prop · G503130 · 1981-12-31 00:00:00 — Därförföreslås nu att förekommande regleringar beaktas på så sätt aU den myndighetsom fastställer avgiften i avgiftsbeslutet får ange tiU hur Stor del avgiftenhänför sig till kraftverket och till eventuella regleringar j de fall då det ärpåkallat. Detsamma skall gälla även andra företag, främst överledningar sombetjänar kraftverket. Utredningen anser alt beträffande den regionalafördelningen av avgiftsmedel bör en motsvarighet fin 11 § i 1953 årsavgiftskungörelse om fördelning av avgiftsmedel mellan flera län finnas kvar. Vad beträffar själva avgiftsberäkningenanser tingsrätten att del av utredningen framlagda förslaget tJU bygdeavgiflinnebär en förenkling i förhållande till vad spm nu gäher, I jämförelse medförslaget utredning torde även en övergång från del nuvarande lilldel föreslagna systemet bli enklare än vad fallet skulle ha varit vid enövergång från del 1972 föreslagna avgiftssystemet till del nu föreslagna. Tyvärr leder emellertid utredningens nu avgivna förslagtill en ny komplikation, nämligsri i fråga pm den fördejning som "om delär påkallat" skall göras enligt 2 8 andra stycket i förslaget. Om såsomell av flera exempel tas en praKtjskt taget helt utbyggd älv såsom Indalsälveninom och så hänför sig de helt övervägandeverkningarna av regleringarna i Qälllrakler och av tillbygderna Kring dessa sjöar varemot de flesta kraftverken som utnylQar dessaregleringar är belägna nedanför och de största kraftverken t. o. m.längst ned i älven inom . Om ulredningens förslag genpmförsbetyder detta alt den största delen av avgifterna för i första handkommer atl hänföras till anläggningar inom Väs- Prop,1981/82:130 305 ternorrlandslän varefter en omständlig procedur måste lill för att från respektiveKraftverK fördela ut andelar på de oliKa regleringar som beQänar de skildakraftverken. Tingsrätten anser att den föreslagna lösningen skulle leda tillskälighetsprövningar med risk för godtyckliga bedömningar i långt störteomfattning än vad fallet är med nuvarande syslem, som ej heller är heltinvändningsfritt. Tingsrätten anser för sin del alt del bästa vore omen kombination med avgift för vattenkraftanläggningar för sig ochvattenregleringar för sig kunde åstadkommas ungefär pä det sätt som angavs i1972 års förslag. I detta sammanhang bör påpekas de olägenheter somföreligger med det nu använda bygdebegreppel och problemet att få entillräcklig precisering av detta begrepp. Vid fördelning av regleringsmedel påolika allmänna ändamål genom länsslyrelsen har bygdebegreppet av länsstyrelsenofta kommit all sträckas långt utöver vad vattenrättsdomaren, som regelmässigtskall avge yttranden i sådana ärenden, föreslagil. Trots att vederbörandedepartementschef i sina förslag till ändrade beslämmelser för regleringsavgiflerhittills avvisat tanken på att göra en närmare precisering av bygdebegreppettorde ett auktorilafivt uttalande om innebörden av detta begrepp med delsnaraste böra göras. I förslagets 3 8 andra stycket ges bestämmelser omavgiftsbesluls giltighetstid som till stor del stämmer överens med vad som nugäller enligl 4 kap. 14 8 femte stycket vattenlagen. Bortsett frän vem somskall företa omprövning av avgiften är stadgandet likalydande med utredningensförslag till 4 kap. 15 8 vattenlagen i SOU 1972; 14. En ändring skall såledeskunna äga mm antingen med hänsyn lill erfarenheterna av företagets inverkaneller ändring i penningvärdet. Utredningen anser atl maximibeloppet i den föreslagnalatituden är avpassat så alt hänsyn vid omprövningen enligl 3 8 skall kunnalas lill eventuell penningvärdeförändring vilket anges kunna ske genom alt mani varje fall vid det första avgiflsbeslutet regelmässigt håller en ganska vidmarginal till delta maximibelopp. Tingsrätten anser det egendomligt atl kopplaihop frågan om avgiftens storlek med hänsyn till de olika moment som anges i 28 första stycket med frågan om en höjning av avgiften på gmnd av ändring ipenningvärdet. Om penningvärdet skulle försämras i den