prop · G50341 · 1981-12-31 00:00:00 — När del gäller fall, däråtalsunderiåtelse kommer under övervägande eller där fråga uppkommer om altnedlägga förundersökning, utgör målsägandeinlressei emellertid endast enfakior, vilken måste vägas mol de förhållanden som talar förlag-föringsbegränsande ålgärd. Kommillén har funnii, att endast "vikiigienskilt intresse" skall utgöra hinder för åialsunderlålelse ellernedläggning av förundersökning. Viktigt enskilt intresse anses vara förhanden, när del är lill avsevärd fördel för målsäganden au hansersättningstalan förs i samband med åtal i stället för genom civilprocess.Därjämte bör fordras, all det vid en realistisk bedömning framstår somsannolikt att en dom på skadestånd leder till verkställighet. Möjligheterna allkompensera målsägandena för det bortfall av processuella förmåner som de nyareglerna om lagföringsbegräns- Prop.1981/82:41 53 ningarkan medföra i vissa fall är enligt kommitténs mening tämligen goda. Denviktigaste är som lidigare nämnts att ge målsägande en väseniligi förmånligareställning enligt rätlshjälpslagen. Alt vissa uppgifter, av vilka målsägandekan ha nylla i en skadesiåndsprocess, skall antecknas under förundersökninghar redan anmärkts. Vadhärefter angår målsägandens siraffrältsliga reakiionsmöjligheter, dvs. hansrätt att föra talan som kan inverka på ansvarsfrågan, har kommittén inte funnitnågon anledning att förorda någon ändring såvitt angår målsägandens primäraålalsrätt, som föreligger vid vissa brottstyper. Vad gäller målsägandenssubsidiära åtalsrätt är det tydligt, att ett utnyttjande av den rätten iprincip skulle kunna omintetgöra lagföringsbegränsningar av den art somkommitténs förslag avser att ge utrymme åt. Kommittén erinrar om att det är tvåsärskilda synpunkter som har brukat framhållas som de främsta gmnderna förmålsägandens subsidiära åtalsräll. Det är dels den s. k. upprättelsefunklionenoch dels den s. k. kontrollfunktionen hos den subsidiära åtalsrätten. När detgäller upprältelsefunktionen kan enligt kommitténs mening de eventuellaönskemål, som kan föreligga från målsägandens sida om alt den brottsligestraffas, numera inte anses förtjänta av samhällets stöd, när andra skäl talaremot åtal. Kontrollfunktionen hos den subsidiära åtalsrätten bör kunnatillgodoses på annat sätt, varvid främst är att nämna målsägandens möjlighetatt begära överprövning av åklagares beslut. Kommittén har av dessa och andraskäl funnit, att målsägandens subsidiära åtalsräll bör avskaffas. Däremotkan det enligt kommitténs mening inte anses föreligga tillräckliga skäl attavskaffa målsägandens rätt att biträda ett av åklagaren väckt åtal eller hansrätt att självständigt överklaga en friande dom. Övriga frågor (kap. 23-26) Idenna avdelning föreslår kommittén bl. a. alt bestämmelserna om påföljdseftergiftvidgas i anledning av två förslag som kommittén lägger fram. Som en parallelltill möjligheten au beslula om förundersökningsbegränsning vidbagaiellbroltslighet bör domstol således 1 meddela påföljdseftergift, om brottbefinnes förskylla lägre bötesstraff än 20 dagsböter eller såsompenningböter. Vidare bör den vidgade möjligheten för RÅ all meddelaåtalsunderiåtelse enligt kommitténs mening fä som konsekvens att domstolarnasmöjlighet att meddela påföljdseftergift ges samma räckvidd. Kommitténutvecklar i detla avsniu också synpunkter belräffande de förberedelse- ochlillsynsålgärder som den nya lagstiftningen bör föranleda, främst för attenhetlighet i tillämpningen skall uppnås. Fråganom lekmannamedverkan inom åklagarväsendet berörs också, dock utan allkommitténs majoritet finner skäl till förslag i ämnel. En minoritet (BirgittaDahl och ) anser dock, all denna fråga bör bli föremål för närmareutredning; två av experterna () anför liknande synpunkter. Härigenomföreskrives i fråga om delsatt 20 kap., 22 kap. 8 § samt 23 kap. 1, 4, 20 och 22 §§ skall ha nedan angivnalydelse, delsatt i 23 kap. skall införas ire nya paragrafer, 4 a, 4 b och 20av!v; av nedanangivna lydelse, delsall 47 kap. 2 S iredje siycket första meningen skall upphöra att gälla. 