KB att akademiska meriter fill relativt fällde utslaget vid allrekrytering av personal fill bibliotekariekarriären i KB och universitetsbibUoteken,i måhända något lägre grad även vid de vetenskapliga specialbiblioteken. Nären successiv förändring inträtt härvidlag, kan delta knappast ses som ettsymptom på en generell nedvärdering av akademiska meriter i och för sig.Bibliotekens personalslruklur har förändrats i takt med deras ökade och/ellerförändrade arbetsuppgifter. Vikliga funktioner har datoriserats, för att nämnaell exempel, vilket nödvändiggjort en relativt omfattande rekrytering avpersonal till specialiserade arbetsuppgtf-ter. En kanske ännu viktigare faktorär den fortgående utvecklingen i arbetslivet. Äldre behörighetvillkor och rekryleringspraxisledde automatiskt fill att personer med högre akademisk utbUdning (doktorsgradeller licentiatexamen) besatte samtliga högre tjänster vid de stora forskningsbib-Uoleken.Del har emellertid visat sig svårt att rekrytera personer, som kombinerar dennatyp av utbildning med de egenskaper och kunskaper av personaladministrativtslag, som alltmer kommit i förgrunden. För arbetsledande befattningar påskilda nivåer i de stora och komplicerade organisationer somforskningsbiblioteken utvecklats lill ställs helt andra krav än de som enbarthögre akademisk merilering inom ell forskningsområde kan tillgodose. Även om engenerell behörighetsföreskrift av del slag utredningen föreslår kompletterasmed dispensmöjlighel ger den enligt KB:s mening inte tillräckliga möjligheteratt i de konkreta fallen göra en avvägning mellan olika slags meriter hossökande tiU den aktuella typen av tjänster. KB kan därför inte ansluta sig tillförslaget. KBfinner förslaget fill cirkulär om forskamtbildningens meritvärdering lämpligtavvägt. Det bör i denna form innebära ett gott slöd för en plan- 1981/82:106 420 mässigrekrytering av befattningshavare med vetenskaplig bakgmnd ulan att medföra denegativa effekter, som enligl KB: s bedömning skulle bli följden av en generellbehörighetsföreskrifl. KB vill dock här framhålla att detta måste innebära enprövning av den aktuella forskarutbildningens relevans för den sökta tjänstenoch en avvägning mot andra meriter. KB har heller inga principiella erinringar molall för tjänsten relevanta vetenskapliga meriter får en starkare betoning i deförfattningar som reglerar förfarandet vid tjänstefillsätlningar. För KB:s deltorde en liknande formulering kunna intagas i verkels inslmklion. Tvåreservanter i har ansett att styrelsen bort lillslyrkautredningens förslag om doktorsexamen som behörighetskrav för vissabibliotekstjänster. DFIkan inle stödja förslaget all forskamlbildning bör vara elt vUlkor för behörigheiför tjänst som överbibliotekarie och förste bibliotekarie. Andra kunskaper ocherfarenheter måste vägas mot erfarenheter av forskningsverksamhet. DFI ser deldock som naturligt all vetenskaplig skicklighet inom relevant ämnesområdetillmäts meritvärde. Bedömning av vad som är relevant ämnesområde kan sedangöras på resp. bibliotek och vid behov fastställas olika för olika tjänster.Inom de större förvallningsbiblioteken kommer kraven på personalen sannoliktalt förändras på liknande sätt som för de vetenskapliga biblioteken. På gmnd avdetta bör forskamlbildningen här meritvärderas på samma sätt. Även inomnäringslivet bör finnas motsvarande behov av ökad kompelens vid biblioteken.Inom denna sektor kan meritvärderingen naturligtvis inle styras på samma sällsom då del offentliga är arbetsgivare. DFI anser emellertid att en närmarekartläggning av behoven hade varit befogad. Delta för att med denföreslagna styrningen på den offenfiiga sektorn få bättre fömlsällningar föratt informera och påverka attityderna inom näringslivet när det gällerinformations- och dokumentationsarbete. () avstyrker