prop · G503102 · 1981-12-31 00:00:00 — Annanförbmkare är lagringsskyldig endast om han förbmkat eldningsolja under basåretoch förbmkningen uppgått tiU sammanlagt minst 15000 m' under basåret och de tvååren . Förbmkningen för utrikes sjöfart är undantagen frånlagringspUkt. Tvångslagren av olja skallav den lagringsskyldige förvaras i utrymmen inom riket, som han äger eUerförfogar över, på sådant sätt som ÖEF från kontroUsynpunkt finner godtagbart.Regeringen äger rätt att enligl grunder som godkänt förordna all vissdel av lagren skall förvaras i bergmm eller på annat sätt, som innefattarskäligt skydd mot förstöring genom bombning eller beskjutning. Förläggningen avlagren beslutas av ÖEF under beaktande av beredskapsbehoven. ÖEFkan efter ansökan medge dispens helt eller delvis från lagringsskyldighetenoch från skyldigheten att lagra i bergmm eUer i utrymmen som denlagringsskyldige äger eller förfogar över. Vid lagringsskyldighelensbestämmande skall ÖEF före den 1 juU fördela mellan de lagringsskyldiga de avregeringen för lagringsåret faststäUda oljemängderna. Utgångspunkten förberäkningen av den mängd olja av visst slag som den lagringsskyldige skallhålla i lager är den mängd han har sålt eller förbmkat under basåret eller, omhan sålt eller förbrukat olja både under basåret och året eller eltvart av detvå åren närmast , vad han har sålt ellerförbmkat (basmängd). I fråga om gasol skall dock endastden försäljning som skett under basåret beaktas. Vid beräkningen av basmängdenför säljare skall inle medräknas exempelvis olja, tillhörande annan gmpp ängasol, som han för vidareförsäljning har sålt till någon, vars försäljningunder kalenderåret närmaste före försäljningen uppgått lill minst 20000 m'olja, eller eldningsolja som han har såU för förbrukning vid anläggning inomriket, vid vilken under de tre närmast föregående kalenderåren förbmkatssammanlagt minst 15000 m' eldningsolja. Lagringsskyldigskall tUl ÖEF lämna uppgift om sin försäljning eller förbmkning underbasåret. Han skall också under lagringsåret lämna ÖEF uppgtfl omden mängd olja som han vid utgången av närmast föregående kalendermånad hade ilager inom riket. Också uppgtfl om platsen och sättet för oljans förvaringskall lämnas. 1981/82:102 Bilaga 3 57 Försummarden lagringsskyldige att hålla lager av den omfattning och på del sätt somföreskrivits är han skyldig att erlägga oljeavgift. Vidare kan ÖEF föreläggahonom vid vite att inom viss lid vidta rättelse. Vite kan vidare föreläggas omexempelvis uppgiftsskyldighet försummas. Lämnas oriklig uppgift kan böter ellerfängelse ådömas. I övrigt innehåller oljelag-ringslagen inga bestämmelser omstraffansvar. MotÖEF:s beslut i fråga om fördelning av lagringsmängd och föreläggande av viteförs lalan hos kammartällen. I övrigt förs talan mot ÖEF:s beslut enligtoljelagringslagen hos regeringen. OljeavgiflskaU enligl förordningen (1957:344) om oljeavgifl m.m. (senast ändrad1973:1091) erläggas av lagringsskyldig om dispens erhålls från skyldigheten atthålla lager av olja eUer att förvara oljelager i bergmm eller Uknande. Delsammagäller vid försummelse av skyldigheten att hålla lager av olja eller attförvara oljelager i bergrum eller att förvara oljelager i utrymmen, som denlagringsskyldige äger eller på annat säll förfogar över. Oljeavgift skall ocksåutgå om föreskrift om förläggning (lokalisering) av oljelager ej efterföljs. Därutöverkan importör, som ej tidigare regelmässigt