20 kap. Om rätltill åtal och om målsägande. Om åtal och om målsägande. Fråga om ansvar för brollmd ej av rätten upptagas, med mindre åtal för broiiet väckis. Rätten äge dockulan åtal upptaga fråga om ansvar för förseelse i rättegången. Allmänåklagare äge tala å brott, som hör under allmänt ålal. om ej annat är stadgat. Målsägande är den, mot vilken brott är begånget eller som därav blivitförnärmad eller lidit skada. Åklagare skall, om ejannat är stadgat, tala å brott, som hör under allmänt åtal. Fråga om ansvar för brottfår ej upptagas av rätten, med mindre åtal för brottet väckts. Rätten får dockutan åtal upptaga fråga om ansvar för förseelse i rättegången. Allmäntåtal är sådant som utföres av åklagare på det allmännas vägnar. Enskiltåtal utföres av målsägande. Målsägande är den, mot vilken brott är begångeteller som därav blivii förnärmad eller lidit skada. 3sAllmän åklagare har, om ej annat är stadgal, rätt och skyldighet att åtala /orbroll, som hör under allmänt åtal. 2§ 2 och 3 st. Om befogenhet för särskild åklagare all tala å brott, som hörunder allmänt åtal. gälle vad särskdt är föreskrivet. Åklagaremå i högre rätt fullfölja talan även till den misstänktes förmån. Underallmänt åtal höra alla brott, som ej uttryckligen äro undantagna därifrån. Ärför allmänt åtal stadgat särskilt villkor, såsom tillstånd av myndighet ellerangivelse av målsägande, vare det gällande. Innefattaren handling flera brott och hör något av dem under allmänt åtal, md sådant åtaläga rum även för de övriga. Harnågon angivits för brott, som fl/Zenos? efter angivelse hör under allmäntåtal, och äro flera misstänkta för att hava tagit del i brottet, må allmäntåtal äga rum mot dem alla. 5SBrott md av målsägande angivas till åtal hos åklagare eller polismyndighet.Har angivelse skett hos myndighet d annan ort än den, där åtal för brottet mdväckas, skall angivelsen tillställas myndigheten i den orten. Åklagaremd besluta att icke tala å brott: Skyldighetatt åtala föreligger dock ej, om långvarigt hinder för huvudförhandling är förhanden eller om lagföring utom riket påräknas komma till stånd. Vadsom är föreskrivet beträffande brott som hör under allmänt åtal ägertillämpning även när särskild åklagare enligt vad därom är föreskrivet får åtalaför sådant brott. Åklagare/äVihögre rätt fullfölja talan även till den misstänktes förmån. Underallmänt åtal hör alla brott, som ej uttryckligen är undantagna därifrån. Ärför allmänt åtal stadgat särskilt villkor, såsom tillstånd av myndighet ellerangivelse av målsägande, gäller det. Innefattaren handling flera broll och hör något av dem under allmänt åtal, /öV sådantåtal äga rum även för de övriga. Harnågon angivits för brott, som endast efter angivelse hör under allmäntåtal,och ö/'flera misstänkta för att ha tagit del i brotlel, /aV allmänt åtaläga rum mol dem alla. 6SMålsägande får angiva broll till ålal hos åklagare eller polismyndighet. Harangivelse skett hos myndighet pfl annan ort än den, där ålal för brottet ./öV väckas, skall angivelsen omedelbarttillställas myndigheten i den orten. 7SOm hinder ej möter med hänsyn till viktigt allmänt eller viktigt enskilt intresse,får åklagare beslula alt ej väcka 1. om detkan antagas, att i händelse av lagföring annan påföljd än böler icke skullekomma alt ådömas och den misstänktes lagföring ej finnes påkallad ur altmänsynpunkt; eller 2. ombrotlel förövats, innan den misstänkte dömtsför annat av honom förövat brotteller till fullo undergått straff eller annan påföljd för sådant brott, och delär uppenbart, att brotlel i jämförelse med det andra brottet år med hänsyn tillpåföljden ulan nämnvärd betydelse; eller 3. ont deli annat fall av särskilda skäl är uppenbart, att påföljd ej er-fördras för allavhålla den missiänkie från vidare brottslighet och alt det med hänsyn tillomständigheterna ej heller elfes/ är påkallat, att åtal väckes; eller 4. ombrottet uppenbarligen begåtts under inflytande av sådan själslig abnormitet,som avses i 33 kap. 2§ , samt sluten psykiatrisk vård eller vård ivårdhem eller specialsjukhus för psykiskt utvecklingsstörda kommer till ståndutan lagföring och åtal ej är påkallat av särskilda skäl. åtal för brott (åtalsunderlåtelse): 1. om detkan antagas, att i händelse av lagföring annan påföljd än böter icke skullekomma att öveiyä-gas. 2. om annatav den misstänkte förövat brott medfört eller kan antagas medföra sådanpåföljd, all någon påföljd därutöver i anledning av del föreliggande brottetej finnes påkallad, 3. om vårdsom avses i 31 kap. 2-4 . 