prop · G50399 · 1981-12-31 00:00:00 — vill att tillstånd till bergtäktskall prövas enligt samma normer som gäller för exploatering avgrusfyndigheter, eftersom vissa bergområden har stor betydelse för dennaturvetenskapliga forskningen. Lundsuniversitet menar att i täktplanearbetena i högre grad än enekologisk analys av den planerade taktens effekter borde utföras. Länsstyrelseni anser att de biologiska aspekterna på täktverksamhethar fått en styvmoderiig behandling i utredningen. framhålleratt det är nödvändigt att de inventerings- och databehandlingsrutiner somföreslås för kontroll av landets grus- och sandtillgångar samt uttagen ur dessakonstrueras så att ny kunskap inom fäUen markekologi, hydrologi, fiske,fiskeribiologi och naturvärd fortlöpande kan matas in. Skogsvårdsstyrelseni tar upp frågan om avverkningar i samband med täktverksamhet ochpåpekar att ölägenheter kan uppkomma vid större takter p. g. a. olämpligavgränsning mot omgivande skogsmarker med vindfällning, insektsskador, torka p.g. a. ändrade hydrologiska förhållanden etc. anser attskogliga miljöfrågor ofta kommer i bakgrunden i samband med täktverksamhet ochatt en hel del fördelar skulle kunna vinnas genom vad som anförs omtäktsamverkan. En utveckling av vad som här anförs skulle sannolikt kunnaförbättra såväl skogsavverkningsdelen och miljöfrågorna somåterbeskogningsfasen, enligt . Lantbruksstyrelsenanser att samråd med lantbruksnämnd bör ske i de fall det ej är uppenbart attlantbrukets intressen ej berörs. Lantbruket kan beröras genom påverkan pägrundvattnet, genom vägdragningar och ökad mängd tunga transporter påbefintliga vägar, bl.a. Även rennäringen kan påverkas av sand- och grustäkt,dels genom bortfall av betesmark och dels genom andra störningar i renskötseln,t. ex. att flyttningsvägar avskärs. 1981/82:99 222 Lantbruksstyrelsenanser därför att samråd med samebyarna och lantbruksnämnd bör ske dårennäringsintresset är berört. Fleralänsstyrelser och kommuner samt IVA, LRF m.fl. tar upp frågan om skyddet förgrundvattnet i samband med täktverksamhet. kommun påpekar att något skyddur mängdsynpunkt inte ges av nuvarande skyddsföreskrifter för vattentäkter. IVAanser alt utredningen borde ha tryckt hårdare på behovet av framtida ostördagrustillgångar eftersom dessa i hög grad svarar för det dricksvatten m. m. vikonsumerar och dricksvattenresurserna är starkt hotade bl. a. genom växandebehov, överuttag, förstöring av vattenförande grusåsar och nedsmutsning avvattnet med saker. Tekniskahögskolan i skriver i samband med konfliktfrågor att man även bör seframåt inom energilagringssidan eftersom viss energilagring (solvärmelagring m.m.) kommer att utföras i grusavlagringar, s. k. akve-ferlagring. Riksantikvarieämbetetsamt några länsstyrelser och kommuner nämner också att kulturminnesvårdensintressen bör undersökas i samband med resurskarteringen och beaktas igrusförsörjningsplaneringen. anser också att vidupprättande av regionala grusförsörjningsplaner företrädare för den regionalakulturminnesvården bör beredas möjlighet att delta, då en stor del avfornlämningsbeslåndet är knutet just till våra grusåsar. BeträffandetUlsynsverksamhel och återslällningskrav skriver kommun attfunktionen hos dessa kan ifrågasättas enligt nu gällande regler och att en skärpningkan vara befogad. Göteborgskommun understryker att markanvändning efter upphörd täktverksamhet bör haplanerats redan innan täkttillstånd ges och att återställd biologiskproduktion, främst i form av skogsbruk, är angelägen. Fiskeriintendenteni mellersta distriktet föreslår att direktiv ges till sökanden att redan iansökningshandlingarna ange möjligheter till avyttring av s. k. överblivnamassor, varvid berörda parter vid ev. påföljande domstolsbehandling harmöjlighet att ta ställning till huruvida massorna kan användas för annatändamål. 