takt som varit falletunder senare år torde det bli svårt att ta tillbörlig hänsyn tillpenningvärdesförändringen även inom de latituder som utredningen anger i sillförslag. Om man önskar alt hänsyn till penningvärdesförändringar skall tas voredet naturligare om man indexreglerade latituden eller anknöt avgiften tillbasbelopp eller på liknande sätt. Vad avser 4 8 i förslaget kan ifrågasättas om delej liksom i 4 kap. 15 8 vattenlagen enligt lagmmmets lydelse från och med1974-07-01 bör stå alt avgiftsmedlen skall tillgodose allmänl ändamålbeträffande den bygd som berörs av företaget. Vad gäller avgiftsfria företag enligl 1 8 Qärdestyckel i förslaget anser tingsrätten att genom alt avgiflsenheterunderstigande 500 skall vara befriade från avgift gränsen för inträdandeavgiftsskyldighet satts myckel för högt. Tingsrätten hälsar med tillfredsställelse förslagetatt avgifter för fisket skall kunna föreskrivas för åtgärder i bivattendrag,som ej direkt berörs av kraflföretaget. : Tingsrätten tillstyrker atlnågon motsvarighet till fiskeavgift enligt 6 kap. 9 8 VL och domstolsavgiftenligt 11 kap. 95 8 VL inte tas med i den nya VL. Likaså tillstyrks all avgiftmotsvarande nuva-20 1981/82. Prop,1981/82:130 306 randeavgift enligl 2 kap. 8 8 VL fortfarande skall finnas saml alt fiskeavgiftenenligl 2 kap. 108 VL inarbetas i den nya bygdeavgiften. Beträffandebygdeavgiften tillstyrker tingsrätten att den baseras på objektiva normer ochatt den alltså inte skall fastställas på rena skälighets-grunder. Dessa normermåste vara lättare atl tillämpa än nu gällande och ett önskemål är att de skallgälla för alla typer av vallenförelag som medför sådan inverkan att bygdeavgiftbör utgå. Enligt förslagel kommer emellertid bygdeavgifl endast att utgå förkraftverk samt regleringar och annal vatlenförelag för krafländamål. I 1972 årsbetänkande föreslogs en bygdeavgift som beräknades för kraftverk efterinstallerad effekt och för vatlenreglering efter magasinets rymd. En avgiftberäknad efter magasinets rymd kan utgå oavsett om regleringen är till nyttaför kraftverk eller om den genomförs för all tillgodose vattenbehovet hos någonannan typ av industri eller för vattenförsörjnings;indamål. För att ettavgiftssystem skall kunna genomföras som inte belastar uteslulandekraftindustrin och som följaktligen är av mera enhetlig karaktär, synes dellämpligt atl man i fråga om regleringar utgår från magasinets rymd. Andravatlenföretag än kraftverk och regleringar lorde som regel inte medföra sådaninverkan på vattenförhållandena atl bygdeavgifl är motiverad annat än för defall då förelagel är så stort att regeringen kan fastställa s. k.villkorsmedel. Utredningens förslag atl beräkna bygdeavgiflenendast efter den installerade effekten i vallenkraftverk leder till alt ingenavgift alls kommer atl utgå för nya regleringar som görs tilll förmån för redanutbyggda kraftverk. Först när effekten i de gamla kraftverken ökas eller då nyakraftverk byggs kommer bygdeavgift att utgå för sädana regleringar. Tingsrättenkan inle finna alt en så konstruerad bygdeavgifl är lämplig. Möjligen skullebygdens behov av avgiftsmedel kunna tillgodses om ulredningens förslag äravsett att tillämpa så, att de för kraftverken utgående avgifterna skallanvändas även för de bygder som berörs av de nya regleringarna. En sådan tilllämpningskulle emellertid innebära all fillgången på avgiftsmedel minskar inom debygder som tillgodosågs då avgifterna fastställdes allt eftersom nyaregleringar tillkommer utanför dessa bygder. Hur än utredningen tänkt sig attproblemet med nya regleringar skall lösas - något som inte framgår avbetänkandet - synes det svårt att därvid basera bygdeavgiflen enbart påinstallerad effekt. Tingsrätten tillstyrker därför att bygdeavgiften konstmeraspå säll ulredningen föreslog belänkande, dock med den förenklingenav avgiftssystemet alt fiskeavgiften enligt 2 kap. 10 8 VL inarbetas ibygdeavgiften på sätt utredningen anger betänkande (s. 312).Minimiavgiften synes dock kunna vara något