'i',' eller annan vård-, stöd- ellerhjälpålgärd kommer till stånd utan lagföring saml åtgärden kan anses ägnad attfrämja den misstänktes anpassning i samhället. 4. om delkan aniagas. att i händelse av lagföring den misstänkte skulle komma attådömas villkorlig dom. 5. om iannat fall än förut nämnts den misstänkte har blivit föremål för ålgärd frånsamhällets sida eller på annat sätt och åtgärden är av så ingripande art attlagföring ej finnes påkallad. Beslul jämlikt föista stycket 3 må meddelas endast avriksåklagaren. Finneråklagaren, när fråga uppkommer om tillätnpning av 7 3. att utfallet av däravsedd åtgärd bör avvaktas, får han förklara åtalsfrågan vilande. 9 hinder av de förutsättningar som i övrigi gällerför åtalsunderlåtelse får riksåklagaren besluta att åtal ej skall väckas, om det på grund av särskilda omständigheterbefinnes alt påföljd för brottet ej är erforderlig eller om eljest synnerligaskäl talar mot åtal. 10 S Beslul om åialsunderlålelse skall på lämpligt sätttillkännagivas för den misstänkle. Beslulatt ej tala å brott må återkallas, om tillräckliga skäl för beslutet ej längrefinnas föreligga. Åtalsunderlåtelsefår återkallas, om förhållandena ändrats väsentligt eller eljest särskildomständighet föranleder det. Återkallelse får dock ej ske, sedan två årförflutit från beslutet. och ej heller om det brott som avsetls meddtals-itndeildwlse enligt 7 s'» 2 åberopats som försvårande omständighet isamband med åtal för annat brott. Närmare föreskrifter om beslut att ej tala å brottmeddelas av regeringen. 12S Om åtalsunderlåtelse beträffande underåriga finns ytterligare bestämmelser. 9S Sedan dom fallit, må ej allmänt åtal nedläggas. Nedlägges allmänt åtal på den grund, all tillräckligaskäl, att den misstänkle är skyldig lill brotlel, ej föreligga, må målsägandenövertaga åtalet; han skall dock hos rätten göra anmälan därom inom den tid,högst en månad, som av rätten bestämmes, sedan han erhöll vetskap omnedläggandet. Övertager ej målsäganden åtalet, äge han icke därefter Sedan dom fallit, får ej allmänt åtal nedläggas. Framkommersedan allmänt åtal väckis sådant förhållande som, om det förelegat eller varitkänt vid tiden för åtalet, skulle ha föranlett beslut om åtalsunderlåtelse. fårålalei nedläggas och åtalsunderlåtelse beslutas. Nedlägges allmänt åtal på den grund, att tillräckligaskäl, att den tilltalade är skyldig till brottet, ej /«-religger, fårmålsäganden övertaga åtalei; han skall dock hos rätlen göra anmälan därom inomden tid, högst en månad, som av rätten bestämmes, sedan han erhöll vetskap omnedläggandet. Övertager ej målsäganden åtalei, får han icke därefter väcka åtal för brottet; om den tilltalade yrkar det,skall frikännande dom meddelas. 8;; 1-3 si. Målsäganden må ej väcka åtal för brott, somhör under allmänt åtal, med mindre han angivit brottet och åklagaren beslutat, attålal ej skall äga rum. Har åklagare väckt talan, äge målsäganden biträda åtalet;han må ock i högre rätt fullfölja talan. Utan hinder av vad i första stycket sägs må målsägandeväcka talan om ansvar for falskt eller obefogat ålal. falsk angivelse ellerannan osann tillvitelse angående brott. lOS Vad i 8 och 9 ifi stadgats om rätl for målsäganden attväcka åtal eller övertaga eller i högre rätt fullfölja väckt åtal gäller icke ifråga om brott. Som avses i 3 kap. 3 § och 7 kap. 4 andra stycket. i fråga om samma brott flera målsägande,,i?