2 Utredningens förslag beträffande landbaserad täktverksamhet Utredningensförslag: - Ett system för statistisk redovisning av produktionen av naturgrusoch alternativa material etableras . (Utredningen stöder i princip det Prop.1981/82:99 223 av naturvårdskommittén framlagda förslaget till lag omuppgiftsskyldighet i fråga om läkt- och stenkrossrörelse.) - Kompletterandeuppgifter beträffande materialens användning resp. speciella materialtyperinhämtas genom särskilda enkäter med längre tidsintervall, t. ex. , eller isamband med forskningsprojekt inom materialsektorn. - Årligaproduktionsuppgifter resp. kompletterande uppgifter datalagras, så attsammanställningar av uppgifter snabbt kan presenteras på olika administrativanivåer (kommunal-, läns- och riks-) enligl danskt mönster. - Statistiskacentralbyrån bör ha det centrala ansvaret för denna statis tiska verksamhet. Det förutsätts därvid att också uppgifter om utvinning av grus och sand i sjöar och hav ingår i den samlade statistiken. Förslagen stöds av flertalet remissinstanser, däribland SCB, skogsstyrel sen, SGU, länsstyrelserna i , , , Öster götlands, , , , och , borgs, , , , , , , och , , och SundsvaUs kommuner, LO samt och läns handelskammare. Naturvårdssektionen inom årnegaliv till utredningens förslag till huvudmannaskap men är i övrigt positivtill förslagen. Även och länsstyrelserna i ,, , och är positiva till förslagen,förutom att man anser att länsstyrelserna bör ha ansvaret för insamlingen avdatauppgifterna. Flera länsstyrelser föreslår också att rapporteringen byggsin i miljövårdens informationssystem Ml 01, varigenom uppgifterna kan databehandlas. och anser att förslaget till statistiskredovisning är alltför ambitiöst. IVA menar att en kostnadskalkyl börredovisas, innan man kan tillstyrka förslagen. Industriförbundavstyrker en utökad uppgiftsskyldighet för företagen. i anser att en årliguppgiftsskyldighet är angelägen från både regionalekonomiska, miljö- ochplanmässiga synpunkter. Eftersom uppgifterna i första hand är av primärtintresse för länsstyrelse och kommuner ifrågasätts om inte skaUha ansvaret för insamlingen av datauppgifterna. framhåller attstatens naturvårdsverk i samråd med miljödatanämnden bör få ansvaret för attomgående utveckla ett dataprogram, som dels direkt kan samordnas med Ml01-systemet, dels kan fungera som ett fristående dataprogram för delänsstyrelser som ännu inte anslutits till Ml Ol-systemet. Härigenom skapasockså, enligt , möjligheter tUl riksomfattande bearbetningar ochsammanställningar. 1981/82:99 224 Länsstyrelseni anser att eftersom den största mängden sand- och grusmaterialför närvarande och troligen också under överskådlig framtid kommer från takterpå land bör redovisningen göras till länsstyrelserna. Dessa får då somtillståndsmyndighet en total bild av utvinningen av material inom länet ochdärmed ett bättre underlag vid beslut om nya takter. SCB och SGU kan sedan isin tur göra riksöversikter på det material som redovisats i länsstyrelserna. Beträffandeuppgiftsskyldigheten framhåller SCB att del material som länsstyrelserna enligtnaturvårdskommitiéns förslag kommer att samla in kan utnyttjas även för attframställa merparten av den statistik över grusproducenternas verksamhet somsedan länge efterfrågats. Genomen sådan samordning av länsstyrelsernas och skulle,enligt SCB, något särskilt uppgiftslämnande till statistiken ej blierforderligt för berörda företag. Ett liknande samarbete kan enligt SCB:smening utformas mellan SCB och SIND vad beträffar de av SIND inhämtadeuppgifterna över täktverksamheten i insjöar och havet. Endast i den mån andrastatistikbehov medför krav på särskilda uppgifter om läkt-företagens verksamhetskulle en särskild uppgiftsinsamling för statistiken erfordras, men den skullei så fall kunna begränsas till ett urval företag verksamma inom berörda område. Skogsstyrelsenförutsätter att uppgiflsskyldigheten ej omfattar husbehovstäkter, eftersomdessa är små och svarar för så liten del av den totala materialförbrukningen.Bl.a. och i anser det angeläget attformerna för uppgiftslämnandet anpassas så att omfattande administrativhantering undviks. påpekar också att