prop · G503150 · 1981-12-31 00:00:00 — Detvå huvusakliga källorna fill likviditetsökningen i ekonomin är dels statensbudgetunderskott, dels bankernas utlåning. En del av del likvidiletslillskottsom del negafiva budgetsaldot orsakar kan dras in genom upplåning utanförbankerna i , dvs. hos kapitalmarknadsinsti-luten och allmänhelen. Dettakan innebära all räntenivån pressas upp, vilket i sin tur kan verka dämpande påinvesteringsviljan. Omvänt leder en finansiering av budgetunderskottet inombanksystemet eller i ullandel främst lill en ökning av likviditeten i ekonomin.Etl mått på den erhållna likviditetstdlväxlen är penningmängdens ökningslakt. Penningmängden ~ påverkande faktorer, netto i miljarder kr. Upplåning utanför bankerna i (- = ökning) -17,7 -14,9 -18,1 Företagens konton (- = ökning) Övrig utlåning i svenska kronor -18,8 -16,5 Ökningeni penningmängden bestäms huvudsakligen av den reala BNP-utvecklingen,inflationen samt av hushållens och förelagens finansiella sparande. Om statenoch banksystemet skulle ge upphov till ett större likviditetstillskott än detsom motsvarar den efterfrågande penningmängdsökningen, kommer överskottet atlläcka ul i form av valutaulflöde. 1981/82:150 Bilaga2.1 Långtidsbudget 83 Vidgivna växelkurser kräver detta i sin tur antingen en motsvarande statligutlandsupplåning eller en höjning av räntorna för atl vända de privatakapitalrörelserna. Encentral avvägningsfråga för slalsskuldspolifiken är således fördelningenmellan upplåning i eller i utlandet. Statlig upplåning i utlandet, somsyftar till att finansiera bylesbalansunderskollet, leder lill en påspädning avvalutareserven. Genom den kreditexpansion, som blir resultatet av upplåningen,uppslår en allmän likvidiletstillväxl. Elt givet bylesbalansunderskott kanemellerfid finansieras genom privata kapitalrörelser. Detta leder till enlägre likviditelslillväxt, men det skulle samfidigt fömtsätta en relativt setthögre räntenivå. Starkt förenklat kan man säga, atl stalsskuldspolitiken är enbalansgäng mellan likviditelsskapande och ränteuppdrivande faktorer. Balansbrisleri ekonomin som t. ex. bytesbalansunderskottet lägger ytterligare restriktionerpä slalsskuldspolilikens utformning. Detta gäller bl. a. möjligheten att föraen lägräntepolitik. Som nämnls ovan fömtsätter en bylesbalansfinansiering genomelt privat kapitalinfiöde en internationellt sett konkurrenskraftig räntenivå.Alternafivt innebär en statlig bylesbalansfinansiering en likviditetsökningsom, för att inte slå igenom i form av inflation, kräver enlikviditetsindragning genom upplåning utanför banksystemet i . En sådanupplåning tenderar att driva fram relativt höga räntor för all slimuleraallmänheten till förvärv av statspapper. 1 viss utsträckning och med andrabieffekter kan dock statsmakterna placera statspapper utanför banksystemet medandra styrmedel än räntan. Om en likviditetsindragning inte kan realiseras ökarsannolikheten för att likviditetsökningen leder till ett valutautflöde. Vidoförändrade växelkurser ställer detta krav på en anpassning av räntenivån såall valutautflödet kan hejdas. Enminskning av bylesbalansunderskottel förbättrar ej i sig möjligheterna atthålla nere räntenivån vid ett oförändrat budgetunderskott. Ett lägrebylesbalansunderskott innebär dä att finansieringskravel pä den svenskakreditmarknaden ökar i molsvarande grad med åtföljande effekter på räntenivån. Finansieringenav budgetunderskottet är som ovan framhållits beroende av valutasituafionen.Utvecklingen under är 1981 belyser delta. höjdes särskillde korta räntorna för att hejda del valutaulflöde som ägde mm . Dettamedförde en kortfristig finansiering av budgetunderskottet till relativt högakostnader, främst i form av skattkammarväxlar. kunde denkorta räntenivån sänkas, vilket möjliggjorde en långfristig statlig upplåning. Prop.1981/82:150 Bilaga 2.1 Långtidsbudget 84 Finansieringenunder skiljer sig frän tidigare är bl.a. vad gällerbytesbalansunderskotlels finansiering. Både svarade staten förhela bytesbalansfinansieringen. däremot