prop · G503143 · 1981-12-31 00:00:00 — Rapport från en initiativgrupp"(1981). En del av initiativgruppens arbele har genomförts i ensärskild forskargrupp. Syftet med detta arbete har varit att konstrueramätinstrument för 1981/82:143 41 klient- och inslitutionsbeskrivningar för atl skapamöjligheter för att mera systematiskt kunna följa upp arbetet vid olikabehandlingsinstitutioner. Forskargruppens arbete är ännu inte slutfört.Initiativgruppen föreslår därför att medel ställs lill förfogande så attforskargruppen bereds möjligheter alt fortsätta sitt arbete. 1 slutrapporten föreslår initiativgruppen vidare attforskningsmedel också satsas på projekt som avser teoribildning ochmetodutveckling inom huvudsakligen den samhällsvetenskapligt orienteradebehandlingsforskningen. Gruppen diskuterar också frågan om förmedling avforskningsresultat till behandlingspersonal, vårdens huvudmän och andra avnämargrupper. Efter förslag från initiativgruppen beslutade DSF om medelför en försöksverksamhet med en dokumentationscentral för forskningsrapporterpå narkomanvårdsområdet. Försöksverksamheten förlades till (). Efter samråd med SAMOhar verksamheten senare utvidgats till att även omfatta forskning kring vårdenav alkoholmissbrukare. Initiativgruppen föreslår i sin slutrapport attdokumentationscentralens verksamhet permanentas och att den inordnas i CAN:sordinarie verksamhet. har i sitt betänkande (Ds S1981:17) Det förstärkta familjehemmet påtalat behovet av forskning ochutvärdering av familjevården av missbrukare. Ulredningen föreslår bl. a. attmöjligheterna att studera familjevården belyses i etl forskningsseminarium somarrangeras av DSF. 2 Överväganden och förslag 2.1 Utgångspunkter Det övergripande målet för alkoholpolitiken är attbegränsa totalkonsumtionen för att därigenom minska alkoholskadorna. För attåstadkomma det måste akoholfrågan sättas in i sitt sociala och samhällspolitiskasammanhang och åtgärder vidtas på en mängd områden. informationsinsatseroch en aktiv prispolitik skall liksom tidigare utgöra viktiga element ialkoholpolitiken. Kampen mot narkotikamissbruket syftar till att elimineraallt bruk av narkotika som inte är medicinskt motiverat. Narkotikabruket kan aldrigaccepteras som en del av vår kultur. Både alkoholmissbruk och narkotikamissbruk kan varauttryck för sociala och psykiska svårigheter, där orsaken ofta är att söka isamhällets egna brister. En i många avseenden positiv samhällsutveckling harsamtidigt inneburit påfrestningar som kan utgöra en grogrund för missbruk.Strukturomvandlingen i näringslivet, rationaliseringar och nedläggningar avföretag har ofta medfört längre eller kortare perioder av arbetslöshet. Denkraftiga folkomflyttningen och 70-lalets första hälft tvingadefram dåligt planerade bostadsområden, präglade av anonymitet och rotlöshet.Folkomflyttningen medförde att sociala relationsnät bröts upp och att den 1981/82:143 42 informella sociala kontrollen minskade. 1 kampen mot missbruket, som i högsta grad är en fråga omatt förhindra dess uppkomst och spridning, måste såväl droganvändningen sommissbrukets orsaker bekämpas. Sociala brister måste angripas. Otillräckligsysselsättning, brister i arbetsmiljön och otillfredsställande boende- ochfritidsmiljö är exempel på negativa faktorer som kräver motåtgärder. Det ärangeläget att skapa etl öppnare samhälle med en djupare kontakt och gemenskapmellan människorna. Den enskildes vilja till ansvar och inflytande måste tastill vara. På alla områden måste samhällets motståndskraft mol missbrukstärkas. Tillgången på narkotika är slor i Sverige.Narkotikamissbruket är inte längre elt storstadsfenomen utan förekommer i helalandet. Oroande är den ökade tillgången på heroin och centralstimulantia. Somjag angivit ovan har cannabismissbruket ökal i . Dennamycket oroande utveckling delar med andra länder i västvärlden.Missbruket av cannabis har spridit sig lill grupper som inte traditionelltbetraktas som missbrukargrupper. Bland dessa finns en accepterande inställningtill