prop · G503130 · 1981-12-31 00:00:00 — 1981/82:130 284 fillvissa andra bestämmelser. Framför allt skulle därmed delaktigheten i avloppsunderhåll, såvitt föreningen kan finna, ej kunna regleras mellan intressenternaför avloppsulsläpp och markägare annat än i de undantagsfall då lagen omvattenförbund kan tillämpas. I annat fall får stämningsförfarande tillgripasoch delta tydligen varje gång underhållsåtgärd aktualiseras. -Det skulle leda för långt att här ge tips till lämplig utformning av lagförslagi detta hänseende. Del kan emellertid sägas atl föreslagna beslämmelser angåendeavloppsvatten i 9 kap. därvid bör samordnas, eventuellt sammanföras, med denav föreningen önskade. Del synes lämpligt alt dylikt ärende ävenfortsättningsvis handlägges vid syneförtällning. Sveahovrätt: Inom jordbruket har bevattningen kommit att spela en allt störte rolloch Utvecklingen har i detta hänseende varit myckel snabb. har sålunda den bevattnade åkerarealen mer än fördubblats (s.117). Intresset av stora, rationella bevattningsanläggningar och knappheten påvatten i vissa landsändar har, åtminstone i de utpräglade jordbruksbygderna,medfört att bevatlningsfrågorna ofta lösts under samverkan mellan elt flertaljordbrukare. Samverkan bedrivs i olika former. Sålunda är i länhandelsbolagsformen vanligt förekommande, medan man i län i deflesta fall tillskapat anläggningssamfälligheler enligl AL. I länhar man löst samverkansfrågan genom servitutsbildningar. I länslutligen har bristen på i flera fall framtvingatsamfällighetsbildningar, som tillskapats av vattendomstol i samband medprövning av tillstånd till ytvaltentäkt. Även samverkan i form av ideellaeller ekonomiska föreningar sägs förekomma. Anledningen till denna splittradebild är naturligtvis till en del att förutsättningarna växlat från område tillområde, men även att det inom lantbruksnämnderna tycks råda en viss förvirringi frågan om vilken associationsform som är att tillråda. Bevattningen kommer all spela én större roll iframlida jordbruk än i dagens. Utvecklingen på området kan förväntas gå motallt större och rationellare enheter. kommer fillgången på vatten förbevattningsändamål att minska. Alll talar sålunda för elt fortsalt behov avsamverkan inom detta område. De samverkansföretag som förekommer har i deflesta fall funnits till för att någon värdering av deolika associationsformernas användbarhet skall kunna ske, men del är atlförmoda att problem av olika slag kommer alt uppslå, framförallt inom lösligaresamverkansformer. Mot bakgrund härav bör enligt hovrätten införas en förbevaltningssamverkan särskilt avpassad samfällighetsform. Detta kan skeanfingen inom ramen för en ny vattenlag eller genom kompletterande bestämmelseri anläggningslagen. Inom ramen för en samfällighetsbildning kan ocksåkonkurrensen mellan bevattnarna om en för dem alla otillräcklig vattentillgångvinna sin lösning. Enligt hovrättens mening bör en sådan bevattningssamfällighetutformas enligt följande. Samfälligheten skall kunna bildas för fördelningav vattentillgång även då behov av gemensamma anläggningar inte föreligger. Prop,1981/82:130 285 Samfälligheten skall anordnas vid förrättningenligl i huvudsak föl jande riktlinjer. a. Förrättningsman skall vara sådan förrättningsmaninom lantbruks nämnd som handhar mer komplicerade dikningar. b. Förrätlningsmannen skall göra en hydrologiskutredning rörande vat tentillgången och föreslå fördelning av tillgången mellan olika intressegrup per Qordbruk, fiske, miljövård m. m.). I enklare fall kan redan på detta stadium en fördelning mellan jordbmkarna göras. c. Förslagetskall underställas lillståndsmyndighet. Sedan i underslällningsförfarandet slutligtavgjorts vilken vatten mängd som slår fill förfogande för bevattningsintressel, skall fördelningen mellan jordbmkarna göras av förrättningsmannen. Jordbmkare som är missnöjd med denna fördelning kan föra talan mot fördelningsbeslutet i fastighetsdomstol som är vattendomstol. Förrättningskall kunna initieras av jordbmkare, men också av läns styrelse och annan tillståndsmyndighel i fall då vattentillgången är begrän sad. Vad hovrätten ovan anfört gäller även vattentäkterför andra bevatlningsändamål än jordbmksbevattning. : Enligt 7 kap. 10 8, jämförtmed 1 8 andra styckel, skall bestämmelserna om tvångsdelaktighet kunnatillämpas på vatlenreglering och vattenöveriedning som sker för jordbmksbevattning.Vid fingsrätten finns anhängigl etl flertal bevatlningsmål som har detgemensamt att samma vattentillgång skall utnytQas. 