prop · G503126 · 1981-12-31 00:00:00 — Gränsen fyller däremot en annan funktion, nämligen att ange när ettkrav på en särskild prövning av behovets tyngd bör göras. HCK har i sittyttrande understrukit vikten av att varje ansökan om stöd tillbostadsanpassning, vare sig den gäller ett litet eller ett stort belopp, ägnasomtanke vid handläggningen. Jag kan självfallet instämma i denna uppfattning.Enligt min mening är det dock, när det är fråga om särskilt kostnadskrävandeåtgärder, nödvändigt att de handläggande organen vid prövningen av behovetstyngd i större utsträckning än eljest beaktar alternativa möjligheter att fillgodosedetta behov. Jag anser atl en sådan, mer allsidig prövning är angelägen både avhänsyn till den handikappade och av samhällsekonomiska skäl. T. v. kan enligtmin bedömning en beloppsgräns på . vara ett lämpligt riktmärke för nären sådan mer allsidig prövning bör föregå beslutet om stöd. Jag förordar därföratt bostadsanpassningsbidrag i regel skall medges med högst . men attett högre belopp skall kunna medges efter särskild prövning. 2.4Stödets utformning för standardhöjande åtgärder Jagförordade att stödet för individuell anpassning skall omfatta även standardhöjandeåtgärder av störte omfattning i bostäder som uppfyller lägsta godtagbarastandard. I departementspromemorian föreslås att stödet för dessa åtgärderskall utformas som ett räntefritt och stående lån. Förslaget motiveras med attden handikappade inte skall behöva belastas ekonomiskt, om en modern bostadbehöver anpassas. Enligt förslaget skall lånet förtäntas och amorteras när denhandikappade inte längre har nytta av anpassningen, under fömtsättning attfastigheten har ett marknadsvärde som motiverar detta. 1981/82:126 11 Avde remissinstanser som har yttrat sig i denna fråga är flertalet tveksamma tilldet föreslagna lånet. Några remissinstanser efterlyser bättre samordningmellan stödet för individuell anpassning samt bostadslån och förbättringslån. DHRtillstyrker förslaget men anser att lånet bör avskrivas . innebär förslaget väsentliga förbättringar för dehandikappade. anser attförslaget kommer att medföra avsevärda svårigheter med avseende på såväl administrafionsom fillämpning. a. framhåller styrelsen att det är omöjligt alt bedöma enfastighets marknadsvärde utan omfattande utredningsinsatser annat än vid enförsäljning. En möjlighet att lösa de problem som finns är enligtstyrelsen att bidrag beviljas för standardhöjande åtgärder som inte kostar merän . och att bidraget får kompletteras med ett sedvanligt bostadslån omkostnaden överstiger detta belopp. För egen del vill jaganföra följande. Utgångspunkten för förslaget är att den handikappade inteskall belastas ekonomiskt som en följd av anpassningen, som stödetinte bör kunna kapitaliseras i överlåtelse värden som enskilda kantillgodogöra sig vid en försäljning. Jag anser att det fordras starka skäl föratt frångå dessa två önskemål. Enligt skulle förslaget ipromemorian emellertid leda till avsevärda svårigheter både vad gällertillämpningen av reglerna och ur handläggningssynpunkt. Mot bakgmnd av de skälsom bl. a. framför kan jag därför inte biträda förslaget. Jagförordar i stället en lösning med utgångspunkt i vad har anfört.För handikappbetingade standardhöjande åtgärder som inte kostar mer än 20000kr. förordar jag att enbart bidrag beviljas. För dyrare åtgärder förordar jagatt stödet skall lämnas dels som ett bidrag på , dels som ettbostadslån för den överskjutande kostnaden. Lånet bör motsvara den godkändakostnaden minskat med bidraget. För bostadslån till ombyggnad av egnahem gällernumera att räntebidrag inle lämnas för de första . av låneunderlaget.För att i möjligaste mån tillgodose önskemålet att den handikappade inte skallbelastas ekonomiskt av en nödvändig anpassning förordar jag att räntebidragbeviljas för hela lånet när det är fråga om sådana ombyggnads-åtgärder i ett eget-hemsom är betingade av ett handikapp. 