prop · G503128 · 1981-12-31 00:00:00 — om vissa musikfrågor, m.m. Regeringenföreslår att antaga de förslag som har upptagits i bifogade utdrag avregeringsprotokoll. Ipropositionen redovisas utvecklingen på bl. a. fonogram- och videoområdena ochde konsekvenser som den ökande privalkopieringen för med sig. Mot den bakgmndenläggs fram förslag fill insatser på tre olika huvudområden. Samdiga förslagsyftar till alt, fr. o. m. /83, direkt eller indirekt kompenseraför privatkopieringens negativa verkningar som kulturpolifisktönskvärda effekter uppnås. En utgångspunkt för flera av förslagen är dessutomatt söka stimulera utövandet och spridningen av svensk musik. Ipropositionen föreslås för det första att rättighetshavarna på musikområdetgenom sina organisafioner skall ges direkt ekonomisk ersättning för att derasverk genom privatkopieringen utnyttjas på ett sätt som inte har varit avsett. Fördet andra bör statens bidrag till produktion av konstnärligt högtstående ochkulturellt värdefulla fonogram ökas kraftigt. Stöd bör ges fill enskildaproduktioner eller projekt bakom vilka står svenska eller i verksammaproducenter. Bidrag bör utgå för produktion av fonogram med svensk musik och fonogrammed svenska artister. Särskilt angeläget är det att stödja produktionen av fonogramför barn och ungdom. Under det första budgetåret bör dock en del avproduktionsstödet avsättas för en-gångsinsatser vad gäller utrustning m. m. förfonogramprodukfion. Stödbör även ges för utgivning av en svensk musikhistorisk fonogram-antologi. Fördet tredje bör åtgärder vidtas med syfte att skapa ett ökat antal 1 1981/82. 1981/82:128 2 arbetstillfällenför musiker och vissa andra gmpper av kulturarbetare eller med syfte att påannat sätt stödja dem. Särskildabidrag bör därför utgå till fria teater-, dans- och musikgrupper ocharrangerande musikföreningar. Vidare bör Rikskonserter fä ett ökat bidrag föratt engagera frilansmusiker och för att öka skolkonsertverksam-heten. Särskildabidrag fill tonsättare m.m. bör också utgå liksom ett bidrag fill hyra av notertill nutida svensk musik. Även stödet till notutgivning av ny svensk musik böröka. Vidarebör särskilda bidrag utgå till bild- och formkonstnärer samt författare.Dessutom skall särskilda medel avsättas för utvecklingsinsatser med läsfrämjandesyfte vid folkbiblioteken. Deolika insatserna möjliggörs genom en skatt pä oinspelade kassettband. Dennafinansiering bör användas även framgent, vilket innebär att bidragens storlek ilikhet med intäkterna vid oförändrad skattesats kan komma atl variera från fidtill annan. Sludigenföreslås att handikappade under vissa angivna förutsättningar skall få enfullständig kompensation för de kostnadsökningar vid bandinköp som kasseltskallenmedför. 1981/82:128 3 Närvarande: statsministern , ordförande, ochstatsråden , , , , Åsling, Söder, , ,, , , , , Tilländer, Ahrland, Proposition om vissa musikfrågor, m. m. beslöt att göra en utredning omdet statliga stödet till fonogram verksamhet. Anledningen var främst att rådethade funnit att förhållandena på fonogramområdet var otillfredsställande frånkulturpolitiska synpunkter. Rådet ville också ha underiag för utvärdering avden av för rikskonserler bedrivna försöksverksamhetenmed fonogram, vilken f. n. är den enda fonogram verksamhet som bedrivs medstatligt stöd. överlämnade kulturpolitiken (Rapport från 1979:1). Rapporten innehåller enkartläggning av fonogramområdet saml förslag till vissa åtgärder för attförbättra förhållandena på fonogramområdet. a. föreslås att ett statligtstöd till mindre fonogrambolag införs för kullurpolitiskt intressantproduktion. Även Rikskonserters fonogramverksamhet behandlas och föreslås blipermanent och förstärkt. De föreslagna åtgärderna bör enligt rapporten finansierasmed hjälp av en avgift på tomkassetter. Avsnittet Sammanfattning i samt ensammanfattning av det särskilda yttrande som har fogats till denna bör fogastill protokollet i detta ärende som bilaga I. Efter remiss har yttranden