prop · G50344 · 1981-12-31 00:00:00 — Det alternativ som utredningsmajoriteten förordar kommer, enligt min mening, icke att nämnvärt minskaanvändningen av kemiska medel i skogsbruket.Tvärtom kan alternativet resultera idet motsatta, dvs. en ökad användning av kemiska medel i skogsbruket. Detta på grund av det uppdämda behovet av slybekämpande åtgärder, delsmed tanke pä den utformning som alternativet fått. Det sista stårheller inte i överensstämmelse med de utfästelsersom offentligt tillkännagavs av en del partier valrörelse.Jag vill erinra om att både ooh SAP klart uttalatsig för ett giftstopp i skogsbruket. Detförslag som läggs är en klarreträtt från gjorda utfästelser och kommer i realiteten attfä karaktären av ett försök att komma runt en stark folkopinion. Om det förordade alternativet omsätts i praktiken, kommer detta sannolikt inte attvisa sig vara de åtgärder som en oroad allmänhet hade väntat sig. I anledning av detta vill jag reservera mig till förmån för förbudsalternativet,vilket inte innebär att jag godtar eller ansluter migtill de slutsatser som beskrivs i alternativet. De slutsatser som där dras skulle innebära svåra konsekvenser för näringen somhelhet. I utredningsdirektiven ställsinget krav om ett framläggande av ett skogspolitisktprogram, det är heller inte min mening att göra detta. Men föratt undanröja alla eventuella tvivel om minsyn på värdet av en riktig skogspolitik, och att en sådan politik ärmöjlig utan användning av de kemiska preparaten, vill jag anföra följande. Utgångspunkten därvidär ett samhällsekonomiskt synsätt. Skogen utgör - rätt skött - vär värdefullastenaturtillgång. Skogsnäringen sysselsätteromlcring 300 000 människor. Prop.1981/82:44 197 svarar för mellan 20och 25 ?b av landetsexportinkomster. Skogenäringen har även en stor regional betydelse. Omkring 1000 orter är mer eller mindre beroende av näringen, och i mångaglesbygder utgör skogsnäringen det enda ekonomiska underlaget för samhällsstrukturen.Skogen utnyttjas också för många andra ändamål, därför ställs ocksåmänga olika krav på skogen och skogsbr-uket, Dessa olika krav står ofta i motsatsställning till varandra. Så t.ex,kommer ofta krav på produktionshöjande åtgärder i konflikt med de krav som måste ställasfrän miljösynpunkt. Den skogspolitik som förts och de utredningar och åtgärder somvidtagits har icke klargjort eller visat vägentill h-ur dessa konflikter skall lösas.Enligt min mening måste utgångspunkten vara ett samhällsekonomiskt synsätt som förenar kravet på en hög sysselsättning, god miljöoch höjd virkesproduktlon. Skogar som anläggsi dag kommer att skördas om ungefär 100 år.Vi vet väldigt litet om vad skogarna kommeratt användas till i en så avlägsenframtid. Men att skogarna kommer att utnyttjas pä ett eller annat sätt kan vivara förvissade om. Därför bör produktionsinriktningen ge sä stor valfrihet som möjligt för dem som en gång skall besluta om vad skogsråvaran skall användastill. Vidare måste inriktningen vara sådan att skogsmarkens virkesproducerande förmåga utnyttjaspå ett effekti-vt sätt och landets naturliga produktionsförutsättningar - irelation till andra länders - tas till vara. Med ledningav dessa synp-unkter anser jag att den övergripandeproduktionsinriktningen skall vara produktion av främst barrträdsvirkeav hög kvalitet. Här avses självfalletinte monokulturer, utan blandskogar därbarrskogen är den dominerande. Anläggningen av nya skogsbestånd skall ske i förbandsom är väsentligt tätare än de som tillämpas . Genom ändamålsenliga röjningar och gallringar skall trädslagsfördelningenregleras och värdefulla timmerdimensioner drivasfram till sluta-werkningar. A.v detta framgåratt jag icke godtar att lö-vröjningen och annan röjning blireftersatt på grund av ett förbud förkemiska metoder. I detta sammanhang ärdet viktigt att påpeka att den eftersatta lö-vröjningen utgör endast en del av de stora brister som finns inomskogsvården. Enligt uppgift uppgår den totala arealen till ca 2 miljoner ha när