ä//eangivelse eller åtal av en målsägande även förde övriga. Har målsäganden genom förlikning eller eljest utfäst sigatt ej angiva brottet eller tala därå eller har han återkallat angivelse ellernedlagt åtal, må han ej därefter angiva brottet eller tala därå. Hör brottetallenast efter angivelse under allmänt åtal och har utfästelsen gjorts ellerangivelsen återkallats, innan allmänt åtal väckts, må allmänt åtal för broitetej därefter äga rum. väcka ålal för brottet; om den tilltalade yrkar del,skall frikännande dom meddelas. 14 § Om ej annat följer av särskilda bestämmelser, ärmålsägandens rält att väcka åtal för brott som hör under allmänt åtal begränsadtill de fäll då brotlel utgör falskt eller obefogat åtal. falsk angivelse ellerannan osann tillvitelse angående brott. Har åklagare väckt talan.fär målsäganden biträda åtalet;han/ar också i högre rätt fullfölja talan. Rätt att fullfölja talan föreliggerdock icke ifall som avses i 3 kap. 3 § och 7 kap. 4 § andra stycket. 15 § Ar i fråga om samma brott flera målsägande, gällerangivelse eller åtal av en målsägande även för de övriga. 16S Har målsäganden genom föriik-ning eller på annat sättulfäsl sig att ej angiva brottet eller väcka åtal for del eller har hanåterkallat angivelse eller nedlagt åtal,./a/' han ej därefter angiva broiteteller väcka åtal för det. Hör brottet endast efter angivelse under allmäntåtal och har utfästelsen gjorts eller angivelsen återkallats, innan allmäntåtal väckts,,/m- allmänt åtal för brotlel ej därefter äga rum. Prop, 1981/82:41 13s I lar någon genom brott blivii dödad, äge hans efterlevande make,bröstarvinge, fader, moder eller syskon samma rätt som målsägande att angivabrottet eller tala därå. Avlidereljest den, mot vilken brott är begånget eller som därav blivit förnärmadeller lidit skada, äge närslående, som sagts, samma rätt all angiva brotteteller tala därå, som tillkom den avlidne, om icke av omständigheterna framgår,att denne ej velat angiva eller åtala brottet. Är målsäganden omyndig ochrör brottet egendom, varöver han ej råder, eller rättshandling, som han ejsjälv äger ingå, äge hans ställföreträdare angiva brottet eller tala därå. Rörbrottet den omyndiges person, äge den som har vårdnaden om honom angivabrottet eller tala därå. Vad i 11 kap. 2-5 §§ är stadgat om part ochställföreträdare i tvistemål äge motsvarande tillämpning beträffandemålsägande, även om han ej för talan. Omrättegångsombud för målsägande gälle vad i 12 kap. är stadgat. !Höres målsäganden i anledning av åklagarens talan, äge han rätt till ersättningoch förskott enligt vad om vittne är stadgat. 16SÄr i lag eller författning stadgat, att åtal för brott må väckas av annanenskild än målsägande, skall han i fråga om rätt att angiva broitet eller laladärå samt åtal, som väckes av Harnågon blivit dödad genom brun, har hans efterlevande make, bröstarvinge, fader,moder eller syskon samma rält som målsägande att angiva brottet, an biträdaeller övertaga åtal eller att fullfölja talan. Avlidereljest målsägande, har närstående som sagts, samma rätt au angiva brotleleller utföra åtal för del. som tillkom den avlidne, om icke av omständigheternaframgår, att denne ej velat angiva eller åtala broitet. Ärmålsäganden omyndig och rör brottet egendom, varöver han ej råder, ellerrättshandling, som han ej själv äger ingå, /oV hans ställföreträdare angivabrottet. Rör brottet den omyndiges person, får den som har vårdnaden om honomangiva brottet. Med nu stadgad rätt att angiva brottet följer även den rättatt utföra åtal som kan tillkomma målsäganden. Vad i 11 kap. 2-5 vJS är stadgalom part och ställföreträdare i tvistemål äger motsvarande tillämpning beträffandemålsägande, även om han ej för talan. Omrättegångsombud för målsägande gäller vad som är stadgat i 12 kap. Höresmålsäganden i anledning av åklagarens talan, har han rätt till ersättning ochförskott enligt vad som är stadgat om viitne. Är ilag eller författning stadgat, all åtal för brott/a/- väckas av annan enskildän målsägande, skall han i fråga om rätt alt angiva brottet eller