över avgetlsav statskontoret, (), (), arkivetför ljud och bild (), dialekt- och ortnamnsarkiven samt svenskt visarkiv(DOVA), , (), universitets- ochhögskoleämbetet (UHÄ) - som har bifogat yttranden av vissa högskolor, bl. a.musikhögskolan -, statens pris- och kartellnämnd (SPK), , upphovsrättsulredningen(Ju 1976:02), yltrandefrihetsutred- Kartong: S. 3, under Närvarande Utgår: Elmstedt 1981/82:128 4 ningen (Ju 1977:10), punktskatteulredningen (Fi 1970:57), videogramutred-ningen(U 1977:05), informationsteknologiutredningen (U 1978:12), . Stiftelsen för rikskonserter. , allmänna biblioteksförening. , () - () haravgett ett eget yttrande -, (), CentralorganisationenSACO/SR, i (LO), (), (), , . Svenska tonsättares internationella musikbyrå (),Föreningen (), Konstnärliga och litterära yrkesutövares samarbetsnämnd(KLYS), Svenska tonkonstnärsförbundel. Föreningen (), , , (), Svenska gruppen av the International ofPhonograms and Videograms (IFPI), (), Svenska artisters och musikers intresseorganisation ()samt Svenska teaterför-bundel. Härutöver har skrivelser med anledning av rapporten kommitin från kulturnämnden i kommun, kyrkliga studieförbund. StiftelsenMedborgarskolan, Förbundet och samten gemensam skrivelse från Radioleverantörer, Svenska Hifi-instituletoch . En sammanfattning av remissyttrandena bör fogas tillprotokollet i detta ärende som bilaga 2. I en särskild skrivelse har NIFF bl. a. understrukitviklen av att ett stöd till fonogramverksamhet kommer till stånd. Vidare harRikskonserter överlämnat en promemoria om ett samarbetsprojekt för fristående,privata fonogramproducenler och . Med hänsyn till det rådande budgetläget ochremissinstansernas synpunkter har i senare anslagsframställningari några avseenden ändrat de förslag som har förts fram i rapporten. I enpromemoria fogad till anslagsframställningen för /83 redovisasde nu aktuella förslagen närmare. I en annan promemoria fogad fill den nämndaanslagsframställningen redovisar förslag om förstärkning och vissomläggning av stödet till arrangerande musikföreningar. En sammanfattning avkulturrådets promemorior bör fogas till protokollet i detta ärende som bilaga3. På förslag av chefen för budgetdepartementet harregeringen , i en remiss till lagrådet, föreslagit en lag om skatt påvissa kassettband. I propositionen 1981/82: 100 (bil. 12 s. 152) anmälde jagatt jag avsåg att, i anslutning till ett förslag om skatt på ljud- ochvideokassetter, föreslå regeringen att i en särskild proposition lägga framförslag om dels direkt ekonomisk ersättning till grupper av rättighetshavare,dels insatser av annat slag på bl. a. musikområdet. 1981/82:128 5 Jaganhåller nu att få ta upp dessa frågor. Vid beredningen avförslagen i denna proposition har jag, såvitt gäller avsnittet 3.1, Ersättningtill rättighetshavare på musikområdet, samrått med chefen förjustitiedepartementet. När det gäller gäller avsnittet 6, Kompensation förkostnadsökningar vid bandinköp till följd av kassettskatt, har jag samrått medchefen för budgetdepartementet samt med statsråden och . För överblickens ochsammanhangets skull behandlar jag i det följande även frågor som inte fordrarbeslut av . 2.1Utvecklingen på fonogramområdet m. m. Attlyssna lill skivor och inspelade band (fonogram) är det vanligaste sättet förungdomar att möta musik. Enligt en undersökning , som redovisas i , gäller att personer i åldersgmppen 9-24år i genomsnitt lyssnar till fonogram . Fonogramlyssnandettar upp en stor del av fritiden även för personer i åldersgmppen . Utvecklingen i på fonogramområdetvar i början och mitten av 1970-lalet mycket intensiv. Allt flergrammofonskivor såldes. Kassett-bandspelaren slog igenom. Den helt övervägandedelen av de svenska hushållen har någon form av fonogramapparatur. Ennordisk visar att av de svenska hushållen hadeskivspelare och vanliga kassettbandspelare . Därtill kom den andelhushåll som hade kombinerade kassettbandspelare och radiomottagare. I de övriganordiska länderna var andelen