det gällerröjning, utöver detta finns det ett mycket stort behov av s.k.underröjning i medeläldrig skog. Ungefär2 milj. ha är i behov av sådan röjning. Dettabehov har orsakats av underlåtenhetssynderännu längre tillbaka i tiden. Man kan alltså inte hävda att eftersläpningen i röjningsåtgärder hänger samman med restriktioner för kemiska behandlingsmetoder, detta Prop.1981/82:44 198 eftersom den störredelen av arealen som behöver åtgärdas är av den arten att röjning måste ske bland barrträden. Jag anser att den avgörandeorsaken till att skogsvårdande insatser inte görs i tillräckligomfattning är att dessa är långsiktigainvesteringar, vilkas avkastning faller ut om kanske . Med krav påkorta avskrivningstider och hög profitkvotsom råder i kapitalistisk ekonomi blir sådana investeringar inte företagsekonomiskt lönsamma. Därför kommer de ej heller till stånd,även om de från samhällsekonomisksynpunkt är klart motiverade. Att så är fallet bevisas av det faktum att ökadeskogsägarnas behållning av virkespriset - efter det att kostnadema för a-werkning, transport ooh skogsvård fråndragits -/m , alltså med /m under det att insatserna i skogsvärden bara ökademed /m . Att skogsvårdandeinsatser i ett långsiktigt perspektiv är lönsamma visarföljande. Skogshögskolan har gjort beräkningar, vilka finns omnämdai skogsutredning, som visar skulle kunna påräkna en produktion på ca 85miljoner m'' sk per är mot nuvarsinde 75 miljoner, omall skogsmark var be-vuxen med skog som i vad gäller slutenhet är lika med "bättre hälften"i dagens skogar. De beräkningar som man grundat på denna taxering visar "att det, under förutsättning att föryngringsytorna sköts på ett ändamålsenligt sätt, bör varapraktiskt möjligt att öka den framtida skogsproduktionen medstorleksordningen ". Detta har man i nuvarande skogspolitik inte tagitfasta på. Borttagandet av kemisk lövslybekämpning måste självfalletersättas, dels med förebyggande åtgärder, dels med röjning. Beträffandeförebyggande åtgärder finnsdessa omnämnda i utredningen. Önskvärt vore attjust förebyggande åtgärder blir föremål för en vidare utvärderingoch forskning. Det finns skäl som talarför att åtgärder i förebyggande syfte skulle få en störrebetydelse i skogsbruket än vad som bedöms vara realistiska. Framförallt måstealternativa birukningsmetoder utvärderas,i många fall hänger uppdykande problem samman med sättet att bedriva en viss verksamhet. Då får enligt minmening inte lösningen på problemen bli den lättaste och enklaste vägen, i dettafall att använda kemiska medel. Att ersätta den kemiska metoden med arbetskraft, måste åstadkommas pä tvä sätt. Dels med en större andel fast anställdarbetskraft i skogsbruket, dels med tillfälligarbetskraft. Otvivelaktigt finns ett behov av ett ökat antal fast anställda i skogsbruket, bl.a. föratt klara av den efter- Prop.1981/82:44 199 Inte minst har detta framhållits frånskogsarbetarnas fackliga organisationer. Dådet gäller tillfällig arbetskraft måste åtgärder vidtas för utbildning, vidare måste arbetsförmedlingarnapå ett bättre sättän vad som är fallet organisera placeringen av den tillfälliga arbetskraften till skogsbruket. Vad som framkommit i utredningen så blir merkostnaden för att ersätta den kemiska bekämpningen med metoder ca 200 miljoner kr.per år de närmaste fem åren.Man kan ifrågasätta dels om merkostnaden ärför högt. räknad, dels om inte möjlighet finns fören förenklad lö-vröjning vilketskulle innebära att kostnaden kunde pressas ner.Bl.a. har med tanke på ett eventuellt kemiskt förbud startat en del försök för att finna förenklade metoder för röjning. Avegen erfarenhet ser jag vissa möjlighetertill sådana förenklade metoder. Men eftersom sädana frågeställningar ger plats för mänga osäkra antaganden, såutgår jag från den kostnad som framräknats. En avgörande fråga blir dåom dessa resurser finns tillgängliga. Omman ser det ur ett samhällsekonomiskt synsätt så blir svaretja, det hela kommer att .handla om en fördelningsfråga. Det betyder att