prop · G50381 · 1981-12-31 00:00:00 — Att bestämma målen på regional och lokalnivå kommer huvudsakligen att handla om att ange vilka säkerhetsproblem somskall åtgärdas och på vilket sätt det skall ske. 1 dessa konkreta situationerfinner jag det naturligt att man i möjligaste mån söker slå fast vilkensäkerhetseffekt som kan uppnås. Arbetet inriktas sedan på att nä detta mål. De mäl som jag ställt upp för trafiksäkerhetsarbetet styrockså forskningsinriktningen. Frågor kring transportforskningen tar jag inteupp . Jag ämnar återkomma till detta i budgetpropositionen för budgetåret1982/ 83. Den målsättning som jag nu angivit för det framtidatrafiksäkerhetsarbetet utgör en naturlig vägledning vid mina fortsattaöverväganden. 1981/82:81 11 Trafikantutbildningär den gemensamma beteckningen för den trafikundervisning och den träning ilämpligt beteende som trafikant som bedrivs inom barnomsorg och skola. Trafiksäkerhetsutredningensgrundtanke såsom den skisserats i delbetänkandet (Ds K 1979:6) Barnstrafiksäkerhet är att barnen skall få en successivt ökad utbildning som är anpassadtill de större krav som trafiken ställer på dem med stigande ålder. I förskolan ochgrundskolans lågstadium är det barnens problem som gående som uppmärksammas. Imellanstadiet kommer barnens roll som cyklister mer i förgrunden medan ihögstadiet intresset mer och mer inriktas på deras problem som mopedister. I deolika skedena bör undervisningen pä ett naturligt sätt knyta an till tidigareerhållen undervisning. Trafiksäkerhetsutredningenanser att det inte finns någon samlad bild av i vilken utsträckning och pävilket sätt trafikantutbildningen förekommer i förskolan. Enligt gjordaundersökningar torde det vara stora skillnader mellan olika förskolor. I denarbetsplan som utarbetat till ledning för förskoleverksamhetenhar trafrkantutbildning endast berörts i form av en hänvisning till denverksamhet som bedrivs i ().Denna verksamhet går bl. a. ut på fortbildning av förskolepersonal, särskildaaktioner och kampanjer samt att ta fram och utveckla undervisningsmaterial somsäljs till förskolorna. och trafiksäkerhetsverket har nyligenutarbetat ett informationsmaterial för studiedagar om barn och trafik iförskolan med syfte att stimulera till debatt och initiativ rörandeförskolebarnens trafiksäkerhet. Utredningenredovisar den fram till /83 gällande läroplanen för (Lgr69:1) enligt vilken trafikundervisningen i skolan utövats. I dennaplan anges trafik som ett av huvudmomenten inom ämnena hembygdskunskap ochgymnastik på lågstadiet. Pä mellanstadiet finns trafik som huvudmoment igymnastik. För högstadiet nämns trafik i huvudmomentet "några andraviktiga samhällsfrågor" inom ämnet samhällskunskap och som huvudmoment igymnastik. Betydelsen av trafikundervisningen markeras genom att den behandlasi ett särskilt avsnitt inom de s. k. samhällsviktiga områdena. Mål ochriktlinjer för trafikundervisningen anges. 1trafiksupplementet som gav ut (Lgr 69: II) gavs närmare vägledning om hur trafikundervisningen kunde bedrivas. Trafiksäkerhetsutredningenmenar att trafikundervisningen inte tillräckligt följt med i de förändringarsom skett inom skolan. Undervisningen har huvudsakligen utgått från trafikregelsystemet.De metoder och arbetssätt Prop.1981/82:81 12 som utvecklats för skolans arbete har' endast i ringautsträckning tillämpats i trafikundervisningen. För att förbättra trafikantutbildningen behövs enligtutredningen i första hand inte nya resurser. Trafikundervisningen finns medinom de obligatoriska ämnena. Den är fast förankrad i läroplanen där dessbetydelse markeras genom att den behandlas som ett samhällsviktigt område.Inom förskola och skola finns det möjlighet att utveckla en god trafikantutbildning.För att detta skall kunna ske bör enligt trafiksäkerhetsutredningen vissa kravställas på trafikundervisningen. Den mäste inriktas på barnens verkliga trafiksäkerhetsproblem.Vidare stryker utredningen under behovet av samverkan mellan de olika berörda.Det gäller i första hand samverkan