prop · G503102 · 1981-12-31 00:00:00 — svaraför åtgärder som krävs för lanlmäleriels krigsberedskap Uppgifterna påverkas väsentligt av den allmänna utvecklingen i samhäl let och inom totalförsvaret. Slor betydelse för lanlmäleriels uppgifter har sålunda t. ex. samhäUsplaneringen, utvecklingen och beredskapsplanlägg ningen inom totalförsvaret, den tekniska utvecklingen inom områdena ADB och fjärranalys saml kartproduktionens omfattning. 1981/82:102 Bilaga 10 2 Verksamheteninom programmet präglas av en alltmer ökad efterfrågan på dess tjänster. /81 har i synnerhet flygfotograferingen ökat, vilket gerdirekta effekter på omfattningen av sekrelessgranskningen av flygbilder ochkartor. Dessutom har beslutet om omorganisation av lantmäteriet ikrigslänsstyrelserna medfört nya åligganden. /82 prioriteras den verksamhet som angår säkerhetsskydd m.m.Beredskapsplanläggningen etc. eftersatts därmed. Pålång sikt riskerar lantmäteriet all komma i obalans i förhållande liU övrigadelar av totalförsvaret. Delär givelvis nödvändigt att försvarels olika delar snabbi är insatsberedda ihändelse av ell överraskande angrepp. Enligl försvarskommitlén kan detta mål f.n. inle uppnås av lanlmäleriel, vare sig centralt eller regionall. För dettakrävs såväl planering som övningar i en omfattning som inle kan inrymmas inom lanlmälerielsnuvarande medelsramar. Behovetav resurser för all lantmäteriet skall kunna fullfölja sina uppgifter ökar pågrund av att omfattningen av sekretessgranskningen ökar. fårdetta inte inkräkta på resurserna för krigsplanläggning och underhåU av krigslryckningsorganisalionen. Kommitténanser del angelägel all älgärder vidtas så all förhållandena förbättras. och 1978 ärs försvarskommitlé framhåller all lanlmäleriel harstora svårigheter när det gäller all fullfölja sina lolalför-svarsuppgifter.Jag delar bedömningen all åtgärder behöver vidtas. Med hänsyn lill den ökadevikt som bör fästas vid alt myndigheterna skall vara snabbi insatsberedda vidöverraskande angrepp bör sålunda förhållandena för lanlmäleriel förbättras. Delär på kort sikt inle möjligt all sänka ambitionsnivån när del gäller sekrelessbehandlingav landskapsinformation. Möjligheten att på bedriva dennaverksamhet lill lägre kostnader för det allmänna övervägs f. n. av utredningen(Bo 1981:01) om sekrelessgranskning av kartor m. m. Jaghemsläller all regeringen bereder tillfälle allta del av vad jag nu har anfört om verksamheten inom lanlmäleriels programFörsvarsberedskap. Prop.1981/82:102 Bilaga 10 3 6 Anslagsfrågor för /83 1981/82: 100 (bil. 16 s. 127) har regeringenföreslagit all, i avvaktan på en särskild proposition i ämnel, lill Lantmäteriet:Försvarsberedskap för /83 beräkna ett reservaiionsanslag av2093000 kr. Jag anhåller om all nu få la upp denna fråga. D. Lantmäteri- och kartväsendet 1980/81 Utgift 1981/82 Anslag 1982/83 Förslag Programmet är indelat i två delprogram: 4 a Säkerhetsskydd4 b Beredskapsplanläggning Programmet omfattar bl. a. sådana uppgifter som åligger lanlmälerielför all kartförsöijningen i krig skall tryggas. Uppgifterna rör främst beredskapsplanläggningoch förberedelser för tryckning av krigskarlor. Vidare omfattar programmet sekrelessålgärderi form av granskning av kartor och flygbilder samt vissa administrafivaåtgärder i övrigt. 1 del huvudförslag som lantmäteriverket har redovisat isin anslagsframställning kan ambitionsnivån inle behållas trots alt åtgärdervidtas för all rationalisera verksamheten. Yllerligare personal måste förasöver lill annan verksamhet. Verkets mening är alt det är nödvändigt alt resursernaförstärks med hänsyn lill de krav som ställs på programmet. Verkets förslaginnebär en uppräkning av anslaget till , vilket är en höjning med747000 kr. i förhållande lill huvudförslaget. En sådan ökning av anslagetmedför all de mest angelägna kraven kan tillgodoses. Endast en sådananslagsnivå säkerställer att både lantmäteriverkets och del regionala lanlmälerielsberedskapsplanläggning kan genomföras på en för totalförsvaret acceptabelnivå. Mol bakgrund av vad jag fidigare har anfört i fråga omverksamheten inom programmet anser jag all del är nödvändigt all för budgetåret1982/83 anvisa medel för programmet utöver huvudförslaget. 