prop · G503197 · 1981-12-31 00:00:00 — Då det gäller personer i högreinkomstlägen är det diskutabeh hur de produktiva satsningarna påverkas. Denasymmetri som finns i systemet genom att underskottsavdrag endast är värda ,medan inkomster beskattas fullt Prop.1981/82:197 155 utända i marginalskatt, kommer att få betydande negafivakonsekvenser för nyföretagandet och andra produktiva satsningar. Detta har iannat sammanhang utvecklats av professor . Vidare kommer under allaomständigheter de produktiva satsningarna att kräva större förberedelsearbeteoch större eget eller främmande kapital för att kunna genomföras. Sannoliktkommer det att ske i form av bildandet av ett ökat antal aktiebolag. Rådandehöga marginalskattetryck i förening med inflationen har lett till en utprägladlåneekonomi, som i sig verkat inflationsdrivande. En radikal sänkning avmarginalskatterna skulle automatiskt motverka denna utveckling. Den relativtbegränsade sänkning av marginalskatterna som föreslås torde däremot inte vara fillräckligför att ensam åstadkomma en vändning i detta hänseende. Den föreslagnaavdragsbegränsningen, mot vilken kritik av principiell karaktär onekhgen kanriktas och som otvivelaktigt kommer att medföra negativa konsekvenser för vissatyper av verksamheter och då kanske framför allt för småhusbyggandet, får sesmot bakgmnd härav. I förening med den föreslagna marginalskattereformen börsålunda den föreslagna avdragsbegränsningen stimulera tiil ett ökatfinansiellt sparande. Denföreslagna avdragsbegränsningen ger emellertid kompli-kafioner, somenligt Handelskammarens mening inte till fullo eliminerats med de föreslagnareglerna. Handelskammaren åsyftar härvid i första hand möjligheten att kvittaunderskott mot överskott dels mellan olika förvärvskällor, dels mellan olikaverksamhetsår i inkomstslagen rörelse och jordbmksfastighet. Det är uppenbartatt begränsningarna i avdragsrätten i dessa delar inte bara är omotiverade ävenmot bakgrund av avdragsbegränsningens syfte utan också verkar direkt hämmandeför den expansion och förnyelse av näringslivet som eftersträvas. En person somi dag driver en vinstgivande rörelse kan sålunda med de föreslagna reglernaförutsättas bli mindre benägen att parallellt satsa på en ny verksamhet. Ur samhälls-ochföretagsekonomisk synvinkel framstår det också som anmärkningsvärt att enperson med två igångvarande rörelser inte skulle få kvitta fullt utunderskottet i den ena mot överskottet i den andra. Förslaget i denna del kaninte heller sägas vara anpassat till den verklighet som näringslivet lever i.Uppenbart är ju att en rörelse kan uppvisa starka växlingari resultatet mellan olika år innefattande såväl överskott som underskott. Detsistnämnda gäller också jord- och skogsbmk. Här skall också särskilt betonasden i och för sig omotiverade skillnaden i skattesituationen för enetablerad/kapitalstark företagare/jordbmkare, å ena sidan, och den som harstartat nytt eller gjort omfattande nyinvesteringar med i huvudsak lånatkapital, å andra sidan. Enligt Handelskammarens mening är det nödvändigt attregelsystemet justeras på här berörda punkter och detta oberoende av omstatistiskt sett antalet berörda skattskyldiga kan framstå som relativt litet.Handelskammaren vill härvid också understryka att statsministerns uttalande attkvittning av underskott mellan olika förvärvskällor bör tillåtas under deförsta åren som vederbörande driver en ny rörelse inte innebär att här påtaladebrister avhjälps till fullo. Handelskammarens yrkande i denna del får inteheller avvisas av det skälet att verksamhet av hobbybetonad karaktär i dagmånga gånger rubriceras som rörelse. Denna fråga bör i stället lösas genomjusteringar i rörelsebegreppet. 