2.5Styrkande av skälig kostnad Enligtkungörelsen om bostadsanpassningsbidrag beviljas bidrag med belopp sommotsvarar skälig kostnad för åtgärderna. I föreskrifter tillkungörelsen anges att skäliga kostnader kan styrkas t. ex. genom ett anbudsförfarande.Handikappinstitutet anser att formerna för styrkande av skälig kostnad är ettav de stora problemen i handläggningen. Enligt insfitutet är det vanligt attlänsbostadsnämnden inte godtar den i ansökan redovisade kostnaden, vilket fårtill följd att sökanden själv måste 1981/82:126 12 finansieraen del av denna. Handikappinstitutetmenar att en kommuntekniker eller en av kommunen anlitad konsult bör göra enkostnadsberäkning som grund för bedömningen av det sökta beloppets skälighet.Bostadsstyrelsen anser sig inte kunna tillstyrka att nuvarande system medanbudsförfarande som huvudregel frångås, i vart fall inte för merakostnadskrävande åtgärder. Styrelsen finner det angeläget att kommunen bistårsökanden när anbud infordras. SBEF anser ätt anbudsförfarande bör krävas vidmer omfattande och kostnadskrävande åtgärder. Försammanhangets skull vill jag redovisa hur jag ser pä vissa frågor om styrkandeav skälig kostnad. I likhet med och anser jag att ettanbudsförfarande bör tillämpas vid mera kostnadskrävande åtgärder. Kommunenbör om möjligt bistå sökanden vid infordrande av anbud. För mindrekostnadskrävande åtgärder är det däremot enligt min mening inte rimligt attställa krav på anbudsupphandling. Kommunens erfarenhet av entreprenörer som ärintresserade av och kunniga i att göra anpassningsåtgärder bör leda till attdet går att fä åtgärderna utförda till en kostnad som bedöms vara skälig. Jaganser att det är angeläget att enskilda normalt inte blir nödsakade atttillskjuta medel för anpassningen. Enligt vad jag har erfarit kommer ävenkostnadsbedömningar att ingå som en viktig del i planerade informafions-och utbildningssatsning. F. n.prövas frågan om förskottsutbetalning av bidrag efter särskild ansökan därom. Ipromemorian föreslås att stödet automatiskt skall betalas ut i förskott tillkommunen, som därefter på lämpligt sätt skall betala ut stödet allt eftersom arbetenablir färdiga. Ett sådant förslag har förts fram även av bostadsstyrelsen.Flertalet remissinstanser som har yttrat sig över förslaget tillstyrker det.Stockholms och kommuner avstyrker däremot förslaget. De anser attdet medför merarbete för kommunen. kommun framhåller att nuvarandeordning fungerar bra och uppger att bidraget utan förskott normalt är bidragstagarentillhanda efter det att kommunen har besiktat den utfördaanpassningen. Föregen del vill jag anföra följande. Förskott innebär ett visst merarbete för deadministrativa organen. Eftersom inte alla bidragstagare behöver förskott,anser jag att man inte bör lägga på myndigheterna den ytterligare belastningsom förslaget innebär. Jag kan därför inle biträda förslaget. Jag vill dockerinra om att det är viktigt att kommunen informerar de sökande om möjlighetentill förskott för att undvika de problem som i vissa fall uppstår för personer-sominte av egna medel kan lägga ut pengar i avvaktan på att stödet betalas ut. 1981/82:126 13 Roll-och arbetsfördelningen vid handläggningen av stödet har behandlats avhandikappinstitutet (avsnitt 2 i bilaga 2), som redovisar vissa generella kravpå handläggningen och en principskiss för hur handläggningen bör gå till.Enligt institutet bör man sträva efter att få en så enkel och snabbhandläggning som möjligt utan atl därmed göra avkall på resultatet för desökande. Kommunen bör ha huvudansvaret för den förberedande handläggningen ochför att enskilda sökande får den hjälp och det stöd som de behöver vid ansökan.Principskissen är enligt institutet tilllämplig både med nuvarandearbetsfördelning mellan staten och kommunerna och vid en decentralisering avbeslutanderätten till kommunerna. Remissinstanserna har ihuvudsak uttalat sig positivt om handikappinstitutets generella krav påhandläggningen och om principskissen. Enligt mening kan deframförda önskemålen om kommunens ansvar och engagemang få bättregenomslagskraft i samtliga kommuner endast