med föräldrarna men också med myndigheteroch andra organ och intressegrupper som kommer i fräga. Ett tredje krav är attbarn som inte är anslutna till daghemsverksamheten samt invandrarbarn ochhandikappade barn ägnas särskild uppmärksamhet. ger anvisningar om hur dennaförbättring av trafikantutbildningen skall gå till genom att bl. a. redovisalämpliga arbetssätt vilka anknyter till den allmänna inriktning som gällerinom förskola och skola. I ett annat delbetänkande (Ds K 1979: 3) Säkraremopedtrafik har trafiksäkerhetsutredningen redovisat ett förslag om mopedförarutbildning,som är avsett som ett komplement till den allmänna trafikantutbildningen inomskolans ram. Utredningen föreslåratt det skall krävas ett kompetensbevis,mopedkort, för att köra moped. Skolan föreslås få ansvar för mopedförarutbildningoch prov för mopedkort. Utredningen anser att mopedutbildningen skall omfattasåväl teori som praktik men föreslår att utbildning och prov i inledningsskedetav praktiska skäl inriktas på endast den teoretiska delen. Mopedkort och mopedförarutbildningsätts av utredningen in som en del av ett större åtgärdsprogram för att kommatill rätta med mopedisternas trafiksäkerhetsproblem. Jag återkommer härtilllängre fram (avsnitt 4). I delbetänkandet (Ds K 1979: 11) Trafikant- och förarutbildningtar utredningen upp undervisningen i gymnasieskolan till behandling. I gymnasieskolanförekommer enligt utredningen trafikantutbildning i mycket varierandeomfattning. Som ett sista led i en successivt stegrad utbildning föreslårtrafiksäkerhetsutredningen obligatorisk trafikantutbildning i gymnasieskolan.Enligt utredningen är de teoretiska kunskaper som krävs för att få körkort ettbra mått pä vad varje vuxen trafikant bör kunna. Det är i konfliktsituationerlika viktigt för fotgängare och cyklist som för bil- och motorcykelförare attkänna till de regler som styr trafiken och att ha en rätt inställning tilltrafiken och medtrafikanterna. Denna del av den teoretiska körkortsutbildningenbör ingå i den allmänbildning som skolan åtar sig att förmedla. Utbildningenbör emellertid, säger utredningen, vara mer allmänt inriktad och inte direktrelaterad till framförandet av fordon. Prop.1981/82:81 13 per om hur man skall uppträda vid olycksfall är av vitalbetydelse för trafikanter av alla kategorier. Trafiksäkerhetsutredningenföreslår därför att i trafikantutbildningen på gymnasieskolan skall ingå en ABC-utbildningom som följer kursplan för utbildning isjälvskydd. Enligt trafiksäkerhetsutredningen har erfarenheten visatatt en omfattande trafikantutbildnlng kan rymmas inom gymnasieskolans timplanutan att andra ämnen försummas. Utredningen anger vidare att gymnasieskolanredan nu torde ha ekonomiska möjligheter att klara trafikantutbildningen på etteffektivt sätt. För dem sorninte fär sin utbildning vid gymnasieskola och för äldre som inte haft tillgångtill denna skolform föreslås att motsvarande trafikantutbildning som pågymnasieskolan anordnas genom i första hand den kommunala vuxenutbildningen (KOMVUX)men också statens skolor för vuxna (SSV). De olika utbildningsvägarna behövseftersom utredningen föreslår att trafikantutbildningen skall ersätta denhuvudsakliga delen av teoriundervisningen för bil- och motorcykelkörkort. Föratt fä påbörja sådan förarutbildning vid trafikskola skall eleven kunna visaupp intyg om genomgängen trafikantutbildning vid gymnasieskola, KOMVUX eller SSV.Till dessa frågor återkomnier jag i det följande då jag tar upp förarut-bildningen(avsnitt 5). För trafikantutbildningen vid gymnasieskolan anserutredningen att åtminstone till en början kan engageras utbildningsledare och trafikläraievid trafikskola. För lärare vid sädan utbildning som bedrivs enligt gymnasieskolansläroplan bör anordnas kostnadsfri kompletterande utbildning. Inomförskola, grundskola och fritidsverksamhet måste lärarna få de behövligagrunderna för att trafikantutbildningen skall kunna genomföras på anvisat sätt.I och med att de centrala kursplanerna för utbildning