prop · G503220 · 1981-12-31 00:00:00 — Länsstyrelsenförordar alt ett sådant inrättas. Länsstyrelseni : delar kommitténs uppfattning atl en bättrehushållning med naturresurserna är nödvändig. Inom finns dockför närvarande så mycket välbeläget användbart grusmaterial att de av kommitténredovisade skälen för ett starkare samhällsingripande inte väger så tungt fördelta läns vidkommande. Inom vissa delar av länet är dock situationen sådan alldet inom en inte alltför avlägsen framtid kommer atl uppstå brist pååtminstone vissa typer av material. Från samhällsplaneringssynpunkl lorde ocksåredan nu finnas ett önskemål från vissa kommuner om att på ett meraplanmässigt sätt kunna få ett grepp om den ganska omfattande täktverksamheten.F.n. pågår i Gis-laveds kommun i samarbete med statens planverk ett försök isyfte att utreda i vad mån täktverksamheten kan inrymmas i en något förändradkommunöversikl. Domänverket:En samlad bedömning måste alllid göras. anser i likhet medkommittén, att graden av skyddsvärde från naturmiljösynpunkt måste få vägatungt, då olika tänkbara täktobjekl ställes mot varandra. Detta får dock inteleda till att andra viktiga faktorer helt skall bli underordnade. Enligt domänverkets uppfattning kan naturvårdensintressen väl hävdas gentemot exploateringsintressen med nuvarandelagstiftning. Generellt krävs tillstånd enligt 18 § NVL för täktverksamhet.Sådant tillstånd kan nekas av naturvårdsskäl, utan att ersättning utgår tillmarkägaren. Alternativt kan föreskrifter meddelas, så atl företagets menligainverkan på naturmiljön begränsas eller motverkas. Miljöintressena är således långt ifrån undertrycktai relation till andra viktiga samhällsintressen, såsom behov av fungerandemarknad, konkurrens, prissättning, företagsekonomi och samhällsekonomi. Fråganär, om inte något övergripande organ, t. ex. statens industriverk, bör gesuppdrag att bevaka dessa andra vikliga samhällsintressen i samband med prövningav täkttillstånd. : Sammanfattningsvis finner MPU all av-gränsningen av området förutredningens förslag är oklar och att de kvalifi- 1981/82:220 52 ceradeindustrimineralens speciella förutsättningar inte beaktats i tillräckligt höggrad. Förslagen i dessa delar bör därför bearbetas ytteriigare innan de läggstill grund för åtgärder från statsmakternas sida. Luleåkommun: Kommittén har arbetat med täktfrågorna och föreslår nuåtgärder som den anser bör vara tillräckliga en god del av . Motbakgrund av den långa handläggningstiden kunde man ha väntat sig radikalareförslag, tillämpbara i ett längre tidsperspektiv. väljer utredarna altarbeta försiktigt och stegvis i riktning mot en ökad samhällelig kontroll ochstyrning av täktverksamheten. En i sammanhanget myckel intressant fråga röräganderätten lill naturresurser under markytan. En riksdagsmotion medinnebörden, att ägenderät-ten borde begränsas i avseeende på djupet ochsamhället äga naturresurser under markytan, har överlämnats tillnaturvårdskommittén (sid. 38). Kommittén avvisar på sid. 70 förslaget med enkort och undanglidande motivering. Vi anser, att denna fråga är av så centralbetydelse, all den i stället borde ha utretts ingående. Är det inte justproblem förknippade med den privata äganderätten till grus m. m. somnalurvårdskommitlén brottats med ? Morakommun: har givit kommunerna en synnerligen underordnadroll i täktfrågorna. Den enda konkreta uppgiften som åläggs kommunen skullevara att fungera som tillsynsorgan för den pågående täktverksamheten, dvs. som"täktpolis". Kommunerna har numera den bästa och mest samladeinformationen om anläggnings- och byggnadsverksamheten i ett flerårigtperspektiv inom kommunen och därigenom också ett gott grepp om behovet avmassor. : Inledningsvis kan vi konstatera att naturvårdskommittén uppfatlatsitt uppdrag högst begränsat. Delta kan illustreras med följande. "1detta sammanhang vill vi påpeka att åtgärder för att främja bättreresurshushållning i första hand bör gälla fyndigheterna eller med andra ordsjälva naturmiljön och inte