om beslutanderätten till viss deldecentraliseras. DHR poängterar att det bör vara en och samma handläggare somhar ansvaret för ett ärende genom hela handläggningsprocessen och som fungerarsom kontaktperson gentemot sökanden. HCK stöder handikappinstitutets förslag. konstaterar att kommunernas fömlsättningar är olika och attdet därför måste bli varierande lösningar beroende på lokala förhållanden.Förbundet anser i likhet med handikappinsfitutet att kommunen bör hahuvudansvaret för handläggningen pch svara för att nödvändig kpmpetens kopplasin där den behövs. Föregen del anser jag att den handläggning som institutet föreslår i sin principskissbör kunna leda till en snabb och smidig handläggning och lill att den enskildesökanden får den hjälp och det stöd som han behöver. a. beroende på olikalokala förhållanden kan dock givetvis olika lösningar bli aktuella.Principskissen är enligt min mening ett värdefullt underlag när handläggningsmtinerarbetas fram. bör genom utbildning och information verka föratt den redovisade modellen blir känd hos de handläggande myndigheterna. Jagåterkommer till frågan om information och utbildning. 2.8 Fråganom decentralisering av beslutanderätten 1byggadministrationsutredningens betänkande (SOU 1976; 26) ,samordning - decentralisering föreslogs att bl. a. beslut om bostadsanpassningsbidragskulle decentraliseras från länsbostadsnämnderna till kpmmunerna. a. med att ett kommunalt beslutsfattande ger bättremöjligheter att anpassa besluten till lokala förhållanden och bättremöjligheter för medborgarna att utöva inflytande på de bostadspolitiskafrågorna. I propositionen (1977/78:93) om rikfiinjer för ansvarsfördelning inombostadsförsöijningen m.m. förordade jag dock 1981/82:126 14 inteutredningens förslag om en decentralisering. Jag motiverade detta med att detvar alltför osäkert om de merkostnader som en sådan reform skulle medföraskulle ge motsvarande vinster för den kommunala självstyrelsen och den enskildemedborgaren. framhöll jag emellertid att det fanns anledning attytterligare pröva möjligheten till decentralisering av beslutanderätten tillkommunerna. Jag har också gett i uppdrag att lämna underlagför överväganden härom. En sammanfattning av styrelsens redovisning avuppdraget i den del som avser bostadsanpassningsbidrag finns i bilaga 3. Bostadsstyrelsensförslag innebär att beslut i vissa ärenden om bostadsanpassningsbidrag skalldecentraliseras till kommunerna. Förslaget avser samtliga ärenden med undantagför sådana där bidrag söks med belopp som överstiger . och s.k.kombinationsärenden, dvs. ärenden i vilka bostadsanpassningsbidrag sökssamtidigt som bostadslån eller förbättringslån. Huvudmofivet för endecentralisering är en önskan dels att påskynda och underlätta handläggningenför att lösa den handikappades bostadsproblem så snabbt som möjligt, dels attsamordna prövningen på den kommunala nivån av den handikappades behov av olikaåtgärder. Styrelsen anser dock att kommunens egna ansökningar om stöd bör överlämnastill . Ocksåhandikappinsfitutet har i sitt översynsarbete berört frågan om endecentralisering av bidragsbeslut fill kommunerna (avsnitt 3 i bilaga 2). Institutetbedömer att det i ungefär hälften av landets kommuner finns brister som gör attkommunen inte på kort sikt kan ta över den handläggning som görs avlänsbostadsnämnden. Institutet föreslår därför atl beslut om bostadsanpassningsbidragdecentraliseras till kommunerna och att tiden fram fill dess användstill informations- och utbildningsinsatser. förslag omdecentralisering omfattar i motsats till även ärenden i vilkabidrag söks med högre belopp än . men inte s. k. kombinationsärenden.Enligt institutet är ärendenas svårighetsgrad inte direkt beroende avbidragsbeloppets storlek utan av andra faktorer t. ex. ovanliga funktionsnedsättningar,komplicerade byggnadstekniska problem m. m. Insfitutet anser att regeringenbör kvarstå som sista besvärsinstans eftersom en del bostadsanpassningsären-denkan kräva bedömningar som inte kan förutses i regler eller föreskrifter. Dessutomsker en utveckling som enligt institutet kräver att ställning måstelas till bl. a. nya typer av åtgärder. Medhänsyn till vad som redovisas i handikappinstitutets promemoria angåendebristerna i den nuvarande handläggningen förordar numera atten decentralisering sker först efter ikraftträdandet av de nyastödreglerna. Styrelsen anser att det i de ärenden som kommer attdecentraliseras till kommunerna bör vara tillräckligt med somsista besvärsinstans för att tillgodose rättssäkerhets-kraven. 