1 många fall, särskilt iUppland, är behovet av vatten så stort all vattnet ej räcker lill om inteåtgärder av typ vatlenreglering eller vattenöverledning vidtas. Bevattning skeremellertid inle bara för jordbmksändamål utan också för många andra ändamål, t.ex. bevattning av plantskola (driven av skogsvårdsslyrelsen), handelslrädrgård, timmempplag vid såg, tomter inom koloniförening eller villaområde ochbegravningsplats. Enligl tingsrättens mening bör alla som vill bortleda vallenfrån samma vattentillgång vara med i samfälligheten oavsett ändamålet medbevattningen. För atl, då vallenlillgången är knapp, fillståndskall kunna lämnas fill bevattning har tingsrätten i några domar funnit delnödvändigt alt ålägga dem som bevattnar skyldighet atl - ulan altvattenreglering eller vattenöverledning skett ingå som medlemmar i enförening med uppgift alt vid vattenbrist svara för fördelningen av vattnetmellan medlemmarna och för atl medlemmarnas skyldigheter med hänsyn fillallmänna inlressen och tredje man fullgörs. Tingsrätten anser att den nya vattenlagen - t. ex.i 7 kap. - bör innehålla regler om bildande även av sädana samfälligheter ochom skyldighet alt ingå i samfälligheten. Grunden för samfällighetsbildningenbör vara alt deltagarna utnyttjar samma vattenfillgång och atl den inte räckerfill för atl fillgodose alla önskemål, varför fördelning av vattnei måsle ske påelt eller annat sätt. I vissa fall kan måhända lagen (1976:997) omvattenförbund användas för ändamålet, men i så fall måste särskild förtättninghållas för att bilda sådant förbund. Emellertid synes kretsen av medlemmar iell valtenförbund kunna bli alltför stor och med alltför motstridiga intressenför alt förbundet skall kunna vara lill nytta i den avsedda situationen. Tingsrätten föreslår därför alt reglerna omsamfälligheter i 7 kap. görs tillämpliga fömtom på vattenreglering ochvattenöverledning - på bevattning och detta oavsett ändamålet medbevattningen. Prop, 1981/82:130 286 Enligt 7 kap. 11 8 skall även artendalor varaskyldig att delta i samfällighet för bevattning. Tingsrätten anser atl allasom får tillstånd lill bevattning bör kunna åläggas skyldighet alt vara med iden samfällighet som bildas på grund av all en gemensam vattentillgångutnyttjas. Skyldigheten bör därför inte begränsas till arrendator. Reglerna böräven vara så kon-slmerade att ny arrendator eller nytQanderättshavareautomatiskt övertar företrädarens rätfigheter och skyldigheter i samfällighetenom inle i det särskilda fallet omständigheterna föranleder lill annat. : Det i snabb takt ökandeianspråkstagandet av sjöar och vattendrag för bevattning, främst för jordbmketmen även för andra ändamål, har medfört växande konkurrensproblem såväl mellanvaltentäktshavare inbördes som gentemot andra inlressen. Såsom ulredningenanfört kan dessa problem ej lösas på ett ändamålsenligt sätt inom ramen förgällande VL. Ej heller de i VL-förslaget införda reglerna om anmälnings- ochökad förprövningsplikl, tidsbegränsning och omprövning av tillstånd, bildandeav samfällighet för valtenreglering m. m. ger emellertid enligl tingsrättensmening möjligheter fill en tillfredsställande lösning. Främst saknas regler omsamfällighet - utöver samfällighet för vatlenreglering - eller annal organ förgemensamt handhavande av för bevattning tillgängligt vatten under torrperiod.Vidare lorde de föreslagna bestämmelserna vid successivt tillkommandevattentäkter medföra ett mycket omständligt