användningen av täktmaterial". Enligt LRF:smening hade det varit naturligt alt kommittén lika väl behandlat frågan omvilka åtgärder man kan vidta för atl begränsa behovet av grus ochkrossmaterial. Något litet har kommittén arbetat i denna riktning genom attföreslå alt normer för barlastmaterial, vägbyggande och husbyggande övervägsmed anledning av de begränsade grustillgångarna. Kommittén redovisar ocksåkortfattat behovet av grus- och krossmaterial bl. a. för vissastorstadsregioner. Kommittén konstaterar att grusbehovet radikalt har minskalunder senare år och man förklarar detta med hänvisning till den tidigarelågkonjunkturen och det begränsade slorstadsbyggandel. LRF vill särskiltframhålla att detta kan antas vara ett bestående inslag iexploaleringsverksamheten. Således innebär de nya riktlinjerna för vägbyggandelatt ett minskat byggande av motorvägar, och andra resurskrävande investeringarskall eftersträvas och att investerings- och driftsverksamheten i högreutsträckning skall riktas mot förbättringsåtgärder på del sekundära ochlertiära vägnätet. Vidare gäller att kommittén rent allmänt beaktatallmänna naturvårds-synpunkter. Vi finner det dock vara en brist all intekommittén närmare övervägt vissa andra gentemot täktverksamhet motståendeintressen. Vi vill här hänvisa lill den av antagna principen altjordbruksmark 1981/82:220 53 inteskall tas i anspråk för exploatering om alternativa områden rimligen kananvändas för samma ändamål. : Sand, grus och sten är ett för samhället oumbärligtmaterial. Täktverksamhet måste därför finnas. Det är sålunda fel att - såsomutredningen gör - lasta läktföretagen för ingreppen i naturen, det ärsamhällets behov som framkallar dem. Mot nalurvårdsintressena måste alllid vägasväsentliga samhällsekonomiska aspekter. Betänkandet betonar miljöintressenautan att diskutera konsekvenserna beträffande konsumenternas krav på materialkvalitet,rimliga transportavstånd och priskonkurrens. Ett genomförande av utredningensförslag får viltgående kostnadskonsekvenser för samhället, sannolikt . Denbättre planering av täktverksamheten för att bl. a. begränsa skador pänaturmiljön, som efterlyses av utredningen, bör kunna åstadkommas vidomprövning av täkttillstånden när dessa löper ut. : och annat täktmaterial utgör väsentliga råvaror föråtskilliga verksamheter i samhället. Takter måste accepteras trots alt demedför svåra ingrepp i naturmiljön. Skadorna på miljön kan mildras genom enaktiv planering som syftar till hushållning med naturresurserna. I begreppethushållning ingår enligt styrelsen inte bara skydd mot förändringar utan ocksåen planmässig användning av naturresurserna. förslag till reglering avtäktverksamheten bygger på uppfattningen att resurshushållningen skallåstadkommas genom administrativa styrmedel, främsi via länsstyrelsenstillståndsprövning enligt naturvårdslagen. Kommittén föreslår inte någraförändringar i förhållande till nu gällande prövningssystem. Kommunernas planering för markanvändning,friluftsliv, trafik, vattenskydd etc. kan inte isoleras från täktplaneringen.Styrelsen anser att kommittén borde ha satt in täktverksamheten i ett sådantstörre sammanhang. : Förbundet vill inledningsvis anmärka att avgränsningenav området för utredningens förslag uppenbariigen ej varit föremål för någonomfattande diskussion. Förslaget omfattar i vissa väsentliga delar bådekvalificerade induslrimineral och barlaslmaterial (sand, grus, krossad sten).Att föra samman dessa material som till sin funktion fyller helt olika behov ien gemensam lagstiftning förefaller ej meningsfullt. Förbundet förutsätterföljaktligen alt det vid eventuella förändringar på täklverksamhetens områdenoggrant klargörs atl enbart användningen av s.k. barlastmaterial, dvs. sand,grus, krossad sten, åsyftas. Förbundet diskuterar i del följande de föreslagnaåtgärderna endast från denna utgångspunkt. Vattenvärnet:Man kunde önska att denna mäktiga läklutredning, knuten till miljövården, hadefått innefatta också en översikt av dessa sammanhang: såväl en presentation avgrusåsarnas och sandfältens miljövärdein-slag i landskapsbild och bebyggelsesom en kort historik om gruskonsum-rion i samhällsutvecklingen. Som betänkandet nu disponerats harnatur-kulturvärdesammanhangen fåll endast en halv sida av huvudutlälandets 130.Denna halvsida (s. 45/46) är dock en ypperlig summering av grusbrottsingreppensväsentliga skade- 1981/82:220 54 verkningar.