medfördeföretagssektorns upplåning i uflandet, vilket delvis betingades av en stramkredilpolilik och av del höga svenska ränteläget, att behovet av stafiigutlandsupplåning minskade. Andelen av statens budgetunderskott som placeradeshos utländska långivare sjönk således från fillcal4%år 1981. Effektenav den förda stalsskuldspolitiken är av central belydelse genomåterverkningarna på de reala delarna av ekonomin och därmed för möjligheternaatt påverka budgetunderskottets utveckling. har effekterna på bl. a.budgetsaldot diskuterats vid förändringar av gjorda antaganden om räntenivå ochinfiationstakl. En ökning av budgetunderskottet under långtidsbudgelperiodeninnebär fon:salta stora krav pä den svenska kreditmarknaden. Detta kaninnebära en ökad risk all väsentliga kreditbehov trängs undan omföretagssektorns kredilefterfrågan ökar. 8 Automatiken i statsutgifterna Denövervägande delen av statsbudgetens utgifter liksom huvuddelen av utgifternainom den del av socialförsäkringssystemet som inle redovisas pä statsbudgetenstyrs av en långtgående automatik. Aulomatikbindningar finns även i varierandegrad i andra statligt reglerade system utanför statsbudgeten, l.ex.jordbruksprisregleringen. Förändringar i befolkningens ålderssammansättning,ökningar av löner och priser etc. medför att utgifterna stiger inom ramen förgällande regelsystem, utan alt några beslut om reformer eller nya åtagandenfallas. Så länge dessa regelsystem inte omprövas är del därför faktorer utanförstatsmakternas omedelbara kontroll som styr vissa utgifters utveckling. Detfaktum att många och stora anslag på budgeten präglas av automatik skallgivelvis inle uppfattas så att de slår utanför statsmakternas kontroll. 1981/82:150 Bilaga2.1 Långtidsbudget 85 Riksdagenär suverän och kan pröva alla utgifter; regelsystem kan ändras och indexeringarbrytas upp. Begreppet "automatik" måste således uppfattas i relationlill nu gällande regelsystem, avtal och former för budgetbehandling. Gradenav automatik på statsbudgeten varierar i betydande utsträckning mellan olikatyper a.v anslag. De anslag som är indexerade och följer förändringar i priser,löner m.m. präglas av en långtgående automatik. Men även utöver dessa anslaggäller att statsbudgetens utgifter i hög grad är beroende av den allmännaprisutvecklingen. I det reguljära budgetarbetet räknas myndighetsanslagengenerelll upp med hänsyn fill förändringar i pris- och lönenivån. En stor gmppanslag är varken indexerade eller föremål för sedvanlig pris- ochlöneomräkning. Emellertid kan konstaleras att också dessa i olika avseendenpräglas av automafik. Som exempel kan nämnas utgifterna förarbetsmarknadsåtgärder som påverkas av förändringar i konjunktur- ochsysselsättningsläget. Isyfte alt illustrera omfattningen och karaktären av automatik i statsbudgetenpresenterades i Qolårels långfidsbudget en indelning av statsbudgetensutgifter i olika gmpper alltefter de faktorer som bedömdes vara styrande. Enmotsvarande klassificering av utgifterna med ulgångspunkt i budgetförslaget /83 ger etl likartal resultat som Qolårels undersökning. Anslagenhar indelats i tre huvudgmpper beroende på graden av automatik i utgifternasutveckling. Vidare har ränteutgifterna för statsskulden bmtits ut i en kategoriför sig. Dessutom har vissa utgifter lämnats utanför undersökningen beroende påderas särskilda karaktär. Dessa är: oförutsedda utgifter, ökad disposition avrörliga krediter, beräknal tillkommande utgiftsbehov samt och dessverk. Denförsta huvudgmppen består av anslag som präglas av vad som kan betecknas somfullständig automatik. Häri ingår framför alll alla anslag där utgiftema direktpåverkas av skilda index. Den andra huvudgruppen består av anslag som ärföremål för pris- och löneomräkning i den ärliga budgetprocessen. I förstahand består denna gmpp av olika myndighetsanslag. I den tredje huvudgmppen harsammanförts de anslag som i slörre ulslräckning kan sägas bestämmas genomenskilda beslul. Detta hindrar i och för sig inte att vissa former