pengar ooh arbetskraft används på ett annat sätt än vad som nuär fallet. Exempelvis utbetalades här i landet 1 69O milj. kr. _'råi: de erkändaarbetslöshetskassorna, under samma tidutbetalades i kontant arbetsmarknadsstöd(KAS) 283,2 milj. kr. De tio största skogs-förfrtagen utbetalade i aktieutdelning -under 1979sammanlagt 313i3milj, kr, .Skogs'bolagens merkostnader för röjningskulle enligt beräkning uppgå till 60 milj. kr. Aktieutdelning och företagsvinster visar ju då att denna merkostnad med bred marginal avskogsbolagen själva. För och ö-vriga allmänningaruppgår merkostnaden till oa 40 milj. kr.Det privata skogsbruket får den största merkostnaden ca 100 milj. kr. Då det gällerdet privata skogsbruket skulle man nog vid en granskning finna att en mycketstor del av deras areal som bedöms som lö-vröjning, består av såsmå enheter att en kemisk behandlinginte är praktiskt möjlig. Det skulle i så fall innebära .att stora arealer ändå måste behandlas med metoder. Detta styrksockså av det faktum att av det anmälda besprutningsbehovet -, så utgjorde det privata skogsbrukets andel bara 8,3 . Om man sälimda utgår ifrån attstatliga medel omdisponeras till ,ö-vriga allmänningar och det privata skogsbruket för merkostnaden, såskulle kostnaden för den delen bli ca I40 milj. kr.Statens andel i kostnaden för Prop.1981/82:44 200 arbetslösa uppgår till . Det skulle alltså röra sig om enomfördelning på oa 10 ?o av dessa pengar. Det borde väl i detta sammanhang vara en önskvärd omfördelning, särskiltmed tanke på de sysselsättningsproblem som finns i framförallt skogslänen,av de aktuella röjningarna finns i i skogslänen. Härskulle kunna skapas meningsfulla jobb förungdom, för kvinnor etc. och åtgärdaeftersatt skogsvärd vilket innebär en investering för framtiden. På vissa av dessa röjningsobjekt skulle det vara möjligt att ocksåtillvarata vedenergi. Självfallet är det inte min mening att arbetslöshets-understödskall dras in för arbetslösa, alla arbetslösakan inte placeras i röjning, men det måste vara möjligtatt pä ett bra sätt användaarbetskraft och pengar som redan finns till meningsfulla arbeten. Det förhällandet råder ju, att eftersläpande skogsvårdsåtgärder, sysselsättningsproblem samt ekonomiskt stöd till arbetslösaexisterar jämsides. Då bör det vara möjligt att ersättakemiska metoder.med, både en ökning av fast anställd personal och med tillfälligarbetskraft. Av det framfördaframgår att jag anser det möjligt att ersättaden kemiska bekämpningen med metoder. Dethela rör sig om en omfördelning av samhälleligaresurser, vilket naturligtvis kräverpolitiska ställningstaganden. Pä preparat har diskuterats sä intensivt som fenoxisyroma. Ingen annan kemiskprodukt har varit föremål för så många olika protestaktioner. Olikaforskningsresultat som successivt lagts fram och som visat pä risker vid användningenhar ytterligare ökat den oro som finns både hos dem som arbetar med preparaten och hos allmänheten. Särskiltde forskningsrapporter som framlagts av m.fl. visar på ett samband mellan fenoxisyroma och cancer. Nufastslår utredningen att få bekämpningsmedeltorde ha blivit så väl undersökta som fenoxisyroma, och detta harhävdats . Lika envetet har hävdats dessa syrors ofarlighet, ja detta har hävdats såkategoriskt från bl.a. produktkontrollbyrån att fråganmåste ställas varfördet måste utredas om möjligheten att begränsa dess användning. Trots dessa otaliga undersökningar ooh bestämdauttalanden så har och Produktkontrollbyrån tvingats erkännaatt syrorna måste betecknas somcancerframkallande. Den riskvärdering somanvänds som bedömningsunderlag närställning skall tas om en kemiskprodukt skall användas eller inte, anser jag intevara tillämplig. Hänsyn tas ju inte till alla kemiska produkterssammantagna inverkan pä människor och miljö, som en följd av detta måstesträvan vara att minska det totala användandet av kemiska medel. Det finns ju gjordaerfarenheter som borde resultera i en mera försiktighetfrän myndighetemas sida när det gäller