1981/82:102 Bilaga10 4 Jaghemsläller all regeringen föreslär alllill Lantmäteriet:Försvarsberedskap för /83 anvisa ett reservaiionsanslagav . Prop.1981/82:102 Bilagall Kommundepartementet I Anmälantill proposition om säkerhets- och försvarspolitiken samt totalförsvaretsfortsatta utveckling såvitt avser kommundepartementets verksamhetsområde 1981/82:100 (bil. 18) har regeringen föreslagit all, i avvaktanpå särskild proposition i ämnel, lill Civilbefälhavama för /83beräkna ell förslagsanslag av . Vidare har, i avvaktan påproposition om totalförsvaret, beräknats en besparing av 8 milj. kr. genomförenklingar och omprioriteringar av uppgifter inom länsstyrelsernas försvarsenheler.Jag anhåller all nu få la upp dessa frågor. Övrigt totalförsvar: programmet Ledning m. m. 1Civilbefälhavarna m. m. Civilbefälhavarnasuppgifter inom totalförsvaret regleras i första hand i inslmkfionen (1970:363)för civilbefälhavare. I instmktionen föreskrivs bl.a. all civUbefälhavaren ifred skall verka för all totalförsvaret inom civilområdet planläggs så att deli krig och vid krigsfara kan föras med en enhetlig inriktning. Planläggningenskall i erforderlig utsträckning samordnas såväl mellan de civila myndighelernaoch organen inbördes som mellan dessa och de militära myndighelerna.Civilbefälhavaren fär för sådant ändamål hos civila myndigheter med statligaförvaltningsuppgifter inom civilområdet, verk dock undantagna,påkalla all material rörande planläggningen sänds in lUl honom och, när delbedöms erforderligt, föreskriva att beredskapsplan inle får fastställas innansamråd har ägt rum med honom. Civilbefälhavaren skall enligl instruktionen ledaslabsljänsl-övningar inom civilområdel. Han skall verka för all personal hos decivila myndigheterna inom civilområdel utbildas för sin verksamhet i krig ochI 1981182. 1981/82:102 Bilaga11 Kommundepartementet 2 självanordna sådan utbildning. Civilbefälhavaren skall vidare planlägga sitl kansliskrigsorganisation och, med slöd av tillgängligt material rörandeberedskapsplanläggningen, göra de sammanställningar och upprätta de egna planersom behövs för verksamheten i krig och vid krigsfara. CivUbefälhavarenfår i den utsträckning som behövs för hans eget plan-läggningsarbele ta del avkrigsplanläggningen även hos militära myndigheter och institutioner inom civUområdet. Isin verksamhet skall civilbefälhavaren samverka med mililärbefälha-varen. Hanskall samråda med civila myndigheter och andra civila organ saml hos dessa görade framställningar som behövs. Medslöd av Kungl. Maj:ls bemyndigande tillkallade dåvarande chefen förförsvarsdepartementet sex sakkunniga med uppdrag all se överdel miUtära försvarets centrala och högre regionala ledningsorganisationFörsvarsmaktensledningsulredning (FLU 1974). I en första etapp behandlades försvarsmaktenscentrala ledning. 1 en andra etapp har utredningen behandlat den högreregionala nivån. Utredningen lämnade belänkandel (SOU 1978:77)Högre regional ledning. I belänkandel föreslogs bl. a. ati civilbefälhavarnasansvar för all inrikta planeringen inom totalförsvarets civUa delar skuUeförstärkas. Den10 uppdrog dåvarande chefen för försvarsdepartementet åtdåvarande civUbefälhavaren i Bergslagens civilområde landshövding närmare utreda civilbefälhavarens uppgifter främst i fråga om den operativakrigsplanläggningen. Utredningsmannen lämnade betänkandet (DsFöH 44/80) Civilbefälhavarnas roll i totalförsvarets krigsplanläggning. 