av automatikkan göra sig gällande även här. Indelningeni gmpper utgår frän de regelsystem som kan påverkas genom politiska beslul.Effekterna av andra mer opåverkbara typer av förändringar, t. ex.demografiska, beaktas inte vid klassificeringen. För en utförligare beskrivningav principer m. m. för indelningen hänvisas till fjolårets långtidsbudget. Huvudresultatetav den utförda undersökningen sammanfattas i diagram 1981/82:150 Bilaga 2.1 Långtidsbudget Anm. Gruppen "resterande" omfattar i åretslångtidsbudget oförutsedda utgifter, ökad disposition av rörliga krediter,tillkommande utgiftsbehov (exkl. medel som beräknats tillförsvarspropositionen). Det s. k. täckningsanslaget samt förbrukning avanslagsbehållningar har förts till de grupper av utgifter som de förutses fallapå. 1 fjolårets undersökning tillämpades något annorlunda principer. Vidjämförelsen med fiolårets undersökning har denna korrigerats så att sammaprinciper tillämpas. Prop.1981/82:150 Bilaga 2.1 Långtidsbudget Diagrammet har indelats i olika sektorer beroende påvilka faktorer som är styrande för utgiftsutvecklingen. På cirkelns omkretsanges i miljarder kr. summan av de utgifter som påverkas av i resp. fältangiven faktor. LB 81 LB 82 Som framgår av diagram 6 påverkas , ellerdrygt hälften av statsbudgetens utgifter, av vad som här har betecknats somfullständig automatik. De beloppsmässigt viktigast är anknytningen av vissaIransfe-reringsanslag (främst folkpensioner) till basbeloppet ochförsvarsramens koppling till försvarsprisindex (FPI). Även kopplingen avbiståndsramen till bmttonationalinkomsten (BNI) tillhör denna kategori. Vissautgifter, främst vissa större transfereringsanslag till kommunala sektorn somstyrs av löneutvecklingen, förs ocksä fill kategorin fullständig automatik. a. grundskole- och gymnasieskolbidragen samtskatteutjämnings-bidraget. Gruppen fullständig automafik omfattar även vissaanslag som är beroende av den allmänna räntenivån. Del gäller främsträntesubventionerna till bostadssektorn samt koslnaderna för de statsstöddaexportkrediterna. 1981/82:150 Bilaga 2.1 Långtidsbudget 88 De ovan uppräknade anslagsgrupperna kännetecknas alla avolika former av indexeringar. En annan form av fullständig automatik uppträderi de fall där slaten ersätter en viss andel av kostnaderna för en verksamhet utanalt ha direkl kontroll över verksamhetens omfattning. Detta gäller framför alltbeträffande de specialdeslinerade bidragen lill kommunerna som t. ex.statsbidraget till barnomsorgen. Kännetecknande för alla ovan beskrivna utgifter är allstatens styrning av utgiftsutvecklingen är mycket begränsad inom ramen för nugällande regler. Till övervägande delen ökar de automatiskt i takt medutvecklingen av löner, priser och andra styrande faktorer. Till gruppen skullekunna adderas räntorna pä statsskulden, vilka utgör av de totalautgifterna. Utöver de indexerade anslagen är många andra utgifterberoende av inflationsutvecklingen i och med alt de är föremål för pris- ochlöneomräkning i arbetet med statsbudgeten för kommande budgetår. Dessa utgifterutgör ca . eller av statsbudgetens totala utgifter. Häriingår i stor utsträckning olika former av myndighetsanslag. Generelllbudgetbehandlas dessa så all den historiska medelstilldelningen tas som utgängspunktför en uppräkning för att kompensera pris- och lönestegringar. Dennakompensation sker dock vanligen inte fullt ut. Utgående från principen atl enökad produktivitet bör leda lill ett minskat realt anslagsbehov har pris- ochlöneomräkningen reducerats med tvä procentenheter. De anslagsom reguljärt har pris- och lö-neomräknats på det senare sättet svarar för 9 %av statsutgifterna. Ca.6 % av utgifterna prisomräknas enligl särskildametoder. Vanligen utgår budgelbehandlingen även i dessa fall från den faktiskanominella nivån. Skilda former för prisuppräkning förekommer sedan. I vissafall bibehålls anslagsbeloppet på oförändrad nominell nivå. Exempel på anslag idenna gmpp är anslagen för drift av vägar. Gmppen av utgifter som bestäms