hushåll med fonogramapparatur betydligt lägre.När det gäller utvecklingen på området finns vissa uppgifter redovisade i kulturrådetsrapport och i en promemoria som år fogad till upphovsrättsutredningensremissvar. Den slutsats som man torde kunna dra av dessa uppgifter är attförsäljningen av skivspelare och av rullbandspelare är tämligen och ivart fall inte ökar i någon nämnvärd grad, medan däremot försäljningen avkassettbandspelare (enbart kassettbandspelare eller sådan spelare i kombinationmed radioutmstning) ökar kraftigt. Vissredovisning av försäljningsutvecklingen för grammofonskivor och inspeladekassetter har lämnats dels i den nordiska upphovsrättskommitténs betänkande(NU 21/73), dels i kulturtådets rapport. Där anges att den totala fonogramförsäljningenunder ökade från 4 till 21 miljoner exemplar. Såväl antaletsålda grammofonskivor som antalet sålda 1981/82:128 6 Huvudparten utgjordes av grammofonskivor. harförsäljningen stagnerat och tenderar nu för grammofonskivornas del t.o.m. attminska. såldes enligt företrädare för branschen drygt 18 miljonerinspelade fonogram, varav 15 miljoner utgjordes av grammofonskivor och 3miljoner av inspelade kassetter. Enbild av utvecklingen på fonogrammarknaden ger också värdet av den totalaomsättningen av inspelad musik, dvs. både grammofonskivor och kassetter.Tillgängliga uppgifter i detta hänseende visar att försäljningsvärdet ikonsumentledet uppgick fill 47 milj. kr. och 610 milj. kr. år 1977.Från branschhåll har jag inhämtat atl försäljningsvärdet för vart och ett avåren 1978 och uppgick till 650 milj. kr. varefter det gick ner till 620milj. skall försäljningsvärdet ha blivit ungefär detsamma. Ljudbandhar i motsats till skivor den fördelen att de kan användas också förinspelning. Det är därför av intresse att redovisa hur försäljningen avtomkassetter har utvecklats jämfört med den redovisade försäljningen av fonogram. Marknadenför oinspelade kassetter har stadigt ökat. uppgick försäljningen till0,1 miljoner kassetter. Enligt SPK uppgick den lill 14,3 miljoner ochberäknas uppgå till 15,6 miljoner år 1982. Sannolikt kommerförsäljningsökningen att avstanna . Enligt uppgifter frånSPK är antalet sålda ljudband av annat slag än kassettband mycket litet, ca 0,2miljoner exemplar, och det väntas inte öka, snarare minska. Sammantagetberäknas värdet, räknat i leverantörspriser, av sålda oinspeladeljudband uppgå till ca 96 milj. kr. - varav ca 87 milj. kr. hänför sig lilltomkassetter - vilket i konsumentpriser motsvarar ca 160 milj. kr. Trotsatt försäljningsvärdet har ökat betydligt mer för deninspelade musiken än för tomkasselterna har en allt störreandel av det totala antalet sålda skivor och kassetter utgjorts av oinspeladekassetter. var andelen , och . Denhär beskrivna utvecklingen på fonogram- och kassettmarknaden innebärsammanfattningsvis alt försäljningen av tomkassetler har kommit attbli lika stor som antalet sålda grammofonskivor, i runda tal 15 miljoner. 2.2Privatkopieringen på ljudkassetter och dess konsekvenser Framgångenunder för kasseltekniken, framför allt hos ungdomen, har fleraorsaker. Kasseltbandspelarna har medfört atl människor i störte utsträckning äntidigare kan bära med sig musik och lyssna på den i t. ex. bilen eller påbadstranden, inte bara hemma. Prop.1981/82:128 7 relativtbilliga, kräver litet tekniskt kunnande och laddas med kassetter med upp fill120 minuters speltid. Kassetten har många fördelar framför skivan; den är litenoch lätthanterlig, bandet kan användas ett myckel stort antal gånger utan att tonkvaliletenförsämras, många nyinspelningar kan göras och den som använder de modernatyperna av band får ett i stort sett bmsfritl ljud med avsevärt tonomfång. Enmycket stor fördel med kasseltbandspelarna är givetvis atl de kan användas förinspelning i olika sammanhang. En relativt sett liten del av kassetternaanvänds i diktafoner och andra typer av talregistreringsappa-rater samt tillframställning av s.k. talböcker. Den övervägande delen