inkomna uppgifter bör varaav värde inte blott för täktärenden, utan även för taxeringsarbetet som ärberoende av uppgifter om tillgång och förbrukning av grusmaterial. Ävenlänsstyrelsen i understryker värdet av att redovisningen ommöjligt utförs på elt sådant sätt att samordning lätt kan ske med annanverksamhet, såsom fastighetsvärdering och fastighetstaxering. iVästmanlands län förutsätter att insamlade uppgifter blir offentliga så alt dekan användas av planerande myndigheter. Länsstyrelseni saknar säkra uppgifter om grusförbrukningensomfattning och inriktning. Denna brist försvårar bedömningen rörande behovetav nya takter. 1 samband med ansökningar om täkttillstånd erhållerlänsstyrelsen vanligtvis uppgifter om fyndigheternas volym. Uppgifter om hurmycket material som verkligen bryts ut och som kvarlämnas ges för närvarandeinte in till . Utredningens förslag om ett system för statistiskredovisning av årlig produktion av naturgrus och alternativa material bör,enligt , ge ett bättre underlag vid bedömningar i täktärenden.Länsstyrelsen delar utredningens uppfattning att börha det centrala ansvaret för alt uppgifterna snabbt delges länsstyrelser ochkommuner. Prop.1981/82:99 225 och anser att förslaget till statistiskredovisning år alltför ambitiöst. menar att det bör begränsas tilldet fåtal "bristområden" där ökad planering och styrning kan varamotiverad och att inom övriga delar av landet en lågfrekvent uppgiftslämningskulle vara tillfyllest. LRF menar att regionala överslagsberäkningar vid behovborde räcka. avvisar en utökaduppgiftsskyldighel. Den föreslagna statistikproduktionen blir mycket omfattandeoch skulle möjligen kunna tänkas för en strategisk råvara, vars tillgänglighetär beroende av en fluktuerande världsmarknad, men bör enligt förbundets meningej ifrågakomma beträffande en mycket vanligt förekommande inhemsk råvara. Ingaövertygande skäl för behovet av så frekvent och omfattande statistik harredovisats. - Befintligauppgifter om gruslillgångar sammanställs i en databank vid SGU. (Se avsnitt2.2.1.) - Nya uppgifterom tillgångar av grus och alternativa material insamlas och datalagras isamband med den reguljära karteringsverksamheten vid SGU. Specialkartor, s. k.temakartor med uppgifter angående grusmaterial utges. (Se avsnitt 2.2.1.) - Gruskvalitetsregistretvid statens väg- och trafikinstitut förbättras och byggs ut. (Se avsnitt2.2.2.) - Regionalainventeringar av naturgrus och alternativa material genomförs i princip enligtnaturvårdskommitténs förslag. (Se avsnitt 2.2.3.) - Resurskarteringav grus genomförs i de områden som ej omfattas av naturvårdskommitténs förslageller i hela landet om kommitténs förslag ej blir genomfört. (Se avsnitt2.2.4.) Positiva till förslagen i stort är bl.a. SJ,, , , Tekniska högskolan iStockholm, , fiskeriintendenten i mellersta distriktet,länsstyrelserna i , , , , ,, , och , , ,, , , , ochNorrbottens län, , , , och Norsjökommuner samt LO. IVA önskar se en kostnadskalkyl innan förslagen kantillstyrkas. LRF tillstyrker en etappvis uppbyggnad av kunskapsunderlaget menär tveksamt till utbyggnad av ett så omfattande datorsystem. iSödermanlands län ifrågasätter om det är nödvändigt med alla de former avregistreringar, kartering och planeringsinstUut som utredningen föreslagit.Skogsstyrelsen, m.fl. anser att mer ingående inventeringar, gruskvali-tetsundersökningar,registreringar, grusförsörjningsplaner m. m. i första hand bör omfatta områdendär behovet är störst. 