prop · G50331 · 1981-12-31 00:00:00 — Malmötingsrätt: Tingsrätten vill starkt ifrågasätta om självkoslnadsprincipen börvara tillämplig på domstolarnas verksamhel med hänsyn till dennas särskildakaraktär. Staten förbehåller sig i princip monopol på rättskipning och denenskilde är beroende av domstolarnas medverkan om han skall komma i åtnjutandeav det skydd som lagarna ger honom. Det ler sig då inte särskilt naturligt attsäga att den rättssökande allmänheten "utnyttjar" domstolarna eller "föranleder"verksamheten där. Avgifterna vid domstolarna bör därför enligt tingsrättensuppfattning inte relateras till de kostnader som verksamheten förorsakar utanliksom nu bestämmas schablonmässigt. Därvid bör bl. a. beaktas behovet attförebygga process-missbmk. Enligttingsrättens mening kommer ett genomförande av utredningsförslaget också altföranleda omfattande och besvärliga kostnadsberäkningar. Tingsrätten avstyrkerall avgifterna skall relateras lill ekonomiska mål. Halmstadstingsrätt: All bestämma ell ekonomiskt mål utifrån kosl-nadsläckningsprinciperförutsätter att man vid en så heterogen verksamhet som en tingsrätt kansärskilja kostnaderna för olika grenar. Vad utredningen har anfört visar vilkasvårigheter som därvid möter. I själva verket synes något så när tillförliUigauppgifter ha kommit fram endast beträffande några avgränsade typer avmassärenden. I övrigt har man varit tvingad att tillgripa schabloner.Tingsrätten har full förståelse för svårigheterna men kan inte underlåta allpåpeka att en av fördelarna med att sätta upp ekonomiska mål, nämligen attmöjliggöra politiska beslut om kostnads-läckningsnivån, därigenom inte annat ändelvis kan uppnås. Rättegångsutredningendelar den i betänkandet framförda uppfattningen att ekonomiska mål förverksamheten vid domstol bör fastställas. VästraAllmänna Advokatbyrån anser det rimligt alt den enskilde vid utnyttjandet avdomstolarnas tjänster vid inskrivningsväsendet och liknande skall bidraga lillde faktiska kostnaderna. Förslaget i denna del tillstyrks. Däremotifrågasattes om den föreslagna principen om självkostnad bör tillämpasbeträffande den dömande verksamheten. Därest anlitandet av domstolarna i derasdömande verksamhet skall vara förenat med kostnader, som helt eller delvisskall uppfylla självkoslnadsprincipen, synes risk föreligga all den enskildesförtroende för domstolarna rubbas. Den dömande verksamheten tillvaratar ocksådet allmännas bästa och samhäl- 1981/82:31 21 lets nytta av kontroll, vilket torde vara omöjligt attekonomiskt värdesätta. Med ett hänsynstagande till självkostnadsprincipen synesäven den dömande verksamhetens självständighet kunna äventyras. anser att kostnadstäckningsprincipeninte får drivas för långt när det gäller domstolarnas verksamhetsområden. Detmasta vara en grundläggande regel i en demokrati att samhället tillhandahållermedborgarna rättsvård till rimliga kostnader. : Förbundet ifrågasätterlämpligheten av alt den dömande verksamheten görs till föremål för ekonomiskaöverväganden. Förbundet ifrågasätter också varför sådana krav bör uppställasjust för tingsrätternas verksamhet men inte när det gäller andra organ inom dendömande verksamheten, såsom exempelvis förvaltningsdomstolarna. Förbundetbestrider att det föreligger behov av ytterligare kostnadsberäkningar.Tidigare undersökningar har lämnat bristfälliga resultat och det kan förmodasall vidare ansträngningar kommer att ge ett ungefärligen likarlat utfall. 2 Avgiftfrihet för staten, kommuner ochlandstingskommuner , rättegångsutredningen och SödraAllmänna Advokatbyrån tillstyrker att avgiftsfriheten för staten, kommunernaoch landstingskommunerna upphör. Statskontoret ifrågasätter om del är lämpligt attgenomföra den föreslagna ändringen innan utredningen behandlat frågan omavgiftsfrihet vid statliga myndigheter i hela dess vidd. RRV tillstyrker utredningens förslag. Detta torde enligtverket leda till ett bättre kostnadsansvar i och med alt myndigheter ochmotsvarande organ noggrannare prövar vilka åtgärder som skall vidtas. Sveahovrätt: Förslaget har inte den tyngd som utredningen vill göra gällande. Välkan det synas rimligt att kommunerna betalar samma avgifter som övriga kärandeoch sökande. Att staten skulle göra det förefaller emellertid vara en onödigrundgång med statliga medel. Avgiftsfrihelen för staten bör därför beslå. tillstyrker utredningens förslag. Detär tingsrättens förhoppning att många mål om lagsökning och belalningsföreläggandeavseende bagatellartade fordringsanspräk därigenom skall falla bort. Kammarkollegiet: Principen, alt samtliga kostnader, som enmyndighets verksamhel orsakar statsverket, skall bäras av denna myndighet, harunder senare decennium vunnit insteg i statsförvaltningen. Principen kansvårligen genomföras konsekvent och förorsakar ulan tvekan staten ökadekostnader. Kollegiet finner emellertid inte anledning alt i delta sammanhangnärmare kritisera systemet. Kollegiet lämnar därför förslaget utan ytterligareerinran. : Tingsrätten har ej någon erinran molalt avgiftsfriheten för kommuner och landsting avskaffas. Tvärlom hartingsrätten fåll den erfarenheten att det föreligger ett behov av avgift föralt avhålla dessa myndigheter från att ta domstolarnas resurser i anspråk för bagatellartadekrav. Då det gäller avgiftsfrihelen för staten ställer sig tingsrätten däremottveksam till om det är motiverat att avskaffa den. De av utredningen redovisadeskälen till all även staten i allmänhet har att utge avgift inom statligverksamhet synes inte äga tillämpning inom domstolsverksamheten. Vad som anförsom tolkningsproblem och enklare handläggningsrutiner saknar nämnvärd betydelse. 