prop · G503165 · 1981-12-31 00:00:00 — Dessa författningar bygger på tillslåndsgivning beträffandeförvärv. Påsätt som berördes i anslutning till 7 § blir enligt 8 § ett företagsförvärv Prop.1981/82:165 5-9 §§ 268 ogiltigtom regeringen fastställer MD:s beslut om förbud mot förvärvet. Givelvis gällerdelta endast i den utsträckning som MD:s beslut blir gäUande. Beslutet kan juexempelvis fastställas endast delvis. 1den allmänna motiveringen (3.8.1) har tagits upp vissa aspekter i fråga omgiltigheten av avlal i strid mot konkurrenslagstiftningen. Såsomdär har framhållits kan med ogiltighel inle alltid förslås nullitet, dvs.avsaknad av varje rättsverkan. Så kan vara fallet om ett förvärvsavlal träffastrots all förbud mot förvärvet har meddelats. Inträder förbudssituationen iStäUet efter del alt avtalet har ingåtts föreligger visseriigen inte skyldighetatt prestera enligt avtalet. Ogillighelen får civilrättsligt till följd attförvärvet går åter. Avtalet behöver dock inle sakna rättsverkningar i andraavseenden, exempelvis i fråga om skyldighet att ålerbära skiftade prestationereller om skadeståndsskyldighet. Harett förvärv blivit ogiltigt enligt den nu aktuella bestämmelsen kan det uppslåföljdfrågor när det gäller s. k. kopplade avtal. Med detta förstås isammanhanget sådana avtal som är grundade på all förvärvet kommer till ståndrespektive har kommit till stånd. Blir förvärvsavtalet ogiltigt uppslår fråganom föratsätlningarna för att tillämpa sidoavlal. Beträffandede nu berörda problemställningarna hänvisas till avsnitt 3.8.1. Där har somnämnts behandlats motsvarande frågor när del gäller förbud m.m. enligt 3 §. Ogillighetspåföljdeninträder när ett förbudsbeslul fastställs av regeringen, om förvärvet då harskett. Är del fråga om ett planerat förvärv kan beslutet inte få en sådanrättsverkan annat än om parterna trots förbudet fullföljer förvärvet. Eftersomdet i de troligen fåtaliga förbudsfallen med all sannolikhet är fråga om justplanerade förvärv och då det framstår som osannolikt att sådana förvärv fullföljstrots förbud, torde ogihighel sällan inträda. Härbör tUlfogas alt man måste anta alt affärer av en sådan betydelse alt- förbudkan aktuaUseras normalt görs upp under medverkan av juridisk expertis. Detfinns därför anledning tro att avtalen innehåller bestämmelser som närmarereglerar frågan om återgång för den händelse förbud mot förvärvet elleråläggande att sälja aktier m. m. skulle komma ifråga. Omregeringen finner alt ett beslut enligt 6 § inte skall fastställas, kanregeringen, om nya omständigheter eller andra särskilda skäl föranleder det,överlämna ärendet fiU för förnyad handläggning. Förden händelse att regeringen inte fastställer MD:s beslut bör del finnas enmöjlighet för regeringen att i vissa fall överiämna ärendet till domstolen förförnyad handläggning. Exempelvis kan del vid handläggningen inomregeringskansliet ha kommit fram nya omständigheter som inverkat på regeringensställningstagande, men som också kan bedömas Prop.1981/82:165 // § 269 motivera fortsatt prövning i domstolen. Vidare kan del iett visst fall vara så att MD har övervägt ingripande enligt 3 § men har funnitett förbud mot företagsförvärvet vara en bättre lösning. När förbudsfråganfaller genom regeringens ställningslagande kan del finnas anledning alt av ettsådant skäl överlämna ärendet för domstolens förnyade prövning av frågan omingripande med stöd av 3 §. Också andra särskilda skäl kan motivera detta. Ett förbud eller ett åläggande enligt 3 eller 6 § fårförenas med vite. Här avses förbud, säljåläggande, rättelseåläggande ochprisåläggande enligt 3 § samt förbud mot företagsförvärv och åläggande altavhända sig det förvärvade enligt 6 §. Vilessanktionenhar kommenterats tidigare (3.3.2.1). Den kan riktas inle bara mot fysiska utan ävenmot juridiska personer. I de sammanhang som här är aktuella torde i fråga omjuridiska personer sanktionen i allmänhet riktas mot företagel i stället för enansvarig företrädare för detta. Någongräns för storleken av vitet har