lägre än utredningen föreslagil. Enligl förslagel skall avgiften bestämmas för tioår i sänder inom en ganska vid latitud. Först vid omprövning kaninverkan av penningvärdets förändring beaktas. Enligt utredningen (s. 318) bördärför avgiften i det första beslutet sättas ganska lågt. Frågan om inverkan avpenningvärdets förändringar diskuteras i övrigt inte betänkande menlogs upp belänkande (s. 137). Där avvisades tanken alt anknytaavgiften till basbeloppet enligl lagen (1962: 381) om allmän försäkring avprincipiella skäl. Förändringarna i penningvärdet har emellertid under 1970-taletvarit så stora, att frågan om sådan automafisk anpassning till penningvärdetsförändringar bör övervägas på nytt. Basbeloppet har sålunda under senastförflutna mer än fördubblats. Det kan då inte vara rimligt att ha enoföränderlig avgift . Enligttingsrättens uppfattning är den föreslagna bygdeavgiften så unik Prop,1981/82:130 307 attdet måste vara utan betydelse för andra rättsområden om avgiften anpassas tillförändringarna i penningvärdet. Som utredningen framhöll betänkande(s. 137) är avgiftens andel i den totala elkostnaden låg och påverkan på denallmänna kostnadsutvecklingen, om avgiften stiger i takt med basbeloppet, måsledärför vara försumbar. Enfördel med elt indexreglerat avgiftssystem blir, fömtom att avgiften blirvärdebesländig, all de återkommande omprövningarna blir obehövliga utom för desäkerligen ganska sällsynta fall då erfarenheterna av företagets inverkan ledertill annan avgift. Del föreslagna omprövningssystemet är, liksom det nuvarande,tungroll och är alltför omständligt om dess huvudsakliga syfte blir altompröva avgifterna på grund av penningvärdets förändringar. Latituden föravgiften, som ju fastställs genom lag, behöver med ett indexreglerat systeminte heller ändras efter penningvärdets förändring. Avgifter som utgår enligtäldre lag kan vid första omprövning, sedan den nya lagen trätt i kraft,överföras till det indexreglerade avgiftssystemet och därefter behövs ejheller omprövning av äldre avgifter enbart av hänsyn lill penningvärdetsförändringar. Pågmnd av det anförda förordar fingsrätten att bygdeavgiften konstmeras så, attavgiften för varje avgiftsenhet skall bestämmas fill viss del av basbeloppet.Om ett sådant system ej anses böra genomföras , måste i varje fall omprövningav avgiftens storlek med hänsyn till penningvärdels förändring kunna ske oftareän , förslagsvis . Ändring av avgiften enbart pågrund av penningvärdets förändring bör därvid kunna ske på etl enklare sätt änenligt förslaget, l.ex. genom överenskommelse mellan kammarkollegiet och denavgiftsskyldige med möjlighet atl påkalla prövning om överenskommelse ej kanträffas. Umebygdenstingsrätt: Till vad stockholmsdomstolen anfört beträffande bygdeavgift villtingsi-ätten tillägga, att ett avgiftssystem som förutsätter indexuppräkning,vare sig denna sker automatiskt eller vid formell omprövning, icke kan försesmed ett fast avgiflslak. Lämpligen bör såväl minimi- som maximiavgifl i 11 kap.1 8 VL-förslaget ställas i relation till basbeloppet vid viss angiven tidpunkt. Hurän prövningssystemet utformas i en ny vattenlag, kan det ifrågasättas omregeringen eller koncessionsnämnden, som tillståndsmyndigheter, bör fastställabygdeavgifterna och, i all synnerhet, om koncessionsnämnden bör svara föromprövningen. Vid avgiftsbestämningen skall bl. a. beaktas de olägenheter ellerfördelar, som företagel medför för bygden och allmänt fiskeintresse. Detta harfastighetsdomstolen () med sin ingående kännedom om företagetsverkningar och sin lokalkännedom långt bättre förutsättningar atl bedöma. Närdet gäller omprövning av avgifter för äldre företag, vilket blir den heltövervägande arbetsuppgiften i detta avseende, saknar koncessionsnämnden allkännedom om företagen och dess verkningar. Kammarkollegiet: Enligt direkfiven skullevattenlagsutredningen överväga att i en ny vattenlag införa en enda avgiftslypsom i princip skulle omfatta alla förelag enligt vattenlagen. borde