till lärare inombarnomsorg och grundskola ersatts med övergripande riktlinjer harmöjligheterna att centralt påverka utbildningen minskats. Det är i praktikenden enskilda utbildningsenheten som avgör om och på vilket sätttrafikundervisning skall tas upp i lärarnas grundutbildning. Tillsynsmyndighetenkan närmast stimulera lärarutbildningen i trafik genom att ombesörja attlämpligt studiematerial tas fram och att ägna uppmärksamhet åt trafikfrågornavid den kontinuerliga uppföljnings- och utvärderingsverksamhet som bedrivs. För att på kort sikt kunna påverka trafikantutbildningeninom förskola och skola föreslår trafiksäkerhetsutredningen ett särskiUfortbildningsprogram i trafik för personalen där. För programmet behöver avsättasi stort sett en studiedag. Det kan beräknas bli genomfört . För attgenomföra programmet behövs enligt utredningens beräkningar ca 500 särskiltutbildade studiedagsledare. Kostnaden för utbildningen av dessastudiedagsledare inklusive resor och uppehälle har beräknats till ca . Prop.1981/82:81 14 I stort sett samtliga remissinstanser ställer sig positivatill de synpunkter och förslag i fråga om en förbättrad trafikantutbildning iförskola och grundskola som trafiksäkerhetsutredningen redovisat.Skolöverstyrelsen finner utredningens utgångspunkter väl avvägda med ettklargörande av de viktigaste problemen vad gäller barns trafiksäkerhet. Denhelhetssyn på barnets situation som läggs fram av utredningen är viktig atthålla i minnet av alla som arbetar med barn och trafikfrågor. Särskilt villstyrelsen betona, liksom tillfrågade länsskolnämnder, att inlärandet avtrafikregler i sig inte är en tillfredsställande undervisning. Från många håll vitsordas behovet av att trafikfrågornakommer med i lärarnas grundutbildning. Ocksä fortbildningsbehovet bekräftas.Skolöverstyrelsen och flera av de länsskolnämnder som inhämtatsynpunkter från har dock ställt sig tveksamma till förslaget om fortbildning påstudiedagar eftersom denna form av punktinsats erfarenhetsmässigt inte brukarha en bestående effekt. Enligt bör i stället vidtas åtgärderi samråd mellan styrelsen och andra berörda myndigheter för en förstärktutbildning. Om kostnaderna för en sådan fortbildning skall täckas av reguljäramedel torde enligt emellertid endast en begränsadfortbildning kunna komma till stånd. Förslaget om trafikantutbildning i gymnasieskolan harväckt positivt intresse på de flesta häll. Det är endast två instanser somuttalar sig emot förslaget. anser att lämpligheten av attförlägga en del av utbildningen för körkort till gymnasieskolan kanifrågasättas. finner det mindre välbetänkt att förläggaden teoretiska utbildningen till gymnasieskolan, där den inte kan få omedelbaranknytning till den praktiska utbildningen. Åven om intresset frän de flesta är positivt finns olikauppfattningar om hur utbildningen bör anordnas. När det gäller förslaget atttrafikantutbildningen bör bli obligatoriskt ämne anser attdelta i synnerhet i kortare gymnasieutbildningar skulle medföra en ökad ochinte önskvärd ämnesträngsel. Åven , som är positiv till allmäntrafikant- och ABC-utbildning inom gymnasieskolans och vuxenutbildningens ram,avstyrker förslaget att trafik införs som ett obligatoriskt ämne och att ABC-utbildningengörs obligatorisk. Som främsta skäl anför betydandesvårigheter att på gymnasieskolans samtliga utbildningsvägars timplaner beredautrymme för ett nytt ämne. Styrelsen framhåller emellertid möjligheten att inomramen för den nuvarande gymnasieskolans bestämmelser ordna en effektiv trafikantutbildninggenom integration i befintliga ämnen och utnyttjande av timmar till förfogande.Utbildningen bör enligt styrelsen vara frivillig för såväl kommuner att anordnasom för elever att delta i. Styrelsen kommer dock i samband med successivaläroplansrevisioner av gymnasieskolans utbildningsvägar att Prop.1981/82:81 15 bevaka att olika huvudmoment som berör trafikantutbildningförs in i de olika ämnena där sä är möjligt. Det råder emellertid skiftande förutsättningarför