1981/82:126 15 Förslagetom decentralisering av besluten om bostadsanpassningsbidrag till kommunernatillstyrks eller lämnas utan erinran av flertalet remissinstanser. Många av deremissinstanser som fillstyrker, däribland och flerakommuner, ifrågasätter förslag att beslut i ärenden i vilkabidrag söks med högre belopp än . även i fortsättningen skall fattas avlänsbostadsnämnderna. Några remissinstanser är tveksamma till endecentralisering och uttrycker bl. a. farhågor för att det blir en olikartadbedömning av bidragen. HCK avstyrker en decentralisering av beslutanderättentill kommunerna på det sätt som handikappinstitutet föreslår och menar att detfinns stor risk för att de informations- och utbildningsinsatser som föreslåsinte når ut till de kommuner där det skulle behövas. DHR avstyrker med hänsyntill risken för olika bedömningar mellan kommunerna. Flera remissinstanserunderstryker behovet av utbildnings- och informationsinsatser. I likhet med bl. a.bostadsstyrelsen anser jag atl en decentralisering dels kan påskynda ochunderlätta handläggningen och därmed lösa den handikappades bostadsproblemsnabbare, dels kan medföra en samordnad prövning på den kommunala nivån av denhandikappades behov av olika åtgärder. Även jag anser att fördelarna med endecentralisering är så stora att den bör genomföras. Vissa undantag bör dockgöras t. v. Jag anser således inte att det är möjligt att decentralisera s. k.kombinationsärenden med hänsyn till att bidragsbeslutet och lånebeslutet måstesamordnas. bör dämtöver t. v. även besluta i ärenden i vilkadet sökta beloppet överstiger . För detta talar enligt min mening att deti dessa ärenden ofta är särskilt svårt att bedöma den skäliga kostnaden föråtgärderna. Länsbostadsnämnderna har normalt större erfarenheter än kommunernavad gäller kostnadsbedömningar. Även ansökningar från kommunen själv böröverlämnas till . Attbesluta i ärenden om bostadsanpassningsbidrag får anses ingå i de skyldighetersom kommunerna har enligt 2 § lagen (1947:523) om kommunala åtgärder tillbostadsförsörjningens främjande m. m. Där föreskrivs att kommunerna är skyldigaatt genom lämpligt kommunalt organ förmedla lån och bidrag som beviljas avstatsmedel i syfte att främja bostadsförsörjningen. Med stöd av dennabestämmelse ankommer det t. ex. på kommunerna att pröva frågor om statligabostadsbidrag. Jag förordar således att kommunerna ges beslutanderätten i frågaom bostadsanpassningsbidrag med undantag för s.k. kombinationsärenden, ärendeni vilka det sökta bidragsbeloppet överstiger . och i fråga om ärendendär kommunen själv är sökande. Innan en decentraliseringär möjlig måste dock informations- och utbildningsinsatser sättas in för attge erforderlig enhedighet i bedömningarna. Jag återkommer strax till frågan ominformation och utbildning och till frågan om när en decentralisering bör ske. Närdet gäller besvärsfrågan måste huvudkravet vara att förfarandet 1981/82:126 16 skallvara ordnat på ett både för den enskilde och för det allmänna betryggandesätt. Jag anser att detta krav är uppfyllt med som sistabesvärsinstans. I s. k. kombinationsärenden, där ansökan gäller såväl bostadsanpassningsbidragsom förbättringslån eller bostadslån bör man dock även kunna besvära sig fillregeringen med hänsyn till att regeringen är sista besvärsinstans i ärenden omlån. Jag kommer senare att föreslå regeringen en ändring i enlighet med vad jaghar anfört. Effektenav de ändrade stödreglerna och av decentraliseringen bör enligt min