1981/82:99 226 Länsstyrelseni vill starkt understryka behovet av en mera noggrann karteringav befintliga sand- och grusförekomster både på land och i havet. Däremot anserman inte att resurserna vare sig på eller vid SGU räcker tUl fördetta arbete. SJdelar industriverkets åsikt att det är nödvändigt med en omfattande inventeringav landets grustillgångar för att därmed bättre kunna utnyttja de olikagrusmaterialen till sina speciella ändamål. LRFinstämmer i uppfattningen att kunskapen om tillgångarna på naturgrus ochalternativa material på land måste ökas. Förbundet tillstyrker därför enetappvis uppbyggnad av kunskapsunderlaget men är tveksamt till behovet av attuppgifter skall lagras i datorer med terminalutbyggnad tUl myndigheter ochföretag på regional och lokal nivå. Länsstyrelseni ifrågasätter om det är nödvändigt med den omfattandeverksamhet som utredningen föreslagit. Utredningen borde ha belyst den ökningav byråkratin och de ökade kostnader som de framlagda förslagen kan komma attmedföra för den enskilde företagaren och för olika myndigheter. Detta ärsärskilt viktigt i då det åligger myndigheterna att skära ner sinaårliga omkostnader. SCBframhåller betydelsen av att tillgångsuppgifter på lämpligt sätt kopplas sammanmed produktionsuppgifter. Detta skulle, enUgt SCB, kunna uppnås genom attstatistikredovisningen på detta område ges formen av en resursräkenskap. 2.2.1Sammanställning, insamling i samband med karteringsverksamheten vid SGU ochdatalagring av uppgifter om tillgångar - Befintliga uppgifter omgrustillgångar sammanställs i en databank vid SGU. - Nya uppgifter om tillgångar avgrus och alternativa material insamlas och datalagras i samband med denreguljära karteringsverksamheten vid SGU. - Vid karteringen kompletteras deinsamlade uppgifterna angående grusavlagringar med kvantitets- ochkvalitetsuppgifter. - Specialkartor, s. k.temakartor, med uppgifter angående grusmaterial utges. Dessaförslag tillstyrks, förutom av de remissinstanser som nämns under avsnitt 3.1,bl.a. av statens vägverk, , domänverket, länsstyrelserna iStockholms, och samt . Länsstyrelseni anser att SGU:s reguljära kartering är en för långsam processför insamlande av tillgångsuppgifier. Resurser bör därför i första hand satsaspå utarbetande av regionala inventeringar enligt naturvårdskommitiéns förslag. 1981/82:99 227 NSGoch i avstyrker förslaget att bestämning avgrusavlagringars kvantitet och kvalitet skall göras av SGU i samband med denreguljära karteringen. anser att en databank med uppgifter om grustillgångar skulle kunnautgöra ett viktigt instrument vid fysisk planering. SCB ser i förslaget om endatabank en viktig framtida källa till statistik över produktionen ochtillgångarna. Förutsättningarna för att bygga upp en sådan databank bör enligtSCB:s mening närmare utredas i samarbete mellan verket och berörda organ. Fleraremissinstanser har kommenterat karteringen vid SGU och SGU:s roll. Skogsstyrelsenanser att kartering av grustillgångar i anslutning till den reguljärakarteringsverksamheten är elt lämpligt förfarande men påpekar att tillräckligaresurser bör ställas till förfogande så att utgivningen av moderna kartor inleförsenas. SJ och IVA anser alt SGU bör ges möjligheter alt få fram modernageologiska kartor. SJ vill alt man därvid prioriterar bristområden. IVA anseralt SGU tilldelats uppgifter av motstridig natur, dels kartering, därresultaten skall redovisas offentligt så snabbt som möjligt och delsprospektering, då man hemlighåller resultaten , och attdetta kan leda till fördröjning av kartulgivningen. Lundsuniversitet framhåller att markutnyttjande och planering blir lidande av attSverige är mycket ofullständigt kartlagt ur geologisk-geomor-fologisk synvinkeloch att därför naturresurserna inte kan disponeras på bästa sätt. SGU:sställning som central statlig myndighet med ansvar för bland annat dengeologiska kartläggningen kräver, alt SGU objektivt och sakligt kan bedömaframtagna täktplaner, dvs. tjänstgöra som remissinstans, till ledning förlänsstyrelserna i deras roll som tillslåndsgivande instans, ansersektionsnämnden. Länsstyrelseni menar att med SGU:s nuvarande resurser kommer länet inteinom överskådlig tid att bli föremål för moderna berggrunds- ochjordartskarteringar, vilket ger upphov till en rad negativa konsekvenser förden regionala planeringen liksom för ett rationellt utnyttjande av länetsnaturtillgångar. anser att planerna för karteringsverksamhetenmåste revideras så att kartor utarbetas för områden medbrist på naturgrus och för