väcka åtalför det samt åtal, som Prop.1981/82:41 60 honom,anses som målsägande. väckes av honom, anses som måls- 8 5Talan om enskilt anspråk på grund av brott, som avses i 3 kap. 3 § och 7 kap. 45 andra stycket, må ej väckas av målsäganden, med mindre åtal för brottet ägerrum eller talan biträdes av någon som är behörig att besluta sådant åtal. Den i första stycket stadgade inskränkningen i målsägandens talerättgäller ej ifall som avses i 20 kap. 14 § första stycket. Fömndersökningskall inledas, så Fömndersökning skall, om ej an-snart på grund av angivelseeller el- nat följer av vad nedan sägs, inledas jest anledning förekommer, attbrott, så snart på grund av angivelse eller som hör under allmänt åtal,förövats, eljest anledning förekommer, aU brott, som hör underallmänt åtal, Hörbrottet allenast efter angivelse under allmänt åtal, må, ehuru angivelse ejskett, förundersökning inledas, om angivelse icke kan utan fara avvaktas;målsäganden skall dock, så snart ske kan, underrättas. Angiver han ej dåbrottet till åtal, skall förundersökningen nedläggas. Om rält för polisman att underiåla att avgiva rapport eller attvidarebefordra rapport till åklagare meddelas bestämmelser av regeringen. Vidförundersökningen skola ej blott de omständigheter, som tala emot denmisstänkte, utan även de som äro gynnsamma för honom beaktas och bevis, som ärtill hans förmän, tillvaratagas. Undersökningen bör så bedrivas, att ej någononödigt utsattes för misstanke eller får vidkännas kostnad eller olägenhet. Förundersökningenskall bedrivas Förundersökningen skall bedrivas så skyndsamt omständigheterna så skyndsamt omständigheterna medgiva. Finnes ejlängre anledning medgiva. ull dessfiillföljande, skall den nedläggas. Prop.1981/82:41 61 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 4a5 Förundersökning skall nedläggas, om tillräckliga skälsaknas att vidtaga vidare utredningsåtgärd och beslut i fråga om lagföring ejbefinnes erforderligt. Såsom skäl för nedläggande av förundersökning skallanses, utöver vad som följer av allmänna grunder, följande förhållanden: Det kanantagas, att brottet i händelse av lagföring skulle leda till lägre bötesstraffän tjugo dagsböter eller tvåhundra kronor i penningar, och därjämtebefinnes, all forisatt utredning ej år påkallad av viktigt allmänt ellerviktigt enskilt intresse. Riksåklagaren äger föreskriva an. även om brollantages förskylla lägre bötesstraff i penningar än sagts, nuangiven nedläggnings-grund ej får tillämpas vid vissa slag av broll. och hanfår beträffande nedläggningsgrundens tillämpning i övrigt meddelaföreskrifter. Det kanantagas, att brottet i händelse av lagföring skulle leda till bötesstraff, ochdärjämte befinnes. att fortsatt utredning skulle kräva kostnader som ej står irimligt förhållande till sakens betydelse. Det finns någon, som är miss tänkt för brottet, men det kan aniagas alt. om tillräckliga skäl för ålal mot denne framkommer, lagföring lik\'ål kommer att underlåtas enligt särskilda bestämmelser om åtalsunderlåtelse el ler om särskild åialsprövning. Föreligger redan före förundersöknings inledandeföruisåitningar för beslut eldigt andra stycket, får beslutas, allförundersökning ej skall inledas. När beslut enligi andra eller iredje siycket meddelassåvitt angår viss misstänkt, anses beslutet gälla förundersökningen i desshelhet, om ej särskilt förordnas att annan tänkbar gärningsman skallefterforskas. 4b5Innan beslut enligt 4 a I andra eller tredje stycket meddelas, skall om möjligtinhämtas och antecknas sådana upplysningar som kan underlätta för målsägandeeller annan an förbereda talan om enskilt anspråk på grund av eller i anledningav brottet. 20 5Dd förundersökningen avslutas, skall beslut meddelas, huruvida åtal skallväckas. Förundersökning avslutas genom beslut Ifråga om lagföringeller genom beslut om nedläggande av förundersökningen. Beslut ifråga om lagföiing meddelas av åklagare, i den månej annat följer av 48 kap. Beslut om nedläggande avförundersökning meddelas avundersökningsledaren. Sådant beslut skall dock, när polismyndighet ärundersökningsledare, meddelas av åklagare. 