cannabismissbruk. Narkotikan är en del av deras livsstil och de försvararsitt missbruk med falska påståenden alt det inte medför några sociala ochmedicinska skador. Detta budskap har också förmedlats av en del av denkommersiella kulturen. Bakom budskapet finns ekonomiska krafter som för egenvinning riskerar människors sociala, ekonomiska och hälsomässiga välbefinnande.Detta måste bekämpas. Kampen motnarkotikamissbruket måste spänna över alla delar av samhällslivet. De insatsersom görs är betydande. De måste fortlöpande effektiviseras. I detföregående har insatserna översiktligt redovisats. De är alla betydelsefulla,och de kompletterar och samverkar med varandra. Det krävs etl väl utbyggtinternationellt samarbete för att minska tillgången på narkotika. Polisen ochtullen har viktiga uppgifter i kampen mot narkotikabrottsligheten. Deförebyggande insatserna måste vara väl utformade. Skolan har här sitt särskildaansvar. De som redan är missbrukare måste få vård och stöd. Information ochforskning inom detta område måste ha en framträdande plats. Slutligen måstealla dessa åtgärder samordnas. har till regeringen inkommit medförslag lill revidering av gällande narkotikalagstiftning. Förslaget bereds f. n.inom . 2.2 Opinionsbildning och information Genom olika slag av informationsinsatser är det möjligtatt påverka allmänhetens attityder och värderingar när det gäller alkoholbrukoch annan droganvändning. Det råder i vissa sammanhang en tveksamhet om nyttanav informationsinsatser inom drogområdet. Enligt min mening kan dockinformationen spela en betydelsefull roll. förutsatt att den ingår som en del ien bredare satsning för att minska alkoholkonsumtionen och motverka 1981/82:143 43 Samhället måste agera konsekvent så attdet råder samklang mellan det budskap informationen förmedlar och övriga insatser. Informationsinsatser måste främst ta sikte på att förändraattityder och skapa medvetenhet om alkoholens och andra drogers effekter. Föratt minska alkoholkonsumtionen och för att motverka narkotikamissbruket börinformationen förmedla kunskap om drogernas skadeverkningar. Den bör betonavikten av att under uppväxtåren och i särskilda situationer avstå från attanvända alkohol. Informationen skall också hjälpa till att skapa förståelse församhällets regler och restriktioner så att dessa kan upplevas som meningsfulla. Det är viktigt att informationen sätter inmissbruksproblemen i dess sociala sammanhang. Den måste medverka till attförändra synen på dem som har skadats genom missbruk och vidga medvetenheten omatt människors sociala svårigheter måste mötas med öppenhet och vilja tillsolidarisk handling. Mångainstanser bedriver information i drogfrågor. Skolans cenlrala roll i dessasammanhang tas mer ingående upp av statsrådet . Föreningslivet svararvidare för en mycket viktig insats, bl.a. med medel som fördelas av 150tstaRiksrevisionsverkets (RRV) översyn av de statliga insatserna är f.n. föremålför remissbehandling. Efter remissbehandlingen kommer frågan att beredas iregeringskansliet med sikte på ett ställningstagande i anslutning till nästaårs budgetproposition. Jag vill redan nu framhålla alt jag delar RRV:s och SAMO:sprincipiella uppfattning att samordningen av informationsinsatserna börförbättras. En sådan samordning får dock inte innebära, att organisationer ochandra informatörer förlorar möjligheterna att självständigt utforma egetinformationsmaterial om alkohol och andra droger. De centrala insatser för opinionsbildning om alkohol ochandra droger som gjorts genom "Aktion mot alkoholfaran" och"Aktion mot droger" under förra och innevarande budgetår har spelatstor roll för att bredda och fördjupa människors kunskaper i dessa frågor. Som jag anfört i årets budgetproposition bör intensivariksomfattande informationsinsatser av detta slag vara avgränsade i tiden.Annars riskerar vi att en mättnadseffekl uppstår och att intresset mattas av.De nu pågående centrala aktiviteterna skall avslutas under innevarandebudgetår. Det är