beaktasatt avgiftsmedel till befrämjande av fisket inom landet funnes tillgängligaantingen inom ramen för den nya avgiften eller eventuellt i form av enfiskeavgift ungefär motsvarande den nuvarande allmänna fiskeavgiften. Enbärande tanke hos utredningen har varit att finna ett nytt avgiftssystem somdels är mer rättvisande, dels innefattar enklare beräkningsgrunder. Tanken attfinna en för alla företag gemensam avgiflstyp har emellertid fåll överges. Prop, 1981/82:130 308 Kammarkollegiet delar helt utredningens uppfattningatt beräkningssystemet, såvitt gäller de nuvarande regleringsavgifterna,behöver reformeras i angiven riktning. Däremot synes de nuvarandebestämmelserna om fiskeavgift enligt 2:10 VL i och för sig enkla att tillämpa.En annan sak är, att beräkningssättet i allmänhet leder till allt för lågaavgifter för kortlidsregleringar. Vattenlagsulredningens förslag att sammanslåreglerings- och fiskeavgifter lill en enhetlig avgift innebär en ändraduppfattning . Kollegiet erinrar om att utredningen i SOU 1972:14anförde (s. 129); "Vattenlagsulredningen har emellertid ingående övervägten sådan sammanslagning men funnit att den skulle medföra olikakomplikationer, främst av administrativ natur, utan att erbjuda några betydandefördelar." Orsaken till att utredningen nu intar motsatt ståndpunkt har ejredovisats. gällande bestämmelser om åtgärder (avgifter)enligt 2:8 och avgifter enligt 2:10 gäller även för de minsta kraftstationeroch regleringar. Det bör vidare framhållas att det föreligger ett sambandmellan paragraferna såtillvida, att 2:IO-avgiften kan omprövas i samband medförnyad prövning enligl 8 8 andra stycket. Om exempelvis en åtgärd somföreskrivits enligt 2:8 visat sig vara mindre Qänlig kan byggnadens ägarebefrias från alt utföra eller bekosta åtgärder för del lokala fiskebeståndelmot alt den allmänna fiskeavgiften enligt 2:10 höjs i motsvarande mån. Även detmotsatta förhållandet kan inträffa, nämligen alt lokala åtgärder föreskrivesmot att fiskeavgiften enligt 2; 10 minskas i proportion fill kostnaderna föråtgärden. Det nya förslaget innebär att åtgärder motsvarande2:8 (3:12 VLF) skall kunna föreskrivas i samma omfattning som , medan avgiftmolsvarande 2:10 (ingående i nya bygdeavgiften) endast skall utgå för störreföretag. Möjligheten att utbyta en allmän fiskeavgift motlokala åtgärder och vice versa kommer givetvis ej att föreligga beträffande deförelag som ej omfattas av bygdekraflsskyldighet. Utredningen har ej hellerbeträffande de företag för vilka bygdeavgiftsskyldighet föreligger föreslagiten konstruktion som medger utbyte av avgift mot åtgärder. Kollegiet anserdetta vara en brist. En annan brist är att åtskilliga avgifter kommeratl bortfalla, nämligen alla fiskeavgifter som avser sådana regleringar ochkraftverk som ej kommer att kunna överföras till bygdeavgifter därför attantalet avgiftsenheler vid kraftverken enligt den nya beräkningsgrundenunderstiger 500. Även vissa andra fiskeavgifter kommer att bortfalla. Detskulle ha varit av intresse om utredningen hade angivit storleken av defiskeavgifter som kommer alt helt upphora. Sammantaget torde del icke röra sigom alldeles obetydliga belopp. Proportionen av totala avgiften för fisketgäller endast nytillkommande förelag. Beträffande redan utgående avgifter anföres(s. 413 m. Utgår nu både sådan avgift och r-egleringsavgiftför samma företag, får enligt paragrafens andra stycke vid omprövning bestämmashur stor del av avgiften som efter omprövning skall inbetalas tillfiskeristyrelsen resp. länsslyrelsen. Avgörande för denna fråga bör vara delföre omprövningen rådande förhållandel mellan avgifterna. anges i 14 8 VLPF att årlig avgift somfastställts med stöd av 2 kap. 108 eller 4 kap. 14 8 i VL skall utgå fill dessannat bestämts vid omprövning enligt 11 kap. 3 8 andra stycket VLF. Vid sådanomprövning skall alltså nya vattenlagens regler tillämpas. Kollegietkan sålunda inte finna annat än att viss del av de nu utgående Prop, 1981/82:130 309 avgifternaför fisket