prop · G503118 · 1981-12-31 00:00:00 — Med hänsyn liU osäkerheten beträffande förlusterna bör anslaget lasupp med ett belopp av . Prop.1981/82:118 228 Jag hemställer att regeringen föreslår all 1. medge att statlig garanti för lån lUl s. k. Tillväxtinvestbolagbevil jas med sammanlagt högst . i enlighet med vad jag har förordat, 2. liU Täckande av förluster i anledning avstatliga garantier för lån till Tillväxtinvestbolag m.m. för /83 anvisa ett förslagsanslag av . 1981/82:118 229 De regionala utvecklingsfonderna erfarenheter avverksamheten 1978-1981 (SIND 1981:7) Kap.4 Slutsatser och förslag till åtgärder Utredningensyftar liU alt bedöma vilken roll de regionala utvecklingsfonderna kan spelamed givna resurser saml vilka erfarenheter som finns av den nuvarandeverksamheten. Slutsatserna bygger i slor utsträckning på enkät- ochintervjuundersökningar. Därtill har statistik lagUs fram över industristraktursamt kredit- och serviceutbud på regional nivå. Slutligen har även statistikrörande resurstilldelning och resursförbrakning i fonderna ulnylljais. UlveckUngsfondernautgör ett komplement till övriga organisationer Delhar varit angelägel alt försöka relatera utvecklingsfondernas resurser mot övrigikredit- och serviceutbud. Detta visar på vilka förväntningar som kan ställaspå deras verksamhet. Resultatenvisar all bankernas ufiåning tiU mindre och medelstor fill-verkningsinduslri iåtta regioner i genomsnitt är 20 gånger större än de regionalautvecklingsfondernas. Här finns regionala variationer och dessutom samarbetar utvecklingsfondemai nästan alla ärenden med någon bank. Man bör därför komma ihåg all det rör sigom s. k. topplån för de fiesta kreditärenden. Ett mer adekvat mått påresurserna kan därför vara all beräkna hur många förelag som nås av fondernasverksamhet. I de studerade åtta regionerna har lån beviljats tilluppskattningsvis drygt 800 företag . Om hänsyn tas lill alt del ävenfinns ell anlal förelag som enbart utnyttjar servicetjänster skulle det totalaantalet företag i vilka de studerade fonderna 1980 engagerats bli ca 950 st.Detta kan då jämföras med all antalet tillverkande småföretag i dessa regioner ärdrygl 16000, dvs. man har under delta år "nått" ca 6 procenl av fillverkandeföretag i målgrappen. Eftersom kundföretagen till fonderna är relativt sett småvisar del sig all antalet sysselsatta i kundföretagen endasi i genomsnitt ulgörell par procenl av sysselsättningen inom fiUverkningsindustrin. Del finns dockstora regionala variationer mellan elt storstadslän som och ettglesbygdslän typ Nortbotten. I är fondens andel relativt sett litenmedan "påverkansgraden" i är mycket större. Sammantagetvisar dock ovanstående resultat all utvecklingsfonderna med givna resurser endasikan utgöra komplement till övrig service- och kreditverksamhel. Fondernaarbetar också på kreditsidan ihop med banker. En annan viktigslutsats blir alt rimliga förväntningar bör 1981/82:118 230 ställaspå deras möjligheter att skapa eller upprällhålla sysselsällning i de olikaregionerna. Företagenär genomgående positiva till utvecklingsfondernas verksamhet Av undersökningenframgår att förelagen genomgående är positiva till den verksamhet somutvecklingsfonderna bedriver. För det första visar del sig all den allmännakännedomen bland företagen om de regionala utvecklingsfonderna är god. 92 procenlav förelagen i enkäten känner lill något om fondernas verksamhet. Därmed ejsagt alt kännedomen om olika tjänster som fondema har är lika god. Här är detuppenbart all del framför allt är som kredilorganisalioner somutvecklingsfonderna är kända. Däremot är kunskaperna om serviceutbudet klartlägre. Iundersökningen har förelagen fåll uppge vilket behov de anser sig ha av 18olika kredit- och servicetjänster. Av alla förelag som uppger sig ha behovskulle mellan 50 och 80 procenl kunna tänka