kravet på doktorsexamen eller motsvarandekompelens för behörighei lill Ijänsl vid högskola som överbibliotekarie.Däremot tillstyrker SAB att man markerar betydelse av vetenskaplig skickligheti högskoleförordningens regler för aUmänna befordringsgmnder vid tiUsällande avtjänst som överbibliotekarie, förste bibliotekarie och bibliotekarie.Emellertid avstyrker SAB förslaget att vetenskaplig skicklighet dämlöver skallframhävas i högskoleförordningen som särskilt väsenlUg för sådan tjänst. SABanser alt den enda tillkommande befordringsgmnd som här bör komma ifråga ärjust den som redan slår i förordningen, nämligen lämplighet att ledaförvaltning vid bibliotek. KBansluter sig lill utredningens förslag att frågan om en kortare variant avbibliotekarielinjen för personal med forskamlbildning närmare bör utredas. Enalternativ utbildning av denna typ skulle utan tvivel väsenfiigt underlättarekryteringen av forskamlbildad bibliolekariepersonal. Prop.1981/82:106 421 sammanhanglar KB också upp förslag från universitetsbiblioteket i beträffande bibliotekarieulbildningensforskaranknytning. En närmare anknytning liU universiteten och där bedrivenforskning är en viktig fömtsättning för att kunna höja nivån påbibliotekarieutbildningen. SACOISR tycker allförslaget om en kortare variant är intressant och menar all det är möjligt förden som har god vetenskaplig skolning i bollen att klara utbildningen påkortare lid. menar att del är viktigt att bibUotekentillförs vetenskaplig kompelens. /SR anser del mot den bakgmnden rimligtalt man går dem som har lång utbildning tiU mötes för att locka dem till bibliotekarieyrket. Även SAB tillstyrkerförslaget att formerna övervägs för en särskild utbildningsgång (eUer kortarevariant av bibliolekarielinjen) för den som avlagt doktorsexamen. Frågan kanenligt SAB lämpligen behandlas i samband med den översyn av utbildningen vidbibliotekarielinjen som aviserats av UHÄ. () finner det från arkivväsendets (riksarkivels och landsarkivens)synpunkt inle befogat alt nu återinföra formeUa behörighetsvillkor som nyligenavskaffats men alt, om sådana vUlkor ändå införs för att främja forskningensintressen, förslagen bör ändras så, all den äldre licentiatexamen också blirgällande som behörighetsvillkor, all även förste arkivarierna vid landsarkivenomfattas av vUlkoren samt att arkivråden stryks ur förslaget lill behörighelsviUkor.Enligl STARK bör även yrkesutbildning i arkivkunskap övervägas som behörighelsviUkorom nya sådana villkor skall återinföras. Vidare finner STARK inte anledningföreslå att formella behörighelsvUlkor införs för Ijänster vid arkivet för ordoch bild men alt, om sådana villkor ändå införs vid delta arkiv för all främjaforskningens intressen, endast tjänsten som byrådirektör vidfors-karexpeditionen bör omfattas av villkoren. Enligt STARK finns det däremotskäl att behörighetsvillkor införs för tjänst som arkivchef och förste arkivariervid dialekt- och ortnamnsarkiven saml svenskt visarkiv saml huvudredaktör ochförste redaktörer vid svenskt biografiskt lexikon. Till STARK:s yttrande harfogats en reservation mot STARK:s avstyrkan av behörighetskrav för tjänstervid arkivväsendet saml en annan reservation mol STARK:s tillstyrkan avbehörighetskrav för tjänster vid dialekt- och ortnamnsarkiven, svenskt visarkivsamt svenskt biografiskt lexikon. framhålleratt fullföljd forskarutbildning bör tillmätas myckel stort meritvärde vid IjänsteliUsättning.Vid fillsättning av högre tjänster som förste arkivarie bör dess värde i regelvara avgörande. är dock mol tanken all göra forskamlbildning tiU kompetensviUkorför högre tjänster vid myndigheten. Myndigheten skulle om detta genomförs fåsynnerligen små möjligher att anställa personal vars egenskaper och erfarenheteri övrigt gör den lämpad för tjänsten. Möjligheten alt i undantag