olika utbildningsvägar inom gymnasieskolan. Lättast går det på längre studieförberedandestudievägar som har stort antal timmar till förfogande och många ämnen i vilkatrafikantutbildningen delvis kan integreras. Svårare är det pä utpräglatyrkesinriktade studievägar, där timmar till förfogande antingen saknas ellerhar lågt timantal. Som exempel anger att det avtrafiksäkerhetsutredningen föreslagna timantalet för allmäntrafikantutbildning och ABC-kurs motsvarar av tiden för timmar tillförfogande på utpräglat yrkesinriktade linjer. För att uppnå det önskade syftetförordar att det tillskapas en frivillig kortaretrafikantkurs inom ungdomsskolans ram. till vilken ABC-utbildningen kan fogas.Frågan om ett utökat samhällsansvar för körkortsutbildningen bör enligtskolöverstyrelsen prövas inom gymnasieutredningen. Det finns också klara uttalanden om behovet av atttrafikantutbildningen blir obligatoriskt ämne. Sådana uttalanden kommer fränFolkrörelsernas trafikskoleförbund. Frivilliga molorcykelkårernas riksförbund.Föreningen . ,och Skola, , TCO ochÖrebro kommun. De instanser som uttalat sig positivt för en obligatorisktrafikantutbildning ställer sig också bakom en obligatorisk ABC-utbildning.Sveriges trafikskolors riksförbund menar dock att denna utbildning inte börbelasta trafikantutbildningen. En kort repetitionskurs undertrafikantutbildningen och kunskapsprov i första hjälpen före förarutbildningenhar förbundet dock inte något emot. Också Motorförarnas helnykterhelsförbundmenar att det bör ankomma på den enskilda skolan hur ABC-utbildningen anordnas. förslag om trafikantutbildningutanför gymnasieskola mottas i huvudsak positivt. KOMVUX-ulredningen avstyrkerdock att trafikantutbildning införs vid statens skolor för vuxna. Vidarepåpekas att timmar till förfogande inte finns i KOMVUX. Där mäste utbildningeni stället betraktas som en gymnasiekurs med det krav på nya timresurser somdetta medför. Den moderna trafiken ställer stora krav på trafikanternasuppträdande och deras vilja att ta hänsyn till medtrafikanterna. Också barnenkommer tidigt i kontakt med dessa krav. Som jag tidigare uttalat bör trafiksäkerhetsarbetet ihögre grad än inriktas pä att ge de oskyddade trafikanterna ökadsäkerhet i trafiken. Detta innebär bl. a. ett ökat behov av godatrafikkunskaper och färdigheter 1981/82:81 16 Det är viktigt att en god grund läggs i detidigaste barnaåren och att barnens utveckling till goda trafikanter sker isamverkan mellan hemmet och skolan. När det gäller utformningen av trafikantutbildningen ibarnomsorg och skola vill jag, efter samråd med chefen för socialdepartementetoch statsrådet , uttala att jag i stort ansluter mig till deninriktning av utbildningen som trafiksäkerhetsutredningen redovisat. Eftersom barnen blir självständiga trafikanter i alltlägre åldrar är det angeläget med lämplig trafikutbildning inom samhälletsbarnomsorg, dvs. förskole- och fritidshemsverksamheten. När det gäller har regeringen antagiten ny läroplan med giltighet fr.o.m. /83. I "Mål ochriktlinjer" i denna läroplan (Lgr 80) har trafikantutbildningensbetydelse markerats och den av utredningen föreslagna inriktningen avtrafikundervisningen tillgodosetts. Trafik betecknas i läroplanen som ettkunskapsområde av grundläggande betydelse. På låg-, mellan- och högstadietingår trafik som s.k. huvudmoment i natur- och .samhällsorienterade ämnen.Stadiefördelningen har gjorts för att underlätta planeringsarbetet. Elevernasutveckling följer inte alltid stadiegränserna. I de i läroplanen ingåendekursplanerna anges därför att lärare måste skaffa sig en överblick av dentotala utbildningens innehåll och mål för att kunna stödja elever både vidstadieövergångar och under arbetet inom stadierna. Detta gäller ävenundervisning i trafik. För ettsäkert och smidigt trafikantumgänge i ett motoriserat samhälle krävs ett trafikregelsystemsom respekteras av trafikanterna. Det är därför förståeligt atttrafikundervisningen i skolan till stor del inriktats på regelkunnande