importerat olja, åläggas oljeavgiftom han ej inom av ÖEF förelagd lid ställer säkerhet för den oljeavgtf't han kanbU pliktig att erlägga. Syftetmed oljeavgiflen är alt förhindra att den som inte fuUgör sinlagringsskyldighet gör ekonomisk i förhållande lill övriga lagringspliktiga.Avgifien beräknas efter den mängd olja beträffande vilken lag-ringsskyldigheleninte fullgörs samt efter den lid under vilken fullgörandet inte sker.Oljeavgiften debileras och uppbärs av ÖEF. Närdispens har lämnats beräknas oljeavgtften efter den mängd och den lid somdispensen avser. I övriga faU beräknas avgtften efter en schemafisk metod.Denna innebär bl.a. att vid brist som framkommit vid granskning av denlagringsskyldiges uppgift avgtfl skall utgå för fiden fr.o.m. den kalendermånaduppgiften skulle ha avlämnats. Har bristen uppläckts vid särskild undersökningräknas liden fr.o.m. den kalendermånad under vilken undersökningen skedde. Ibåda faUen skall liden räknas t.o.m. den kalendermånad under vilken enligtmeddelat vitesföreläggande rättelse senast skall ha skett. Sker rättelse innanföreläggande har meddelats beräknas oljeavgifl för minst en månad. Omen lagringsskyldig har del utrymme som behövs för förvaring av oljan eller omdel på annat sätt är uppenbart, att beräknad oljeavgifl avsevärt överstiger denvinning som den lagringsskyldige kan antas göra genom att inle hålla lager avolja liU den mängd eller på del sätt som föreskrivUs, skaU ÖEF göra skälignedsättning av avgifien. ÖEF kan också helt efterge avgtften. Fråga omnedsättning eller eftergift skall normall prövas innan avgiften debileras. Haravgifien redan debiterats och 1981/82:102 Bilaga3 58 fuUgörden lagringsskyldige vad som åligger honom kan ÖEF förordna om återbäring avavgiften för fid under vilken skyldigheten fullgjorts. Talanmot ÖEF:s beslut angående oljeavgifter förs hos kammarrätten. Regeringen kan, omsynneriiga skäl föreligger, medge befrielse från eller återbäring avoljeavgifl. Kungörelsenmed vissa bestämmelser rörande beredskapslagring av olja Ikungörelsen (1957:345) med vissa bestämmelser rörande beredskapslagring avolja (omtryckt 1977:942, senast ändrad 1979:262) ges närmare föreskrifter förfillämpningen av bl.a. o'jelagringslagen. Oljeavgift skaU debUeras,i dispensfallen när dispensbeslulel meddelas och i försumlighetsfallen närvitesföreläggande utfärdas eller, om rättelse skett innan föreläggandetmeddelats, så snart ske kan. Då pågående utredning eller annat skäl avtilffällig art föranleder del får debileringen anslå. Oljeavgiften förfallerliU betalning, i dispensfallen vid ingången av den lid som dispensen avser ochi övriga faU då den lagringsskyldige får del av debiteringen. Ikungörelsen anges storleken av oljeavgiflen. För exempelvis motor-bensin samleldningsolja 1 och 2 utgår f n. en årsavgtft på 218 respektive . per m'.Årsavgiften ökas med 11 respekfive . per m' om oljan skuUe ha lagrats ibergmm eUer i särskill lokaliserat lager. Oljeavgiftens storlek föroUka oljeslag och lagringsformer är beräknad all motsvara lagringskostnaden perår och m'. Årskostnaden beslår av ränta och avskrivning på anläggningskostnadför cistern, ränta på värn-kostnad saml kostnader för bl.a. underhåU,reparafioner, försäkringar och inspektion. Den räntesats som används vid beräkningav kapitalkostnaderna motsvarar f.n. . Avskrivningstiden fömtsalls vara 20år för anläggningar ovanjord och för skyddade och lokaliserade anläggningar.Vid