beviljadispens förefaUer alltför begränsad. Härtill kommer att den merit- 1981/82:106 422 värderingsom tUlämpas inom området starkt favoriserar forskamtbUdade ulanalt formeUa kompetenskrav föreligger. och instämmer iutredningens förslag, all doktorsexamen eller motsvarande kompetens samtframstående praktisk skicklighet inom tjänstens område skaU krävas förbehörighet tUl tjänster som förste arkivarie/förste intendent och högretjänster vid statliga centralmuseer och därmed jämställda museer. instämmer i detta förslag vad gäller museidirektör ochförste intendenter vid museets forskningsavdelning men framhåller all det kankomma att finnas förste inlendenltjänsler vid museels övriga enheter där deltakrav inte behöver vara utslagsgivande. Styrelsenför framhåller all museet tillhör en av de få myndigheter vid vilkaformella behörighetsvillkor gäller för de högre tjänsterna. Styrelsen har ejupplevt att dessa vUlkor skulle inneburit svårigheter att välja den för tjänstenmest lämpliga. Den utveckling som har skett av tjänsterna sedan museetsomorganisation 1965 har, vad del avser forskningsavdelningen, inle inneburitnågot skäl alt för den ändra behörighels-villkoren för den avdelningenstjänster, annat än att fil. lic.-examen skall ersättas med doktorsexamen. I ochmed den utbyggnad av avdelningens verksamhet som skelt hararbetsuppgifterna differentierats så att det nu finns särskUda inlendentljänsterför information och undervisning. För dessa tjänster måste kompelens av annatslag väga tungt, och ett generellt fasthållande vid kravet på fil. lic.-examen,överfört lill krav på doktorsexamen, kan därför skapa svårigheter vidnyrekrytering. Det är däremot lämpligt att behålla kompetenskravet för intendenteransvariga för utslällningsprodukfion och regional verksamhet. Enreservant i styrelse anser alt inga formella behörighetsvillkorbör ställas upp för någon kategori av tjänster vid museet. Styrelsenför och statens historiska museer anser alt del i delkorta perspektivet inte är prakfiskt och meningsfullt all försöka införa eltgenerellt utformat formellt behörighetskrav av detta slag för myndighetens del.Däremot bör sakkunskap inom aktuellt ämnesområde krävas för länsmuseernaschefstjänstemän och för länsanlikvarierna. Delta bör komma till uttryck igällande föreskrifter. Även här gäller dock att krav på formelltbehörighetsvillkor inle kan uppställas. Detta kan dock vara en målsättning pålängre sikt. På kort sikt skuUe del leda till så omfattande dispensförfarandenatt ändamålsenligheten måste ifrågasättas. En ytterligare invändning är alt enändring skulle kräva generell omprövning av behörighetskraven förexperttjänster i l.ex. Häremot kan invändas all denonda cirkel som konstitueras av aktuell brist på forskarmeriterad personal miislebrytas. Det kan dock inte ske genom införande av formella regler, som inte kantillämpas, ulan bör ske genom praktisk tillämpning av hög meritvärdering i allatillämpliga och aktualiserade fall i praktiken. 1981/82:106 423 Treledamöter i styrelsen anser att inom museiväsendet och inom riksantikvarieämbetetsansvarsområde den regeln bör gälla, att doktorsexamen eller motsvarande kompelens(ådagalagd exempelvis genom vetenskapligt utformade grävningsrapporler) samlframstående praktisk skicklighet inom tjänstens område skall krävas förtjänster, där planering eller utvärdering av forskning, eller egen forskningingår i tjänsteutövningen. Statensförsvarshistoriska museer, statens och statens konstmuseerställer sig avvisande lill doktorsexamen som behörighetskrav för museernas Ijänster. Nordiskamuseet framhåller alt även om, som utredningen påpekar, museet inte har direkt stadgefäslabehörighetsvillkor för fillsättning av handläggarpersonal, de gällandestadgarna föreskriver vetenskaplig forskning som det första vid uppräkningenav åligganden.