inte satts. Följaktligen kan vitet, om delfinns skäl till delta, bestämmas till ett mycket högt belopp. Beloppet fårfastställas med hänsyn både tiU den skada som kan uppkomma om förbudet elleråläggandel överträds och tiU sådant som storleken av de ekonomiska intressensom berörs. Det bör alltså inte kunna vara ekonomiskt fördelaktigt all sättasig över ett förbud. Beträffande myckel stora företagsförvärv kan därför ocksåvitet bli mycket stort, om man väljer en teoretisk infallsvinkel. Frånpraktiska utgångspunkter torde det dock kunna antas alt förbudsfallen blir fånär det gäller förelagsförvärv. Vitet bör inle riktas mot flera solidariskt ulan ställassärskilt till var och en av de berörda. Av allmänna principer torde följa alt förbud elleråläggande riktal mot en statlig myndighet inte bör förenas med vite. Däremotsynes det inte finnas hinder mot att förelägga en kommun vite (prop. Om förutsättningar för åtgärd enligt 3 § första stycketföreligger i ett visst fall, som ej är av större vikt, får näringsfrihelsombudsmannenvid vhe förelägga näringsidkaren, för godkännande eller inom visstidsfrist, 1. förbud alltillämpa ett visst avtal, avtalsvillkor eller annat konkurrensbegränsandeförfarande eller all tillämpa väsentligen samma förfarande som det sålundaförbjudna (förbudsföreläggande), 2. åläggande alltillhandahålla en annan näringsidkare en viss vara, tjänst eller annannyttighet på villkor som motsvarar vad han erbjuder andra näringsidkare(säljföreläggande) eller 3. åläggande alleljest ändra ett av honom tillämpat konkurrensbegränsande förfarande, alt isamband med ett sådant förfarande uppfylla ett visst villkor eller att lämnaviss information eller vidta annan åtgärd som motverkar förfarandet(rätldsefördäggande). 1981/82:165 12 § 270 Godkäntföreläggande gäller som förbud eller åläggande som har meddelats avmarknadsdomstolen enligt 3 § första stycket. Ett godkännande som sker sedan deni föreläggandet utsatta lidsfristen har gått tiU ända är dock ulan verkan. Bestämmelsenhar kommenterats i avsnitt 3.7.3.3. Den tillämpas endast i mer uppenbara fallsom inte är av större vikt. När det gäller exempelvis frågor av principiellvikt eller då ett ärende rör ekonomiskt betydande transaktioner torde sakensbeskaffenhet oftast vara sådan alt förutsättningar saknas för att tillämpabestämmelsen. Praktiskttorde 11 § komma att få särskild betydelse vid sådana fall av leveransvägrandär skadligheten framstår som given. Det är inte avsikten att bestämmelsenskall användas på ett sätt som skapar en särskild praxis. Därmed är också sagtalt den i princip inte bör användas i sådana fall där det saknas vägledandeavgöranden av MD. Avlagrammet framgår alt ett föreläggande inte kan avse prissättning ellerförelagsförvärv. Ettgodkännande måste avse både själva förbudet eller åläggandet och vitet. Omföreläggandel godkänns gäller del som ett beslut av MD. Ettgodkännande som lämnas sedan den i föreläggandet angivna tidsfristen har gåttut är utan verkan. Skulle en näringsidkare vilja godkänna ett föreläggandeefter fristens utgång kan alltså detta inle ske. Ett nytt föreläggande måste iså fall utfärdas. Omdet påkallas av hänsyn till en internationell överenskommelse, kan regeringen,efter framställning av , besluta att prövning avfråga om åtgärd enligt 3 § i visst fall får ske beträffande enkonkurrensbegränsning med verkan utom landet. En sådan konkurrensbegränsningskall anses ha skadlig verkan, om den strider mot överenskommelsen. Bestämmelsenhar kommenterats i 3.9. Den har i stort utformats i överensstämmelse medkonkurrensutredningens förslag. MedinternationeU överenskommelse avses överenskommelse som har ingått medannan stat eller med mellanstatlig organisation. Hit hör bl. a.EFTA-konventionen och frihandelsavtal med EEC och . Bådekonventionen och avtalen innehåller regler rörande konkurrensbegränsningar. Denställning regeringen i visst fall lar genom alt besluta om prövning innebärinle att det i sig har slagits fast alt en konkurrensbegränsning föreliggereller all denna skall anses strida mot överenskommelsen. Regeringensförordnande innebär endast all frågan om huruvida så är fallet får prövas. Avuttrycket visst faU framgår att beslut enligt paragrafen inle får gälla genereUtutan skall avse ett särskih ärende. Prop.1981/82:165 13 § 271 Delbör tilläggas att NO:s befogenhet enligt 11 § att pröva fråga om förbud elleråläggande i fall som ej är av större vikt inte gäller ärende som kan prövasendast med stöd av beslut enligt 12 §. 