används för att spela inmusik. Uppgifter om dessa förhållanden finns för den tyska grammofonindustrin.Företrädare för denna har sålunda uppgett att av tomkassetternaanvänds för inspelning av musik och används för sådan inspelning mer än engång. Denmusik som spelas in hämtas från egna, lånade och hyrda fonogram eller frånradion, där en mycket stor andel av musiken givetvis i sin tur härrör frånuppspelning av fonogram. Att det ofta är fonogram som spelas in återspeglasockså i försäljningen av olika slag av tomkassetter. Försäljningen avkassetter med 90 minuters speltid, vilka i regel rymmer två LP-skivor, harstadigt ökat och dominerar nu marknaden. Fleraolika skäl fiU den fidigare redovisade stagnationen och nedgången på fonogrammarknadenkan tänkas. Både och grammofonbranschen anser att stagnationen i fonogramförsäljningenunder senare år fill stor del beror på en intensifierad kopieringsverksamhet. Kassettbranschenhar hävdat all denna slutsats är oriktig. Exempelvis har en undersökning utfördpå uppdrag av visat attstorkonsumenterna av oinspelade kassettband också är storkonsumenter avgrammofonskivor. Vidare framgår av den tidigare nämnda nordiska undersökningenfrån att det är samma personer som köper såväl skivor och inspeladekassetter som tomkassetler. Nedgången i skivförsäljningen skulle i ställetbero på att det allmänna konsumtionsutrymmet har minskat, skivpriserna harökat, marknaden har mättats och försäljningen har stannat på en normal nivå. Givetvis kan också desistnämnda orsakerna vara viktiga i sammanhanget. För egen del anser jag dockatt sådana undersökningsresultat inte motsäger att privatkopieringen har ennegativ inverkan på fonogramförsäljningen. Det är mycket svårt att tro att fonogramförsäljningenskulle ligga på nuvarande nivå om möjligheter till privatkopiering påtomkassetter inte hade funnits. Därtill kommer att ett kassettband kan användasflera gånger. Enligt den nyssnämnda nordiska gallupundersökningen gör avköparna nyinspelningar av sina kassetter en eller . Privatkopieringenkan därför vara mer omfattande än vad försäljningssla-tistiken för kassetterantyder. Privatkopieringenav musik på kassetter är naturligtvis för den enskilde Prop,1981/82:128 8 ettbra sätt att skaffa sig ett önskat musikbibliotek eller sammanställa fonogramutifrån egna behov och idéer. Från musikpolitisk synpunkt är detta mycketglädjande. Spridningen av musik underlättas och ett musikintresse kan därmedväckas hos allt fler. Det är särskilt positivt att ungdomen på detta sätt lättkan få tillgång till musik och utveckla ett musikintresse. Enintressant fråga i detta sammanhang är varifrån den musik hämtas som spelas in.Även här har ett antal undersökningar gjorts, vilka omnämns i den nämndapromemorian från upphovsrättsutredningen. En undersökning i FörbundsrepublikenTyskland visade att av inspelningarna gjordes från radio, frångrammofonskivor, från andra kassetter och från TV. Resultaten av dennordiska gallupundersökningen lyder på att radion är den huvudsakligakällan för kassettinspelningar även i , och , medan iSverige inspelningarna oftast sker från grammofonskivor. Degrammofonskivor som används som underiag för kassettinspelningar tycks vanligenvara lånade från goda vänner. Enligt den nordiska gallupundersökningen gälldedetta i av fallen. I rätt många fall () hade man köptskivan själv. En mycket liten del av skivorna kom från bibliotek. Attspela in musik från radion eller kopiera ett fonogram på kassett är inte baraett enkelt utan också ett billigt sätt att skaffa sig musikinspelningar. Påsina håll har man t. o. m. satt i system vänner emellan atl låta någon köpa enskiva varefter var och en spelar in hela eller delar av skivan på en tomkassett.Det förekommer också att man bildar klubbar och lämnar ut skivor förmasskopiering. Enligt uppgifter i massmedierna har denkommersiella uthyrningen av grammofonskivor ökat, i första hand i storstäderna.Det kan inte uteslutas atl de hyrda skivorna kopieras innan de