förfarande med ofta förekommandeomprövning av fillstånd och reglering av ersättningsfrågor m. m. mellan nya ochgamla valtentäktshavare. Enligt tingsrättens mening behöver detta frågekomplexutredas ytterligare. Med hänsyn till de akuta problemen medbevattningsfrågorna bör även övervägas behovel av provisoriska ändringar inuvarande VL i avvaktan på en mera övergripande lösning av frågorna. Lantbruksstyrelsen:I belänkandet har föreslagits särskilda samfälligheter för markavvattning,valtenreglering och vattenöveriedning. Det finns vidare behov av fastasamverkansformer för jordbruksbevattningen. Samfälligheter kan redan nu skapasmed stöd av anläggningslagen. Det kan ifrågasättas om inle vattenlagen börkunna anvisa möjlighet till samfällighet även för bevatlningsföretag.Anläggningsförrättningen skulle då kunna ske på ett sätt som liknar denföreslagna markavvaitningsförrätt-ningen. En fördel skulle därigenom nås genomatt frågan om fördelning och utförande av bevattningsutlag delegerades lill enförrättningsman. Likheter finns mellan markbevaltnings- ochmarkavvattningsföretag som talar för en sådan likartad prövning. Båda typernaav företag har betydelse för livsmedelsproduktionen och i båda deltar iallmänhet ett relafivt fåtal jordbmkare som oftast har elt gemensamt intresseoch som får fördelar genom samverkan. Vid samfälligheter för bevattningsutlag uppkommerproblem att bestämma delaktigheten. För vallenreglerings- ochvattenöveriedningsföretag, som syftar fill bättre hushållning med vatten förbevattning, skall enligt förslaget bevattnare som berörs kunna tvångsanslulastill en samfällighet. Huvudvikten bör, som ulredningen framhåller, liggavid frivillig samverkan. Det bör finnas väsentliga skäl för att bindasamverkan i en viss samverkansform. Lanlbmksslyrelsen anser alt bevattnareskall kunna tvångsanslutas till valtenreglerings- och vatlenöverledningsföretagendast om del föreliger elt allmänl intresse. Tvångsanslutning till andraföretag bör inte ifrågakomma. Tvånget att samverka synes fömtsätta associationensamfällighet. Det är inte klarlagt om inle andra associationsformer såsomaktiebolag, handels- Prop,1981/82:130 287 bolageller ekonomisk förening, beroende på omständigheter i särskilda fall, borde kunna komma ifråga. 7 kap. 10 8. Utredningen har inte närmare behandlatfrågan om när Ivångsanslutning skall kunna ske. Problemet kan bli svårt,eftersom intresset för jordbmksbevattning kan vakna vid olika tider.Tvängsanslutningen bör enligt styrelsens mening inte få ske annat än om denbedöms nödvändig för att regleringen skall kunna genomföras. Detta skullebetyda att Ivångsanslutning inte bör förekomma, sedan tillståndet väl harbeviljats. 7 kap. 11 8. Möjligheten lill tvångsanslutning avarrendatorer som bevattnar lär få ringa betydelse. Regleringstillståndet skallenligt förslaget vara lill stadigvarande nytta och det är då mera logiskt attmarkägaren tvångsansluts. Men i konsekvens med vad som nämnts i anslutning till2 kap. 11 8 bör även artendator kunna ingå i regleringssamverkan. i : Enligt föreslagnaregler i 7 kap. blir del bl. a. möjligt att ordna gemensam vattenanskaffningför bevattning genom att leda över ytvatten frän ett vattendrag till ett annat.Det är tillfredsställande, att regler finns om Ivångsdelaktighet samt all ävenarrendator skall kunna ingå som deltagare i samfälligheten. i : Tvångsdelaktighetvid jordbruksbevattning kan enligt 7 kap. 10 8 lagförslaget åläggasjordbruksfastighet i regleringsförelag som syftar till bättre hushållning medvatten för bevalt-ningsändmål om regleringen är till sladigvarande nytta förflera jordbruksfastigheter. Utredningen har inte närmare gått in på någonmotivering av när en sådan tvångsanslutning kan vara aktuell. I praktiken kandelta bli ett svårlöst problem. Om t. ex. i ett sandjordsområde flerajordbmkare skulle kunna ha nytta av en gemensam bevattningsledning till ettrelativt avlägset vattendrag med fiilräcklig vattentillgång kan man länka sigatt bara en av dem