13§ En näringsidkare får inle 1. betinga sig av en näringsidkarei ett senare led att denne vid försäljning eller uthyrning av en vara inomlandet icke skall gå under ett visst pris eller 2. tUl ledning för prissättningeni ett senare led inom landet ange ett visst pris vid försäljning eUer uthyrningav en vara ulan all del framgår alt priset får sättas lägre. Bakgrundentill bestämmelsen har redovisats i avsnittet 3.4.1. Förbegreppet näringsidkare har redogjorts i anslutning till 2 § första stycket. Delpris bestämmelsen avser är s. k. fast braltopris och minimipris. Den allmännainnebörden av brattoprissättning är att en leverantör föreskriver tUl vilketpris som efterföljande led skaU vidareförsälja produkterna. Det pris somleverantören anger kan vara antingen ett fast brultopris, som varken fårunderskridas eller överskridas, eller ett minimipris, som får överskridas meninte underskridas. Det kan framhållas att i 13 § 1 anges självabraltoprissättningsmetoden. Punkten 2 har väsentligen till funktion att hindrakringgående av punkten 1. Sammanlaget betecknas bestämmelsen sombruttoprisförbud, enligt rabrik i lagen. Medvisst pris avses inle bara ett i kronor uttryckt ålerförsäljningspris. Till sinfunktion likvärdigt är ett pris som ställs i relation till ett annat pris. Somexempel kan nämnas ett angivande all priset inle får undersliga vad som vidvarje särskild lidpunkt tillämpas av viss eller vissa näringsidkare. FörbudetgäUer inte vertikal cirkaprissällning, dvs. vad som reellt är endast rekommendationerfrån leverantörens sida. Inte heller förbjuds ett s. k. maximipris, dvs. ettutförsäljningspris som i senare led får underskridas men inte överskridas. Delförfarande som bestämmelsen förbjuder är riktat mot näringsidkare i ett senareled. Förbudet gäller alltså vertikalt, dvs. i led såsom producentgrossistdetaljist.En grossist kan dock t. ex. köpa av en annan grossist för vidareförsäljning.Därvid befinner de sig i fråga om denna transaktion i skilda led. Förbudettäcker då alltså brultopris som anges för den förstnämnde grossisten. Bmttoprissättningavser i allmänhet del senare ledels försäljning. Här rör det sig aUtså om ettefterföljande säljled. Också del faUet all senare led hyr ut varan, exempelvisgenom s. k. leasing, läcks dock av förbudet som avser det senare ledetsförsäljning eller uthyrning. Atten kommittent anger det bruttopris hans kommissionär skall hålla vidförsäljning innebär inte överträdelse av förevarande paragraf. 1981/82:165 13 § 272 försäljning från kommittenten till kommissionären äger juinle rum eftersom äganderätten förblir hos kommhtenten intill dess den övergårtill tredje man. Kommissionären befinner sig således inle i senare led.Kom-millentens åtgärd kan dock vara att bedöma som en självständig konkurrensbegränsningmed skadlig verkan och föranleda ingripande med slöd av 2och3§§. I allmänna motiveringen (3.4.1.3) har framhållits alt delnuvarande brul-toprisförbudels grandkonslruklion bör bibehållas. I enlighetdärmed anges i punkten 1 till en början alt förbudet omfattar det förhållandetall en näringsidkare betingar sig ett visst prissällningsbeleende. Dettainnebär i princip uppstäUande som villkor att medkontrahenten iakttar del fastställdapriset. Åtgärden kan bestå i uppställandet av villkor i anbud, vidavtalsslut eller eljest. Det krävs inle all någon försäljning kommer liU stånd. Del förhållandet all åtgärden till del yttre ges formen avönskemål eller rekommendation är givetvis inte tillräckligt för altslraffbarhel ej skall föreligga. Avgörande är i