större grusproduktionsområden i länet. Bestämningav grusavlagringars kvantitet och kvalitet i samband med karteringen harkommenterats av NSG och i . delarutredningens bedömning att kartmaterialet bör kompletteras med kvantitets- ochkvalitetsuppgifter om kartorna skall kunna tjäna som underlag vidresursbedömningar. anser att bestämningar av jord- ochbergkvaliteter bör utföras redan under karte- 1981/82:99 228 ringsskedet av kvalificerad personal men ifrågasätter om SGUbesitter sådan kompetens i tillräcklig utsträckning. Andra statliga myndighetersom statens vägverk och statens väg- och trafikinstitul saml regionala konsultfirmorinom branschen bedöms enligt ha en mer gedigen kunskap om ocherfarenhet av kvalitetsbestämningar. Förslaget att SGU i samband med reguljärkartering insamlar uppgifter angående grusavlagringars kvantUet och kvalitet ärenligt NSG en fråga av principiell och praktisk natur. NSG instämmer helt iutredningens konstaterande att en systematisk karlering av jord- och berggrundkrävs för all upptäcka nya tillgångar. NSG anser dock att bedömning av fynd somgörs i samband med reguljär kartering ej skall ske i anslutning till densamma.Frågan är av principiell natur såtillvida att den geologiska karteringen görsför att tillgodose krav på basinformation från avnämare med vilt skildaintressen. Av praktiska skäl bör en bedömning av fynd ej heller ske i sambandmed reguljär kartering, eftersom det finns uppenbar risk att utgivningen av ettkartblad därmed kan fördröjas. Nämnden anser också att kostnaden för bedömningav fyndigheters kvalitet och kvantitet bör bestridas av dem som av kommersiellaeller planeringsmässiga skäl har intresse av en sådan bedömning. Utredningen föreslår alt gruskvalitetsregistret vidstatens väg- och trafikinstitut förbättras och byggs ut. , länsstyrelserna i , Västmanlandsoch , och tillstyrkerförslaget. är tveksamt till detta förslag. Övrigaremissinstanser har inte yttrat sig särskilt om denna fråga. menar att det är tveksamt om man bör bygga ut ett gruskvalitetsregistereftersom lokala oregelbundenheter i grus- resp. bergtäkter normalt är av denkaraktären att en noggrann fältundersökning alltid måste göras vid utnyttjandeav en fyndighet. Ett register skulle då enbart få eU historiskt värde. 2.2.3 Regionala inventeringar Utredningens förslag: - Regionalainventeringar av naturgrus och alternativa material genomförs i princip enligtnaturvårdskommitiéns förslag. - Huvudman fördessa inventeringar bör vara SGU. Förslagetstöds av bl.a. , , länsstyrelserna iVärmlands och och LRF. , länsstyrelsernai och , naturvårdssektionen inom anser inte att SGU bör vara huvudman för inventeringarna.Sveriges Industriförbund är negativt och statskontoret, statens planverk ochdomänverket är tveksamma till förslaget. Prop.1981/82:99 229 samt länsstyrelserna i ochVästerbottens län understryker alt regionala inventeringar skulle ge ettbättre underlag för beslut och planering i täktärenden. i menar att de områden där denuvarande kunskaperna om tillgängligt täktmaterial är som mest begränsade ochdär materialet i stora delar är av mycket dålig kvalitet ovillkorligen måsteingå i en inventering. anser det delvis felaktigt all lägganuvarande grusproduktionsområden som grund för vilka områden som skall inventeras,eftersom produktionsmönstret snabbt kan ändras genom t. ex. vattenkraftutbyggnad,gruvbrytning eller större satsningar på turism. LRF anser att de regionala grusinventeringarna börsamordnas med den hydrogeologiska översiktskarteringen vid SGU, eftersom del ärett vitall samhällsintresse att vatten tillgodoses i planeringssammanhang viddisponering av grusavlagringar. i anserdet nödvändigt att klara direktiv och riktlinjer utarbetas för regionalainventeringar av naturgrustillgångar och alternativa material så att en såallsidig bild som möjligt kan skapas av bl. a. motstående intressen. Statskontoret, statens planverk, domänverket ochlänsstyrelsen i understryker att man bör koncentrera sig påbristområden. Enligl