1 belänkandelföreslogs all civilbefälhavarna redan i fred borde ges ell klartplanläggningsansvar och att civilbefälhavarnas ställning främst gentemotlänsstyrelserna borde preciseras bättre än . Förslagensgenomförande förutsatte enligl utredningen personalförstärkning vid civilbefälhavarnaskanslier. Den26 förordnades f.d. länsöverdirekör all överarbetautredningen om civilbefälhavarnas uppgifter m. m. lämnadesbetänkandet (DsFö 1981:11) Civilbefälhavarnas planläggningsuppgifter i fred m.m.I belänkandel föreslogs att civilbefälhavarnas ansvar och befogenheter i fredskulle preciseras och all föreskriflsrätt skuUe införas, dels för centralamyndigheter gentemot civUbefälhavarna, dels för civilbefälhavarna gentemotlänsstyrelserna. Vidare föreslogs att civilbefälhavarnas kanslier skulle få enpersonalförstärkning. Förverksamheten inom totalförsvarets civila delar indelas i sexcivilområden. Dessa sammanfaller med indelningen i militärområden. För varjecivilområde utser regeringen en av landshövdingarna inom civilområdet alltillika vara civilbefälhavare. 1981/82:102 Bilagall Kommundepartementet 3 Varjecivilbefälhavare har till sill förfogande ell kansli. Kansliet leds av enkanslichef som också är civilbefälhavarens ställföreträdare. Anlalelhandläggare i kansliet varierar mellan tre och sex. Härtill kommer personal föradministrativ service. Del totala anlalel handläggartjänster är f. n. ca 20 ochantalet övriga tjänster är ca 10. Fram t. o. m. utgången av /69var motsvarande anlal tjänster 16 resp. 6. Slalsmaklerna beslöt (prop. 8, SU 6, rskr 6) på grundval av civilbefälhavar-ulredningsförslag en personalförslärkning fr.o.m. /70. Anlalel handläggartjänsterutökades då med fyra medan antalet övriga tjänster ökades med tvä. Riksdagenbeslöt vidare (prop. 1972: 1 bil. 14, CU 4, rskr 70) om en yUerligare personalförslärkningfr.o.m. Anlalel handläggartjänster utökades då med tre. CivUbefälhavarkansliernaär lokaliserade lill , , , , och Luleå.Eftersom civilbefälhavamppgiflen inle är knuten lill landshövdingen i ell visstlän inom civilområdel kan kansliet finnas på annan ort än civilbefälhavaren. 1.3Försvarsmaktens ledningsutrednings förslag beträffande civilbefälhavarna Försvarsmaktensledningsulredning (FLU 1974) ansåg i belänkandel Högre regional ledningall civilbefälhavarnas ansvar i krig täcktes av de befogenheter sominstruktionen gav och all del därför inle fanns anledning att övervägaförändringar i civilbefälhavarnas stäUning i krig. Vad gällerfredsförhållandena fann utredningen all den annars gällande principen, all densom har uppgifter i krig också borde planera dessa i fred, inle tillämpades påcivilbefälhavarna. Bestämmelserna för fredsverksamhelen var enligl utredningensmening allmänt hållna, gav utrymme för varierande tillämpningar ochmöjliggjorde inle all krigsplanläggningen kunde påverkas i tiUräcklig grad.Utredningen föreslog därför att civilbefälhavarnas ansvar för att inriktaplaneringen inom totalförsvarets civila delar skulle förstärkas. På gmndval avledningsutredningens förslag lade regeringen fram en proposition(1979/80:135) om försvarsmaktens högre regionala ledning m. m. I likhet medutredningen ansåg regeringen all det saknades anledning all överväga någraförändringar i civilbefälhavarnas lednings- och lydnadsförhållanden i krig.Däremot ansågs inle samma klarhet föreligga beträffande befogenheterna i fred.Civilbefälhavarna hade i fred inle formell rätt alt meddela länsstyrelser m.fl.inom civilområdel föreskrifter för beredskapsverksamhelen. Regeringen deladeutredningens syn på civilbefälhavarnas uppgifter, men var då inle beredd alllämna några konkreta förslag utan avsåg all återkomma . (FöU1979/80:15, rskr 318) gjorde ingen erinran mol de redovisade uttalandena ipropositionen. 1981/82:102 Bilaga 11 Kommundepartementet 4 1.4Utredningen om civilbefälhavarens roll i totalförsvarets krigsplanläggning Utredningenom civilbefälhavarens roll i totalförsvarets krigsplanläggning föreslog allcivilbefälhavarna redan i fred borde ges ell klart planeringsansvar.Planläggningen borde på ell mer uttalat sätt inriktas och samordnas på denhögre regionala nivån. Detta förutsatte enligl utredningen en anpassning av decentrala myndigheternas anvisningar. Vidare ansåg utredningen all civilbefälhavarnasställning gentemot länsstyrelserna borde preciseras bättre. I belänkandelföreslogs också en personalförslärkning av civilbefälhavarnas kanslier. 