Ävenså historiken är nästan helt försummad. Tekniskt är utredningen inriktad påregionala grusinventeringar, och där omtalas i"bakgmndsbeskrivningen" de storinventeringar som gjorts under1950-talet, men inget om att vägupprustningsrush statensväginstituts geologiska avdelning gjorde slora detaljerade gmsinventering-arlänsvis inom ett flertal län, först i . Att en utredning som denna uppdragits åt ennaturvårdskommitté kan tyckas glädjande. Det kan ses som uttryck för denavgörande vikt man numera tillmäter naturvärdeaspekten. Men uppdraget har gälltatl från allmänt samhällsekonomiskt gynnsam synpunkt belysa råvaruproblem. Manhar sökt ge regler om en råvarureglering med en teknisk-ekonomiskt-juridiskthållbar planlösning för att landets framtida grusförsörjning skall ordnas.Denna utredning hade kunnat genomföras av någon byggteknisk-geovetenskapliginstans med adjungerad kompetens för beaktande av naturvärdeaspekten.Betänkandet innehåller en allsidig översikt över svensk grustäkts lämpligabedrivande och får betraktas som ett tungt socialekono-miskt-tekniskt-juridisktinlägg. Därmed har på naiurvårdskommittén lagts ett perifert storuppdrag medtyngdpunkten helt utanför kommitténs eget intressefält. Följden är att utredningen kommit att i alltförringa grad inriktas pä de egentliga naturvårdsintressena. Direktiven harinneburit den begränsningen, alt från uppdraget undantagils hela den känsligakuststrandzonen. Ett sådant element som strandsanden har därför måst förbigås.Atl sandsugning sker t.ex. i omtalas, men framställningen harutelämnat problematiken med sandsug i plageläge, likaså den komplikationen atlsugtäkt från egen mark möjliggör successiv utsugning av nära nog hela denomgivande plagevolymen: Vågsvallet matar på sanden, åsen avjämnar och fyller utläktluckan. I del långa loppet kan nära nog hela plagesandkroppen tas bort frånen enda sugtäktpunkt. 3 Program för regionala inventeringar Ett övervägande antal av remissinstansernatillstyrker eller lämnar utan erinran förslaget att genomföra ett program förregionala inventeringar. Flera instanser har synpunkter på enskilda delar iförslaget såsom organisationen av inventeringarna och vilka materialslag somskall ingå. : till vägmalerial har i sambandmed uppkommen brist på naturgrus inom många områden i landet ianspråktagitsberg med mycket växlande kvalitet. Institutet vill därför till skillnad frånnalurvårdskommitlén förorda en något mer detaljerad berginventering inom deföreslagna inventeringsområdena i etapp I. Härvidmåste främsi kvalitetsaspekterna tillgodoses på ett adekvat sätt. Denföreslagna samordningen mellan SGUs reguljära berggrundskarlering och denföreslagna berginvenleringen bedömer institutet som olämplig, dåinventeringsperioden därmed torde bli betydligt längre än vad som beräknats ibetänkandet (). Den samhällsekonomiska resursbesparing som förmodaserhållas av en sådan samordning kan lätt förloras på etable-ring av olämpligabergläkter. Det ovan nämnda gäller i viss mån även den sammankopplingsom föreslagits mellan den hydrogeologiska karteringen och nalurgrusinvente- 1981/82:220 55 ringen.Eftersom gmndvatlentillgångar flerstädes är förbundna medförekomsterna av naturgrus skall naturligtvis en viss samordning skapas iinventeringen mellan de två. Inventeringsprogrammet bör dock med avseende pågenomförandeperioden inte bindas helt till den hydrogeologiskakartläggningen av landet, då denna dels har ett tidsperspektiv ,dels kommer att utföras i skalan 1:250000. : Inventeringen föreslås samordnad med SGU:s inventering avgmndvatlentillgångar, vilket institutet också finner