beräkning av ränta på vamkoslnaden görs ell pålägg av vamkostnadenför prisfluktuationer. Till de sålunda beräknade kostnaderna görs ytteriigareett tillägg av årskostnaderna för att hindra att någon avsiktligtunderlåter all lagra olja för att i stället betala oljeavgift. Nuvarande gmnder föruttagande av oljeavgtften, dvs. förhållandet mellan den kostnadsbaserade delenoch det preventiva tillägget, godkändes av (prop. 1973:204,FöU 1973:30, rskr 1973:394). bemyndigades regeringen genom ändring i3 § oljeavgiflsförordningen all fastställa oljeavgtfter för olika oljeslag ochlagringsformer enligt de av godkända gmnderna. Oljeavgifterna hardärefter med hänsyn till kostnadsutvecklingen inom oljebranschen höjts vid tretillfällen. Senaste höjningen genomfördes . 1981/82:102 Bilaga3 59 Dispens frånlagringsskyldighet har meddelats i myckel ringa omfattning. Nytillkomnalagringsskyldiga har erhållit dispens då de saknaterforderliga anläggningar för lagring. Vidare har lagringsskyldiga värmeverk isamband med övergång fill inhemska bränslen fåll dispens från denlagringsmängd som svarar mol ersatt oljeförbrukning för tiden från övergångentill dess den sänkta oljeförbrukningen resulterar i lägre lagringspUkt.Dämlöver förekommer all lagringsskyldig får tUlstånd alt lagra olja i utrymmenöver vilka han inle förfogar, s.k. inlagringsdispens. Föreläggandevid vite all fullgöra lagringsskyldighel har av ÖEF meddelats endast en gångunder 1950-talel och . AnledningenhärtiU har, enligl vad jag erfarit främst varit alt bristerna, som i allmänhetvarit av fillfällig art, blivit åtgärdade innan vitesföreläggande och beslutom oljeavgifl har hunnit meddelas. Under sådana omständigheter har endastoljeavgifl debiterats. Ioljeavgtfter har under 1960- och 1970-lalen åriigen influtit 40000 lill 70000kr. I samband med oljekrisen erlade ett tjugotal lagringsskyldigasammanlagt . Dessa avgifter har i allt väsenfiigt varithänförliga lill all lagringsskyldiga har försummat att fullgöra sinaåtaganden. Endast en mindre del av avgifterna kan hänföras till meddeladedispenser. I samband med Irankrisen underskred ett trettiotallagringsskyldiga sina lagringsåligganden. Som mest underskreds lagringspliklen,med avseende främst på motorbrännolja och lätt eldningsolja, en viss månad medca 350000 m'. Väsentliga underskridanden förekom . Säljare ochförbrukare debiterades för budgetåren 1978/79 och 1979/80 av ÖEF oljeavgiftmed ca 3 milj.kr. respekfive ca 5,5 milj.kr. En markant nedgång har därefterskett. För /81 har debiterats oljeavgifter på sammanlagt endast165000 kr. Omman bortser från de betydande brister i lagerhållningen som förelåg under delförsta synes således bristerna ha varit av ringa omfattning ochtillfällig art. Kontroll avlagerhållningen sker genom att lagringsskyldiga insänder lagemppgifler ochgenom de stickprov hos olika lagringsskyldiga, som utförs av en auktoriseradrevisionsbyrå på uppdrag av tillsynsmyndigheten. kan genom dennastickprovskontroll uppdagas all lagret vid rapporteringstillfället, dvs. slutetav månaden, har varit tillfyllest men all brister har förelegat under månaden.Underiagel för kontrollen är de lagringsskyldigas tillförsel och förbmkningeller leveranser enligl lagerbokföringen. De vanligaste anledningarna lUlbrister i lagerhållningen, bortsett från de speciella förhållandena under år1979 i anslutning till Irankrisen, har varit försening av leveranser frånsäljare till förbrukare, dålig