1.5Utredningen om civilbefälhavarnas planläggningsuppgifter i fred m.m. Utredningenom civilbefälhavarnas planläggningsuppgifter i fred m. m. gjorde följandesammanfattning av tidigare utredningar och proposUioner. Slalsmaklernasintentioner var alt civilbefälhavarna i fred skulle vidta de förberedelser sombehövdes för krigsverksamhelen. Det hade ansetts vara tillräckligt omcivilbefälhavarnas fredsverksamhel på olika säll påverkade planeringen ifrivillig samverkan inom civilområdel, ulan all direktiv eller föreskrifterbehövde användas. Uppenbarligen hade inle detta varit tillräckligt för attcivilbefälhavarna skulle kunna genomföra sin planläggning på avsett säll. Olikaförhållanden samverkade lill all trycket på civilbefälhavarna ifredsplaneringen hade blivit kraftigt. Förberedelsearbetet för all rätt kunnabedriva verksamheten i krig var mer betungande och måste läcka fler områden ochbeakta fler möjligheter . Utvecklingen i del civila samhället, meden ökande befolkningskoncentralion och en fortgående specialisering ochcentralisering, krävde överblick och planering för större områden än länen.Samordningen inom dél civila försvaret fordrade alltså större arbetsinsatsermed sikte på hela civilområdets problem än fidigare. Även skyldigheten allsamverka med mililärbefälhavarna och all samordna del civila och militäraförsvaret krävde avsevärt ökade insatser från civilbefälhavarnas sida.Civilbefälhavarnas uppgifter mol den ovan tecknade bakgrunden försvårades ivissa avseenden av all formella befogenheter saknades eller var vaga.Anvisningar från de centrala myndighelerna riktades och sändes i allmänhet lilllänsstyrelserna utan all civilbefälhavarna tillfrågades eller fick del av dem.Detta medförde all del var svårt för civilbefälhavaren att åstadkomma en förcivilområdet samordnad syn på och inriktning av planeringsarbetet. Mililärbefälhavarnasansvar och befogenheter däremot var klart utformade. Denfrämsta orsaken lill de brister som fanns inom civilbefälhavarnasplaneringsverksamhet var enligl utredningen att de centrala myndigheter- 1981/82:102 Bilagall Kommundepartementet 5 nainle helt hade inordnat civilbefälhavarna i sin planeringsverksamhet. En annanorsak fill bristerna var otillräckliga personalresurser. Civilbefälha-vamaskanslier hade inle helt fått de lillskoll som civilbefälhavar-utredningföreslog . Av mindre vikt var enligl utredningens mening frånvaron avformella bestämmelser om civilbefälhavarnas befogenheter. Det var sålundafrämst genom en ändring av planeringsordningen och genom en ökad personallUldelningsom möjlighet fanns all förbättra planeringen på den högre regionala nivån.Men det var också angelägel all den ändrade planeringsordningen preciseradesgenom formella befogenheter för civilbefälhavarna. Utredningenföreslog inte någon ändring i inslrukfionen för civilbefälhavarna i fråga omcivilbefälhavarnas ansvar för planläggningen. Utredningen menade i stället allen precisering av detta ansvar borde ske genom all bestämmelser i annan ordningutfärdades om planläggningssyslemet och civilbefälhavarnas planering m.m. 1 eltannat avseende borde emellertid instruktionen ändras. Den borde kompletterasmed bestämmelser om föreskriflsrätt. Denna föreskriflsrätt skulle avseplaneringens inriktning i stort och skulle inle binda eller reglera i detalj. Denhögre regionala nivåns betydelse kom enligl utredningen i ell kris-ellerkrigsläge all vara väsentligt störte än man hillills hade behövt räkna med ochdärmed ökade viklen av planering i fred. En fömlsättning för all denna planeringskulle kunna vara samordnande på den regionala nivån var en samordning i bådehögsta och central insians. Del var därför nödvändigt all centralmyndigheternakom fram till ell sinsemellan avstämt synsätt samt att var och en av dem, meddetta som grund, utarbetade riktlinjer för sill område. Del vore värdefullt förutarbetande av de olika myndigheternas