1981/82:31 22 Karlskronatingsrätt: Avskaffandet av avgiflsfrihelen för stat, kommun och liknandesubjekt skulle onekligen avlägsna vissa tolkningsproblem. Som utredningenpåpekat skulle emellertid betalning av avgifter, som slutligen skulle bäras avdel allmänna, bli tämligen meningslös. Dessutom ökas därigenom onödigtvis lingsrälternasuppbörd och redovisning av medel. Tingsrätten tvivlar på alt fördelarna med denföreslagna ordningen överväger nackdelarna. Malmötingsrätt avstyrker förslaget om avgiftsskyldighel för staten men anser sigkunna tillstyrka all kommuner och landstingskommuner blir avgiftsskyldiga. Halmstadstingsrätt: Förslaget alt med vissa undantag upphäva avgiftsfriheten för statenoch andra offentliga organ är principiellt riktigt och kommer att avsevärtunderlätta handläggningen genom alt besvärliga tolkningsproblem bortfaller. tingsrätt:Förslaget all slopa avgiftsfrihelen för staten, kommuner, landstingskommuner m.fl.är enligt tingsrättens mening angeläget för all skapa ett koslnadsmedvetandehos många statliga och kommunala myndigheter, som f. n. ofta anlitarrättsväsendet även för helt obetydliga krav. Kristinehamnstingsrätt: En avgiftsbeläggning som nedbringar antalet kommunala ansökningar ombelalningsföreläggande kan medföra den nackdelen att färre betalningstvislerkommer all leda uppgörelse, vilket kan skada den allmänna betalningsmoralen.Tingsrätten anser bl.a. med hänsyn härtill all kommun och landsting skallförbli fria från avgift, liksom staten utom statliga bolag. Landstingsförbundet:Enligt utredningens förslag åläggs landsting och kommuner avgiftsskyldighet förärenden vid tingsrätt m. m. Detta medför en direkt kostnadsöverföring frånstaten lill landslingen som inte motsvaras av någon effektivisering eller iövrigt förbättring av verksamheten. Med utgångspunkt från de allmännaekonomiska förutsättningarna och de krav som förs fram om begränsning av dekommunala utgiftsökningarna kan förbundsstyrelsen inte Ullstyrka förslaget. : Styrelsen finner det anmärkningsvärt att utredningen ulannärmare granskning lägger ett dåligt underbyggt påslående om missbmk tillgrund för förslag om slopande av nuvarande avgiftsfri-het i samband medbetalningsföreläggande o.d. Visserligen är statistiken på området dålig menundersökningar saknas inte. Av företagen undersökning vidGöteborgs tingsrätt framkom all antalet belalningsförelägganden från offentligrätlsligasubjekt i förhållande till totalantalet utgjorde . Det sökta beloppetutgjorde av totalbeloppet. Detta visar enligt styrelsen att de offentligrätlsligasubjekten gör en lika noggrann prövning av sina ärenden som de privalrällsliga.Utredningens hänvisning lill en skrivelse från har föranlettförbundet att tillfråga berörda kommuner om deras rutiner vidbetalningsförelägganden. Av svaren framgår all kommunerna gör en noggrannundersökning innefattande bl.a. kontakt med sociala myndigheter ochkronofogden. Del sökta beloppet ligger genomsnittligt på . Beloppet kan inte betecknas som "bagalellartal". Kommunernahar i här aktuellt avseende en helt annan ställning än andra kreditgivare. I defall kommunerna lämnar kredit måste detta ske ulan att kreditvärdighetenprövas. Vidare måste kommunerna till följd äv lagstiftning, sociala eller andraskäl fortsätta sina "leveranser" även sedan gäldenären visat belalningsoviljaeller -oförmåga. Prop.1981/82:31 23 fattningfinns del därför starka skäl som talar för alt särbehandla kommunerna i häraktuellt sammanhang. Styrelsen avstyrker därför utredningens förslag allavskaffa den nuvarande avgiftsfrihelen. tillstyrker utredningens förslag att gällande frihet all erläggaansökningsavgift avskaffas vad gäller kommuner och landsUngskommuner. inte uppfattningen att avgtftsfrihelen avskaffas även förstaten, enär detta enligt förbundels mening skulle leda lill övervägande negaUvaeffekter. Framför allt skulle en sådan ordning innebära nya rutiner ocharbetsuppgifter vid flera statliga myndigheter utan någon ekonomisk nytta förden sammantagna statliga verksamheten. Förbundet är medvetet om att del ibland,särskilt i inskrivningsärenden, kan vara svårt att avgöra om visst subjekt ejomfattas av avgiftsfrihelen, men delta problem får anses vara av mindrebetydelse vid jämförelse med de onödiga kostnader som skulle uppkomma om avgiftsfrihelenslopades.