forfiöpande kontroU från de lagringsskyldiga avinneliggande lager, tekniskt Prop.1981/82:102 Bilaga 3 60 besvärmed cisterner eller ledningar saml den s.k. mänskliga faktorn, l.ex. sjukdomhos den som handlägger frågorna hos de lagringsskyldiga och byle av personal.Dessutom förekommer att inlagring sker hos annan lagerhållare ulan fiUslånd. Vidkontroll av lagerhållningen genom pejling av cisterner hos vissalagringsskyldiga uppdagades brist endast i ell fall. Denna brist var obetydlig. Dennedsättning av oljeavgiflen som normalt medges av ÖEF sammanhänger med om delagringsplikliga förfogar över lillräckligl lagringsutrymme. Har denlagringsskyldige erforderlig anläggning men saknar föreskriven mängd olja,sätts oljeavgiften ned med ett belopp som motsvarar anläggningskostnaden. Överklagandeav beslut om oljeavgifl hos kammarrätten har skett i ett fåtal fall. I några avdessa har det varit fråga om oljeavgifl som debiterats på gmnd av inlagring hosannan ulan fillstånd. Kammarrätten har i dessa fall då faststäUl ettschablonarlat belopp, ca en tredjedel av ursprunglig avgift. Nedsättningen harej motiverats närmare. ÖEF har i sådana fall efter dessa utslag fillämpat enmotsvarande nedsätlningsregel. Flertalet av de förelag som vid de storabristerna ålades erlägga oljeavgift överklagade ÖEF:s beslut hoskammartällen. I samfiiga fall avslogs besvären. Oljeavgifternavid dispens från lagringsskyldighel behandlas på samma säll som vidförsummelse. Saknas lagringsutrymme medges normall ingen nedsättning.Nytillkomna lagringsskyldiga, främst säljare, som varken har lager ellercisterner, har dock i vissa fall fåll befrielse från oljeavgifl. Regeringenhar, då synnerliga skäl ansetts föreligga, (exempelvis vid naturkatastrof ochövergång lill alternativa bränslen) medgivit befrielse från oljeavgift. Isamband med arbetet att framlägga förslag till reviderat oljelagringsprogramhade OLK i uppdrag att se över sanklionsreglerna i oljelagringslagen ocholjeavgiflsförordningen i syfte att för framtiden förhindra attlagringsskyldiga gör otillåtna uttag ur föreskrivna lager på säll som skedde isamband med Irankrisen. OLK redovisar detta utredningsarbete i delbetänkandet(SOU 1980:41) Olja för kristid. OLK hävdar att skälet tiUatt flera förelag i betydande utsträckning inle uppfyllde sinalagringsåligganden knappast var en strävan efter ekonomiskvinning genom alt åsidosätta gäUande regler. OLK anser att de av regeringenfastställda högstpriserna på oljeprodukter vid försäljning tUl konsumenternakan ha bidragit lill alt del för en del förelag framstod som ekonomisktorimligt att återanskaffa oljeprodukter lill höga spotmarknadspriser. Dessaöversteg de högsta försäljningspriser som tiUäts i landet. I dennasituation föredrog vissa lagringsskyldiga all ' tillgodose kundernas behov genomatt la ur sina tvångslager. 1981/82:102 Bilaga 3 61 OLKanser all storleken på den nuvarande oljeavgiflen är ofillräcklig för attskydda del nationella intresset av hög beredskap. OLK framhåller att avgtftenbör vara så hög alt del blir en klar ekonomisk nackdel att inle hålla avseddatvångslager. OLK föreslår därför all avgifien höjs påtagligt. Enligl förslagetskaU avgiften beräknas på i princip samma sätt som f.n. Räntesatsen förberäkning av anläggnings- och vamkoslnader höjs dock från nuvarande filldiskontot ökat . Räntan anses därmed i stora drag kommaatt motsvara av företagen tillämpad intern-ränta. Drtflskostnadskomponentenskall