prop · G503134 · 1981-12-31 00:00:00 — Genom en lagändring av nu nämnt slagskulle kanske också av utredaren föreslagna ändringar i lagsökningslagenavseende uppgifter i ansökningen kunna undvaras. Tingsrätten är medveten om all dess förslag i och för siginnebär visst merarbete för domstolarna. Vinsterna sammantagna framstår docksom så stora att förslaget förtjänar alt närmare undersökas och övervägas. : Förslaget att borgenären blir skyldig atlbetala kostnaden för tidningskungörande och översättning i samband meddelgivning (17 a 8 LL) tillstyrkes varmt. : Vi finner det någol svårt all yttraoss över vad som i promemorian anförs om delgivningskostnader ochkostnadsansvar. I promemorian förbises nämligen att det inom budgeldepartementetutarbetats en departementspromemoria i samma ämne. Promemorian har titeln (DsB 1980:7) avgifter vid tingsrätt m.m. Budgeldepartementets promemoria hardelvis lett lill författningsändringar i de avseenden som behandlas i den nu remitteradepromemorian. I andra delar är budgetdepartementets promemoria under behandlingi det departementet. promemoria förbiser också denmoderna diskussionen på kostnadsområdet uttryckt i bl.a. direktiv (Dir.1977:55) för stämpelskatteulredningen. Enligl de direktiven bör avgifter fördomstolsverksamhet bygga på självkostnadsprincipen. Denna målsättning tordevisserligen enligl vad som upplysts underhand från budgetdepartementet hafrångåtts såvitt gäller den egentliga tvistemålsprocessen men den står kvar närdel gäller summarisk process och inskrivningsväsendet. I den nu remitteradepromemorian sägs i stället på sidan 61 efter vissa resonemang omlagsökningslagens trafikpolitiska betydelse att det är naturligt att slatenbär ett grundläggande kostnadsansvar för verksamheten med summarisk process. Ipromemorian sägs vidare att beräkningen av kostnaderna för hanteringen av målenligt lagsökningslagen tagit sikte bara på kostnaderna i tingsrättensegen interna verksamhet. Enligt promemorian synes det emellertid rimligt attockså kostnaderna för delgivningsåtgärder utanför tingsrätternas egenverksamhet tas med i bilden. Vi delar den sistnämnda uppfattningen men vill framhållaatt promemorieförslaget på den punkten redan har genomförts genom de ändringarsom gjorts i avgiftslistan till expeditionskungörelsen (1964:618) Qfrden Prop,1981/82:134 135 förutnämndapromemorian från budgetdepartementet s. 120 f och 167 f). Deomfattande kostnadsberäkningar som i den remitterade promemorian görs på s.32-34 och 62-64 kan möjligen vara av värde för ochriksrevisionsverket vid den kontinuerliga uppföljning av avgifterna vidtingsrätterna som de myndigheterna skall ha hand om enligl budgeldepartementetspromemoria (s. 206 i den promemorian). Ijustitiedepartementets promemoria föreslås vidare att borgenär i lagsökningsmålskall svara för kostnaderna för tidningskungörelse och för översättning tillannat språk än svenska av handlingar som skall delges. Vivill i anledning härav till en början påpeka det orimliga i alt man inför ensådan ordning för lagsökningsprocessen men inle för processen enligl RB.Promemorians lösning innebär ju alt man direkt driver borgenärer med ansökningarav det slag som kan beröras av bestämmelserna in i den för samhälletofrånkomligt dyrbarare egentliga processen. 1fråga om översättningskostnaden är dessutom utvecklingen i samhället på väg motelt allt större ansvar för det allmänna (se bl.a. prop. Åtminstonekostnaderna för tidningskungörelse lorde vidare principiellt avses bli läcktaav de nuvarande ansökningsavgiflerna. Man kan säga att kostnaderna på så sällfördelas på alla borgenärer. Borgenärernas kostnadsansvar generaliseras vilketförefaller vara rikligl såvitt gäller de statliga utgifter som inte kanhänföras till någon försummelse från borgenärens sida. En enskild borgenärförsätts med andra ord inte i sämre läge därför att hans motpart l.ex. : Såsom framgår av beräkningarna i promemorian drar delgivningsverksamheteni den summariska processen stpra kostnader, som betalas med allmänna medel.Förbundet delar uppfattningen atl det finns skäl att närmare undersöka fördelningenav ansvaret för dessa koslnader. Däremot ifrågasätter förbundet om borgenären såsom föreslås i promemorian redan nu bör åläggas att betala kostnaderna förkungörelse och översättning som kan uppkomma i samband med delgivning ilagsökningsmål. Motsvarande kostnader kan uppstå i andra slag av mål. Det harinte anförts någol övertygande skäl för alt införa sådant kostnadsansvar ijust lagsökningsmål. Frågan bör tas upp i ett vidare sammanhang. 