riktlinjer om de centrala myndighelernakunde arbeta fram ell gemensamt dokument. Detta borde innefatta en gemensamgrundsyn, uppgifter om väsenfiiga samordningsproblem saml allmänna riktlinjerför hur dessa skulle beaktas. De centrala myndigheternas riktlinjer borde isamtliga frägor som direkt eller indirekt berörde civilbefälhavarna ställastill dessa. Samordningenpå olika nivåer kunde underlättas och förbättras om större uppmärksamhetägnades ål del förberedelsearbete som föregick samordningsverksamheten. Dettaarbete borde inbegripa samarbete såväl på samma nivåer som mellan olika nivåerinom det civila totalförsvaret. Därför borde representanter förcivilbefälhavarna delta i arbetet med de centrala myndigheternas riktlinjer ochdärmed kunna påverka deras innehåll. Motsvarande borde också gälla icivilbefälhavarnas verksamhet mol länen. Genom den samordning som utredningenföreslog borde det civila totalförsvaret få bättre möjligheter fill planeringoch bättre kunna anpassa denna tUl den militära planeringen. Tillgmnd för civilbefälhavarnas planering skulle ligga dels centrala riktlinjer,dels de faktorer som betingas av samordningsbehoven inom det 1981/82:102 Bilagall Kommundepartementet 6 civUaförsvaret inom civilområdel. Förslag lill civilbefälhavarnas riktlinjer bordeutarbetas i samarbete med länsstyrelserna. Detta var angelägel eftersom delunderlättar samordningen och kunde resultera i riktlinjer som alla berördaställde sig bakom. Utredningenerinrade om alt orsakerna fill problemen för civUbefälhavarna inte främst varbrist på uttryckliga bestämmelser om civilbefälhavarnas ansvar ulan meraberodde på all civilbefälhavarna hillills i stort sell hade stått utanförsamspelet mellan centrala myndigheter och länsstyrelser i fråga omkrigsplanläggningen. Det ändrade ansvaret för civilbefälhavarna borde slås fasl,inte genom en ändring i instruktionen för civilbefälhavare ulan genom attbestämmelser i annan ordning utfärdades som fastställde utredningensståndpunkter och förslag fill planeringssystem. Utredningen föreslog dock attinstruktionen skulle kompletteras med ell avsnitt om föreskriftsrätt. Detta bordeinnebära dels all civUbefälhavarna skulle iaktta föreskrifter från centralamyndigheter, dels all civilbefälhavarna själva fick meddela föreskrifter lilllänsstyrelse inom civilområdel. Även lill de samverkande civila myndighelernamåste civilbefälhavaren kunna ge allmänna råd för all uppnå samordning avplaneringen. Någon särskild föreskriflsrätt föreslogs dock inle för sådansamordning. Utredningen räknade med all del föreslagna planeringssystemetgjorde en formell bestämmelse om delta obehövlig. Utredningenhade haft all klarlägga behovel av personalökning på civilbefälhavarkansliernaoch hur utrymme skulle skapas för delta genom omfördelning av resurser frånandra myndigheter, t. ex. genom en förenkling av anvisningarna för planering.Utredningen hade kartlagt nuvarande arbetssituation vid civilbefälhavarkanslierna.Ca 20 % av den handläggande personalens arbetstid användes för administrativaarbetsuppgifter. För planläggning och kontaktverksamhet saml utbildning ochövning åtgick vardera av arbetstiden. Arbetsbelastningen hade ökatsedan år 1970, då den nuvarande organisationen fastställdes. Planeringenomfattade endast till ringa del sådan planering som hade föreslagtis avutredningen. Denna planering och de vidgade befogenheterna förcivilbefälhavarna krävde personalförslärkning vid civilbefälhavarnas kanslier.Förstärkningen måste i stort sell motsvara hela den nya arbetsuppgiften.Utredningen föreslog att nya handläggartjänster skulle inrättas vid samtligakanslier; tre tjänster vid vardera kanslierna i Södra och Östra civilomrädenasamt två tjänster vid vardera kanslierna i Västra civUområdet, Bergslagenscivilområde samt civilområdena i Nedre Nortland och . Utredningenhade inte kunnat fullgöra uppgiften all ge förslag om hur utrymme förpersonalförstärkning lill civilbefälhavarorganisalionen skall kunna skapasgenom