sig utnyttja en regional utvecklingsfond.Förväntningarna är således stora på fondernas verksamhet. I undersökningen haräven bedömts erfarenheterna av fonden för de förelag som under periodenutnyttjat dess Ijänster. Totalt uppger sig 2/3 av samtliga kundföretag ha godaerfarenheter av fondernas verksamhet medan knappt I/IO upplever sig haftdåliga erfarenheter. Resterande kundförelag har ej klart tagit ställning. Vidjämförelser med ett anlal andra typer av organisationer är del bara banker samtgrappen konsulter, jurister och revisorer som i detta sammanhang får högreandel goda erfarenheter. Resultatet skUjer sig här relafivt lite åt förenskilda regioner. Företagenhar även tagit ställning för eller emot elt anlal olika påståenden om deregionala utvecklingsfonderna. I sammanstäUningen har hänsyn tagits endasi fillde förelag vilka tagit ställning för eller emot, dvs gruppen tveksamma som kanvara stor beaktas ej. Resultatet visar all endasi inom ett par områden tycksinställningen vara något negativ medan för övriga påståenden andelen positivasvar överväger. Förelagen anser inte alt utvecklingsfonderna snedvriderkonkurrensen eller alt fonden främst skulle vara en myndighel.Utvecklingsfonden uppfattas i stället främst som elt serviceorgan förförelagen. Dessa resultat fås genomgående för alla regioner. Skillnaderna iinställningarna mellan kundföretagen och övriga företag är små. Ovanståenderesultat visar all förelagen i stort sett är positiva fill den verksamhet somfonderna bedriver. Kundföretagenår unga och små Enviktig aspekt i undersökningen har varit att jämföra krediltagare till fondernamot övriga förelag i undersökningen. Resultaten av dessa jämförelser visar attkrediltagare relativt sett är unga företag. Andelen krediltagare startade efter1974 är större än motsvarande andel för övriga företag. Dessutomfinns nästan dubbelt så slor andel övriga förelag som startat . Dessaresultat gäller för nästan alla regioner. Prop.1981/82:118 231 Samtidigthar krediltagare i genomsnitt endast hälften så många anställda som övrigaföretag. Del gäller även för de s k identiska förelagen. (Med idenfiska förelagmenas företag som existerat både 1974 och 1980.) Utvecklingsfonderna harsåledes huvudsakUgen haft relativt små företag som kunder. Här finns vissaregionala skillnader, såtillvida att framför alll fonderna i , ,saml arbetar med myckel små förelag, medan fonderna iJönköping och relativt sett har stora andelar något större förelag. KredUgivningenhar i stort sett inriktats mot utvecklingsbara företag Föralomåldersstruktur hos de båda grapperna av förelag har även studerats utvecklingenhos förelagen avseende sysselsällning, fakturering per anställd saml exportandelar.Detla har dels gjorts för alla företagen i de båda grapperna, dels föridentiska företag. Utvecklingenav fakturering per anställd är mer positiv för gruppen kredUlagare efter 1977. Detlagäller såväl samtliga som identiska förelag. Däremot uppvisar dessa företag ennågot sämre utveckling för exportandelen vad gäller de exporterande förelagen.Sysselsättningsmässigt har dock de identiska kreditföretagen än mer positivutveckling än övriga förelag. En viktig skillnad mellan grupperna är att krediltagare1974 har lägre fakturering per anstäUd. Sammantagetvisar således kundföretagen en positiv utveckling under senare delan av 1970-talel.Del går givetvis ej att påstå all detta beror på åtgärder vidtagna av deregionala utvecklingsfonderna. Intressant är den låga faktureringen peranställd hos kundföretagen i början av perioden. Den indikerar allkundföretagens marginaler relativt sett varit små, varförsatsningar i dessa förelag rimligtvis inneburit ett visst risktagande. Dettakan dock ej helt klarläggas ulan all ingående studier av enskildautvecklingsfonders låneärenden görs. Viktigt är nämligen hur stor andel av