genom separata beslul ivarje enskilt fall svarar för av de totala utgifterna. Detta innebärall de i högre grad än vad som är fallet för de fidigare uppräknadeanslagsgrupperna budgeteras "från botten". skall dock inle tolkassom att inle även i detta fall vissa former av automatik kan göra sig gällande.De anslag som ingår i denna kategori har indelats i vissa undergrupper. Ensådan utgör de transfereringar lill enskilda som inle omräknas om intepolitiska beslut härom fattas. I denna grupp ingår bl.a. barnbidragen,livsmedelssubventionerna och bostadsbidragen. Gruppen omfattar även investeriingar i byggnader,anläggningar och i viss mån även utrustning. Varje investering kan givetvisuppfattas som 1981/82:150 Bilaga2.1 Långtidsbudget 89 resultatetav ett särskilt beslut. En investering genomförs emellertid ofta under enlängre tidsperiod och utvecklas kostnaderna tämligenautomatiskt. Tillgmppen separata beslut har även förts utgifterna på olika konjunkturkänsligaanslag. De olika sysselsätlningspoliliska åtgärderna ingår här liksom fleraanslag inom industripolitikens omräde. Dessa utgifter påverkas i betydandegrad av konjunktumtvecklingen. Dessutom kan man konstatera att en betydande delav de utgifter som inte medtagits i sammanställningen, nämligen delar avberäknat tillkommande utgiftsbehov påverkas av konjunktumtvecklingen. Beskrivningenovan omfattar endasl sådana utgifter som redovisas på statsbudgeten. Ävensocialförsäkringssektorn har analyserats i detta sammanhang med hänsyn tillatt såväl utgifter som inkomster styrs av statsmakternas beslul. Likvälredovisas de endasl i begränsad utsträckning direkt på statsbudgeten. Hit hörATP, sjuk-, delpensions-, arbetslöshets-och arbetsskadeförsäkringen.Koslnaderna för dessa beräknas uppgå till totalt . pä statsbudgetens utgiftssida i form av statsbidrag. Av deutgifter för socialförsäkringssystemet som redovisas vid sidan avstatsbudgeten är totalt ca . närmast atl hänföra till gruppenfullständig automatik. Övrigautgifter - ca . - kan hänföras fill den grupp vars ulvecklingstyrs genom separata beslut. Hit hör bl. a. ersättningsnivåerna förtandvårdsförsäkringen, delar av sjukförsäkringen m.m. Dessa fastställs efteröverläggningar mellan staten och sjukvårdshuvudmännen. Kostnadsutvecklingenbeaktas vid överläggningarna. Utgiftsstyrande faktorer inom socialförsäkringssektorn utanför /83 (Miljarder kr.) lingen (utöver konjunk- - sjukpenning och föräldra- - läkemedelsersällning, patient- m. m. Delpensionsförsäkringen Separata beslut om dagpenningklasser m. m. 1981/82:150 Bilaga 2.1 Långtidsbudget 90 8.3Automatik och real resursförbrukning Automatikeni statsbudgetens utgifter har olika effekter på samhällsekonomin beroende påom utgifterna avser transfereringar eller egen statlig verksamhet. Nedandiskuteras något hur besparingar på olika slag av utgifter verkar. Ökadeutgifter får normalt motsatta effekter mol de nedan redovisade. Statensutgifter för transfereringar tiU hushållen utgör inle någon direkt offentligresursförbrukning. De reala effekterna uppstår först i ett senare led dåtransfereringen påverkar mottagarens konsumtion. 1 besparingssammanhang kansålunda konstateras att en begränsning av transfereringarna inte påverkar dendirekta offentliga resursförbrukningen. Ätgärder på transfereringsområdet kandäremot leda till finansiella effekter, dvs. Vidöverväganden av finansiell art uppstår naturligtvis frågan om minskadetransfereringar kan vara ett alternativ till ökade skatter. Valen mellanskaltehöjningar och transfereringsnedskärningar blir i detta fall en fråga ombedömningar av effektivitets- och fördelnings-aspekter samt vilken effekt somkan förutses på samhällsekonomin i stort. Transfereringartill kommunsektorn har delvis andra realekonomiska effekter än transfereringarlill hushållen. De reala effekterna av korrigeringar av transfereringar tillkommunerna blir avhängigt kommunernas handlande. Lägre transfereringar kanresultera i neddragning av den kommunala verksamhetens omfattning och/eller