meningutvärderas. a. bör en sådan utvärdering ge underlag för en bedömning av omdecentraliseringen kan utvidgas även till ärenden i vilka bidrag söks medstörre belopp än . och om kommuner och landsting bör svara för en vissdel av kostnaderna för stödet. Jag avser att senare lägga fram förslag förregeringen angående formerna för en sådan utvärdering. Handikappinstitutetframhåller alt det finns ett stort behov av information och utbildningtill handläggare och till andra yrkeskategorier som kommer i kontakt medpersoner som kan behöva få bostaden anpassad. Enligt institutet är behovet avinformation och utbildning lika stort oberoende av om man behåller dennuvarande arbetsfördelningen mellan staten och kommunerna eller om vissa beslutdecentraliseras till kommunerna. Institutet har lämnat förslag på hur informafionenoch utbildningen bör utformas och vilka ämnesområden som bör ingå (avsnitt 4 ibilaga 2). Institutet kommer att arbeta vidare med att ta fram ett förslag mer detaljerad plan för informations- och utbildningsinsatser. Bostadsstyrelsenbiträder institutets förslag. Även övriga remissinstanser som har uttalat sigi frågan har tillstyrkt förslaget. anser att det ärlämpligt att utbildningen genomförs i samverkan med förbundets länsavdelningar. Enligtvad jag har erfarit har möjlighet att påbörja informations-och iitbildningsinsatser . Jag anser att sådana insatser ärmycket angelägna. Jag kommer i ett annat sammanhang att föreslå regeringen attstyrelsen anvisas medel för information och utbildning om bostadsanpassning förhandikappade. Idepartementspromemorian föreslås att ändringarna i stödreglerna skall träda ikraft . Enligt bör ändringarna träda i kraftförst för att erforderlig tid skall finnas för informafionoch utbildning. Jag delar bedömning och förordar således altändringarna i stödreglerna träder i kraft . 1981/82:126 17 a. till behovet av erfarenheter av de nya reglerna föreslår styrelsen attdecentraliseringen genomförs efter ikraftträdandet av de nya reglerna,dvs. Jag delar även i denna fråga styrelsens uppfattningoch förordar att beslutanderätten i den utsträckning som jag har angettdecentraliseras från länsbostadsnämnderna till kommunerna . Medhänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag att regeringen föreslårriksdagen att 1. godkännade av mig förordade ändringarna i riktlinjerna för stö det till handikappanpassning av bostäder, 2. godkänna vad jag har förordatom bostadslån med räntebidrag för standardhöjande åtgärder i vissa fall, 3. godkänna vad jag har förordatbeträffande att decentralisera vissa beslut om bostadanpassningsbidrag frånlänsbostadsnämnderna till kommunerna. 4 Anslagsberäkning för /83 TRETTONDE HUVUDTITELN B.Bostadsförsörjning m. m. Viss bostadsförbättringsverksamhet m. m. 1980/81Utgift 83486138 1981/82Anslag 120000000 1982/83Förslag 120000000 Frånanslaget bekostas utgifter för förbättringslån i den mån de är ränte-och amorteringsfria,bostadsanpassningsbidrag, bidrag till ombyggnad av flerbostadshus samt övergångsvis vinterbidrag och bidrag till ombyggnad av bostadslägenheter,det s. k. initialstödet. Bestämmelsernaom förbättringslån finns i förbättringslåneförordningen (1980:261, ändrad1981:587) som har ersaU kungörelsen (1962:538) om förbättringslån. Lånen ärbehovsprövade och lämnas för förbättringar av sådana småhus som bebos avpersoner som har folkpension, som har fyllt eller som är handikappade.Lånen får vara räntefria och stående intill ett belopp av . För vissa kategorier av sökande gäller äldre bestämmelser under enövergångstid. 2 1981/82. 