elllåneärende som finansieras via fonden saml vilka säkerheter som finns somgarantier vid eventuella låneförlusler. Företagenhar behov av utvecklingsfondernas tjänster 1enkäten fick företagen bedöma vilket behov de anser sig ha av elt anlaltjänster och i vilken utsträckning de vill utnyttja ulveckUngsfonderna för alttillgodose detla behov. Delta speglar de av företagsledaren f. n. upplevdabehoven. Fördel första upplevs och anlitas utvecklingsfonden hitfills som kredilorganisalioner.Ulnylljandegraden av krediter är mycket större än av serviceinsatser. Hittillsär del främst finansiering av rörelsekapital och investeringar som utnyttjatsav företagen. av de som utnyttjat dessa tjänster tycker också allhandläggningen varit bra medan knappt 10 procenl tycker den varit dålig. Avfondernas övriga utbud är del framför alll serviceinsatser inomföretagsanalyser-förelagsledning samt lokaler- 1981/82:118 232 Även för dessa Ijänster tycker 2/3 av kunderna atthandläggningen varit bra. Delvisar sig all förelagen främst vUl ha hjälp i form av service och kredUer förmarknadsföring (export och ), produktutveckling samt legoförmedling.Vanliga krediter, typ rörelselån har enligl denna studie nått ett visst mätlnadsläge.Stämmer dessa resultat finns del i så fall önskemål från förelagens sida allutvecklingsfonderna ytterligare ökar sitl risklagande genom ökade satsningar påde s. k. produktulvecklingslånen. En annan effekt av ändrad efterfrågan av Ijänsterblir att fondernas s. k. uppsökande verksamhet bör öka. harverksamheten i stor utsträckning varit eflerfrågestyrd, vilket är naturligt sålänge som man arbetat som i första hand en kreditorganisation. Ökade satsningarpå serviceverksamheten föratsätter mer uppsökande verksamhet. Deregionala utvecklingsfonderna har f. n. totalt tilldelade lånemedel på ca 1,7miljarder kronor av vilka drygl 600 miljoner vid ingången tiU 1981 ej var i anspråktagnaför utlåning. Nyutlåningen 1979 och 1980 var tolalt omkring 500miljoner kronor. Kapitalslockens årliga avkastning (räntor) är omkring 120miljoner kronor. En viktig skillnad är utvecklingsfondernasmöjlighet alt i ökad omfattning arbeta med lånegarantier. Varje fond kan gesådana garantier fill ett värde motsvarande 25 procenl av tilldelade lånemedel.Dessutom täcks utvecklingsfondernas eventuella förluster på garantigivningen lill50 procenl av statliga medel. Om hänsyn tas till alla dessa faktorer skullefondernas nuvarande utlåning kunna upprätlhåUas utan lånelillskoll /83. Det gäller under föratsättning att man ser lill hur lägelär totalt för samfiiga 24 utvecklingsfonder. Problemet är all här finns storaregionala variationer och små möjligheter all omfördela befintliga lånemedel.Vissa fonder kan därför behöva tillskott av lånemedel än andra. Vidgenomgång av styrelsernas sammansättning och funktionssätt visar det sig atthär finns stora olikheter mellan enskilda fonder. Vissa utveckUngsfonder har enrelativt långtgående beslutsdelegering lill kanslinivå medan i andra fondernästan alla beslut tas vid styrelsemöten. Vissa fonder arbetar med särskildautskott där representanter för fondledning och styrelse ingår. Andra fondersaknar i stor utsträckning sådana utskott. Slutligen skiljer sig ävenstyrelsens sammansättning åt mellan olika fonder. Antalet styrelseledamöter mednäringsUvserfarenhel varierar från fond lill fond. Önskemålom förändringar har framkommit för en ökad beslutsdelege- 1981/82:118 233 ringfrån styrelse- fill kanslinivå. Vidare finns önskemål om hur styrelsen bör varasammansatt. Kraven är främst att ledamöter i störte utsträckning bör tUlsättasutefter näringslivserfarenhet. Förelagen och deras organisation bör ingå istyrelsen. Önskemål har framkommU om all båda huvudmännen bör vararepresenterade i styrelsen. Utvecklingsfonderna harockså behov av en ökad service i form av