ochregelanpassning. Åven fortsättningsvis bör kunskaper om väsentliga trafikreglerutgöra ett led i skolans trafikantutbildning. Med målsättningen att öka barnsförmåga att klara sig i trafiken är detta inte tillfyllest. Genom träning kanbarnens förmåga ökas. Sådan träning måste, för att bli effektiv, ske i verkligtrafik och inriktas pä barnens färdigheter att uppmärksamma och bedömaomgivande trafik. Genom att trafikundervisningen integreras i olika former avskolverksamhet, t.ex. temastudier eller temadagar, kan barnen få trafikfrågorbelysta från olika utgångspunkter och därmed öka sina insikter. Jag vill ocksäunderstryka nödvändigheten av samverkan främst mellan skolan och barnensföräldrar. Genom att barnen redan vid unga år får ett riktigt trafikantbeteendeinövat är mycket vunnet i arbetet på en bättre trafiksäkerhet. I fråga om trafikantutbildningen i gymnasieskolan föreslårtrafiksäkerhetsutredningen att den byggs ul och görs till obligatoriskt ämne.Utbildningen bör omfatta i stort sett det som den teoretiska utbildningen tillA-och B-körkort omfattar utom rent fordonsanknutna delar. Motsvarandeutbildning föresläs anordnad av den kommunala vuxenutbildningen och statensskolor för vuxna. Intyg om genomgången trafikantutbildning, som förutsättstillgodose teoriundervisningen för körkort i väsentliga delar, ger rätt att påbötjaförarutbildning vid trafikskola. Prop.1981/82:81 17 Flertaletremissinstanser - däribland - har ställt sig positiva till enutbyggd trafikantutbildning i gymnasieskolan. Styrelsen framhåller dock svårigheternaatt på gymnasieskolans samtliga utbildningsvägars timplaner bereda utrymme förett nytt ämne. Styrelsen avvisar därför tanken på att göra utbildningenobligatorisk och därmed också tanken pä att utbildningen skall utgörabehörighetskrav för förarutbildning. understryker emellertidskolöverstyrelsen att det finns möjlighet att inom ramen förgymnasieskolans bestämmelser ordna en effektiv trafikantutbildning genomintegration i andra ämnen och utnyttjande av timmar till förfogande. Styrelsenanger i detta sammanhang kortare frivilligkurser inom ungdomsskolans ram somett alternativ till en utbildning inom gymnasieskolan. Jagdelar uppfattning att trafikantutbildningen inte bör införassom ett obligatoriskt ämne i gymnasieskolan. Styrelsen har emellertid, som nyssnämnts, redovisat möjligheter att inom ramen för den nuvarande gymnasieskolansbestämmelser ordna en effektiv trafikantutbildning. Jagnoterar vidare med tillfredsställelse att vill verka för enmera omfattande trafikantutbildning genom att i sitt löpande läroplansarbetebevaka att olika huvudmoment som berör trafikantutbildning förs in i de olikaämnena när sä är möjligt. I de fall då man vid den lokalaundervisningsplaneringen inte anser sig ha lektionstid att förfoga över utan väljeratt anordna en särskild kurs under timmar till förfogande eller tar initiativtill frivilliga kurser utanför skoltid torde trafikskolorna kunna vara tillhjälp i icke ringa utsträckning. De har både lärarkraft och lokaler som kanutnyttjas. Förtrafikantutbildningens uppläggning och utformning i gymnasieskolan är detväsentligt att få en lämplig plan för undervisningen antingen denna läggs påskoltid eller i form av en frivillig särskild kurs. Detta är behövligt förarbetet i de olika kommunerna. Det behövs också för att få en enhetlighet iutbildningen som gör det möjligt att fullfölja trafiksäkerhetsutredningenstanke att i princip ersätta den nuvarande teoriundervisningen vid förarutbildningmed trafikantutbildning i gymnasieskolan. ,och trafikskolorna bör samverka för att ange riktlinjerna förtrafikantutbildningen. Fråganom ABC-utbildning kan ges en likartad bedömning som trafikantutbildningen iövrigt. Hur den enskilda kommunen anordnar ABC-utbildning behöver inte närmareregleras. Det ligger dock enligt min mening nära till hands att utnyttja densakkunskap och erfarenhet som finns inom Svenska röda korset för att få så godkvalitet som möjligt pä utbildningen. framhållit är det angeläget