beräknas på nuvarande säll. TUl-läggel för att hindra någon från allavsiktligt underlåta att hålla lager av olja för all i slällel erlägga avgiftföreslås höjt från fill . Innebörden av dessa ändringar är attnuvarande oljeavgifl skulle öka ungefär 2,4 gånger. SkuUeoljeavgiften kraftigt höjas blir det, anser OLK, av särskild betydelse attnedsättning kan medges i större utsträckning än f.n. EnUglOLK:s mening bör vad i oljelagringslagen föreskrivs om vitesföreläggande vidförsummad lagringsskyldighel i fortsättningen tillämpas av tillsynsmyndigheteni störte omfattning för att påskynda återfyUnad av otillåtet ianspråklagnatvångslager. Förslagetom höjd oljeavgtft fiUstyrktes av remissinstanserna. Ienergipropositionen (1980/81:90 bil. 3) anmälde min företrädare att han ansågatt frägan om skärpning av sanktionssystemet och avvägning mellan oljavgtft ochvitesföreläggande krävde ytterligare överväganden och all han avsåg altåterkomma till frågan. Tvångslagren av olja avsesläcka huvuddelen av landets behov av olja för energiförsörjning under enbegränsad fid vid krig eller avspärtning. Från försörjningsberedskapssynpunktär det därför av myckel stor betydelse att lagringsbeslämmelserna efterlevs.Om man undantar de perioder, som inneburit extrem oro på den internationeUaoljemarknaden, har några störte avvikelser från uppställda lagringskrav inlenoterats sedan tvångs-lagringen i dess nuvarande form infördes . /81 har en kraftig nedgång skett vad gäller debiteradeoljeavgifler. Nuvarande nivå motsvarar i stort de förhållanden som gällde föreIrankrisen. Allljäml förekommer dock alt ivångslagren i viss utsträckning,l.ex. på grund av bristande planering och bevakning, inte kan hållas intakta.För såväl dessa situafioner som för framtida kriser på oljemarknaden erfordraseffektiva påtryckningsmedel så att lagringsskyldiga håUer avsedda oljeprodukteri lager. Systemetmed oljeavgift bygger på principen att lagringsskyldig som brister i sinlagringsskyldighel inle skaU göra någon i förhållande tiU övrigalagringsskyldiga. Avgifien är koslnadsneutraliserande och kan tas ul inle baravid underlåten lagring utan även då dispens från lagrings- Prop.1981/82:102 Bilaga 3 62 Avgtften har ingen reparafiv funktion eftersom någonersältningslagring inle förekommer. Däremot innehåller den ett preventivtelement i form av del tillägg på som läggs fill den kostnadsbaserade delenav avgifien. För alt detta fillägg skall ha avsedd verkan erfordras att denkostnadsrelaterade delen av avgtften verkligen avspeglar de kostnader som ärförknippade med all hålla lager av olja. OLK har framhåUil alt den nufillämpade räntesatsen på vid beräkning av uppkomna kostnader avsevärtunderstiger den avkaslningsränta som kan erhållas på frigjort kapital. Jag haringet att invända mol denna bedömning. KommUléns förslag med en röriig räntabaserad på diskontot kan dock medföra vissa prakfiska problem. Räntesatsen bördärför som hilfiUs vara fast och i göriigasle mån vara anpassad till det allmännaränteläget. Del är givelvis svårt att för framfiden bedöma de lagringsskyldigasalternativ-ränta. Med hänsyn fill del sätt på vUkel avgifien beräknas tordeemellertid en exakt överensstämmelse med en marknadsmässig allernalivränla ejvara nödvändig. Jag bedömer alt en räntehöjning från 10 lUl är välmotiverad. Denhöjning av räntan som jag nu föreslagU innebär ingen ändring beträftandeberäkningen i övrigi av den kostnadsrelaterade