1981/82:197 156 Istort sett likalydande synpunkter framförs av , som vidare anför: Deföreslagna reglerna kommer otvivelaktigt att leda till inverkan påinvesteringskalkyler. Dessa kommer att för många investerare förryckas väsenfiigtoch bli slumpartade. Från samhällsekonomisk synpunkt rationella övervägandenkommer att elimineras av skattetänkande. Den ytterligt komplicerade bedömningssituafionsom investeraren kommer att hamna i torde tendera att ytterligareminska lusten att investera. SBCuttalar att anledningen till underskottsavdragens ökning är att småhusbyggandethar ökat samt att räntenivån har stigit, att såväl småhusbyggandets omfattningsom räntenivån bestäms av statsmakterna, att räntenivån är dels en funktion avbudgetunderskottet, dels en följd av valutapolitik, att den senarei sin tur är beroende av den amerikanska penningpolitik samt attett av huvudargumenten för avdragsbegränsningen - underskottsavdragens ökning- därför inte är hållbar. Vidare anför SBC: Dengmpp, de s.k. "nolltaxerarna" som åvdragsbegränsningen avses kommaatt drabba, finns inte bland vanliga bostadsrättshavare och villaägare, somkommer att få bära den tyngsta bördan av den redan i princip beslutadereformen. "Nolltaxerarna" kommer även fortsättningsvis med hjälp avskatteplanering kunna anpassa sina inkomster och utgifter så att begränsning avkvittningsmöjligheterna mellan olika inkomstkällor och i tiden inte kommer attdrabba dem i någon större utsträckning. SBCanser att även det förhållandet att förslaget strider mot en avgrundprinciperna - den s.k. symmetriregeln - i det svenska skattesystemetutgör ett skäl att avstyrka förslaget. Förslagetom avdragsbegränsning kan vid första påseendet kanske verka tämligen harmlöstenär marginalskattesänkningen ju medför att den totala skatteeffekten blirtämligen oförändrad för de flesta inkomsttagare. Vid ett närmare betraktandevisar det sig emellertid att förslagets genomförande skulle få åtskilligakonsekvenser, som är både obilliga och ekonomiskt stötande. Enärränteintäkter skall tas upp till beskattning är det logiskt att ränteutgifterfullt ut skall medges avdragsrätt. En ändring i detta avseende är inkonsekventoch strider mot de skatterättsliga principer som är grundläggande för vårtskattesystem. Föreningen anser att det framlagda förslaget i vad avseravdragsbegränsningen är dåligt genomtänkt och skulle medföra så allvarligakonsekvenser för både vissa kategorier av privatpersoner och för näringslivetatt det inte bör genomföras i föreliggande skick. En så allvarlig ochgenomgripande reform på skatterättens område måste i vanlig ordning bh föremålför en noggrann utredning, speciellt avseende konsekvenserna. Prop.1981/82:197 157 startas av personer som är specialister inom ett visstyrkesområde och redan har en bra anställning inom ett större företag.Möjligheten att dra av uppkomna underskott i det nystartade företaget motinkomst från tjänst, har inneburit en stimulans att våga ta steget till ettförsök att starta eget. Har detta misslyckats har man alltså inte gjort totalförlust genom att samhället har medgett underskottsavdraget och således på sättoch vis stöttat företagsförsöket. Skulle detta upphöra kommer givetvisnyetableringar av företag att påverkas i negativ riktning, vilket voreolyckligt. Föreningen anser det därför vara viktigt att avdragsrätten i nuaktuella fall bibehålles. Denföreslagna begränsningen av effekterna av ränteavdragen medför den asymmetrinatt ränteinkomster skall upptas till medan ränteutgifter bara får drasav till (i den mån de inte kan kvittas mot intäkter i sammaförvärvskälla). Denna asymmetri medför risk för en ökad kreditgivning direktmellan hushållen i syfte att minska låntagarens och långivarens sammanlagdaskattebelastning. Avdragsbegränsningen skulle således skapa fömtsättningar för"svarta" lånetransakfioner och leda till skadliga effekter påkreditströmmarna i samhällsekonomin. En sådan utveckling bör givetvisförhindras. Detta är enligt bankföreningens uppfattning ett starkt skäl mot denföreslagna avdragsreformen. SBEFanser att förslaget kan få allvarliga konsekvenser för hela det svenska näringsUvet,att de föreslagna reglerna innebär ett allvarligt avsteg från strävandena attskapa neutralitet vid beskattningen mellan olika företagsformer, attavdragsbegränsningen kan komma att verka