att trafikundervisningenuppmärksammas i klass- och ämneslärarnas grundutbildning och fortbildning.Härvid bör trafikundervisningen, förutom att den naturli-2 1981182.1 saml. Prop.1981/82:81 18 gen ingår som delmoment i ämnet samhällskunskap pä allaskolstadier, lämpligen kunna integreras med flera olika undervisningsämnen. Fortbildningsinsatserna kan ske pä mänga sätt. Ett inifiativsom verkar lovvärt är de fortbildningskurser i trafikkunskap som vären 1981startat vid i förslag att förlägga fortbildningen tillstudiedagar har mött viss kritik. ställer sig tveksam tillden form av punktinsats som en studiedag skulle innebära och förordar enförstärkt fortbildning i samråd mellan berörda myndigheter. Vidremissbehandlingen har också höjts röster för att utbilda en lärare i varjerektorsområde för att denne därefter skall kunna verka som kontaktlärare förtrafik. har tidigare i är fattat beslut omfortbildningens organisation, hur ansvaret skall vara fördelat och principernaför medelstilldelningen (prop. 1980/81:94, UbU 1980/81:37, rskr 1980/81:385).De närmare formerna för hur fortbildningen skall genomföras blir beroende påvad som lokalt beslutas. Några särskilda medel för detta ändamål kan i rådandeekonomiska läge inte påräknas. Jag vill emellertid stryka under att det ärhögst önskvärt att trafikutbildningen uppmärksammas särskilt vid den lokalaplanläggningen av fortbildningsverksamheten. Härvid bör den medverkan som defrivilliga trafiksäkerhetsorganisationerna kan erbjuda vara till god hjälp. 4 Mopeden och dess förare ' har gått igenom trafiksäkerhetsproblemenför mopedisterna och övervägt åtgärder som kan användas för att få enförbättring till stånd. Åtgärderna skall kunna vidtas snabbt sä att effekterkan uppnäs omgående och medföra så små inskränkningar som möjligt förtrafikanterna. Utredningen föreslår registrering av mopeder, mopedförarutbildningi skolan, mopedkort och strängare krav på mopedmotorn. Ett framlagtförslag att föreskriven lykta på moped skall vara tänd även vid färd i dagsljushar numera genomförts med giltighet från (förordning(1980:667) om ändring i vägtrafikkungörelsen (1977:603)). Registrering av mopeder kan ske i bilregistret vidtrafiksäkerhetsverket. Registrering är enligt utredningen ett nödvändigthjälpmedel för att trafik-övervakningen skall fungera väl. Med en förbättradövervakning följer en bättre efterlevnad av gällande trafikregler. Vidaremotverkas benägenheten att trimma mopederna. Genom att det registreradefordonet utrustas med registreringsskylt kan åtgärden också bidra till attlättare identifiera ' Delbetänkandet (Ds K 1979: 3) Säkrare mopedtrafik 1981/82:81 19 förövareav andra brott som begås med hjälp av mopeder, bl. a. väskryck-ning. I ett första skede kan detbli fråga om att föra in 300000-400000 mopeder i registret. Om försäljningen avnya mopeder fortsätter i den nuvarande omfattningen tillförs registret enligtutredningen 30000-40000 mopeder . Kostnaderna förregistreringsförfarandet beräknas till drygt 13 milj. kr. under det första åretoch därefter 4,8 milj. kr. Beloppen avser, utom en viss kostnad fördatoranskaffning, kostnader för skyltar och registerhällningsavgift sommopedägarna bör svara för. Mopedförarutbildningförekommer i i begränsad omfattning, närmast i form avförsöksverksamhet. ger en detaljerad redovisning avdenna verksamhet, med flera exempel pä hur kommuner för högstadieeleverorganiserat mopedförarutbildning med både teori och praktik. Som ytterligareexempel kan nämnas den utbildningsverksamhet som bedrivs i . Malmö trafiksäkerhetsföreningär huvudman för verksamheten och samarbetar med skolstyrelse och rektorer.Undervisningen sköts av lärare från trafikskolorna och omfattar både teori ochpraktik. Den är förlagd till högstadiets fria aktiviteter. Utbildningen är kostnadsfriför eleverna. Kostnaderna - ca /elev bestrids av kommunen genom direktbidrag till trafiksäkerhetsföreningen. Fr. o. m. bidrar skolan tillmaterialkostnaderna. Åven utanför skolan skerviss utbildningsverksamhet.