11 Avgift vid avvisning Huddingetingsrätt: Förslaget i denna del motiveras av all beslut om avvisning imotsats till beslut om avskrivning kräver en betydligt större insats, som börkompenseras med avgift, och atl ingivarna behöver stimulans att återkallaansökan när det står klart att målet kommer att avvisas. Motiveringarna är inteövertygande. Ett förfarande med expeditionsavgifter innebär alltid merarbeteför kanslipersonalen. Om avgift införes kom- Prop,1981/82:134 136 mer detta säkerligen att medföra att avvisningsbeslut intemeddelas utan föregående kontakt med borgenären. Också härigenom inverkarförslaget snarare betungande än förenklande på verksamheten. Tingsrätten avstyrker förslaget. : Tingsrätten tillstyrker förslaget omatt belägga avvisningsbeslut med avgift. Denna fråga kan enligt tingsrättensmening inte ses isolerad inom den summariska betalningsprocessen utan börsnarast las upp till övervägande i vad avser tvislemålsförfarandet i desshelhet. : Tingsrätten är inte övertygad av denargumentering som här lämnats. Förslaget synes även innebära merarbete fördomstolarna och motverkar syftet atl rationalisera arbelet. Tingsrättenavstyrker därför förslaget. : Tingsrätten har noterat alt hotet omavvisning numera icke bedöms som särskilt allvariigt av ingivarna. Enbidragande orsak härtill torde vara att lösningsskyldigheten för bl.a. avvisningsbeslutavskaffades den . utgör bristfälliga och uteblivnakompletteringar etl stort problem för tingsrätten, framförallt genom det merarbeteupprepade förelägganden medför. Om de i promemorian framlagda förslagen omutökade möjligheter till avvisning genomförs och lösningsskyldighetinförs för avvisningsbeslut finns stora möjligheter att komma till rätta medproblemen. Tingsrätten tillstyrker förslaget. Förutom del föreslagna tilläggeti avgiftslistan fogad till expeditionskungörelsen lorde erfordras atl undantaggörs i 8 6 2 st. och 13 8 expedilionskungörelsen för avvisningsbeslut i mål omlagsökning och betalningsföreläggande. Om de i promemorian framlagda förslagen genomförs kommerförmodligen antalet avvisningsbeslut att starkt öka. En brarationaliseringsåtgärd skulle vara att utformar en blankett däravvisningsgrundenifylles genom kryssmarkering. : har tidigare medverkat tillatt det inte längre föreligger skyldighet att mot avgift lösa domar ochslutliga beslut vid underrätt. På grund härav och då förslagel slår i strid medde tankar som ligger bakom stämpelskatteutredningens betänkande Avgifter vidtingsrätt m.m. (Ds B 1980:7) ställer sig myckel tveksamt tillatt avgiftsbelägga avvisningsbeslut. Det är väl i och för sig troligt att dennamöjlighet skulle få vissa ingivare att återkalla en ansökan som annars skullekomma att avvisas. Denna vinst skall dock ställas mot det ytterligare arbetedet innebär att kräva in avvisningsavgiften. Datainspektionen: Det föreslås att en särskild avgiftskall kunna debiteras ingivare vars ansökan avvisas. Detta kan givetvis ha enpedagogisk effekt . Dock bör redan här påpekas alt det inte synes varaförenligt med god inkassosed att fordringsägaresidan uiomrättsligt eller iförnyad ansökan yrkar förpliktande för gäldenärer att slutligt stå för avvisnings-kostnaden. : 1 promemorian föreslås att avvisningsbesluti mål om Prop,1981/82:134 137 lagsökning eller belalningsföreläggande skall beläggas medlika stor avgift som tas ut för ansökningen. Delta skulle ske för alt sökanden,i stället för all låta ansökningen bli avvisad, återkallar den.RSV