höjningav nivån på den kommunala beskattningen och de kommunala avgifterna. Vadgäller anslag lill statens egen verksamhet gäller alt begränsningar fåromedelbara reala effekter. Naturligtvis kan minskade reala anslag i vissa fallleda till produklivitetshöjande åtgärder. Härigenom kan verksamheten kanskebibehållas fill minskade kostnader. I vissa fall kan statens egen verksamhetfinansieras genom taxehöjningar. Detfinns argument både för och emot indexering och andra liknande regler som lederfill atl utgifter automatiskt räknas upp. Nedan redovisas en del sådanaargument. Förutsattalt indexen korrekt återspeglar kostnadsutvecklingen garanteras att anslagetautomatiskt bibehåller sitt reala innehåll. Avvägningar av eventuella reformereller besparingar som anses angelägna kan göras med indexeringen som bas för defördelningspolitiska diskussionerna. När det gäller transfereringar tillenskilda innebär förekomsten av indexbindningar uppenbara fördelar för mottagaren.Den garanterar att det reala värdet av bidraget inte urholkas av inflationen,vilket kan ha stor belydelse ur inkomsttrygghetssynpunkt. Blandargument som talar mot indexeringar kan nämnas all de kan försvåra omprövningav ett anslag, trots alt en sådan ibland kan vara Prop.1981/82:150 Bilaga 2.1 Långtidsbudget befogad när de urspmngliga förutsättningarna ändrats. Enannan fråga är i vilken utsträckning indexeringar i nuvarande statsfinansiellaläge har oönskade konsekvenser relativt andra ulgiftsanslag eller relativtutvecklingen av statens inkomster. En viktig fråga i detta sammanhang är om inflationen somsådan leder lill en försvagning av statsfinanserna. 1 nuvarande budgetlägefinns del argument för alt så skulle vara fallet. Huvudförklaringen härtill ärskillnaden mellan utgifternas och inkomsternas slorlek. Detta illustreras avföljande schematiska exempel som ulgår frän nuvarande nivå på beräknade inkomsteroch utgifter. Om inkomsterna antas öka och för stalsskuldränlorna tillämpasen räntesals för nyupplåning om kan dras vissa aritmetiska slutsatser. Om utgifterna exkl. statsskuldräntor fömtsätts öka i taktmed inkomsterna (dvs. ) kommer budgetunderskottet all öka med inemot (se anm. exempel I). Exempel 1: Utgifter exkl ir / lakl med inkomsterna () nivå miljarder kr. nivå miljarder kr. Inkomster Utgifter exkl. stats-skuldräntor Statsskuldräntor 14,9' 10,7 -91,9 Exempel 2: Budgetsaldot och totala ulgifternc I skall öka i läkt med inkomsterna nivå miljarder kr. Efter omräkning -i-1 nivå miljarder kr. Inkomster Utgifter exkl. statsskuldräntor Statsskuldränlor 5,6 14,9' -88,8 Exempel 3: Oförändrat i nivå miljarder kr. nivå miljarder kr. Inkomster Utgifter exkl. statsskuldräntor Statsskuldräntor 14,9' -83,0 ' Nivåerna korrigerade för budgetförstärkandeengångseffekter. (= budgetunderskottet år 0) -1-39miljarder kr. (= stalsskuldränlorna år 0). Prop.1981/82:150 Bilaga 2.1 Långtidsbudget 92 Om budgetsaldot och de totala utgifterna inte skaUtillåtas öka procentueUt sett snabbare än inkomsterna krävs att utgifter exkl.statsskuldränlor ökar långsammare än inkomsterna (seanm. exempel 2). Om budgetunderskottet inte skall öka nominellt får, medovan angivna antaganden, utgifter exkl. statsskuldräntor endasl öka med ,dvs. långsammare än inkomsterna (se anm. exempel 3). Ovanslående exempel ulgår från schematiska antaganden ochär endast avsedda all illustrera en dimension av problemen med långtgåendeindexbindningar i nuvarande budgetläge med skilda nivåer på statsutgifter ochstatsinkomster. 