lämp-Ugt. Dengeohydrologiska inventeringen är emellertid upplagd på ett betydligt längretidsperspektiv än gmsinventeringsprogrammets . En samordnad prioriteringblir sålunda en förutsättning för alt klara gmsin-venteringsprogrammel i tiden. Statistiskacentralbyrån: SCB vill i delta sammanhang understryka betydelsenav att det material som samlas in genom de länsvisa inventeringarna får ettsådant innehåll att del också kan bilda huvudsakligt underlag förframställningen av en officiell och regionalt jämförbar statisfik övergrusfyndigheterna. Frågan om invenleringsmaterialets användbarhet för deltasyfte har inte behandlats av nalurvårdskommitlén men har enligt SCB:s mening enavgörande betydelse för möjligheterna att över huvud taget åstadkomma enmeningsfull och tillräckligt säker statistik på området. Inte minst med hänsynlill den ojämna geografiska fördelningen av landets gmsförekomster torde detvara angeläget att riksöversikler i form av en regionall fördelad statistikfinns tillgängliga för bedömningar/beslut på central nivå. Enligt SCB:s mening är det emellertid en brist attkommittén i sitt betänkande inte närmare diskuterat hur de insamladeuppgifterna om grus-fyndigheter å ena sidan och ianspråktagandet (takterna) avgrus å andra sidan skulle kunna utnyttjas tillsammans i syfte all ge deplanerade organen en fullgod övergripande information - regionalt och förlandet som helhet - om försörjningsläget på grusområdet. Verket menar alt detmed hänsyn att grus i delar av landet redan är en knapp resurs kan finnasett behov av att överväga om inte statistiken inom detta fält borde tas framoch redovisas inom ett sammanhållet system för en resursräkenskap. Statskontoret:För att natur- och miljövårdens intressen skall kunna hävdas mot andraintressen krävs en långsiktig planering. En planmässig hushållning medläktresurserna förutsätter att berörda myndigheter har uppgifter om tillgångenpå täktmaterial. Statskontoret tillstyrker att naturvårdskommilténs förslagtill regionala inventeringar av läktresurserna genomförs. Inventeringsprogrammetbör som kommittén föreslår finansieras över statsbudgeten. Riksrevisionsverket:- Medhänsyn till den kompelens som finns hos SGUoch för att få en enhetlig uppläggning av inventeringsverksamhelen bör delenligt RRV:s mening övervägas alt lägga ansvaret för genomförandet avinventeringen vad avser materialslag, geografisk omfattning och volym på SGU.Självfallet bör verksamheten bedrivas i nära samarbete med bl. a. statensnaturvårdsverk. Finansieringen av verksamheten kan lämpligen ske genom ettsärskilt anslag härför antingen till , som då skulle anlitaSGU på uppdragsbasis, eller direkt lill SGU. Prop.1981/82:220 56 Riksantikvarieämbetet:Med hänsyn till den starka anknytningen till grus som-- ej registrerade fornlämningsgrupper har bör det övervä gas om ej ett speciellt invenleringsprogram behöver utformas för dessa lämningar. Även andra åtgärder än speciella inventeringar kan behöva komma i fråga. Problemen med de oregistrerade fornlämningarna under stryker angelägenheten av att bereds tillfälle atl dellaga i planläggningen för inventeringsprogrammens genomförande och att behovet av medel för kulturminnesvårdens inventeringar beaktas. ; Miljövårdens uppgift är inte begränsad till att förhindradestruktiva ingrepp i naturen, den skall i lika hög grad medverka i enkonstmktiv planering av människans fortsatta utnyttjande av naturtillgångarna. Denföreslagna naturresursinventeringen av grusmaterial fyller 2 syften. Kartlägga var grus finns för exploatering,vilken kvantitet och kvali tet gmset har och vilka ersättningsmaterial som föreligger. Den föreslagna inventeringen blir därför avintresse för såväl exploale-ringssidan som bevarandesidan. I första hand skall enligt utredningens förslagtillgångarna av naturgrus inventeras. Där brist på naturgrus föreligger skalläven för täktändamål lämpliga moränfyndigheler inventeras liksom länkbaraplatser för lokalisering av bergläkter. Inom andra områden skall en meraöversiktlig