anser förslagel någol tveksamt. Avvisningsbeslut föregås av prövning hos tingsrätt. EnligtRSVs mening lorde det föreligga en viss risk för att avgiftsbeläggning av avvisningsbeslut,l.ex. av omtanke om borgenären, medför att ingivarnas dispositioner i alltförstor utsträckning grundas på underhandskontakter med handläggare hostingsrätten. Förslagel innebär därför en, om än liten, risk för allrättssäkerheten kan bli åsidosatt. De förslag som framlagts i promemorian tordeför övrigt medföra all avvisning ännu mera sällan än bliraktuell i samband med lagsökning eller betalningsföreläggande. Enligl RSVsmening har det inte visals att tillräckliga skäl finns att införa avgift för avvisningsbeslut. : Promemorians förslag alt ta ulavgift av de personer som fått sin ansökan avvisad har vi delvis behandlat ianslutning lill avsnittet om "delgivningsunderlaget". Vi vill i nuförevarande sammanhang endast påpeka att del är oklart om promemorieförslagetinnebär att lösningsskyldigheten beträffande domstols avgörande (som logs borthärom året) skall återinföras för de nu berörda fallen eller om det ärmeningen att avgiften skall drivas in av kronofogdemyndighet efter något nyttsystem. : Den avskaffadeslösningsskyldigheten för domar och slutliga beslut, som ansökningsavgiflernaför mål höjdes. Härigenom skedde en välkommen förenkling i avgtftssyste-met. Ipromemorian föreslås nu att avvisningsbeslut i mål om lagsökning och belalningsföreläggandeånyo beläggs med avgift. Förbundet anser atl skälen för förslagel inte ärövertygande. Del är inte utan vidare klart atl avvisningsbeslut är så myckelmer betungande för domstolen än avskrivningsbeslut att detta motiverarskillnad i fråga om avgift för beslutet. Ett avskrivningsbeslul är ofiaresultatet av ett föreläggande från domstolen, medan etl avvisningsbeslut mångagånger kan meddelas utan kontakt med sökanden. Om avvisningsbeslut beläggs medavgift, kan det medföra att domstolarna drar sig för atl meddela sådana beslututan att först ha berett sökanden tillfälle alt återkalla ansökningen. Med ensådan utveckling skulle förslaget motverka sill syfte. : Del framhålls i promemorian all beslulom avvisning av ett L- eller Bf-mål kräver en belydligt stöne arbetsinsats fråntingsrättens sida än ett beslut om avskrivning till följd av att ansökan återkallas.Detta skulle enligt promemorian motivera att avvisningsbesluten belades med ensärskild avgift som ingivaren hade att betala. Genom att avgiftsbelägga avvisningsbeslutenskulle ingivaren stimuleras att återkalla sin ansökan i de fall då det ar klartatt målet kommer att avvisas. Prop,1981/82:134 138 rande skäl för denna uppfattning redovisas inte enligtsamfundels mening. Om föreslagna rationaliseringsåtgärder genomförsframgångsrikt bör tingsrätterna ha kapacitet kvar att meddela avvisningsbeslututan någon ytterligare avgift. föreningsbankers förbund: Förslaget attborgenären skall tvingas återkalla sin ansökan efter ett par misslyckade delgivningsförsökinför hotet att eljest behöva betala en extra avgift för avvisning av ansökningen,kan enligt förbundets uppfattning få myckel negafiva konsekvenser. Urborgenärernas synpunkl måste den summariska betalningsprocessen fungera så attborgenärerna har möjlighet alt till en rimlig kostnad få betalt även för mindreskulder. En borgenär som tvingas återkalla sin ansökan på grund av attdelgivning inle kommit till slånd, har vid återkallelsen i regel haft udäggoch arbete motsvarande arvode på sammanlagt ca . En del härav börborgenären erhålla ersättning för i elt kommande nytt försök att få till slånden exekutionsurkund. Återstoden, dvs. utlägg för ansökningsavgift jämte detarbete som nedlagts med den första ansökningshandlingen, har borgenären ingenmöjlighet att erhålla betalning för. Resultatet blir atl borgenärer blir merbenägna att skriva av mindre fordringar. Ett sådant handlingssätt kommer i detenskilda fallel atl le sig ekonomiskt befogat, även om del i längden innebäralt betalningsoviljan hos mindre lojala gäldenärer kommer