1. om någon vid liden for beslutet är skäligen misstänkt för brottet och för delta är stadgat svårare straff än böter eller 2. om 4 a andra stycket 3 skall tillämpas. Tredjestycket äger motsvarande tillämpning i fråga om beslut att ej inledaförundersökning. Vad som därvid föreskrivits beträffande iindersök-ningsledaregäller i sådant fall den som skolat vara undersökningsledarc. 20 a 5 Beslul au förundersökning skall nedläggaseller att förundersökning ej skall inledas, skall innehålla de skäl somföranlett bedömningen, 1. om någon vid liden för hcsluici är skäligen misstänkt för brottet och för delta är stadgat svårare siraft' än fängelse ses månader. 2. om i annat fäll misstänkt eller Prop.1981/82:41 63 målsägande kan antagas ha särskih intresse av alt skäl redovisas ibeslutet. Haskäl utelämnats i beslul som avses i första stycket, skall den beslutande påbegäran av den som varit skäligen misstänkt eller av målsågande om möjligtupplysa om skälen i efterhand. Av beslut som avses i 4 a ff andra eller tredje stycket skall framgå vilketeller vilka lagrum som åberopas såsom stöd för beslutet. Förundersökningenligt delta kapitel är, om tillräckliga skäl för åtal ändock föreligga, ejerforderiig beträffande brott, för vilket icke svårare påföljd än böter ärstadgad, eller beträffande brott, som avses i 45 kap. 2 5 första eller andrastycket. Ej heller är förundersökning erforderiig i mål om brott, som avses i 3kap. 3 5 och 7 kap. 4 5 andra stycket, med mindre anledning förekommer tillådömande av annan påföljd än böler. Villåklagaren utvidga väckt åtal, må det ske, utan alt förundersökning enligt dettakapitel ägt rum. Å ven om enligt denna paragraf förundersökning ej sker, äger 4 a. 20och 20 a ,fs*' motsvarande tillämpning med avseende på utredningsförfarandetsavslutande. Dennalag träder i kraft . Lag om ändring i lagen (1964:167) med särskildabestämmelser om Härigenomföreskrives i fråga om lagen (1964:167) med särskilda bestämmelser om ungalagöverträdare, dels au 1-6 55 skall erhålla nedan angivna lydelse, dels all 12 5 första stycket skall upphöra all gälla. 2 5 Fråga om bes/ut jämlikt I | skall handläggasskyndsamt. Fattas ej sådant beslut, skall ålal väckas utan dröjsmål. 15 Har broll begåtts av någon som vid tiden för brottet ejfilt , må. utöver vad som följer av 20 kap. 7 5 ,åklagare besluta alt ej tala å brottet. om den underårige ställes under övervakning jämlikt 26 §barnavårdslagen, omhändertages för samhällsvård enligt 29 Sj sagda lag ellerblir föremål för annan därmed jäm förlig ålgärd eller utan dylik åtgärd blirföremål för annan hjälp- och stödåtgärd samt det med skäl kan aniagas att härigenomvidtages vad som är läwrAlgasi för hans tillrätlaförande. om brottet uppenbariigen skett av okynne ellerförhastande. 15 Handläggning av fråga, som rör ansvar för brott av densom ej fyllt tjugoen år. skall ske skyndsamt, oavsett vilken myndighet som fårbefattning med sådan fråga. Särskild skyndsamhet skall iakttagas, när fråga ärom misstänkt som vid tiden för brottet ej fyllt (underårig). Om hinder ej möter med hånsyn lill viktigt allmänt ellerviktigt enskilt intresse, får åklagare, utöver vad som följer av 20 kap. 7 5rättegångsbalken, besluta om åtalsunderlåtelse för brott av underårig, 1. om brottet uppenbariigen skett av okynne ellerförhastande. 2. om det :annat fåll än sådant, som avses i punkt 1. av lillgänglig utredning framgår,alt den underårige el tidigare begått bron. för vilket fängelse i mer än sexmånader är stadgat, eller 3. ombarnavårdsnämnden i den kommun, där den underårige vistas, Åtal skall dock väckas, om det finnes påkallat ur allmänsynpunkt. förklarat, att den underårige är eller kommer all bliföremål för åtgärd som enligt nämndens mening är ägnad att främja hansanpassning i samhället. Angåendeprövning huruvida ålal bör väckas mot den som inskrivits vid ungdomsvårdsskolaeller som intagits å allmän är särskiltstadgat.