avhållande på viljan och möjlighetentill risktagande i verksamheten och därigenom utgöra en hämsko församhällsekonomiskt önskvärda strävanden till expansion av en verksamhet samtatt också viljan att nystarta en rörelse kan komma att minska på gmnd av deaktuella reglerna. Det är enligt SBEF oacceptabelt att underskott somuppkommer på gmnd av stora investeringar o. d. i ett inledningsskede inte fårkvittas fullt ut mot överskott av annan näringsverksamhet eller mot överskottunder senare år i samma verksamhet. SBEF, som är kritisk motavdragsbegränsningen, anser att i vart fall all näringsverksamhet bör lämnasutanför tillämpningsområdet eller åtminstone undantag medges i störreutsträckning än enligt promemorian. SFRanför att förslaget till avdragsbegränsning har fått en oacceptabel utformningoch strider mot väsentliga principer för hela vårt skattesystem, att detföreslagna systemet fömtsätter en mer stringent gränsdragning mellan olikaförvärvskällor än den som krävs f. n., att rent slumpmässigaförhållanden avgör i vilken förvärvskälla en räntekostnad skall dras av, attdet ligger nära till hands att misstänka att de skattskyldiga kommer att strävaefter att förlägga sina avdrag till den förvärvskälla där utbytet av dem blirstörst, att ökad misstänksamhet och kontroll därför blir nödvändig från fiskalthåll och en redan hårt ansträngd skatteadministration alltså belastas med nyaoch mycket besvärliga kontrollproblem, att Prop.1981/82:197 158 behovetav skatteplanering kommer att öka samt att en investering som i och för sig ärdåligt lönsam kan bli lönsammare än andra - objektivt sett bättre därför attden kan placeras in i en förvärvskälla där underskott finns. k. nolltaxerarna har i den allmänna debatten framställts som tillintetgjordaom förslaget genomfördes. Verkligheten är emellertid att det inte är den gmppensom drabbas särskilt hårt. Det ligger nämligen i nolltaxe-randets natur att haen stor och lättrörlig förmögenhetsmassa. Om det föreslagna systemet förverkligaskommer dessa personer självfallet att omdisponera sin förmögenhet på sådantsätt, att underskott inte uppkommer i någon förvärvskälla. Intressetför att starta en rörelse måste minska om de föreslagna reglerna införs, för såvitt inte den tillämnade verksamheten kan beräknas visa vinst redan frånbörjan. Om verksamheten visar förlust får ju företagaren själv bära minst 50 %av denna. Om den däremot visar vinst får han i minimifal-let blott behålla 20 %>.Nyföretagandets villkor från skattesynpunkt kan sägas vara 1:1 men blirmed det nya systemet 2:5. Detta måste vara ett viktigt förhållande att betänkaför framtidens entreprenörer och kan komma att innebära att en säkrareplacering, än den nyföretagandet kan erbjuda, väljes. Undersenare år har en mängd rörelser på grund av akfiebolagsreformen överförts från akfiebolagtill enskild firma som nyföretagandet inom aktiebolagsramen avtagit.Genom de nu föreslagna skattereglerna skuUe viUkoren för drift av rörelse ienskild firma förändras därhän att en ström åt motsatt håll, nämligen frånenskild firma fill aktiebolag, kan fömtses. Detta kan inte vara av aUmäntintresse och står i vart fall i strid mot tanken bakom de åtgärder på skatte-och bolagsstiftningens områden, som satts in mot fåmansbolag. Detvi anfört beträffande avdragsbegränsningens betydelse för rörelseverksamhetgäller i lika hög grad för innehavare av jordbruk och hyresfastigheter. Detgäller med andra ord alla slag av verksamheter med ojämnt inkomstflöde. , som anser att en skattereform som begränsarvärdet av avdragen som marginalskatterna sänks är angelägen, anför: Begränsningenav underskottsavdragens värde är ett djupt ingrepp i de nuvarandeskattereglerna. Likväl har expertgmppen föreslagit att denna ändring skainarbetas i befintUgt regelsystem vilket ofrånkomligen leder till vissa prakfiskaproblem. Till alla delar kommer man inte att lyckas täppa fill kryphålen förmänniskor med mycket god ekonomi och höga avdrag. Men av tidsskäl finnsknappast någon annan väg att gå än den som expertgmppen föreslagit. Men det ärenligt Metalls mening angeläget att ett brett upplagt utredningsarbete snarastkommer i gång för att anpassa skattereglerna till begränsningen avunderskottsavdragens värde. Förbundet anser också att det är nödvändigt med enhög beredskap som gör att man åren 1983-85snabbt kan justera regler som visar sig få aUtför stötande effekter. 