Prop.1981/82:44 201 bestämda uttalanden om kemiska ämnens ofarlighet. tycks ju enighet rådaom att minska den totala användningen avkemiska preparat i vårt samhälle. Användningeni skogsbruket är en mycket liten del av den totalaanvändningen, men för det finns välingen anledning att fortsätta användningen av kemiska preparat bara för att det utgören så liten del. Frågan måste ställas hur och -var det är möjligt att minska den totala mängden av kemiska medel och då anser jag att användningen av kemiska medel i skogsbriiket kan undvaras pä de grunder som jag anfört. Därför reserverar jag mig till förmän för förbudsalternativet. Särskilt yttrande av ledamoten Frågan om lämpligheten av kemisk lövslybehandling frän luften har mycket starktengagerat stora grupper av befolkningen. Ställningstagandenhar ofta gjorts utifrån mera känslomässiga än sakliga utgångspunkter.Detta förhållande motiverar att utredningens ställningstagande är uppbyggt på starkt saklig grund. Den kontrollerade användandelinje, som utredningen nu föreslär, torde hagoda förutsättningar att förverkligas om den som är fallet stödsav en bred majoritet i utredningen. En bred enighet föreligger nu och tillgodoser i stor utsträckning vad moderata samlingspartiet anser vara väsentligt i detta sammanhang. Således har vi släpptvårt tidigare ställda krav om ersättningtill de skogsbrukare som omfattas av undantag från möjligheten att lövslybekämpafrån luften i enlighet medutredningens förslag. Den kostnadsökning som detta undantag kan ge anledning till är inte obetydlig och kan i många iaj. ; uppgätill /ha. Vi anserfortfarande att ett sådant krav har högt berättigandemen har ändå avstått frän att i utredningens slutskede hävdadetsamma. Vi har i detta skede av utredningen ansett att yrkandet inte hade kunnatinrymmas i en så bred enighetslösning som ärfallet. Vi har för den skull nu avstått från dettakrav. Särskilt yttrande av , sakkimnig Jag anser det positi-vt att så bred enighet kunnat uppnås i bekämpningsfrågan. Däremot kan jag inte biträda att kommunerna skall vara beslutsinstanser. Denuvarande storkommxmerna saknar såväl i sina förvaltningarsom i fullmäktigeförsamlingarna den skogliga lokalkännedom som länsorganetskogsvårdsstyrelsen genom sina utplaceraaekonsulenter har. Inte heller finns erforderlig skoglig kompetens. 1981/82:44 202 Den så långt möjliga garantin för att svensk lag skall gälla lika föralla medborgare oavsett boplats finns i länsstyrelsensjuridiska expertis, inte i kommunerna. I motsats till vad som hävdats införutredningen frän komm-unförbundet har jag icke hos kommunalmän funnit någotintresse för denna ytterligaire börda. Däremotär de - vilket jag anser riktigt -intresserade av ett betydande inflytande påplaneringen. Jag anser att planeringen skall ligga i och besluten i länsstjTelsen. 1981/82:44 203 Beslut vid regeringssammanträde . Departementschefen, statsrådet , anför. Kemiska medel användsi jord- och skogsbruket främst i form av handelsgödselmedel och bekämpningsmedel.Användningen av sådana kemiska medel har ökat de senaste årtiondena.Inom det moderna jord- ooh skogsbruket samt trädgårdsnäringen har dessa medel fåttstor betydelse för nuvarande produktionsnivå. Hanteringen av handelsgcdselmedel och bekämpningsmedel regleras med stöd av lagen (1973=329) om hälso- och miljöfarligavaror. De centrala bedömningarna enligt denna lag görs av produktkontrollnämnden. Särskildabestämmelser om bekämpningsmedel finns i kungörelsen (1973:554) om hälso- och miljöfarliga varor. Enligt dessa bestämmelser skall bekämpningsmedelvara registrerat hos produktkontrollnämndenför att fä användas. Nämnden meddelar också de föreskrifter som skall gälla vid spridning av medlen och andra särskilda villkor till förebyggande av skada. Särskilda bestämmelser finns angåendespridning över områden där allmänheten färfärdas fritt, dvs främst skogsmark. Närdet gäller hanteringen av handelsgödselmedel finns, förutom de generella bestämmelser ilagstiftningen om hälso- ooh