dock viktigt att det arbete som har kommit igång ute i landetfortsätter. Därför föreslås i budgetpropositionen alt 2,5 milj. kr. avsättsunder nästa budgetår för att stimulera en sådan uppföljning av aktionen motdroger och för vissa kompletterande informationsinsatser i övrigt. Medlen börses som ett komplemenl till de informationsinsatser genom organisationer ochkommuner som staten stöder med bidrag som fördelas av ochsocialstyrelsens . Av beloppet 2,5 milj. kr. bör i enlighetmed SAMO;s förslag, utöver övriga medel, tilldelas 1 milj. kr. för budgetåret1982/83 för 1981/82:143 44 att initiera och samordna sådana insatser inom drogområdetsom bedömer vara lämpliga. Som SAMO framhållit är det viktigtatt i detta arbete beaktar det behov som finns av informationom alkoholens och andra drogers medicinska och andra skadeverkningar. Detta ären viktig uppgift för den nya informationssektionen vid byråför alkohol- och narkotikafråaor. Det bör ankomma på attnärmare bedöma hur medlen skall användas. Resterande belopp, 1,5 milj. kr., bör tills vidaredisponeras av enligt bestämmelser som meddelas avregeringen. Rent allmänt bedömer jag att det är nödvändigt med visst fortsattcentralt stöd även under nästa budgetår till de lokala aktiviteter mot drogersom pågår runt om i landet. Enligt min mening är det viktigt atl det kontaktnätsom byggts upp i samband med aktioner kan bevaras ochutvecklas. Det är också angeläget att de systematiska informationssatsningarsom nu genomförs i skolorna kan fortsätta. Det bör vidare övervägas hur manfrån centralt håll kan främja det vikliga samarbete som kommit till ståndmellan skola, socialtjänst, fritidsnämnd och polis m.fl. i många kommuner.Uppföljningen bör ske i nära samverkan med socialkonsulenterna ochkontaktpersonerna för ANT-verksamheten vid länsskolnämnderna som fungerat somlänsombud för aktioner. 2.3 Begränsningar av alkoholens tillgänglighet Ett övergripande mål för vår alkoholpolitik är atl minskaden totala alkoholkonsumtionen. En väg att åstadkomma en sådan begränsning ärsom jag nämnt atl genom informationsinsatser och opinionsbildande arbetesöka påverka alkoholvanorna. En annan väg att uppnå konsumtionsbegränsningaroch återhållsamma alkoholvanor är att minska alkoholens tillgänglighet. Dettakan ske genom olika typer av restriktiva åtgärder. Mellan dessa två typer avinsatser råder ett nära samband. Om alltfler människor blir medvetna omalkoholens negafiva konsekvenser, så bör också möjligheterna att bedriva enrestriktiv alkoholpolitik öka. Intresset för tillgänglighetsbegränsande åtgärder harunder senare år ökat i en rad länder och präglar numera arbetet inom flerainternationella organ, t.ex. . 1 de nordiska ländernaförs traditionellt en förhållandevis restriktiv alkoholpolitik. Huvudmotivetför begränsningar av alkoholens tillgänglighet har som regel varit att minimerade skadliga verkningarna av alkoholen. har motivet attbegränsa totalkonsumtionen betonats starkare, med hänvisning till deninternationella alkoholforskningens rön att det finns ett nära samband mellantotalkonsumtionen och alkoholskadornas omfattning. 1 såväl som andraländer finns flera exempel som tyder på att inte bara den totala konsumtionenutan också missbruket minskar när tillgängligheten minskar. 1981/82:143 45 Prissättningen på alkoholdrycker är ett av de viktigasteinstrumenten för att hålla tillbaka konsumtionen av dessa drycker. Priserna harsedan länge hållits på en relativt hög nivå och har genom skattehöjningarfortlöpande anpassats till den allmänna prisutvecklingen. En aktiv prispolitikär nödvändig även . Jag anser att målsältningen att alkoholpriserna inte skallhöjas i långsammare takt än priserna på andra konsumtionsvaror, bör stå iförgrunden. Den i förhållande till alkoholstyrkan progressiva beskattningenmåste enligt min mening vara en annan vägledande princip vid skattejusteringar,detta för atl man skall kunna åsladkomma en fortsatt övergång till konsumtionav alkoholsvagare drycker. Dessa båda principer är viktiga utgångspunkter föratt uppnå huvudmålet med vårt alkoholpolitiska arbete, att nedbringa den totalakonsumtionen. Jag delar SAMO:s uppfattning att den nuvarandebeslutsprocessen för skattehöjningar och gällande beskattningsregler inte utgörnågot hinder för tillämpningen av dessa viktiga principer. Jag finner därföringa skäl att i detta sammanhang föreslå en ändring av de sedan längetillämpade reglerna för alkoholbeskattningen. 