information och erfarenhetsutbyte. Därfinns betydande förväntningar på SIND. Jämförelseav resultat med målsättning Isamband med bUdandet av de regionala utvecklingsfonderna uppsläU-des ett antalmålsättningar för verksamheten (se proposition 1977/78:40). Dessa målsättningarskuUe kunna kort sammanfattas på följande sätt: 1) UlveckUngsfondernaskall främja utvecklingen av ell internationellt konkurtenskraftigt svenskt näringsliv som ger möjligheter fill en ökad och trygg sysselsättning. Alt bedöma huravidautvecklingsfonderna har bidragit fill att öka företagens internationella konkurrenskraftär inte möjligt. Utredningen har funnit att genom all arbeta med deutvecklingsbara företagen har fonden främjat sysselsättningen. Verksamheten haremellertid en begränsad betydelse för sysselsättningens utveckling i stort. 2) Utvecklingsfondernaskall genom sin verksamhet medverka lill all vidareutveckla det befintliga näringslivet. Undersökningenhar pekat på den positiva utveckling som de s. k. identiska kundföretagenuppvisar främst efter 1977. Härigenom anser'industriverket att fondernalyckats arbeta efter dessa intentioner. 3) Utvecklingsfondernaskall medverka fill etablering av nya förelag. Andelen nyetablerade samt unga företag är relativt sett mycket stor för kredillagama hos fonderna.Dessutom har fonderna deUagit i ett anlal elableringsprojekt under periodensamt medverkat i ell omfattande antal kurser rörande problem och möjlighetermed nyföretagande. Sammanfattningsvis kan således fonderna sägas ha medverkattill etablering av nya företag. 4) Verksamheten bör äveninriktas mol alt få lönsamhet på förelag som arbetar med en relativt dålig lönsamhet. I undersökningen finns enindikation på all fonderna lyckats i delta avseende. För de s.k. identiskakundföretagen är marginalerna i deras verksamhet i början av perioden små medanutvecklingen relativt sett är klart posifiv. 5) Utvecklingsfondernaskall beakta behov av en ökad inomregional balans. Undersökningen pekar påall utvecklingsfonderna med givna resurser endast kan spela en marginell rollsom sysselsättningsskapande eller sys- 1981/82:118 234 Vid intervjuer har å andra sidan framkommit all specieUa projektinom vissa fonder genomförts inom speciella problemområden i respektive region.Någon bedömning av effekterna av just sådana inomregionala satsningar har ejkunnat göras inom ramen för denna undersökning. 6) Utvecklingsfondernaskall salsa på riskfyllda projekt. Iundersökningen har pekats på alt det behövs ytterligare genomgångar avkapitalstruktur hos krediltagare och av de säkerheter de kan ställa. Vissa indikafionerpekar dock på alt fonderna verkligen satsar på riskfyllda projekt.Industriverket har redan pekat på de små marginalerna hos de s. k. idenfiskaförelagen i början av perioden. Vidare är del uppenbart alt vissa fonder harrelativt sell stora förluster på sina rörelselån. Å andra sidan är föriuslerna relafivtsmå för många fonder även om dessa tror sig få stora framtida förluster.Däremot är det uppenbart att beviljade produklutvecklingslån innebär ettmyckel högt risklagande. 7) Fondernaskall fungera som s. k. fullserviceorganisationer. Allautvecklingsfonder har service och krediter som huvudsakliga verksamhetsområden.Service- och kreditutbudet är mycket omfattande. Vad som i framliden kan bli eltproblem med givna resurser är avvägningen mellan en allmänförmedlingsverksamhet saml kompetensuppbyggnad inom vissa serviceområden. Detrika ulbudel av tjänster har dock inneburit att fonderna strävat efteratt bli s. k. fuUserviceorganisafioner. Kreditverksamhetenbör bestå i egen kreditgivning, kreditförmedling samt uppföljning av visslstatligt kreditslöd l.ex. industrigarantilån och lokaliseringsstöd. Kreditverksamhelendomineras av egen kreditgivning oftast i samarbete med banker. Uppföljning avövrigt statligt kreditslöd har inte studerats. 