delen av oljeavgiflen. Sålundabör även i fortsättningen ell tillägg på för prisfluktuationer göras vidberäkning av vamkoslnaden. Genomräntehöjningen kommer del prevenfiva filläggel all beloppsmässigt höjasavsevärt. Ser man till dagens kostnadsläge innbär ränleökningen all dennuvarande oljeavgiflen genomsnittligt inle mindre än fördubblas. Jaghar övervägt att - i enlighet med OLK:s förslag - föreslå en procentuellhöjning av tillägget. Under normala förhållanden synes dock del nuvarandetillägget ha haft åsyftad verkan. Uppkomna brister har i förhållande lill detotala lagringsmålen varit marginella. Även i samband med oljekriser har deolovliga ullagen totalt sett varit förhållandevis små. Mot denna bakgmnd och dådel rent principiellt kan riktas vissa invändningar mol OLK:s förslag har jagfunnit att det f.n. inle kan anses motiverat att skärpa tillägget på annatsätt än vad som följer av den ändrade räntesatsen. Vadgäller dispensärenden föreligger överhuvudtaget inle behov av all skärpafilläggel. Jagär alltså inte beredd all nu föreslå att ändra de fastställdagmnderna för oljeavgiftens uttagande. Delmest framträdande problemet under Iran-krisen var all ålerfyllna-den avolovligt ianspråklagna tvångslager drog ul på liden. ÖEF använde sig då inte avmöjligheten att förelägga vite. Jag vill i detta sammanhang framhålla viklen avall Ivångslagren snabbi ålerfylls. Redan en tillämpning av vitesförelägganden iden omfattning som nuvarande lagstiftning medger torde dock medföra alllagringsskyldiga, som medvetet underskridil ålagd lagringsskyldighet, snabbiåtgärdar brister i lagerhållningen. 1981/82:102 Bilaga3 63 penkan dessutom regelmässigt sättas så högt alt själva vilesinslilulel får enåterhållande effekt på olovliga uttag. Successivahöjningar av oljeavgiflen har, som tidigare näinnts, skelt genomändringar i kungörelsen med vissa bestämmelser rörande beredskapslagring avolja. Höjningarna har företagils av regeringen med stöd av del i 3 § andrastycket oljeavgiflsförordningen givna bemyndigandet. ändring avregeringsformen har bemyndigandet utnyttjats med slöd av 6. iövergångsbestämmelserna till regeringsformen. Denna ordning är i längdenotillfredsställande. En översyn av formerna för fastställande av oljeavgifiensstorlek bör därför genomföras. Eftersombestämmelserna om tvångslagring även i andra hänseenden torde behöva revideras,avser jag all i samband med en sådan revidering ta upp frågan om ändrade formerför oljeavgiftens bestämmande. Jag återkommer lill frågan i det följande. Somjag nämnt tidigare bestämmer ÖEF före hur stor mängd oljaav varje produktslag som var och en av de lagringsskyldiga säljarna ochförbrukarna av olja skall hålla i lager under påföljande år. Utgångspunkthärvid utgör av regeringen fastställd mängd olja av olika produklslag som skallhållas i lager. Fördelningen sker sedan ÖEF bestämt basmängden för var och enav de lagringsskyldiga. Jag har tidigare redovisat gällande regler omlagringsskyldighet och beräkning av basmängd. Bestämmelsernaom beräkning av tvångslagrens storlek kan medföra all nytillkommandelagringsskyldiga med ökad försäljning resp. förbmkning missgynnas i förhållandetill tidigare lagringsskyldiga, då dessa t.o.m. erhöll finansiellt slödgenom den då existerande beredskapslagrings-avgtflen eUer genom statliga ränte-och amorteringsfria lån för lagempp-byggnaden. 1975års oljelagringskommitté föreslog vissa förändringar för all motverkasvårigheterna för nyfillkommande och expanderande företag. 