1 dessa frågor har jag samråttmed chefen för budgetdepartementet. 2.3.3 Etablering av systetnbutiker Reglerna för etablering av systembutiker utgör ett viktigtinstrument för samhällets kontroll över utbudet av alkoholdrycker. Mot bakgrundav målsättningen att minska den totala alkoholkonsumtionen anser jag i likhet rnedSAMO att all nyetablering av systembutiker även fortsättningsvis bör ske medstor försiktighet. Systembolaget har i enlighet med regeringens bestämmelserfattat beslut som innebär att ytterligare 11 kommuner skall få systembutik. Avdessa har sedan riktlinjerna utfärdades (1977) endast 4 butiker öppnats. Deåterstående 7 butikerna beräknas kunna öppnas under innevarande och nästa år.Under en sexårstid kommer således 11 nya butiker att öppnas eller i genomsnitt knappl2 . En motsvarande utbyggnadstakt bör kunna godtas även . Till elableringspolitikens viktiga frågor hör enligl minmening inle bara frågan om etablering av en systembutik skall ske i en kommun,utan också var en eventuell butik skall placeras och butikens storlek. 1 denallmänna debatten har det hävdats att det från servicesynpunkt är av värde attsystembutikerna är centralt placerade. Mot detta servicekrav anser jag, ilikhet med SAMO, att man måste ställa det faktum atl störningsproblem oftauppstår i den nära omgivningen kring butiken och alt dessa kan upplevas somsärskilt besvärliga på platser som ofta besöks av många människor. När det gäller butikernas storlek konstaterar SAMO att detkan uppstå 1981/82:143 46 svårigheter att hålla god ordning i och utanför storabutiker som skall betjäna många, som personalens möjligheter tillpersonkännedom minskar. Möjligheterna att överblicka kundutrymmen och omgivningtorde enligl SAMO också minska i stora butiker. En väsentlig aspekt är enligtmin mening att detta i sin tur kan försvåra möjligheterna att iaktta de viktigaförsäljningsbestämmelserna om l.ex. langning och försäljning till berusadepersoner. Från både alkoholpolitisk och arbelsmiljömässig synpunktär del dock viktigt att butikernas kapacitet blir tillräcklig förkundtillströmningen. Köbildning och därmed krav på hög arbetstakt kan, som SAMOockså konstaterar, försvåra tillämpningen av försäljningsbestämmelserna. Jagdelar därför SAMO:s uppfattning att det ur alkoholpolitisk synvinkel iallmänhet torde vara lämpligare med l.ex. två mindre butiker än en stor. Det torde inte gå att förorda några generella riktlinjerför storlek och placering av systembutiker. Elableringsbesluten måste i varjeenskilt fall fattas utifrån en avvägning mellan många olika intressen. Etableringenmåste genomföras på ett sådant sätt att man i möjligasle mån förhindrar såvälalkoholpolitiska som sociala ölägenheter. Del är enligt min mening väsentligtatt de ansvariga instanserna på lokal nivå, t.ex. de politiska, får möjlighetatt lägga bl.a. sociala aspekter på frågan om systembutikernas inrättande ochplacering. Jag anser att alla ärenden om förläggning av sådana butiker börremitteras till kommunfullmäktige i den berörda kommunen och föreslår i likhetmed SAMO att detta skrivs in i de framtida riktlinjerna till Systembolaget.Även i denna fråga har jag samrått med chefen för budgetdepartementet. 