miljöfarliga varor som kan vara tillämpliga, ocksåvissa allmänna råd och anvisningar från berörda myndigheter. I såväl den allmänna debatten som i arbetet hos berörda myndigheter ooh andra organ har frågan om användningenav kemiska preparat i jord- och skogsbruket alltmer uppmärksammats under senare är. Diskussionen har särskilt gällt spridningen av lövbekämpningsmedelöver skogsmark. Olikaforskningsresultat som successi-vt lagts fram och som visat på risker vid användningenav vissa preparat har ytterligare ökatden oro som finns både hos dem som arbetar medpreparaten och hos allmänheten. Prop.1981/82:44 204 användningen av kemiska medel i jord-och skogsbruket minskas sä mycket som möjligt har ocksåframhållits i olika sammanhang. I de riktlinjer som antagit förjordbruks- resp skogspolitiken har ocksåfrågan om användningen av kemiska medel tagits upp. I prop1977/78:19 om nya riktlinjer förjordbrukspolitiken, m m framhålls bl a attdet vid utformningen av prod-uktionsmålsättningen ärangeläget att beakta de konsekvenser Somen mer restriktiv användning av kemiska medel kan få. Vidare framhållsatt vi pä sikt måste eftersträvaatt finna en prodtiktions-teknik därhög effektivitet kan förenas med kraven pä resurshushållning och ekologisk balans. I prop1978/79:110 om riktlinjer förskogspolitiken, m m sägs att användningen av kemiska medel bör begränsasså långt som möjligt. Kontrollen över användningen av kemiska medel i jord- och skogsbrukethar också successi-vt skärpts . Som exempel på medel som tidigare använts iskogsbruket men som är förbjudna kan nämnas DDT-haltiga bekämpningsmedel, som användes till behandling av skogsplantor, ooh fenoxisyror av typen 2,4,5-T,som användes till lövslybekämpning.Kontrollen har också ytterligare skärpts genom bl a ökadekrav på -underlagsmaterial för registrering av bekämpningsmedel,-strängare hanteringsföreskrifter och behörighetskrav när det gäller dem som användermedlen. I lagstiftningen har vidare införtsbestämmelser med syfte att öka myndighetemas insyn och kontroll samt för att säkerställa att människorinte ovetande skall komma i kontakt med bekämpningsmedeleller område där sådana medel spritts. Också när det gäller att fä fram alternativa produktionsmetoder och bekämpningsmetoder har insatserna successi-vt ökat. Forskning pågår för attutveckla alternativa mekaniska och biologiska bekämpningsmetoder och för att förebygga sjukdomar ooh förhindra insektsskador på växter.Forsknings- och utvecklingsarbete bedrivs också inom områdena växtförädling, alternativa brukningsmetoder, ändrad växtföljd m m föratt få fram metoder som inte innebär långsiktiganegativa effekter i miljön eller skadar människors hälsa. Prop.1981/82:44 205 De ökade kunskaper vi fortlöpande fårom riskerna för människors hälsa och för miljönvid användningen av många kemiska preparat i jord- och skogsbruket och denoro såväl de som arbetar med sådanapreparat som allmänheten känner infördessa problem gör det enligt min uppfattning nödvändigt attytterligare åtgärder nu vidtas för att minska användningen av preparaten. Det är uppenbart att en kraftigt minskad användning av kemiska preparat i jord- och skogsbruket fär betydande konsekvenser för dessa näringar.En särskild kommitté med parlamentarisk sammansättning bördärför enligt min mening tillkallas föratt utreda frågan om användningen av kemiska medel i jord- och skogsbruket m m.Därvid bör i detta sammanhang också inbegripas trädgårdsnäringen.Kommittén bör dessutom studera den användningsom sker i ö-vrigt av bekämpningsmedel t ex i hushällen. En hu-vuduppgift förkommittén bör vara att studera konsekvensema i olika avseenden av en minskad användning av kemiska preparat i jord- och skogsbruket mm. Därvid bör såväl effekterna frånhälso-och miljösynpunkt som konsekvenserna för bl a ekonomi och sysselsättning belysas. Kommitténs uppdrag böromfatta såväl användningen av bekämpningsmedel som användningen av handelsgödselmedel. Som underlag försina bedömningar bör kommitténsammanställa