1981/82:126 18 Bostadsanpassningsbidragbeviljas som jag tidigare nämnde enligt bestämmelserna i kungörelsen om bostadsanpassningsbidrag.En redogörelse för gällande regler finns i avsnitt 5 i bilaga 1. Bestämmelserom bidrag till ombyggnad av flerfamiljshus finns bl. a. i förordningen(1981:474) om statsbidrag i vissa fall till ombyggnad av bostadshus (ändrad1981: 1049). Bidraget lämnas under förutsättning att preliminärt beslut ombostadslån har meddelats efter utgången av , att ombyggnaden medför enväsentlig ökning av bostadsvärdet och att ombyggnaden påbörjas under liden den1 31 januari 1982 och i huvudsak avslutas senast den 30 juni1982. Vidare krävs alt ombyggnaden utförs av arbetstagare som anvisas eller godkännsav den offendiga arbetsförmedlingen. Bidragsbeloppet utgör av den godkändaombyggnadskostnaden, dock högst . för varje lägenhet. Vinterbidragbeviljades enligt bestämmelserna i bostadsfinansieringsförordningen (1974:946,omtryckt 1980:329, ändrad senast 1982:30) i samband med bostadslån i de fallbeslut om lån hade meddelats före . Bidraget var avsett för densärskilda kostnad som beräknades uppstå genom att byggnadsföretaget utfördesvintertid. Initialstödbeviljades i samband med bostadslån enligt bestämmelserna i kungörelsen(1973:538) om bidrag i vissa fall till ombyggnad av bostadslägenhet (ändradsenast 1975:484). Stödet lämnades för sådana ombyggnader av hus med mer än tvålägenheter som hade påbörjats den I juli 1973den ,dock under fömtsättning att ansökan hade kommit in till förmedlingsorganetsenast . Förbeslut om räntefria förbättringslån fastställer en ram fördet löpande kalenderåret och en preliminär ram för det närmast följande.Riksdagen har medgett att sådana lån får beviljas med högst 40 milj. kr. undervart och ett av (prop 1980/81:100 bil. 16, CU 1980/81:29, rskr1980/81:244). Bostadsstyrelsenlämnar i sin anslagsframställning för /83 inledningsvis enredovisning av lån- och bidragsgivningens omfattning. Så har även skett under /81. Detgenomsnittliga lånebeloppet per lägenhet har dock ökat. Till en mindre delberor minskningen under /81 på att tillämpningsområdet förlångivningen har begränsats. Förbättringslångivningenbudgetåren 1978/79-1980/81 Antal Antal inkomna beslut ansökningar Antal lägenheter i besluten Beviljat belopp, milj.icr. Genomsnittligt länebelopp per lägenhet, kr. 1978/79 1979/80 1980/81 2 364 2094 1705 II 632 13140 12538 /81 beviljades bostadsanpassningsbidrag i ungefär sammaomfattning som under närmast föregående budgetår. 1978/79-1980/81 Antal lägenheter med bidrag Beviljat belopp, milj.kr. Genomsnittligt bidragsbelopp per lägenhet, kr. 1978/79 1979/80 1980/81 Bostadsstyrelsenföreslår att inkomstgränsema för förbättringslän höjs i samma takt somfolkpensionen med hänsyn till den anknytning som finns mellan inkomstgränsernaför förbättringslån och folkpensionens storlek. Beträffanderamen för beslut om räntefria förbättringslån anför attlänsbostadsnämnderna har beräknat antalet beslut om förbättringslån till 1 700under och 1 650 . Detta innebär en något högre nivå änunder /81. Besluten beräknas avse belopp för räntefria lån på 23milj. resp. 24 milj. kr. gäller redan en av riksdagenfastställd ram på 40 milj. kr. torde ramen enligt styrelsen kunnaminskas till 30 milj. kr. Utbetalningenav räntefria förbättringslån beräknas till ca 23 milj. kr. för budgetåret1981/82 och ca 27 milj. kr. för /83. Utbetalningenav bostadsanpassningsbidrag kommer enligt länsbostadsnämndernas beräkningarunder /82 att avse ca 9000 lägenheter och ett belopp av ca 80 milj.kr.samt under /83 ca 9600 lägenheter och ett belopp av ca 90 milj.kr. Bidragtill ombyggnad av flerbostadshus torde endast i begränsad omfattning komma attutbetalas under /82. För /83 antarbostadsstyrelsen att det i proposifion 1980/81:202 beräknade beloppet av 45milj. kommer att bli utbetalt. Totalthar ett belopp av 162 milj. kr. beviljats i initialstöd. I stort sett hela dettabelopp hade utbetalats vid utgången av /81. För budgetåret1981/82 beräknar styrelsen att endast något enstaka bidrag kan komma attutbetalas. Prop.1981/82:126 20 Styrelsen beräknar att i huvudsak alla beviljade vinlerbidraghar utbetalats. bedömningar innebär attanslagsbelastningen skulle komma att uppgå till 103 milj.kr. för budgetåret1981/82 och till 162 milj. kr. för /83. Jag lar först upp förbättringslånglvningen. Inkomstgränserna för förbättringslån, som anges i taxeradinkomst, höjdes . För ogifta höjdes gränsen från . och för gifta från .