2.3.4 Lördagsstängning av Systembolagets butiker beslutade om ett försök med lördagsstängdasystembutiker . Till grund för beslutet lågdet förslag som SAMO presenterade i sin första rapport och regeringensproposition (prop. 1980/81:179) om vissa åtgärder inom alkoholpolitiken. Jaghar här tidigare redovisat bakgrunden till SAMO:s och regeringens förslag samtriksdagens behandling av frågan. I sin slutrapport konstaterar SAMO att försöket med lördagsstängdasystembutiker har rönt stor uppmärksamhet och att reaktionerna varitövervägande positiva. Såväl organisationer som enskilda har på olika sätt, bl.a.genom skrivelser till mig och till SAMO uttryckt sin tillfredsställelse medförsöket. Önskemål om en fortsättning efter försöksverksamhetens slut har ocksåframförts från flera håll. SAMO framhåller i sin slutrapport att det finnsstarka skäl att överväga att permanent införa lördagsstängda systembutiker omden nu genomförda utvärderingen skulle visa att försöket haft förväntadepositiva effekter. Jag konstaterar att utvärderingen visar allförsöksverksamheten med 1981/82:143 47 lördagsstängning av Systembolagets butiker har varitentydigt positiv. Expertgruppen har redovisat siffror som på etl övertygandesätt ger belägg för delta. Till följd av försöket minskade antaletomhändertaganden av berusade personer påtagligt. Ävenantalet fall av misshandel, lägenhetsbråk och ordningsstörningar minskadebetydligt. Någon motsvarande ökning.har inte konstaterats under andraveckodagar. Jag vill särskilt peka på det förhållandet att expertgruppen tolkarresultatet så att det framför allt är de grava missbrukarna som berörts. Någon entydig effekt på försäljningen av alkoholdryckerunder lördags-stängningsperioden kan inte avläsas. Till bilden hör dock atltotalförsäljningen under veckans övriga dagar var lägre änunder . Jag vill erinra om att i samband med 1977 årsalkoholpolitiska reform uttalade att restriktioner på alkoholområdet bör finnasäven men att de bör begränsas till sådana som har stöd av en bredallmänhet. Jag delar SAMO:s uppfattning att detta ställningstagande fortfarandebör vara en förutsättning för atl nya regler skall införas. Expertgruppen harlåtit genomföra undersökningar om allmänhetens inställning till lördagsstängdasystembutiker. Undersökningarna visar att försöksverksamheten varit en sådanåtgärd som haft stöd av en majoritet av befolkningen och att ett beslul omlördagsstängning året runt också skulle vinna ett starkt stöd. Av detillfrågade ansåg sålunda att det skulle vara en riktig åtgärd atlbesluta om att alltid ha systembutikerna stängda . Den begränsadeserviceförsämring som en sådan stängning medför accepteras uppenbarligen avflertalet. Enligt minmening ger utvärderingen en entydig bild av att försöksverksamheten med lördagsstängdasystembutiker gett värdefulla alkoholpoliliska och andra effekter.Utvärderingsgruppen har inte funnit någonting som visar att en sådan stängninginte skulle ge motsvarande effekter även under andra delar av året. Denbegränsade serviceinskränkning som en lördagsstängning medför bör enligt minmening inte tillmätas avgörande betydelse i förhållande till dealkoholpolitiska vinsterna. När det nu blivit klarlagt att lördagsstängning gerså bra resultat anser jag det inte vara försvarbart att underlåta att utnyttjadenna möjlighet i strävandena att begränsa alkoholskadorna. Jag förordardärför alt Systembolagets butiker skall hållas stängda iframtiden. Stängningen bör genomföras . Effekternaav lördagsstängningen bör följas noga med avseende på olika alkoholpolitiskafaktorer. 2.3.5 Återkallelse av serveringstillstånd SAMO har i den föreliggande rapporten om alkoholpolitikensom jag redan nämnt föreslagit vissa ändringar i lagstiftningen om tillståndtill servering av alkoholdrycker. På grundval härav har del inom socialdepartementetupprättats ett förslag till lag om ändring i lagen (1977:293) om handel Prop.1981/82:143 48 På min hemställan beslöt regeringen i åratt inhämta lagrådets yttrande över förslagel. Det närmare innehållet iförslaget framgår av lagrådsremissen som bör fogas som underbilaga 1:2 tillsocialdepartementets protokoll. Förslaget innebär i stora drag följande. Reglerna omomprövning av befintliga tillstånd att försälja alkoholdrycker förtydligas.Detta tar främst sikte på tillstånd till servering av starkare alkoholdryckerän öl, dvs. spritdrycker, vin och starköl. Del klargörs att ett redan givettillstånd kan återkallas då tillståndshavaren visar ekonomisk misskötsamhet ochdärmed kan anses lämplig att driva rörelse med servering av alkoholdrycker.Denna lämplighetsprövning syftar till att undanröja riskerna föralkoholpolitiska ölägenheter i samband med försäljning av alkoholdrycker.