är intresserad av atl anlägga en ledningmedan de övriga för dagen saknar intresse. Om den intresserade ensam får läggaen ledning för att tillgodose sitt behov har han ingen anledning att dimensioneraledningen för annat än del egna behovet. blir en annan jordbrukareintresserad och kan då få anlägga en separat egen ledning och året därpå vaknarkanske intresset hos ännu en jordbrukare med samma resultat. Det hade dågivetvis varit bättre om en gemensam ledning, som varit dimensionerad för allasbehov, hade kommit till stånd. Ä andra sidan kan behovet av bevattning varaberoende av lantbrukarens driftsinriklning på sin fastighet. Den som odlarspannmål är ej på samma sätt beroende av bevattning som den som t. ex. odlarpotafis. Det kan då vara opåkallat att polatisodlaren kan tvingaspannmålsodlaren att deltaga i ett för honom kanske ej lönandebevatlningsföretag. Dessa frågor bör bli föremål för närmare överväganden. Delär sannolikt att möjlighet fill tvångsdelaktighet kan behöva finnas i lagen menden bör nog tillämpas endast i fall där det är uppenbart att anläggningenverkligen är fill fördel även för den tvångsan-slulna fastigheten. Ulredningen föreslår etl bibehållande av denförenklade handläggningen genom förrätlningsformen när del gällermarkavvattningsförelag. För markbevattningsföretag däremot föreslås sammahandläggning som för övriga vatlenföretag. De båda formerna har dock myckelgemensamt. I båda fall gäller del vattenfrågor för växtodling.Samfällighetsbildningar blir aktuella vid båda formerna. Tekniska ochagrikulturella bedömningar dominerar vanligtvis i båda typerna av förelag.Mycket talar därför för att även bevattningsföretagen borde kunna handläggasinom ramen för en förenklad och moderniserad förtättning. Denna fråga börnärmare övervägas. Prop, 1981/82:130 288 i : Förtillgodogörande av vattenkraft kan flera fallägare behöva samverka kringerforderlig vallenreglering. Sådana samhälligheter regleras i 7 kap. och dessaregler föreslås enl. 108 även gälla samfälligheter för reglering ochöverledning av bevattningsvatten. Enligt förslaget medges såvälanslulningsrält som anslutningslvång för berörda fastigheter (8 8). Medtillämpning av 4 o 588 kan inträde och utträde ur en regleringssamfällighetmedges. Nämnden tillstyrker förslaget, men med viss reservation för 11 8. Detär bra atl arrendator medges anslulningsrätt fill regleringsföretag men det ärtveksamt om arrendator skall kunna tvångsanslutas tiU företag av så bestående(och kapilalkrävande) karaktär som bhr fallet vid vattenreglering ochvallenöverledning. Delaktighet i en regleringssamfällighet bör därför knytaslill de ingående fastigheterna. : Erfarenheterna under senare årfrån bevaltningsinten-siva landsdelar visar på ett behov av atl samordna bl. a.vattenuttag för jordbrukets behov. 7 kap. 10 8 som handlar om tvångsdelaktighet tarvisserligen enligt sin ordalydelse bara fasta på hushållningen mellan olikabevattnare. Om dessa kan åläggas en inbördes fördelning bör likväl ävenmotstående intressen såsom fisket få större möjlighet att beaktas till frommaför den allmänna fiskevården. i län: Bl.a. i län förekommer ett stort nta| bevattningsanläggningar ijordbrukel som ut-nylQar grundvattenläkter eller ytvattentäkter. Det tordefinnas behov av all UtnylQa ytterligare sådana , har i storutsträckning bevattningsanläggningar byggts och utnyttjats av enstaka fastighetsägaremedan ett gemensamt anordnande endast förekommit i mindre omfattning.Exempelvis har endast några stycken anläggningsförrättningar genomförts i länetför sådana anläggningar. Med en p.rövning av i princip alla vattenföretag,inklusive sådana som är avsedda för jordbruksbevattning, kan det antas attbehovet av samverkan meUan fastigheter kommer att öka och att behov uppstår attlösa samverkansfrägprna genpm förrättning enligt anläggningslagen. En sådanförrättning kap antas omfatta vattenintag, pumpstation och ledningar till defasligheter spm deltar i anläggningen. I upplåtelsen för