inventering av lämpliga bergtäklslägen göras. Inventeringarnaskall även avse Ullgångar av restprodukter frän gmv- och stålindustrin samtanläggningsarbeten där sprängsten kan komma att frigöras. I inventeringarnaskall ingå såväl orörda som tidigare ianspråktagna områden. I den mån läkt kanmedges under gmndvatlenytan skall även dessa tillgångar medlas. Eventuelltskall även fyndigheler på bottnen av sjöar och vattendrag las med. Anläggningsarbeten som ger upphov tillöverskottsmassor bör mycket väl kunna ingå i inventeringarna. Av störrebetydelse är emellertid i detta fall att en fortlöpande rapportering avtillgången på sådana massor kan ske. Tanken på upprättande av en massdalabankhar framförts och en förstudie har utförts som ett forskningsprojekt med stödfrån byggforskningsrådet. Massdalabanken skulle innehålla uppgifter om såvältillgångar som behov och genom ett rapporteringssystem kontinuerligt malas meduppgifter. Det hade varit värdefullt om naturvårdskommittén haft möjlighet attdiskutera en sådan massdatabanks användbarhet för att förbättraresurshushållningen beträffande täktmaterial. Enligt utredningens förslag skall det centralaansvaret för inventeringsprogrammet ligga på medan detfaktiska genomförandet av inventeringsverksamhelen skall ankomma pålänsstyrelserna. Arbetet skall i huvudsak utföras av särskilt anlitad personal,i första hand från SGU. Verket rillstyrker detta tillvägagångssätt men villframhålla att belastningen på berörda myndigheter under inventeringsperiodenkommer att bli stor. Den arbetskraft som länsstyrelserna kan avsätta förhandläggning av täktärenden är ofta otillräcklig. Det är därför inte realistisktatt denna personal i nämnvärd omfattning skall kunna delta iinvenleringsar-belet. Behovet av denna personals medverkan kommer dock all blisärskilt framträdande i samband med sammanställningsarbeten och redovisning avmotstående intressen. Samordningen med naturvårdsplanering ärdärvid viktig. Det bör här noteras atl kunskapen om de motstående 1981/82:220 57 intressenapå flera håll är ofullständig, vilket kommer all ge länsstyrelserna anledningatt ta ställning till vilka ytterligare undersökningar som behöver utföras.Utredningen lämnar inga upplysningar om dessa undersökningar skall utföras inomramen för inventeringsprogrammet eller på annat sätt. Utförs inte dessakompletterande undersökningar kommer det slutliga inventeringsunderlaget att hastora brister och i likhet med tidigare vara av skiftande kvalitet över landet. En viktig fråga beträffande grusresursplaneringengäller datahanteringen. Införande av mtinmässig ADB-behandling av såvälinventeringsmaterialet som den fortlöpande rapporteringen är sannoliktnödvändig för att uppgiften skall kunna lösas. Resurser för att utreda detlamåste ges hög prioritet. Beträffandeinventering av bergtäklslägen kan det enligt verkets mening även vara lämpligtatt, utöver potentiella lägen i tätorternas närhet, inventera bergtillgångarsom är belägna i särskilt goda transportlägen, t. ex. vid järnväg eller vatten. : Ansvaret för inventeringsarbetet bör enligt nalurvårdskommitlénav skäl som inte närmare redovisas, läggas på . Med hänsyntill att det är en naturresurs som skall fysiskt kartläggas och att ävenförsörjningsfrågor och marknadsaspekter måste tillmätas väsentlig betydelse ien sådan kartläggning vill SIND ifrågasätta förslaget lill huvudmannaskap förinventeringsarbetel. SIND anser således lämpligare att SGU ansvarar förkartläggningen av naturresursen som sådan. Härigenom skulle även samordningenmed SGU:s pågående grundvatten-undersökningar underlättas. Ett omfattandesamråd vad avser inventeringsarbetel förutsätts ske mellan SGU,, SIND och berörda länsstyrelser. Sverigesgeologiska undersökningar: SGU anser atl de regionala inventeringarna avtillgångar på naturgrus och ersättningsmaterial skall utföras av SGU i samrådmed saml i visst samarbete med länsstyrelserna mot bakgrund av - det myndighetsansvar som SGU har att kartläggalandets berggrund, jordarter, grundvaltenförhållanden