1 fråga om inflationens verkningar på statsfinansernafinns inga entydiga slutsatser. Både inkomster och utgifter är beroende av enmängd olika pris-och löneomräkningstal. I sista hand beror därför effekterna påsaidoutvecklingen av relationerna mellan dessa olika omräkningskomponenter.Det bör också observeras att de aulomatikbindningar som finns pä budgetensinkomst- och utgiftssida i ett läge med ekonomisk tillväxt - speciellt i ettinledande skede - normalt leder lill att inkomsterna ökar relativt settsnabbare än utgifterna (exkl. statsskuldräntor). tenderar trycket påinsatser av tillfällig karaktär inom arbetsmarknads- och industripolitiken attavta. Hur stora problem scm uppslår med aulomatikbindningar är urstatsfinansiell synpunkt sålunda i hög grad en funktion av det allmänna ekonomiskaläget. En annan fråga är om indexbindningar medför att den realavolymen av utgifterna ökar. Under förutsättningen all olika indexanknytningarpå elt rättvisande sätt återspeglar kostnadsutvecklingen kan konstaleras alt såinle är fallet om effekterna av indexbindningen betraktas isolerat. Däremot kangivelvis annan automatik i form av exempelvis befolkningsförändringar innebäraatl utgifierna för staten ökar även realt sett. Vidare kan man se till vad en indexreglering för med sigbeträffande det indexskyddade verksamhetsområdets utveckling som andel av BNPunder olika antaganden. Del centrala här är dock utvecklingen av BNP snarare änsjälva prisutvecklingen. Om BNP är oförändrat i reala termer, ligger också etlprisbundel anslag fast son andel av BNP, oavsell prisutvecklingen fömtsatt attkostnadsutvecklingen är densamma som för ekonomin i sin helhet. Om BNP däremotfaller, ökar givetvis del indexbundna anslagels BNP-andel. kan givetvisdiskuteras BNP-mållets lämplighet som mättstock dä del gäller att mäta densamhällsekonomiska bärkraften relaterat till enskilda utgiftsanslag. Om BNPantas vara realt oförändrad, men all det är samhällsekonomiskt nödvändigt altvissa sektorer expanderar, följer atl indexbundna utgifter kommer atl öka somandel av del återstående utrymmet. Enligl avstämningen av långtidsutredningenkännetecknas aktuella ekonomiska situation av en låg ekonomiskfillväxt som en stor del av produktionsökningen måsteåtgå för att 1981/82:150 Bilaga2.1 Långtidsbudget 93 Vidare ställs stora krav på en expansion avinvesteringarna inom näringslivet. Utrymme både för offentlig konsumtion ochprivat konsumfion finansierad via offentliga transfereringar blir under dessaantaganden mycket begränsat. Den automatiska ökningen av de indexbundnautgifterna kan i etl sådant perspektiv tvingas ske pä bekostnad av andra ickeindexbundna utgifter. 8.5Vidtagna åtgärder mot existerande automatikbindningar Enlångsammare tillväxt av statsutgifterna kan åstadkommas genom att avskaffaindexkopplingar. En annan metod att minska utgiftstillväxten är atl göraingrepp i anslagens bas, medan själva indexkonstmktionen lämnas intakt. Enannan möjlighet är att välja en annan deflator än den aktuella indexen, omexisterande indexform ger överkompensation i förhållande fill ett uppställtmål. Detta kan i vissa avseenden sägas vara ett tekniskt problem som rör fråganom val av index och om kvaliteten och användbarheten av de index somförekommer. Engenomgång av vidtagna besparingsåtgärder riktade mot områdensom kännetecknas av automafik visar att dessa snarare syftat till att mildra desom statsmakterna bedömt negativa statsfinansiella effekterna av automatiken äntill all upphäva den. Denna typ av förändringar har inte kunnat fångas upp iden tidigare diskuterade aulomalikundersök-ningen. Exempel finns såväl påingrepp i anslagens bas som på modifieringar av indexanknytningar. Ettexempel där effekterna av automatiken har förändrats genom ändringar i basenför omräkningen är beslutet alt endast omräkna basbdopps-anknylna förmåner engäng . Denna åtgärd utformades på sådanl säll att den inte endaslinnebär en leknisk omläggning ulan även atl en viss nivåsänkning uppstårjämfört med om regelsystemet bibehållits oförändrat. Ett annat exempel påförändringar i basen är förslaget i årets budgetproposition att innefattavissa ytterligare utgifter inom biståndsramen. Även de föreslagna besparingarnainom sjukpenningsystemel har denna karaktär. Endelvis annorlunda metod vad gäller att påverka automatiken och utvecklingen avresursförbrukningen har tillämpats vad gäller statens relationer till denkommunala sektorn. Efter överläggningar med kommunförbunden har storleken påden kommunala konsumtionstillväxten lagls fast.