anläggningen kankomma att ingå rätten att ta i anspråk själva vattnet och rätt att dra framledningar som erfordras eller att uppföra pumpstalion m. m. Kompetensfördelningen mellan AL och VL synes inteha närmare behandlats i VL-förslaget. Av kommentarerna tiU ! kap. I 8 framgåremellertid alt VL-fprslaget inte avses vara exklusivt til|ämpbart på därangivna företag (sid, 240). Enligt nuvarande bestämhielser i AL (1 8) får frågaom inrättande av anläggning som kan prövas enligt annan lagsfiftning inteprövas enligt AL. Bestämmelser om samfällighetsbildning och om fördelning avkostnader för ett företags utförande och drift finns i 7 kap. VL-förslagetbeträffande vattenreglering och vattenöverledning. a. reglering i syfte all få större möjligheter fill bevattning. Däremotsynes inte VL-förslaget innehålla några bestämmelser om samverkansfrågor ochsamfällighetsbildning i fråga om bevatlningsföretag som avser gemensamtutnytQande av yt- eller gmndvattentäkl. För sådana frågor synes därför AL varatillämplig. I AL finns ingen direkt bestämmelse som regleraratl t. ex. ett tillstånd enligt VL ska|l föregå ett anläggningsbeslut. Avspeciellt intresse i detta sammanhang är den bålnadsprövning som skall skeenligt 68 AL. Prop, 1981/82:130 289 anläggningfår endast inrättas om föredelarna av anläggningen överväger de kostnader ocholägenheter som anläggningar medför. Ett positivt resultat avbåtnadsbedömningen torde som regel vara beroende av att tillstånd kan påräknasvid en prövning av företaget enligt bestämmelserna i . I AL borde finnas enmöjlighet atl meddela anläggningsbeslul med villkor att tillstånd enligt VLkommer att lämnas. i : Vadbeträffar formerna för bildandet av bevattningsanläggningar anseröverlalnmälarmyndigheten att förrätlningsformen är den lämpligastehandläggningsformen. Bevattningsanläggning bör bildas som engemensamhetsanläggning. AL:s regelsystem synes därvid kunna tillämpas. , specialenhet nr 1,i : En ny typ av anläggningar, som har fått stor betydelse ochsom den föreslagna lagen ger regler för, är anläggningar förjordbmksbevattning. Investeringarna i dessa anläggningar görs normall på grundav viss eller vissa fastigheters behov. Ofta är del fråga om en gmppfasfigheler. Olika modeller av för bl. a. driften erforderlig association lär haprövats. Med hänsyn till all behovel av bevattningsanläggningar normall ärknutet till vissa fasfigheler är det naturligt alt för sådana anläggningarfillämpa AL och SEL. Om anläggningen skall drivas av t. ex. en ekonomiskförening kan fillämpning av LL bli aktuell. Om vatten skall tas från ett mindrevattendrag kan i anläggningen behöva ingå samfällighet för vattenregleringenligl 7 kap, i föreslagen lag (med organisafion enligl SFL). Med hänsyn tillatt det här gäller en ny typ av anläggningar med flera samordningsproblem måstedessa belysas under lagstiftningsarbetet. i : Länsslyrelsenifrågasätter om artendator skall kunna tvångsanslulas lill företag av såbestående och kapilalkrävande karaktär som är fallet vid valtenreglering ochvattenöverledning. anser därför att delaktighet i enregleringssamfällighet bör knytas fill de fastigheter som ingår isamfälligheten. Länsstyrelsenhar i övrigt ingen erinran mot förslagel. i : I 7 kap. 8-1188 regleras bl. a. hushållningsaspektema i bevaltningshänseende.Provinsförbundet konstaterar med fillfredsslällelse de regler som här avsesgälla för all skapa skälig rättvisa emellan ohka förbmkare och intressenter. : Bevatlningsföretagensbehov av vatten kommer ofta i konflikt med andra intressen. Utredningen harberört dessa frågor och bl. a. infört regler om fidsbegränsning av tillstånd,möjlighet till expropriation av vattenrätt och till vattenreglering ochvattenöveriedning. För att bevatlningsföretagen skall fungera väl fordrasemellertid, i vart fall då ytvatten används, att man förbevatlningsintressenterna inom ett vattendrag kan finna lämpligassociationsform för reglering av gemensamma intressen - bl. a. fördelning avvattnet då brist uppslår - och för nödvändig kontakt med myndigheter och andrainlressen i vattendraget. Anskaffas vaiten till bevattningen genomvatlenreglering eller vattenöverledning ger väl då uppkommandesamfällighetsbildning enligt 7 kap. VL-förslaget och LFS önskvärd fasthet iorganisationen. Men även i andra fall erfordras etl samgående mellanbevattnarna för alt administrationen av bevattningsintressel skall fungera. Föreningen finner nödvändigt atl ytterligareutredning görs om lämpliga associafionsformer för bevattningsföretag och attbeslämmelser härom införs i den nya vattenlagen. Isamband härmed vill föreningen framhålla atl det syns önskvärt att lagen omvattenförbund också inarbetas i den nya vattenlagen. Prop.1981/82:130 290 12.2 Förprövningsskyldighet m. m. : Mot den i 12 kap. 2 8föreslagna anmälningsskyldigheten kan enligl hovrättens mening riktas fleraanmärkningar. Elt anmälningsförfarande som det föreslagna innebär allfidolägenhet och besvär och bör ej fillgripas ulan vägande skäl. Av utredningensuttalanden (s. 322 ff) framgår att man med anmälningsskyldigheten vill gelänsstyrelsen överblick över omfattningen av yt- och gmndvattentäkter för attvid behov kunna göra en resursfördelning. Om vallentillgångarna inte förslårlill vattentäkterna, skall sålunda förelägga, uppenbarligen allaifrågavarande innehavare av vattentäkt, atl söka tillstånd fill takten. Hovrätten vill till en böljanunderstryka alt det inom större delen av landet inte föreligger någonvattenbrist. Här synes anmälningsförfarandet således inte ha någon funktion.Vidare måste man kunna utgå från att knapphet på yl- eller gmndvatten för läktulnyttjandeinom elt område lorde vara länsslyrelsen välbekant redan utan ettanmälningsförfarande samt atl en detaljerad kunskap om varje vattentäkt inomområdet inte erfordras för all bedöma om en resursfördelning bör komma lillstånd inom ramen för ett lillslåndsförfarande. Härtill kommer att föreskrift omskyldighet att anmäla varje vid VLF;s ikraftträdande befintlig vattentäkt Qfr15 8 3 st. VLF:s promulgationslag) av praktiska skäl lorde bli svår altgenomföra. Å andra sidan är självfallet närmare uppgift om de mera betydandevattentäkterna av värde i detta sammanhang. Dessa överväganden leder närmasttill en anmälningsskyldighet, som begränsas fill ej alltför obetydligavattentäkter. Ändamålet med vattentäkten - hushållsförbrukning eller annat ändamål- bör däremot ej i och för sig spela någon roll och indicerar ej heller klartnågon viss storlek på takten. En rimlig nedre gräns för anmälningsskyldighetenkan vara 50 mVdygn. befogenhet enligl 17kap. 12 8 2 st. VLF att utfärda föreläggande att ansöka om tillstånd tillvattentäkt bör kompletteras så alt föreläggandet även kan rikta sig motvattentäkter inom ett visst område eller en viss vattenfillgång utan angivandeav de enskilda takterna. Förhållandet mellananmälningsskyldigheten enligt 12 kap. 2 8 och skyldigheten enligt I 8 alt iförväg söka fillstånd framgår ej klart av lagtexten och är ägnad atl medförarältsföriuster. I 1 8 bör sålunda anges att skyldighet att söka tillstånd lillvattentäkten ej föreligger, om takten anmäls lill och dennalämnar besked att tillstånd tills vidare icke behövs Qfr 17 kap. 12 8 2 st.VLF). Härutöver bör i samma paragraf anges att skyldighet att söka tillståndkan, utöver vad som stadgas i paragrafens första stycke, föreligga på gmnd avlänsstyrelsens förordnande enligt 17 kap. 12 8 2 st. Utformningen av 2 8 börjämkas så att däri utsågs alt fullgjord anmälningsskyldighet medför rätt attutan tillstånd anordna eller nytQa vattentäkt, endast för del fall alllänsstyrelsens besked är av denna innebörd. Till undvikande av rättsförlust förden enskilde torde i besked om befrielse tills vidare frånskyldighet att söka tillstånd böra intagas erinran om alt det står vederbörandefritt att likväl söka tillstånd och alt sådant tillstånd kan vara av betydelseför honom från fillåtlighets- och ersättningssynpunkt vid konkurrens med senaretillstadda takter.