återlämnas. Avresultatet från en undersökning , som SPK har gjort och som redovisas ikulturrådets rapport, framgår att den musik som spelas in till övervägande del() är popmusik och dansmusik. Klassisk musik och annan s.k. seriös musikspelas däremot in i rätt liten omfattning, vilket naturligtvis måste ses isamband med proportionerna i musikutbudet som sådant. Där utgör dessa typer avmusik en tämligen Hten del. Dessa resultat bekräftas av en hknande undersökningfrån i . Privatkopieringenhar emellertid inte bara positiva utan också negativa sidor. För det första fården konsekvenser i form av inkomstbortfall för rättighetshavarna, dvs. demusikaliska upphovsmännen (kompositörer och textförfattare), de utövande konstnärerna(artister och musiker) samt fono-gramproducenterna, eftersom deras verkutnyttjas utan alt de erhåller ersättning och i en omfattning som inte kundeförutses vid fillkomsten av den svenska lagen (1960:729) om upphovsrätt tilllitterära och konstnärliga Prop.1981/82:128 9 verk(upphovsrättslagen). Denna ger nämligen rätt atl för enskilt bmk göra inspelningareller andra kopior av upphovsrättsligt skyddade verk. Den andra negativa sidanav den tilltagande privatkopieringen är att möjligheterna att ge ut musik på fonogramförsämras. Hur stor förlusten fill följd av privatkopieringen är förmusikbranschen är svår att uppskatta. Däremot kan man utgå från attprivatkopieringen har en faktisk inverkan på musikmarknaden och att alltsåanvändningen av oinspelade kassetter påverkar avsättningen avoriginalinspelningar. Musikbranschen existerar i hög grad på de produktionersom blir framgångsrika. Företrädare för musikbranschen i FörbundsrepublikenTyskland uttrycker förhållandet så att musikbranschen existerar på de avinspelningarna som inte blir kommersiella felsatsningar. är del justdessa som är utsatta för den mest omfattande överspelningsverksamheten. När försäljningen minskarkommer allt färre produktioner att bära sina egna kostnader. Detta minskarnaturligtvis grammofonindustrins vilja -och förmåga - att ge ut musik. Följdenblir att branschen inte längre i samma utsträckning som tidigare vågar satsa på"smala" inspelningar eller på inspelningar vars försäljningsutsikterär svåra att bedöma. Detta drabbar i hög grad den s.k. seriösa musiken, varsavsättning redan nu är relativt liten. har uppmärksammat dessaförhållanden och håller det enligt sin rapport för sannolikt atl minskningen avproduktionen i hög grad får konsekvenser för den kulturpolifiskt angelägna fonogramverk-samheten.Mot den bakgmnden föreslår kulturtådet att ett stöd till fonogramverksamhetinförs. Till detta förslag ämnar jag återkomma i avsnitt 4. Fördet tredje kan konsekvenserna av utvecklingen på kassettmarknaden negativtpåverka musikers och artisters arbetsvillkor. Ju enklare och billigare det bliratt kopiera inspelningar, desto mer kan avsättningen av originalinspelningarpåverkas och därmed möjligheterna att göra nya sådana. Ju enklare ochbilligare det blir att utnyttja inspelade prestafioner, desto mindre kanbehovet bli av direkta framföranden, i synnerhet då musikarrangörerna tvingasta stora ekonomiska hänsyn. En sådan utveckling kan inverka påsysselsättningen inom musiker- och artistyrkena samt kompositörers ochtextförfattares utkomstmöjligheter. Levande musik ersätts t. ex. i allt störteomfattning av inspelad sådan, bl. a. på teatrarna. Utvecklingen på ljudbandsmarknadenhar med andra ord negativa konsekvenser för såväl den inspelade som denlevande musiken. Denutveckling som har redovisats här har i en rad länder lett fill olika åtgärder.Sedan år 1965 finns i Förbundsrepubhken bestämmelser om att en avgiftom av försäljningsvärdet på inspelningsapparatur skall utgå till förmån förde rättighetshavare som drabbas av verkningarna av privatkopiering, såsomupphovsmän, artister och fonogramproducenler. I har man 1980 infört en avgift på oinspelade ljud- och bildband. IStorbritannien har olika förslag till en avgift på band