att öka. En illojal gäldenär skulle således under vissaförutsättningar genom att i ett inledningsskede tillhandahålla bristfälligauppgifter om sin person och senare genom alt undandra sig delgivning på elthelt annat sätt än vad nu gäller, kunna förhindra att en borgenär fick etl exigibeltbeslut gällande gentemot honom, i vart fall ej utan stora kostnader förborgenären. Som redan framhållits, också i promemorian, är det etlgrundläggande, samhälleligt intresse atl en god betalningsmoral upprätthållesoch om en summarisk processform medför höga kostnader eller risk för sådanaför borgenären, förlorar den i hög grad sin användbarhet, något som drabbarsåväl borgenärer som samhället. Även om det i nuvarande statsfinansiella läge kan varamotiverat med någon högre grad av självfinansiering genom högre avgifter änförut, bör dessa ej vara av den art att de avskräcker från användandet avprocessformen inför risken för atl ej få ut tillräcklig ersältning förkostnaderna hos gäldenären. Man kan redan nu spåra vissa tendenser av angivenart i form av missbmk av de möjligheter en processform ger, genom den situationman hamnat i samband med den gällande bestämmelsen om ansvaret förprocesskostnader i rättegångar i mindre tvistemål. 1 dessa mål synes illojala gäldenäreri allt högre grad bestrida även självklara fordringsanspråk i väl medvetandeom, att del ej kostar något i form av rättegångskostnader. Borgenärer drar sigdärför ofta för att kräva in sina fordringar. Genom de ökade möjligheterna till avvisning och genom detkostnadsansvar som läggs på borgenären, enligt promemorians förslag, finns enbe- Prop, 1981/82:134 139 aktansvärd risk för att dessa förhållanden illojalt kommeratt utnytQas i så stor utsträckning att den summariska processformen blirmindre användbar som påtryckningsmedel. Mot bakgrund härav kan det ävenifrågasättas om ersältning för inkassokostnad och kostnad i mål om lagsökningeller belalningsföreläggande skall jämkas även vid uppenbart ofullständiga ansökningar.I vart fall bör så ej ske om med "uppenbart ofullständigt" skallförstås exempelvis att adress angivits med boxnummer istället för gatuadresseller liknande. Därtill kommer att nu föreslagna awisningsregler m.m. enbartskall gälla i den summariska processen, vilket också medför att en borgenärmånga gånger skulle finna det mindre kostnadskrävande atl använda sig av en ordinärprocessform. Detta skulle således endast överflytta målbalanserna från enprocessform till en annan. För attborgenärerna skall ta på sig ansvaret att förbereda ansökningar i tillräckligomfattning för atl på så sätt undvika onödig arbetsbelastning hos domstolarna,är del nödvändigt att det klart framgår vilka uppgifter som skall lämnas vid ansökanom lagsökning och betalningsföreläggande. Det är även nödvändigt alt rätten ivissa fall skall kunna avvisa ansökningar som inte uppfyller de angivna kraveneller som på annat sätt är omöjliga all exekvera. Ulredningens förslag fill lagsfiftninguppfyller dock inle dessa krav på tydlighet. Förslagets 2 8 ger endast vagaregler om vilka uppgifter en ansökan skall innehålla och lämnar därmed alltförvida ramar för domstolen att hänvisa lill ansökningens ofullständighet vidkomplicerade delgivningar och att därmed, enligt förslagets 31 c 6, avvisaansökningar. En sådan vaghet i lagskrivningen har, särskill i samband med hårdarbetsbelastning vid tingsrätterna, öppnat vägar för en icke önskvärd praxis. allmänna hypoteksbank: Förslaget attexpeditionsavgift skall utgå för avvisningsbeslut är olämpligt, inte minst motbakgrund av att lagförslaget inte klart anger när förutsättningar föravvisning föreligger. Om likväl denna expeditionsavgift införs, måsteexpeditionskungörelsen kompletteras med den regeln att avgiften skallåterbetalas för det fall borgenären med framgång överklagar avvisningsbeslulet. : I jämförelse med avgifter förandra beslut vid domstol finner föreningen beslut om avvisning vid summariskbetalningsprocess väl hög. Avgiften på 120:- är densamma som för ansökning