1981/82:197 159 SFFanför att problemen med ränteavdragen i allt väsentligt är en följd avinflationen, att det vid penningvärde och en räntenivå på intefinns anledning att ifrågasätta det berättigade i motsvarande avdrag för räntekostnaderresp. beskattning av ränteintäkter, att det kan vara mofiverat att räkna medlägre inflationstakt utan motsvarande sänkning avräntenivåerna, att förslaget kan visa sig vara en fördröjd reaktion på ett intelängre akut problem samt att det kunde vara en naturlig lösning att anknytalösningsförslagen till inflationstakten. Föreningen ansluter sig därvid tilldet i debatten framförda förslaget att en viss andel avräntekostnaderna/intäkterna skulle undantas från avdragsrätt resp. beskattningoch uttalar att detta förslag bättre torde kunna anknytas fill realbeskattningsutredningenskommande förslag. Vidare anför föreningen att ett sådant system skulle kunna inkomstdifferenfieras,om detta anses påkallat, och att åtgärden i vart fall skulle vara temporär ochinte långsiktigt skada skattesystemets utformning. anför att förbundet i stort tillstyrker förslaget men anser dethelt nödvändigt att vissa korrigeringar för i vart fall inkomstslaget rörelsegörs, eftersom materiellt stötande resultat uppkommer som inte kan accepterasens i inkomstslagen rörelse, jordbmksfasfighet ochannan fastighet med undantag för schablontaxerad villa samt fortsätter: Somframgått av ovan, innebär förvärvskällemetoden, att även rörelseunderskottskall omfattas av avdragsbegränsningen. En ekonomisk verksamhet kan ha mycketskiftande årsresultat, och inte minst under en rörelses uppbyggnadsskede kanstora underskott uppstå. Dessa kan i många fall vara en del av denaffärsmässiga risken ("investeringen"). Som förslaget nu utformats,får ett sådant underskott, vid beräkning av tiUäggsbelopp, vare sig kvittasmot överskott från andra förvärvskällor inom samma inkomstslag, eller motsenare års överskott inom samma förvärvskälla. I sammanhanget skall erinras omatt reformen i princip berör rörelseidkare som är fysiska personer och ickealls rörelseidkare som är juridiska personer. Till de snedvridande effekternahör dessutom att lagstiftaren i annan ordning genom tvingande åtgärderåstadkommit en decimering av antalet akfiebolag i . Förslagetseffekter till denna del innebär, fömtom den bristande symmetrin, ett klartavsteg från ett fundament i vår skattelagstiftning, nämligen skatteförmågeprincipen.Förslaget är dessutom inkonsekvent i inkomstslaget annan fastighet. Enfysisk person som äger ett flertal fastigheter, vilka i normalfallet tordeutgöra en förvärvskälla, kan ju kvitta de olika fastigheternas över-resp.underskott fullt ut. Detta är dock inte möjligt om samma person äger ettflertal rörelser. I detta fall kan även påpekas, eftersom ej heller några fördelningspolifiskaanalyser eller effekter av förslaget redovisas, att "fler-fastighetsägare"normalt får ett materiellt bättre resultat av sin fastighetsförvaltningjämförtmed "enfastighetsägare" som ju inte har samma kvittningsrätt. Enligtvår mening kan ovanstående anomalier i förslaget och dess effekter relativtenkelt elimineras, varvid två möjligheter torde stå fill buds. Prop.1981/82:197 160 Antingen kan kvittning medges för olika förvärvskällorinom samma inkomstslag eller också kan kvittning enligt förlustutjämningsprincipenmedges inom resp. förvärvskälla . 