1976/77:74bil. 2 anförde emellertid föredraganden att han inle var beredd att då taställning liU kommitténs förslag ulan att frågan skulle utredas närmare. OLKhar övervägt hur man skall kunna lindra bestämmelserna för nyfiUkommandelagringsskyldiga och lagringsskyldiga med ökad försäljning resp. förbrukning.För återförsäljare föreslår kommittén all elt generellt fiUslånd fillinlagring av olja hos annan lagringsskyldig medges om den totala försäljningenuppgår lill högst 40000 m' olja . Ändringen bör fastställas i lag.Reglerna för lagringsskyldiga förbrukare, i första hand kommuner och storaindustriförelag, bör emellertid enligt OLK inle ändras. Kostnaden förtvångslagringen utgör för dessa i allmänhet endast en mindre del avverksamhetens totala kostnader. Avremissinstanserna anser kammartätten att reglerna inte bör ändras 1981/82:102 Bilaga3 64 fråntid lill annan annat än när starka skäl föreligger. ÖEF vill inle motsätta sigOLK:s förslag, dvs. inlagring hos annan vid försäljning upp till 40000 m' perår. ÖEF anser emellertid all del bör övervägas all i slällel för i lag la inbestämmelserna i de särskilda föreskrifter som regeringen utfärdar för beredskapslagringenav olja. Som skäl anför ÖEF att tillämpningen av bestämmelserna måste varaliberal för att undvika problem för företag vars försäljningsvolym kan varierafrån år fill år. Svenska förordar alt frågan om sättet förbasmängdens beräkning m.m. på nytt las upp till särskild behandling. Jagär väl medveten om de problem som många förelag upplever sig få till följd avlagringsskyldighelen och genom de nuvarande bestämmelserna vid beräkningen avbasmängd. Jag vill emeUertid erinra om att tvångslagringen är oundgängligennödvändig av försörjningsberedskapsskäl. Jag är inle beredd alt nu föreslånågon ändring i bestämmelserna för beräkningen av basmängden men vUl anföraföljande i frågan. Sättetför beräkning av tvångslagrens storlek kan, som jag tidigare nämnt, medföra attnytillkommande lagringsskyldiga med ökad försäljning resp. förbmkningmissgynnas i förhållande fill tidigare lagringsskyldiga. Bestämmelserna medföremeUerfid också att företag med minskande försäljning eller förbrukning åläggsen lagringsskyldighet som överstiger vad den aktueUa verksamheten motiverar.Denna s.k. eftersläpningseffekl har blivit allt mer märkbar på gmnd avändringarna i energianvändningens stmktur. Eftersläpningen ilagringsskyldighelen bhr också ekonomiskt betungande l.ex. vid övergång frånolja fill andra energislag. Möjligheten för ÖEF alt ge dispens frånlagringsskyldighet finns men kan inle alllid användas. Motbakgmnd av den stora vikt beräkningen av basmängd m.m. har för tvångslagringenoch hela beredskapen på oljeområdel anser jag att frågan bör studerasytterligare. Jag avser återkomma i ärendet. Därvid skall jag också föreslåvilka regler som bör gälla för oljehandelsförelag med en försäljningsvolym uppfill 40000 m' . I sammanhanget bör också som jag nämnt formerna föroljeavgiftens bestämmande ses över. Föratt underlätta uppbyggnaden av de av , 1962 och 1969 antagnaprogrammen för ökad lagring av olja beslöts att staten skulle gefinansiellt slöd åt de lagringsskyldiga i form av ränte- och amorteringsfrialån. 1957:144 uttalades alt del syntes nödvändigt all användalåneformen för att kunna kräva återbetalning om lagringsskyldighelen intefullgjordes, om lagerhållaren sålde anläggningen m.m.