och/ellerinspelningsapparater lagts fram. Prop.1981/82:128 10 nordiska länderna har de nu arbetande upphovsrältsutredningarna tagit uppfrågan om privatkopieringen och dess konsekvenser. Den har även behandlats iden nordiska arbetsgrupp som utredningarnas ordförande bildar. Enligt vad jaghar erfarit har utredningarna preliminärt en positiv inställning till enkompensation i någon form. Dendanska utredningen avser, enligt vad jag har inhämtat, atl lägga framett förslag om avgift på tomkassetler. Det norska beslöt atlden avgift som redan finns på mottagar- och inspelnings-utmstning och somanvänds för att delfinansiera Norsk Rikskringkasting skall ökas fr. o. m. den 1januari 1982. Vidare fattade ett principbeslut om att en avgift påkassetter skall införas fr. o. m. . De ökade inkomsterna skallanvändas för att dels ersätta rätfighetshavare för privatkopieringensverkningar, dels ge ekonomiskt underlag för sådana kulturpolitiska åtgärder somkan bidra fill en rimlig balans mellan bruk av levande och inspelad musik. Kulturtådetger i sin rapport uttryck för uppfattningen att del i princip är rimligt att desom kopierar fonogram privat får betala för samhälleligt stöd fillupprätthållande av en mångsidig fonogramprodukfion. Rådet anser det också iprincip rimligt att de som kopierar fonogram på samma sätt bör ersätta berörda rättighetshavareför det ekonomiska avbräck som vållas dem som en följd av kopieringen, liksomför det därmed ökade utnyttjandet av deras prestationer. Mot denna bakgmnd harkulturrådet - utöver en eventuell, rent upphovsrättsligt motiverad avgift -föreslagit en avgift på för att finansiera ett stöd till fonogramverksamhet. Detövervägande antalet remissinstanser har ställt sig positiva till kulturrådetsförslag om en upphovsrättsligt och kulturpolifiskt motiverad avgift påoinspelade kassettband. Frågan om den upphovsrättsliga ersättningen har intebelysts närmare av rådet. Den har däremot tagils upp av upphovsrättsutredningeni dess remissvar. I en till remissvaret fogad promemoria förordas att en kassettavgtftom las ut för att kompensera rättighetshavarna. måste en sådan avgift tidsmässigt samordnas med den kullurpolitisktmotiverade avgiften. Detta har också poängterats av många andraremissinstanser. Enrad motioner, med yrkande om att en avgift på tomkassetter bör tas ut med syfteatt kompensera för de negativa effekterna av privatkopieringen, har underinnevarande och föregående behandlats av . (LU 1980/81:3 och LU 1980/81:5y) som skalteut-skoftet (SkU1980/81:43) och kulturutskottet (KrU 1980/81:3y och KrU 1981/82:8) harbehandlat frågan. I det sistnämnda betänkandet framhöll kulturutskottet (s. 5)att det är synnerligen angelägel att de problem som hänger samman medhemkopieringen av fonogram får sin lösning. En möjlighet som det enligtutskottets mening fanns anledning att överväga är att införa en avgift påtomkassetter. Utskottet betonade vidare önskvärdheten av att regeringensnarast tar upp Prop.1981/82:128 11 ikulturpolitiken fill slutlig prövning med sikte på all föreliggande problem på fonogramområdetskall få en kullurpolitiskt fillfredsställande lösning. Utskottet framhöllslutligen att den resursförstärkning, som en kassettavgift kommer atl medföra,i sin helhet bör komma det musikkulturella området lill godo. Kultumtskotteterinrade i sitt betänkande också om att utvecklingen på videogramområdetsannolikt inom en nära framlid kommer atl medföra att problemen i fråga omhemkopieringen också kommer all bli påtagliga på videoområdet. Denna frågakommer jag alt beröra i det följande. 2.3Utvecklingen på videogramområdet m. m. Utvecklingenpå videoområdet har i varit mycket snabb . Först år 1979började försäljningen fill hushållen skjuta fart på allvar. beräknas varttionde hushåll ha lillgång till en videobandspelare. Detta fömtspås gälla vartfemte hushåll . Enligt SPK såldes 2,4 miljoner oinspeladevideokassetter. beräknas försäljningen ha ökat till 3,6 miljonerkassetter. Videoteknikenhar flera användningsområden.