1 detta faU bör docktiden för förlustutjämning, i likhet med vad som gäller för aktiebolag ochekonomiska föreningar, utsträckas till . Båda alternativen torde varaadministrativt hanterbara och kontrollaspekterna kunna tillgodoses; principenmed förlustutjämning inom samma förvärvskälla har ju filläm-pats för s. k.partrederier, och vunna erfarenheter synes icke visa på någraallvarligare nackdelar med en sådan lagstiftningsteknik. Med tanke på att förvärvskällebegreppet inteblivit föremål för någon enhetlig tolkning och praxis förordar vi emellertidatt kvittningsrätt medges inom ett och samma inkomstslag. SHIO Familjeföretagen och anföratt den föreslagna metoden för minskning av värdet av ett underskottsavdrag ärett nytt och främmande inslag i vårt inkomstskattesystem, att skatteförmågeprincipenoch likabehandlingsprincipen upphör att gälla, när avdrag inte medges förverkliga kostnader och när kostnader behandlas på olika sätt beroende på i vUkenförvärvskälla kostnaden hör hemma, samt att organisationerna ställer sig klartavvisande till att åtminstone med nuvarande beslutsunderlag införabegränsningsregler som innebär att skattesystemet inte är symmetriskt. Genom att knyta minskningen av värdet av ettunderskottsavdrag till förbud mot kvittning mellan förvärvskällorna kommerindelningen av en skattskyldigs ekonomiska verksamhet i förvärvskäUor atttillmätas en ej avsedd betydelse. Den nuvarande lagstiftningen omförvärvskälleindelningen är inte avsedd för och inte heller lämpad för detändamål förslaget avser. Nuvarande regler tar i första hand sikte på att avgöravad som är skattepliktiga intäkter resp. avdragsgilla kostnader och för attåstadkomma en riktig fördelning av beskattningsunderlaget för kommunalbeskattning. Den i förslaget förordade "förvärvskällemetoden" kräversärskild lagsfiftning som tar sikte på vad som är en ekonomisk enhet medutgångspunkt från de förhållanden som kan anses vara lämpliga för aktuelltändamål. För den skattskyldige får det i fortsättningen avgörandebetydelse till vUkcn förvärvskälla intäkter och kostnader hänförs. Verksamheterkommer att av skattetekniska skäl sammanföras till en förvärvskälla även omandra skäl talar emot detta. Olika former av omdisposition mellan förvärvskällornakommer att vidtas. Investeringar kommer inte längre endast att styras avförväntad avkastning utan även av i vilken förvärvskälla den skall ske t. ex.genom att den görs i förvärvskälla där överskott finns och inte där den är mest"ekonomiskt"motiverad. Rent skattemässigt betingade åtgärder kommer med säkerhetatt vidtas redan innan reformen är genomförd. Kvittningsförbud mellanförvärvskällorna kommer således att påverka allokeringen av resurser och riskeraatt bli hämmande för utvecklingen av näringsverksamheten inom främst de småföretagen. Såsom också framhålles i promemorian kan ett underskott ien av en skattskyldigs förvärvskällor utgöra .en del av resultatet för ennaturlig större ekonomisk enhet. Vidare framhåUes i promemorian att en begräns- 1981/82:197 161 ningi kvittningsrätten kan leda fill ökat risktagande vid nysatsningar och attkapitalanvändningen riskerar att snedvridas av ovidkommande faktorer. Ipromemorian fömtsätts att fortsatt utredningsarbete företas för att lägga gmndenför en mer ändamålsenlig lösning på . Enligt organisationemasuppfattning måste emellertid frågorna kring kvittningsförbudet klarläggasgenom utredning innan beslut fattas om att införa begränsningsregler. Organisationemakan inte godta den föreslagna förvärvskällemetoden . Ävenunderskott i rörelse och jordbmksfastighet omfattas av avdragsbegränsningen.Underskott i förvärvskälla i rörelse och jordbmksfastighet får enligt förslagetinte kvittas mot inkomst av annan förvärvskälla. Undantag från kvittningsförbudetmedges inte ens för kvittning mellan två förvärvskällor inom resp. inkomstslag.Rörelseunderskott får inte heller avräknas från senare års vinster i sammaförvärvskälla, eftersom förlustavdrag skall behandlas på samma sätt somunderskottsavdrag vid beräkning av tilläggsbelopp. Den inverkan som förslaget idenna del kan få på nyföretagande, nyinvesteringar m. m. bedöms avorganisationerna som klart negativa. Organisationemaframhåller vidare att förslaget inte är neutralt i förhållande tillverksamhetens organisationsform och