tillgängliga uppgifter om den hittillsvarande användningen av olika kemiska preparat i de berörda näringarna.Kommittén bör därvid även redovisa de bedömningar somi olika sammanhang gjorts rörandeframtida behov av kemisk bekämpning och gödsling. En bedömning avkonsekvenserna av en minskad användning avkemiska preparat i jord- och skogsbniket förutsätter en bedömningav vilka alternativa metoder som kan finnas. Kommittén bör därför inventeraoch redovisa de metoder som finns tillgängligaför att helt eller delvis ersätta de kemiska preparaten. En viktig del av kommitténs arbete är att bedöma hälso- ochmiljöeffekterna av den nuvarande användningen av bekämpningsmedel Prop.1981/82:44 206 och handelsgödselmedel.Kommittén bör därför låta sammanställa och utvärderade forskningsresultat som föreligger på detta område.Såväl effekterna i den yttre miljönsom de problem som föreligger från arbetsmiljösynpunktbör därvid beaktas. Kommittén bör vidare bedömaeffekterna frän hälso- och miljösynpunkt av en förändring avdagens jord- och skogsbruk i riktning mot de alternativa metoder som kan finnastillgängliga. Kommittén bör därvid redovisg. såväl de positiva effekter från miljösynpunktsom en minskad kemikalieanvändning medför som de miljöproblemsom en användning av alternativa metoder kange upphov till. Kommittén bör således belysa exempelvis de miljörisker som en ökadanvändning av biologiska bekämpningsmetoder kan medföra liksom de problem från arbetsmiljösynpunktsom en övergång till mekanisk röjning kan geinom skogsbruket. Som jag tidigare berörtskulle en kraftigt minskad användning avkemiska medel fä betydande konsekvenser för de aktuella näringarna.Det är angeläget att kommitténså långt möjligt kan redovisa och bedöma konsekvensema för bl a ekonomi och sysselsättninginom näringarna. Bland de frågor som därvidbör uppmärksammas ärpåverkan på arbetskraftsbehov, arealbehov, energiförbrukning, lagring och importbehov vid övergång i större eller mindre utsträckning till alternativa produktionsmetoder. Kommittén bör självfallet ocksåstudera hur såväl priser som försörjningen med olika råvaror och färdigvaror kan påverkasvarvid bl a konsekvenserna för vår livsmedelsberedskap bör analyseras. Ävende internationella aspekterna på försörjningsfrågoma börbelysas. En bred och öppen redovisning av samhällsekonomiska och näringspolitiska konsekvenser böreftersträvas. Beskri-vningen avkonsekvenserna för ifrågavarande näringar av en övergång tillalternativa metoder bör göras mot bakgrund av de målooh riktlinjer för resp näring som statsmakterna angivit. Kommitténs uppgift bör i första handvara att i enlighet med vad jag häranfört redovisa, konsekvensema i olikaavseenden av en minskad användning avkemiska preparat i jordbruket, skogsbruket och trädgårdsnäringen. Kommittén bör emellertid också utvärdera det underlagsmaterial som kommittén tar fram och utifrån en avvägning mellan bl a näringspolitiska intressen och miljöintressenföreslå lämpliga åtgärder.Alternativa förslag bör därvid redovisas. Prop.1981/82:44 207 De praktiska ooh ekonomiska möjligheteama att genomföra från miljösynpunkt i och försig angelägna förändringar av nuvarandeproduktionsmetoder beror naturligtvis bl a päi vilket tidsperspektiv bedömningarna görs. Enligt min mening bör kommitténpröva vilka förändringar somär rimliga och möjliga att genomförapä relativt kort sikt. Härutöver bör kommitténemellertid också studera vilka jrtterligare. åtgärder för att tillgodose hälso- och miljösynpiuikter som kan göras i någotlängre tidsperspektiv. I dettasammanhang bör kommittén ocksåpröva behovet av ytterligareforskning, försök och utvecklingsarbete i syfte att få fram alternativa produktionsmetoder. Möjligheten till ökade insatser inom bl a växtförädling, biologisk bekämpning och alternativ odlingsteknik bör därvid övervägas ooh erforderliga förslag läggasfram. Enligt min uppfattning ärdet angeläget att en första redovisning av de frågor jag härberört kan föreligga relativt snart.