stället vad som har varitaktivitetens verkliga innebörd. Medan vad som endast är en rekommendation,exempelvis ett cirkapris, som har nämnts faller utanför förbudet, är därför enprisangivelse som avses vara ett minimipris förbjuden - även om den skullebetecknas som en rekommendation e.d. Att betinga sig av någon att hålla ettvertikalt cirkapris innebär således i sak alt man söker omvandla detta pris tUlett fast pris. Detta är förbjudet. Förbudet gäller lägstprisbindning beträffande vara. Ifråga om detta begrepp hänvisas till 3.6.1. Bestämmelsen fömtsätter att ett leveranlörsförhållandebestår eller åsyftas. Är så fallet finns del inte någon begränsning när delgäller den vara prisbindningen avser. Förbudet täcker inle blott det normalafallet all fråga är om vidareförsäljning av en vara i dess levererade skick.Det avser i princip också den situationen all varan efter leverans skall t. ex.förädlas, bearbetas eller som insats vara ingå i en annan produkt. Även prisbindning som avser en annan vara somleverantörens återförsäljare saluhåller är otillåten. Vidare läcker förbudetdel fallet all prisbindningen avser en vara som leverantörens återförsäljaresjälv tillverkar eller har köpt av annan. Granden för delta är all denna form avkonkurrensbegränsning till sin art är likvärdig med de egenfiigavidaresäljfallen. Det är enligt punkten 2 förbjudet all till ledning förprissättningen i ett senare led inom landet ange ett visst pris vid försäljningeller uthyrning av en vara utan att det framgår att priset får sättas lägre.Denna föreskrift får ses mot bakgmnd av alt, om förbud inte gäller detta,benägenhet kan göra sig gällande all i vissa fall under skenet av obundenhetalltjämt upprätthålla just vad statsmakten har velat träffa med förbudet. Underåberopande av detta uttalade departementschefen vid lagstiftning attförbudet borde så utformas alt företagare förbjöds alt över huvud tiU ledningför Prop.1981/82:165 13 § 273 prissättningen ange visst pris såframt inle därvid komtill uttryck alt priset fick underskridas. Någon ändring innebär inle 13 § 2 pådenna punkt. Innebörden av förbudet är till en början att inga som helstpåtryckningar i princip får förekomma i avsikt all förmå en avnämare attupprätthålla en viss prisnivå. Därutöver gäller ett krav att del måste framgåatt priset får sättas lägre, oavsett om prisangivelsen har till syfte all fåtill stånd en prisbindning eller inte. Förbudet i 13 § 2 får till följd alt del företag, somexempelvis i annons, kalalog eller prislista eller på förpackning eller annatomslag anger visst ålerförsäljningspris, måste göra klart att priset fårunderskridas av återförsäljaren. Normall klargörs detta om del annonseradeeller eljest angivna priset anges vara ett cirkapris. Det anförda innebärvidare att prisuppgifter som leverantörer lämnar vid marknadsföringen intefaller utanför förbudet därför alt de riktas till konsumenterna. Ocksååterförsäljarna kan ju la del av exempelvis annonser. Vidare skulle förbudetannars inte bli verksamt. Rekvisitet tUl ledning för prissättningen skallalltså ges den tolkningen all del täcker också leverantörens prisangivelser vidmarknadsföringen lUl konsumenterna. Av det anförda följer även att, om en leverantör vidmarknadsföring till konsumenter anger braltopriser, åtgärden i sig är förbjudenockså i del fall alt leverantören har underrättat återförsäljaren om all prisetfår underskridas. Mot denna bakgrund kan som förut berörts sägas alt nuliksom enligt lagstiftning föreskriften rörande prisangivelse tillledning vid prissättning i viss mån har karaktär av en ordningsföreskriftsyftande till att hindra ett kringgående av bruttoprisförbudet i övrigt. Bruttoprisförbudet avser inte det fallet all en leverantörgentemot en kund åtar sig alt hålla ett visst lägsta pris vid försäljning tillandra kunder. Vidare uppställs i fråga om båda punkterna i 13 §rekvisitet inom landet. Detta innebär alt vid export den exporterande utanhinder av den svenska lagstiftningen kan ange det lägsta priset vid