att detta är oacceptabelt särskilt medhänsyn till den aktiebolagsreform som har genomförts, varigenom ettbetydande antal aktiebolag med aktiekapital . har förmåtts övergåfill handelsbolag eller enskild firma. Organisationerna anser också att en radtillämpningsproblem kommer att uppkomma och nämner som exempel att det ärmycket svårt och i en del fall närmast omöjligt att med säkerhet bestämma ivilken förvärvskälla en räntekostnad egentligen hör hemma för en person medkomplicerade ekonomiska förhåUanden. Effektemaav generellt förbud mot kvittningsrätt i olika förvärvskällor inom sammainkomstslag vid beräkning av underlag för tilläggsbelopp blir, att denskattskyldiges bedömning om tiU vilken förvärvskälla intäkter resp. kostnaderhör får så stor betydelse, att risk för "tyst kvittning" i många fallblir följden. Vi anser det ej heller vara riktigt att stifta en lag som på såsätt utsätter en enskild person för felbedömningar, som kan leda till åtal. Dåingen rörelseidkare startar en rörelse för att få mindre skatt, anser vi attkvittning av underskott mot överskott i olika förvärvskällor inom samma inkomstslagskall vara tillåten. Attnämnda förslag innebär komplikationer framstår såsom uppenbart. Humvida dessaär oundvikliga för att uppnå en lämplig avdragsbegränsning synes inte varatillräckligt utrett. Förbundet vill här betona de svårigheter somförvärvskällemetoden medför. Denna ställer krav på en riktig fördelning avkostnader och intäkter olika förvärvskällor emellan. Att en sådan fördelningredan i dag är av betydelse för den kommunala beskattningen kan inte tas somintäkt för att en sådan uppdelning är problemfri. 11 1981/82. 1981/82:197 162 Dehittillsvarande erfarenheterna, främst vad avser schablontaxerad villa-ellerfritidsfastighet, visar snarare på att det är synnerligt svårt att förhindra kringgående.Det nu föreliggande förslaget medför härvidlag än större problem.. Förslagetkommer också att ställa stora krav på själva avgränsningen av resp.förvärvskälla. De nuvarande avgränsningarna olika förvärvskällor emellan ärenligt förbundets mening inte tillräckligt precisa för att uppfylla kravet påenkelhet. Att basera en reform på dessa begrepp medför naturligt att reformenförsvårar medlemmarnas arbetssituation. Någon möjlighet att effektivt stävjatyst kvittning av vinst mot underskott olika förvärvskällor emeUan synes mot bakgmndhärav och andra möjligheter tUl kringgående inte möjligt. Annat än ren formellgranskning kan då knappast komma i fråga. Beskattningssystemetvilar på ett flertal principer. Dessa principer har visserligen redan tidigarei viss mån fått vika för ändringar i beskattningsreglerna. Det nu framlagdaförslaget omkullkastar såväl skatteförmågeprincipen som reciprocitetsprincipen.Enligt förbundets mening kan starkt ifrågasättas om nödvändigheten att ingripamot underskottsavdrag motiverar att dessa principer bryts. De effekterförslaget får för de enskilda är endast kortfattat berört. Att de enskilda fårdet synnerligt svårt att räkna ut sin skatt är uppenbart. Men vilkaeffekter nu nämnda principbrott kan medföra är svårare att överblicka. synpunkter företräder anser sig förbundet inte kunna tillstyrkaförslaget. Dennuvarande generella avdragsrätten för underskott i en förvärvskälla innebär som skattskyldig har rätt att räkna av en förlust i en verksamhet motinkomster i andra förvärvskällor. Denna obegränsade avdragsrätt har motverkatskattesystemets förmåga att fördela skattebördan efter olika individersbärkraft. TCOmenar att avdragsrätten för underskott skall skiljas från avdragsrätten förräntekostnader. Enligt TCO:s mening bör det ske genom att underskottsavdragen exkl.eventueUa räntekostnader behandlas på ett sätt medan räntekostnader oberoendeav förvärvskälla och om underskott uppkommit eller ej behandlas på ett annat,för alla inkomsttagare likformigt sätt. Avdragsrätten för förluster börbegränsas till en rätt att räkna av dessa mot framtida vinster i sammaförvärvskälla och inte som mot inkomster i andra förvärvskäUor.