nedskärningar vid andra myndigheter. Enliglbeslut av vid 1980/(prop. 1980/81:57, SoU 24, rskr263) om hälso- och sjukvården i krig m. m. ändrades grunderna för ledningen avsjukvården i krig. 1981/82:102 Bilaga 11 Kommundepartementet 7 skåphar hemställt hos regeringen all civilbefälhavarna skulle få i uppdrag attplanera och leda den landstingskommunala övningsverksamhelen eftersomcivilbefälhavaren skulle utöva den länsövergripande verksamheten underkrigsförhållanden. Utredningen om civilbefälhavarnas planlägg-ningsuppgifler ifred m. m. hade föreslagit all länsstyrelserna skulle anordna och leda delandstingskommunala ledningsövningarna. I den av godkändapropositionen om hälso- och sjukvården i krig m.m. slogs fasl, alllänsstyrelsen hade kvar sill ansvar och sina befogenheter som länels civila totalförsvarsmyndighel.I enlighet härmed hade att fatta övergripande beslut ominriktning och samordning i länet av den civUa lolalförsvarsverksamhelen,beslut som också gällde landstingskommuner och kommuner. Den nya ordningen förledning av sjukvården ökade kraven på samverkan mellan länsstyrelse ochlandstingskommuner. Dessa var redan i fred skyldiga all utarbeta riktlinjer förhur denna samverkan skall utövas. Civilbefälhavarnas ansvar och befogenhetergällde de länsövergripande frågorna. Sådana frägor belystes bäsl genom alllandstingskommunerna som samverkande myndigheter dellog i de av civilbefälhavareoch miUlärbefälhavare gemensamt ledda samverkansövningarna för länsstyrelseroch övriga regionala civila myndigheter saml försvarsområdesbefälhavaren. Försvarskommitlénströk under civilbefälhavarnas ökade betydelse för ledningen av det civilatotalförsvaret och för samordning mellan civil och militär verksamhet på denhögre regionala nivån. Den ökade betydelsen berodde dels påsamhällsutvecklingen i stort, dels på all försvarsmakten i sin planläggningutgick från all mer än tidigare stödja sig på del civila samhället för sin försöijning.Detta innebar ökade krav i både fred och krig på en nära samordning av dencivila och militära planläggningen. En förulsällning för denna samordning varall de centrala myndigheternas anvisningar m.m. ställdes lUl civilbefälhavarnai alll som hade betydelse för deras ansvar för förberedelsearbetet i fred ochverksamheten i krig. Deslutsatser som kunde dras av utredningen om civilbefälhavarnas planläggningsuppgifleri fred innebar, som har nämnts, all nuvarande ordning och syslem förden civila tolalförsvarsplaneringen i fred bättre behövde anpassas till delcivila samhället och genomföras i samarbete mellan olika nivåer. Vidare ansågdenna utredning all civilbefälhavama borde få sill ansvar och sinabefogenheter i fred preciserade och att civilbefälhavarnas kansliresurser behövdeförslärkas. Försvarskommitlén delade den uppfattning om behovet av allprecisera civilbefälhavarnas uppgifter i fred, som hade förts fram i den i delföregående redovisade utredningen. 1981/82:102 Bilagall Kommundepartementet 8 Försvarskommitlénansåg all civilbefälhavarna borde fä en mera betydelsefull roll än hittillsinom flera områden. De tidigare planerade stora utrymningarna kommer allersättas av ett mindre låst syslem som ger ökade möjUgheter all utnyttjakombinationer av skydd, omflyttning och utrymning. För detta fordrades enledningsorganisation som civilbefälhavarna måste ansvara för. Civilbefälhavarnasplanering inom sjukvårdsområdet måste enligl kommitténs mening samordnas med mililärbefälhavarnaskrigssjukvårdsplaner och ange riktlinjer för hur de totala resurserna inom civilområdelskulle utnyttjas och ledas. Enligt kommUtén måste en långtgående integrering avförsvarsmaktens och den civila krigssjukvårdens resurser ske. Med hänsyn till bl.a.lidskraven var samverkan inle en tillräcklig grund för sjukvårdsledningen ikrig. Inomdel ekonomiska försvarels område hade utvecklingen i samhället och näringslivetlell fill all civilbefälhavarna hade fåll en alll större roll för samordnadledning av försörjningen inom civilområdel.