menarbelet i samband med ansökan torde i regel vara väsentligt mer. Föreningenförordar således en lägre avgift för avvisningsbeslut som kan åsättas deningivna ansökningen medelst stämpel. Föreningen finner det angeläget att betona att inkassoföretageninnan avvisningsbeslulet beredes tillfälle att återkalla ansökningen. Denomständighet som i och för sig grundar avvisningsbeslulet behöver ej vara enomständighet över vilken borgenären eller gäldenären råder. Prop,1981/82:134 140 12 Lägre arvode när en ansökan är bristfällig : 1 3 och 21 88 lagsökningslagen stadgas atlansökning om lagsökning och belalningsföreläggande skall avvisas om hinder mötermot dess upptagande. 1 syfte att ge klart uttryck för uppfattningen att arvodeskall vara lägre än eljest om ansökningen är ofullständig men kompletterasframläggs i promemorian förslag om atl ersättningen i de fall ansökningen är"uppenbart ofullständig" skall bestämmas till lägre belopp än vad somannars skulle ha utgått. Behov av ett dylikt stadgande kan ifrågasättas. 1 vartfall bör genom motivultalande närmar-e klarläggas vad som avses med uttrycket"uppenbart ofullständig". : I de fall ansökan visar sig varauppenbart ofullständig kan det normalt anses rimligt att ersättningen tillborgenären för eget arbete i målet eller on-ibudsarvode sätts lägre än eljest.Avgörandet härav bör emellertid enligt tingsrättens mening bero av enskälighetsbedömning i det enskilda fallet. Särskilda skäl kan väl någon gångtänkas medföra alt ersättningen, trots kompletleringsbehovet, bör bestämmastill normalbeloppet f n. i L-mål och . i Bf-mål eller t.o.m.högre. Ordet "skall" i föreslagen lydelse av 2 8 inkassokostnadskungörelsen(1974:811) torde därför böra utbytas mot "bör". Författningstextenvinner då också bäitre överensstämmelse med den motivering somförslagsställaren anför på s. 66 i promemorian. Stockholmstingsrätt: De anförda skälen för det föreslagna tillägget i 2 § kungörelsen(1974:811) om ersättning för inkassokostnad och kostnad i mål om lagsökningeller betalningsföreläggande kan tingsrätten i och för sig ställa sig bakom.Redan nuvarande författningsbestämmelser ger utrymme för sådan tillämpning somföreslås. Uttryckel atl en ansökan är "uppenbart ofullständig" lordekunna medföra en ej avsedd begränsning i tillämpningen. Erforderliga riktlinjersynes lämpligare böra ges av ansvarig domare som vid behov givetvis också haralt handleda underställd personal än i författningstext. På anförda skä| avstyrkesifrågavarande författningsförslag. : Nuvarande regler ger möjlighet attnedsätta arvodet till "skäligt belopp". Med tanke på att mål omlagsökning och betalningsföreläggande så gott som uteslutande handläggs avnotarier, torde dock direkl uttalat stöd för att nedsättning skall ske vidförsumlighet från ingivarens sida kunna medverka till atl nedsättningverkligen sker när så är motiverat. Detta i sin lur skulle med all sannolikhetganska snabbt höja kvaliteten på ansökningarna. Tingsrätten tillstyrkerförslaget men anser att ordet "uppenbart" i den föreslagnaförfattningstexten skall utgå. : Tingsrätten tillämpar sedan cirka ettår den principen att ombudsarvodet för professionella ingivare sätts ned omansökningen är behäftad med formella eller vissa materiella felaktigheter.Hittills har ingen borgenär påkallat att kostnadsfrågan enligl 28 8 lagsökningslagen Prop,1981/82:134 141 skall hänskjutas till rättegång. En viss höjning avstandarden på ansökningarna tycks dock ha skett sedan prutning börjattillämpas. För att en om möjligt någorlunda enhetlig praxis skall uppkommabeträffande nedsättning av ersättningen till borgenären/ombudet bördomstolarna, eventuellt i författningstexten eller på annat lämpligt sätt, gesnärmare ledning om med vilket eller vilka belopp prutning bör ske.Upplysningsvis kan nämnas att vid tingsrätten sker prutning med ettschablonmässigt bestämt belopp, f.n. , vid felaktigheter enligt ovan. : Vi är tveksamma till ompromemorieförslaget leder in på rätt väg. De nuvarandeersättningsbestämmelserna