kommer atl upphöra ulan all kompenseras på annat sätt. Ytterligare försämring i förhållande till nugällande bestämmelser utgör tiden från vilken avgift skall utgå Qfr kommentarentill 3 § nedan). Enligl kollegiets mening är de nuvarandebestämmelserna i 2:8 och 10 mera ändamålsenliga för det allmänna fiskeintressetän de föreslagna. De stämmer också bättre med direktiven att avgift i principskall utgå för alla företag, samfidigt som det synes mest rättvisande att deföretag som åstadkommer skada på fisket får betala avgift i förhållande tillskadans storlek. Den ändring som bör genomföras kan uteslutande ta sikte på attavgiften för kortlidsregleringar höjes, samt all tiden för omprövning förkortasfill . Åandra sidan är det klart att ulredningens förslag lill en bygdeavgift,inkluderande den allmänna fiskeavgiften, innebär en väsentlig förenkling avhanteringen av avgifterna, inte bara genom lösningen med en gemensam fiske- ochregleringsavgifl utan framförallt genom att man i fortsättningen shpperindrivning och bevakning av den stora mängd mindre fiskeavgifter som utgår. Den allmänna fiskeavgiften enligl 2; 10 VL ärspeciell till sin natur genom alt den i princip inte kommer del av företagelberörda fisket fill godo utan i stället används till befrämjande av fisket inomlandet. Del har satts i fråga om avgiften har någol berättigande.Den motiverades med att vattendragens utbyggnad medförde skadligaverkningar på fisket som i många fall inte kunde motverkas genom åtgärderenligl 2:8 VL. Den utarmning av fiskevattnen i landet som kommande utbyggnad avvattendragen innebar motiverade alltså en särskild avgift. Utbyggnaden av våralaxförande älvar t. ex. kan vad gäller havsfisket efter lax i stor utsträckningkompenseras genom odling och utsättning av laxsmolt. Älvfiskel efter lax blirdäremot som regel utslaget. Enligt kollegiet äger tankegångarna bakomavgiftsinslitutel fortfarande samma giltighet. Kollegiet kan peka på de nu såaktuella utbyggnaderna av småvaltendrag med minikraftverk, vilka får till följdall allt fiske efter strömlekande fiskslag Slås ut. Nuvarande avgift enligt 2; 10 VL är rättvis i denmeningen, atl avgiften bestäms under hänsynstagande till förelagets storlek,menlig inverkan på fisket och förpliktelser enligt 2:8 VL. Ulredningens förslaginnebär att denna princip överges. 1 fortsättningen skall endastbygdeavgiftspliktiga företag bidra med pengar lill främjande av fisket inomlandet. Principiellt skiljer sig förslaget dock inle från vad som redan nugäller om regleringsavgiflerna: endast de störte företagen drabbas av avgift.Från allmän fiskeri-synpunkt borde det måhända vara likgilfigt om alla företageller bara de större erlägger allmän fiskeavgift, bara del nya systemet totaltsett ger ungefär lika mycket som 2; 10-avgiflerna ger. Ulredningen synes vidsina beräkningar ha eftersträvat ell sådant resultat. Om det är riktigt atlförslaget inte innebär någon egendig skillnad i pengar räknat - kollegiet harinte underlag för en kontroll av detta - bör utredningens förslag, vad gällerallmän fiskeavgift, kunna godtagas. Ulredningens förslag lill bygdeavgifler innebär såvitt gäller nuvarande regleringsavgifter - atl avgifterna överflyttas frånsjömagasin lill kraftverk. Även i denna fråga har utredningen delvis ändratuppfattning . Då anförde utredningen bl. a.: "Däremot bör avflera skäl avgift allQämt bestämmas särskilt för års- och flerårsregleringar.Sambandet mellan dessa företag och kraftverkens effekt är, som antyttstidigare, inte Prop.1981/82:130 310 Regleringarna ger alltså inle något direkt utslag i kraftverkensutbyggnadsvattenföring, när de har sådan omfattning alt de medger uQämning avvattentillgången mellan våtår och torrår. Del bör också framhållas att man baragenom särskild avgiftsbeläggning kan anpassa avgiften till regleringensinverkan på den omgivande bygden." Dessa uttalanden synes, enligtkollegiets uppfattning, allQämt riktiga. Lämpligheten av den föreslagna omläggningen kanalltså diskuteras, särskilt som