försäljningutomlands. Å andra sidan är förbudet inle begränsat till den situationen all enleverantör befinner sig inom landet. En utländsk säljare som anger lägstprisall gälla vid återförsäljning i drabbas därför av förbudet. Avpraktiska skäl kan det dock vara svårt alt ingripa i sådant fall med slöd avförbudet. Detta har behandlats närmare i bl. Förbudet avser en näringsidkares beleende i förhållandettill andra näringsidkare. Att undantag dock görs för koncerninlernatransaktioner framgår av 15 §. Att en sammanslutning av näringsidkare jämställs mednäringsidkare följer av 29 §. En branschförening får således inte i prislistaeller på annat sätt ange för medlemmarnas kunder ett gemensamt lägsta pris vidåterförsäljning av medlemmarnas varor. Enligt 16 § kan MD ge dispens från förbudet. 18 1980/81. 1981/82:165 14 § 274 I3436 §§ finns bestämmelser rörande straffansvar vid överträdelse avbruttoprisförbudet. För åtal krävs anmälan eller medgivande av NO, enligt 39 §. 1övrigt hänvisas till avsnitt 3.4.1. Ennäringsidkare får inle ingå eller tillämpa en överenskommelse med en annannäringsidkare eller i samförstånd med en sådan tillämpa ett gemensamtförfarande eller, i syfte att så skall ske, öva påtryckning på en annannäringsidkare, om överenskommelsen eller det gemensamma förfarandet innebär altvid anbudstävling för tillhandahållande av en vara, tjänst eller annannyttighet inom landet 1, någon skall avstå från all avgeanbud, 2, en anbudsgivare skall avgehögre anbud än en annan eller 3, samarbete annars skallförekomma i fråga om anbudssumma, förskoll eller kreditvillkor. Förstastycket gäller ej i fråga om en överenskommelse eller ett gemensamt förfarandesom 1. har sin grund i att fleranäringsidkare tillhandahåller en vara, tjänst eller annan nyttighet genom ensärskild juridisk person med för dem gemensamma funktioner (säljorganisation)eller 2. innebär all näringsidkare gårsamman för samfälld prestation med gemensamt anbud eller i den formen alt någonav dem medverkar som underleverantör till anbudsgivare. Ennäringsidkare som har ingått eller tillämpat en sådan överenskommelse ellertillämpat ett sådant gemensamt förfarande som avses i första stycket men som ärtillåtet enligt andra stycket skall, om han lämnar anbud i en anbudstävling somberörs därav, senast när anbudet avges skriftligen lämna uppgift om detta tillden som anbudet skall riktas till. Allmänthänvisas för innebörden av paragrafen till vad som tidigare (3.4.2) haruttalats. Begreppetnäringsidkare har kommenterats i anslutning till 2 §. Deförbjudna formerna av åtgärder är således till en början att man ingår eUertiUämpar en överenskommelse, i de avseenden bestämmelsen beskriver. Avdetta framgår alt förbudet till en början träffar sådan samverkan som äravtalsbunden eller i övrigt omfattas av en överenskommelse. Enligt bestämmelsenär redan avtalsslutet otillåtet. Efter mönster av anbudskartellförbudet i 3 §KBL har i bestämmelsen såsom otillåtet vidare angetts att man tillämparöverenskommelsen, dvs. praktiskt handlar i enlighet med denna. Del anfördagäller oavsett om överenskommelsen är bindande eller ej. Menett samarbete behöver inle grundas pä formliga avtal eller överenskommelser iövrigt, skriflhga eller muntliga. Det kan nämligen också inträffa att fleranäringsidkare utan förpliktelser / samförstånd tillämpar ett Prop.1981/82:165 14 § 275 I delta begrepp ligger all företagen i samförstånd iakttar ettvisst handlingsmönster, vad konkurrensutredningen kallar för samordnadeförfaranden. Här kan hänvisas till den allmänna motiveringen (3.4.2.4) och vadsom därvid uttalats. Där återgavs vidare konkurrensutredningens beskrivning avsådana förfaranden. Denna beskrivning är i princip i allt väsentligt relevantför tolkningen av begreppet gemensamt förfarande. Vidare är det enligtförsta stycket förbjudet för en näringsidkare att öva påtryckning på en annannäringsidkare, i syfte alt överenskommelse skall ingås eller tillämpas eller altgemensamt förfarande skall tillämpas. 