statskontorets mening bör en noggrann bedömning av deplaneringsbehov för grusförsörjningen som ligger till grund för förslagetgöras innan medel anslås eftersom en nyinventering medför betydande kostnader. avstyrker förslaget om regionalagrusinventeringar, liksom förslaget om en forcerad gruskarlering jämfört medSGU:s normala karteringsverksamhet. Förbundets invändningar hänför sig främsttill den föreslagna finansieringen genom täktavgift, eftersom grusinventeringmåste betraktas som en samhällelig uppgift. Förbundet menar alt kunskapsbristeninom området inte är särskilt besvärande och att därför tillskottet tillbefintlig kunskap blir relativt begränsat. Enligt ärresultaten av SGU:s karteringsinsatser värdefullare när det gäller andramineral än grus. Beträffande huvudmannaskapet anser statens naturvårdsverkatt eftersom det främst är områdenas värde från naturvårdssynpunkt som är avgörandeför läkt eller inte, så är det nödvändigt att ges huvudansvarför inventeringarna. SGU:s speciella kompetens kommer ändå att användas i höggrad bl. a. i samband med upprättandet av råd och riktlinjer förinventeringsverksamhelen samt i del praktiska inventeringsarbetet. Länsstyrelserna i och län samlnaturvårdssektionen inom menar att länsstyrelsenskall vara huvudman för de regionala inventeringarna. a. framförs somargument att inventeringen kan läggas upp och anpassas till speciella regionalaförhållanden och problem som undersökningen bättre kan anpassas till Prop.1981/82:99 230 arbetet med grusförsörjningsplanen. Man framhåller ocksåatt länsstyrelserna redan bedriver likartade utredningar av andra sektorerinom samhällsplaneringen och således har lång erfarenhet av likartadverksamhet. Det framhålls också att länsstyrelserna genom sina kontakter medföretag som bedriver täktverksamhet eller liknande verksamhet har god kännedomom branschen såväl vad gäller produktions- som konsumtionssidan. Utredningen föreslår att resurskartering av grus genomförsi de områden som ej omfattas av naturvårdskommitténs förslag eller i helalandet om kommitténs förslag ej blir genomfört. Av dem som yttrat sig särskilt om detta förslag ärlänsstyrelserna i , och ppsiliva. Umeåuniversitet skriver att berörda institutioner är villiga att bidra tillresurskarteringen under förutsättning att omkostnaderna för arbetet kan täckaspå något sätt. , statens planverk, domänverket och år negativa till förslaget och anseratt det är mindre viktigt. Statskontoret och år tveksammaeftersom sådana karteringar torde kräva betydande resurser somgrusförekomster i dessa områden endast i begränsad omfattning synes vara aktuellaför exploatering. Länsstyrelserna i och länframhåller att också bevarandeanspråken bör kartläggas och att såväl tillgångarsom effekter vid uttag bör klargöras. Detta år enligt länsstyrelserna nödvändigtför att en realistisk plan för en framtida grusförsörjning skall kunnaupprättas. föreslår att en del av täktavgiftenreserveras för elevutförda grusinventeringar inom områden som annars aldrigeller i en mycket avlägsen framtid kan bli föremål för kartering. EnligtuniversUetet behöver man på så sätt ej nöja sig med de "kommunvisagrusöversikter av enkel typ" som utredningen föreslår. Kvalitetskravet kanoch bör sättas betydligt högre. Man meddelar att grusinventeringar redan nuutförs av tre studerande på geovetarlinjen helt efter den metodik somutarbetats av SGU och att medel finns avsatta för ytterligarefältarbeten. Kostnaden för detta inventeringsarbele kan hållas mycket låg. menar, att karteringsbehoven inomdessa ytterligare pmråden måste anses mindre och att de därför inte börtillåtas ta i anspråk resurser som kan användas bättre på andra platser. mening måste de ges en betydligt lägre prioritet än de områdennaturvårds-kommittén angivit. Liknande synpunkter framförs av RRV och . Prop.1981/82:99 231 - Kommunvisagrusöversikter av enkel typ sammanställs. (Se avsnitt 2.3.1.) - Regionalagrusförsörjningsplaner upprättas i större tätortsregioner. (Se avsnitt 2.3.2.)