och ulföra geologisk dokumentation samt atl informera och tillhandahälla allmänheten med geologisk infor i form av kartor, inventeringar, arkivmaterial och dylikt. SGU har även omfattande opublicerade arkivuppgifter från tidigare och på gående karteringar och inventeringar samt från specialundersökningar, brunnsarkiv etc. vid SGU finns omfattande geologisk kompetensinom de arbetsfält som blir aktuella vid inventeringsarbetena. - den samhällsekonomiska besparing som kanåstadkommas genom en samordning med den hydrogeologiska översiklskartering som pågår vid SGU. Vid en sådan samordning - genom att samma personal utför de arbetsmoment som krävs för atl erhålla ett tillfredsställande geologiskt underlagsmaterial - kan kostnaderna, enligt utvärdering av försöks verksamhet vid SGU, nedbringas med jämfört med om varje verksamhet bedriver dessa arbeten var för sig. En samordning torde vidare underlätta planeringen av den framlida försörjningen med grus respektive grundvatten med hänsyn till lämpligaste markdisposition för grustäkt resp. grundvattentäkt. densamhällsekonomiska besparing som kan åstadkommas genom en 1981/82:220 58 samordningmed jordartskarteringen i skala 1:50000. Besparingen uppgår till förden efterföljande jordartskarteringen om grusavlag-ringarna och alternativamaterial, t. ex. grova moräner, redan är inventerade/karterade. - den kostnadsbesparing som kan erhållas genomdirekta anslag till SGU på gmnd av förenklad handläggning och administration samt en sam manhållen planering av inventeringarna. - den inventeringserfarenhet som SGU besitter genomtidigare utförda inventeringar saml forskningsprojektet "metoder för inventering av grusförekomster" - finansierat genom anslag från statens naturvårds verk - där underlag till anvisningar för inventering av grusförekomster har utarbetats. Detta arbete ligger till grund för naturvårdskommitténs inventeringsprogram (bil. Vid SGU pågår även studier för att utarbe ta anvisningar för inventering av ersättningsmaterial samt för översiktlig inventering av gmsförekomster under gmndvatlenytan. - den datorregistrering av befintliga uppgifterangående landels grusföre komster som pågår vid SGU. Uppgifter om koordinater, kartblad, un dersökningens omfattning, grusförekomstens areal, volym, material sammansättning etc. lagras. Uppgifterna från registret kan uppritas i kartform och lätt kompletteras och aktualiseras. Behovet av inventering för bergläkt omfattar delsslora takter med fasta anläggningar i anslutning lill befolkningsläta regioner,dels små takter för komplettering av grova fraktioner i regioner medsandöverskott eller kvalitetsproblem samt för lokal användning avbergkrossmaterial. Detta gäller huvudsakligen behov avunderhållsmaterial för långsiktigt bmk och kvalitelsmaterial i samband medaktuella vägbyggen. Den bristsituation som råder beträffande naturgrusgäller främst del grövre sorterade materialet. Sand och mo finns däremot oftasti stora mängder och utgör inget brislmalerial, annat än rent lokalt. Marinaavlag-ringar kan dessutom utgöra en reserv av denna materialtyp i vissa delarav landet. Ett för bergtäktsmaterial viktigt användningsområdekommer alltså all bli som "tillslagsmaterial" till sand.För inventering av bergkrosslillgångar är alltså belägenheten i förhållandetill annat material av stor betydelse. För optimering av placering av bergläkter bör såvälnu aktuella (sand) som eventuella framtida tillslagsmaterial (bearbetad morän,täktmaterial under gmndvatlenytan, restprodukter från industriell verksamhet)beaktas. Såsom framhållits av utredningen kräverbergtäktslokaliseringen en annan metodik än gmsinventeringarna. Vidare är detuppenbart att invente-ringslekniken måste ha stor flexibilitet beroende på deallmänna geologiska fömtsättningarna. Så t.ex. kan inom en region, därberggrunden lill stor del består av gynnsamma bergkvaliteler,transportekonomin, miljöaspekterna och exploateringstekniken bliutslagsgivande för inventeringens uppläggning.