1 begreppet påtryckning ligger attvederbörande pressas därtUI. Ett hot om repressalier i den ena eller andraformen kan, uttalat eller ej, finnas med i bilden. Dessa behöver inte ha formenav rena sanktioner, såsom exempelvis avstängning från leveranser elleruteslutning ur en branschförening. Del kan också gälla påstötningar som innebäratt vederbörande anklagas för osolidariskt beleende m. m. Också andra former avtryck som är eller måste upplevas vara av påtaglig beskaffenhet omfattas avbegreppet öva påtryckning. Iuttrycket anbudstävling ligger väsentligen all en presumtiv köpare ellerbeställare fordrar in anbud från flera näringsidkare beträffande en angivenprestation. Därvid anges ofta all anbud har begärts från flera men delta kanockså framgå av sedvänjan inom branschen eller omständigheterna i övrigt.Anbuden prövas därefter av anbudsinfordraren. Godtar denne något av dessa skerdärigenom upphandling. (anbudsförfarandet) utgör alltså det inledande stadiet till denna särskildaform av köp. Utmärkande för förfarandet är anbudsinfordrarens syfte altstimulera till hård priskonkurrens mellan leverantörer. Detta syfte blirsynbart just genom all det står klart för den som anmodas att avge anbud attockså andra har uppmanals till delta. En anbudstävling sker oftai den formen alt anbud infordras från flera , exempelvis genomannonsering eller inbjudan riktad till en utvald krets. I begreppet liggerdock inle den begränsningen att infordrandet måste ske . Förbudetläcker därför bl. a. del fallet att anbud har infordrats från flera, men av eni taget, saml anbudsingivaren, innan anbuden har avgells, klargör för den somberörs all fråga är om anbudstävlan. Avbegreppet tiUhandahåUande följer all förbudet inte läcker överenskommelsereller gemensamma förfaranden vid avgivandet av anbud om inköp, exempelvis vidauktioner, eller vid infordrande av anbud, s.k. inköpskarteller. Dessa kan dockkomma under bedömning enligt missbraksbeslämmelsen i 2 §. Förbudettäcker överenskommelser och gemensamma beteenden som lar sikte på framtidaanbudsgivning i speciella fall eller generellt - såväl som sådan samverkan isamband med ett visst anbudsförfarande. 1981/82:165 14 § 276 Anbudslävlingenskall avse tiUhandahåUande av en vara, tjänst eller annan nyttighet inomlandet. Nyllighelsbegreppel har behandlats i den aUmänna motiveringen (3.6.1).Uttrycket "inom landet" har kommenterats i anslutning till 13 §. Denförst nämnda otillåtna åtgärden är att någon skall avstå från att avge anbud.Situationen kommer till en början upp när konkurrenter inrättar sig så tillvarandra att de efter kvotering eller andra normer fördelar begärda leveransermellan sig. Den som står i lur avger då anbud och kan, eftersom de andra avslårfrån all delta, bestämma anbudssumman utan att behöva riskera priskonkurrensfrån de samarbetande. Förbudet är tillämpligt oavsett om anbudssumman är rimligi del enskilda fallet eller ej. Menockså när bakomliggande avtal eller annat som reglerar fördelningen avanbudsbeställningar saknas är det, på sätt som framgår av bestämmelsen,förbjudet för näringsidkare all träffa eller tillämpa överenskommelse ellerall tillämpa ett gemensamt förfarande, om överenskommelsen eller förfarandetinnebär att viss anbudsgivare skall avslå från alt avge anbud. Även ett avlale.d. av innebörd att en näringsidkare ålar sig all i mer generell omfattninginte delta i anbudsgivning - exempelvis när en viss annan näringsidkare deltar- är otillåtet. Men innebär delta all vederbörande helt upphör med alttillhandahålla en nyttighet på anbudsmarknader eller över huvud kan läget bliett annat. Hans åtagande gentemot annan om detta kan innebära all han lämnarden marknad del är fråga om. Detta faller i princip inle under förbudet men kanbli föremål för ingripande enligt 3 §, när förutsättningarna därtiU föreligger. Ettavstående från att avge anbud kan ske också i den formen att när ett anbudredan har avgells - anbudsgivaien efler överenskommelse med en konkurrentåterkallar anbudet. Även denna situation omfattas av förbudet.