Önskemålet att alkoholserveringen skall ske på ett alkoholpolitiskt tillfredsställandesätt förutsätter en effektiv skatte- och avgiftskontroll för att garantera attseriösa intressenter kan hävda sig inom branschen. Snedvridnakonkurrensförhållanden innebär att den seriösa verksamheten utsätts för enpress som medför stora risker för att alkoholserveringsreglerna åsidosätts inomhela branschen. För att ge tillståndsmyndigheten underlag för dennabedömning införs vidare en regel om uppgiftslämnande. Kronofogdemyndighetenskall underrätta tillståndsmyndigheten när den som har tillstånd atl serveraalkoholdrycker brister i sina åligganden all erlägga skatter eller socialaavgifter. På begäran av tillståndsmyndigheten skall skattemyndigheter och andramyndigheter som uppbär eller driver in skatter eller avgifter lämna uppgiftersom tillståndsmyndigheten behöver för tillståndsprövning eller tillsyn. Det somfrämst är av intresse för tillståndsmyndigheten är uppgifter om allvarligekonomisk misskötsamhet hos den som söker eller innehar tillstånd tillservering av starkare alkoholdrycker än öl. Det förutsätts som det normala attuppgiftsskyldigheten för kronofogdemyndigheterna och uppgiftslämnan-det från deandra myndigheterna fullgörs genom ett samrådsförfarande mellan berördamyndigheter. förekommer i vissa län regelbundna sammankomstermellan , kronofogdemyndigheter ochlänsarbetsnämnd m.fl. för att diskutera myndigheternas agerande i fråga omföretag som har kommit eller kan befaras komma på obestånd på grund av bl.a.resterande skatter eller avgifter. Inom ramen för redan etableradesamarbetsformer av detta slag bör tillståndsmyndigheten kunna beredasmöjligheter alt skaffa sig den informafion som behövs för myndighetenstillstånds- och tillsynsverksamhet. Det bör åligga att isamråd med verka för att ett samarbete av detta slag kommertill stånd. Slutligen innefattar lagförslaget ett förtydligande närdet gäller tillstånds-myndighetens rätt att ta del av bokföringen i en rörelsesom har tillstånd att försälja alkoholdrycker. Det klargörs att den som driverrörelsen är skyldig att påanfordran förete bokföringen. Det gäller bådebokföringen över själva 1981/82:143 49 försäljningen och den som avser rörelsen i övrigt,exempelvis den som avser anställdas löner, skatte- och avgiftsbetalning osv.Även detta förslag har till syfte alt ge tillståndsmyndigheten underlag förkontroll av den ekonomiska skötsamheten. Lagrådet har yttrat sig över lagförslaget ilagrådsremissen, varvid lagrådet har lämnat förslaget utan erinran. Utdrag urlagrådets protokoll bör fogas till socialdepartementetsprotokoll i detta ärenden som underbilaga 1:3. Det upprättade lagförslaget bör fogas tillsocialdepartementets protokoll i detta ärende som underbilaga 1:4. 2.4 Vården av alkohol- och narkotikamissbrukare 2.4.1 Utgångspunkter för missbrukarvården Förutsättningarna för vården av alkohol- ochnarkotikamissbrukare har förändrats till följd av socialtjänstlagen (1980:620).I lagen stadgas en uttrycklig skyldighet för socialnämnden att arbeta för attförebygga och motverka missbruk av alkohol och andra beroendeframkallandemedel. insatser för att bekämpa missbruk förutsätts bli enviktig del av verksamheten. Antalet personer som är i behov av vårdinsatser på grundav sin alkoholkonsumtion är mycket svårt att uppskatta. De personer somregistreras som alkoholmissbmkare inom vårdsystemets olika delar utgör bara enmindre del av alla med missbruksproblem. Gruppen alkoholmissbrukare är intenågon homogen grupp. Behovet av vårdinsatser varierar i mycket storutsträckning. En del kräver omfattande behandlingsinsatser från olika typer avbehandlingsenheter.