regleringsavgifter utgått under en lång följdav år. Utredningen motiverar förslaget med all kraftverken är de utbyggnadersom framförallt påverkar bygden. Kollegiet vill framhålla att det visserligenär sant att kraftverken kan påverka bygdens förhållanden i betydandeomfattning, men alt en reglering är vida mer ingripande. Omavgiften skall bestämmas för varje kraftverk med hänsyn tagen jämväl tillregleringarnas inverkan måste inverkan av etl flertal regleringar på något sättsammanvägas. Då regleringarna dessutom i stor utsträckning är gemensamma förflera kraftstationer blir det troliga resultatet alt man bestämmer avgifterefter etl schablonmässigt fastställt medelläge på avgiftsskalan, tämligen likaför varje kraftverk i en och samma älv. Någon egentlig olägenhet lorde inte uppkommahärigenom i vidare mån än atl den sammanlagda avgiften därefter regelmässigtlorde böra ånyo uppspaltas på delavgifter för de olika bygder som berörs avvarje särskild reglering, överledning eller av kraftverket. I realiteten kommer man alt hamna i en liknandesituation som enligt utredningens tidigare förslag, kanske dock med en störtefrihet att fördela avgiften mellan olika bygder. I jämförelse med nuvarande förhållanden innebärförslaget dock en förskjutning till förmån för kraflv«rksbygderna, enär den avutredningen föreslagna avgiftslatituden är avpassad så att den totalaavgiftsbelastningen för ett vattendrag i princip skall bli ungefär lika storsom vid tillämpning av reglerna 14:14. Kollegiet vill ifrågasätta om det verkligen finnsanledning alt i mer väsentlig grad minska de nuvarande avgifterna förregleringsbygderna. Etl alternafiv till utredningens förslag som skullevara enklare att tillämpa vid övergång från nuvarande system medregleringsavgifter vore all bibehålla avgift enbart för regleringar - men medett enklare beräknings-sätt än . För att garantera att en önskadandel av avgiften tillfaller andra berörda områden än regleringsbygden kandärvid föreskrivas att viss procent av den framräknade avgiften skalltillfalla respektive kraftverksbygd. Om avgiften liksom beräknassärskilt för varje strömfall skulle en sådan fördelning bli synnerligen enkel. Kollegietövergår härefter tili att granska det föreslagna systemet i sig. Till att börja med är då att säga, att det nyaberäkningssystemet bör vara betydligt enklare i tillämpning än nuvarande systemsåvitt del gäller regleringsavgifler. Det är emellertid inle helt uppenbarthur beräkningarna skall utföras. Enligl 11:1 VLF skall avgift uigå med visst beloppför varje enhet installerad effekt som omfattar tio kilowatt intill elthundrafemlioprocent av effekten vid medelvattenföring och för varje enhet om Qugo kilowattdämtöver. Till atl börja med uppställer sig frågan vad somskall anses med installerad effekt. Därmed synes i och för sig kunna förstås a) maximal effekt (dvs. Prop, 1981/82:130 311 c) på grund av faktiska förändringar, såsomuppgmndningar eller gammalt maskineri som genom kavitation erhållit försämradeffekt, kan den i praktiken ullagbara effekten nedgå under märkeffekten. Vidare kan fråga uppstå om effekten vidmedelvattenföring skall beräknas för den faktiska stationen eller om det skallgöras en teoretisk beräkning baserad på en tänkt station med maximal effektvid medelvattenföring. En liknande fråga har varit föremål för process vidberäknande av fiskeavgift enligt nu gällande VL. Kollegiet hänvisar till NJA1970:284 och där av kollegiet utvecklad talan. För undvikande av onödigt processande vore detönskvärt att det i vart fall gjordes molivuttalanden i dessa frågor. Kollegiet vill för sin del föreslå delsmärkeffeklen som mått på installerad effekt, dels ock alt effekten vidmedelvattenföring beräknas efter samma verkningsgrad som den installeradeeffekten. Beträffandelagtexten må följande anmärkas. 1 8.Med hänsyn lill den fortgående penningvärdeförändringen finner kollegiet det mest tillfredsställande om avgiftslalituden kunde uttryckas i någon av penningvärdets ändringar oberoende formel.