är i sig så flexibelt utformade att de i allmänhelbör medföra det i promemorian åsyftade resultatet. Problemet kan sägas varaall ersättningssystemet trots klara författningsbestämmelser vid vissatingsrätter urartat så att samma ersättning ges i alla fall. En alternativ vägvore därför alt försöka få praxis vid de domstolar som åsyftas i promemorianmer i överensstämmelse med lagstiftarens intentioner. En fördel med en sådanlösning är all alla slag av jämkningsanledningar kan bli beaktade medan promemorieförslagellätt kan leda till att övriga anledningar att sätta arvodet under de angivnamaximibeloppen aldrig kommer att bli uppmärksammade eftersom de inle ärsärskilt angivna. Vi vill tillägga all hela ersättningsfrågan kommer i ellnytt läge om vårt förslag i fråga om den summariska processen skullegenomföras. : Förbundet tillstyrker förslaget omett uttryckligt stadgande atl ersättningen för borgenärens kostnader skallsättas lägre än annars, om en ansökan är uppenbarl ofullständig. advokat samfund: I de fall då en ansökan ärbristfällig "i onödan" föreslås i promemorian att ersättningen lillborgenären/ombudet sätts lägre än den annars skulle ha salts. Samfundetbiträder inte detta förslag. De generella ersättningsnormer som tillämpas i L-och Bf-målen är redan så låga (175:- kr. respektive 160:- kr.) att de endast iundantagsfall läcker borgenärens kostnader för förfarandet. Därtill kommer attdet i praktiken måste bli utomordentligt svårt att avgöra vilka ansökningar somskall betraktas som bristfälliga "i onödan". Om en ansökan är oQänligsom grund för ett L- eller Bf-mål och borgenären/ingivaren inte efterkommerföreläggande om komplettering lorde del vara enklare att tillämpa elt strikt avvisningsförfarande. allmänna hypoteksbank: Beträffande förslagel tilltillägg till 2 8 kungörelsen om ersättning för inkassokostnad i mål omlagsökning eller betalningsföreläggande kan sägas att bestämmelsen med dettatillägg blir ännu egendomligare än den är . Tillägget innebär altborgenären inte skall få skälig ersättning om han har givit in en ansökan somär uppenbart ofullständig. Om en ansökan är ofullständig skall den ju avvisasoch i så fall skall borgenären inle tillerkännas någon ersättning alls. Är ansökanfullständig skall givetvis borgenären lillerkännas skälig ersättning för sina koslnader. Prop,1981/82:134 142 13 Delegation i Bf-mål har hänvisat till sitt lilldomstolsverket avgivna yttrande över verkels PM ang. delegation avbeslutanderätt i mål om betalningsföreläggande. Yttrandet har följandeinnehåll: Hovrätten ser i och för sig positivt på utvecklingen atl alltflerkvalificerade arbetsuppgifter, såsom protokollföring m.m., förs över lill icke rältsbildadpersonal. Det skall dock finnas klara fördelar innan mera renodlat judiciellauppgifter anförtros annan än lagfaren personal. I de typer av mål som förslagelanger kan det inte sällan bli fråga om ganska subtila juridiska avvägningar,vilka notarierna allmänt sett bör ha bäitre förutsättningar att göra. Del kandärför knappast råda någon tvekan om atl rotelinnehavarna kommer alt i störreutsträckning än med nuvarande ordning få bistå även med handläggning av mål därinte några speciella svårigheter föreligger. Några rationaliseringsvinstereller ökad effektivitet för domstolen i dess helhet torde därför knappast kunnauppnås genom den nu föreslagna utvidgningen av bilrädespersonalensarbetsuppgifter. Avgörande för behörighetsreglerna måste i första hand vararällssäker-hetsintressen, ej önskemål om vidgade arbetsuppgifter för en vissgrupp tjänstemän. De av utredningsmannen anförda skälen för genomförande av denföreslagna försöksverksamheten framstår med hänsyn lill dessa intressen somsvaga. Det hade varit mera konsekvent om denna omsorg om kanslipersonalensarbetsuppgifter istället hade fått påverka antalet notarier. Det finns ju hären grupp som redan har tillräcklig utbildning och är väl kvalificerad, nämligenden stora grupp juris kandidater som inte kan ges tillfälle att notariemeriterasig.