8) Utvecklingsfondernaskall utgöra komplement tiU övrigt serviceut bud och ej konkurrera inom detta område. Omfonderna har samma typ av tjänster som andra serviceorganisationer kommer deall konkurrera bl. a. beroende på alt prissättningen på fondens tjänster ärsubventionerad. Eftersom serviceföretagen ej undersökts i detalj kan man intesvara på om delta är något problem. 1 enkätundersökningen ställdes följandepåståenden tiU samtliga förelag: Tyckerni alt fonden konkurterar med tjänster som finns på den privata marknaden? Totaltinstämde helt av förelagen, log avstånd medan ej hade någotklart ställningstagande. Tendensen är densamma för såväl krediltagare somövriga förelag. Vad man därför kan säga rörande denna problemalik är allförelagen ej upplever fonden som konkurtent tiU övrigt serviceutbud i regionen. 9) Fondernasmålgrupp behöver ej strikt avgränsas till förelag med färre än 200 anställda. Undersökningenvisar all fonderna huvudsakligen arbetar med myckel Prop.1981/82:118 235 Givna resurser gör också all fonderna under elt år kan nå en myckelliten del av alla företag i den befintliga målgrappen. anserdärför ej att det finns några motiv alt diskutera förändringar av målgruppeninom ramen för fondernas nuvarande resurser. 10) Utvecklingsfondernaskall huvudsakligen syssla med etablerings främjande, underleverantörsinriklade, produklulvecklande, marknadsin riktade samt exportfrämjande åtgärder. Dennaönskade inriktning av verksamheten stämmer väl överens med av företagenuppgivna behov saml hur enskilda fonder planerar sin framtida verksamhet.Emellertid behövs mer analyser rörande hur och i vilken omfattningutvecklingsfonder efter sina regionala förutsättningar bör arbeta inom dessaområden. 11) Kreditverksamhelenbör beslå i egen kreditgivning, kreditförmed ling saml uppföljning av vissl statligt kreditslöd l.ex. industrigarantilån och lokaliseringsstöd. Kreditverksamhelendomineras av egen kreditgivning oftast i samarbete med banker. Uppföljning av övrigislalligl kreditslöd har inte studerats. Uppenbart är dock att vissa fonderavsätter stora resurser när det gäller att la fram bedömningsunderlag för t.ex. lokaliseringsstöd. Sammanlagetvisar denna genomgång all de regionala utveckMngsfon-derna i stor utsträckningföljt de intentioner som fanns i propositionen i samband med deras bildande. Detfinns få indikationer på att man hamnat "snett" i systemel. Däremotstår man inför en ändring av verksamhetens inriktning från att huvudsakligenvarit en eflerfrågestyrd kredilorganisa-lion lill alt mer bli en uppsökandeserviceorganisation. Denna förändrings-inriktning som redan pågår i de flestautvecklingsfonder bör uppfattas positivt och stödjas inle minst av huvudmännen. Molbakgrand av de resultat som framkommit i utredningen tycks verksamheten som deregionala utvecklingsfonderna bedriver i stort sett fungera bra och upplevassom positiv av de mindre och medelstora företagen. De förslag som härpresenteras avser således ej några dramatiska förändringar utan ligger ofta ilinje med vad fonderna själva f. n. planerar all genomföra. Viktigast i dettasammanhang är alt ökade satsningar främst bör ske på servicesidan. Hittillshar utvecklingsfonderna upplevts som kreditorganisationer vilket inneburit altserviceverksamheten i viss utsträckning varit underordnad kreditverksamhelen.Detta har inneburit all serviceinsatser tiU drygl 1981/82:118 236 80procent inriktats mol kreditlagarna. Del är bra att kunna kombinera kredit- ochserviceinsatser i företag men det bör ej som vara det helt dominerandetillvägagångssättet. Resultaten visar alt verksamheten i stor utsträckning är eflerfrågestyrd. Dettaär naturligt för kreditorganisafioner och därför ej specifikt något somutvecklingsfonderna ställs inför. Slutligen bör nämnas alt företagens framlidabehov främst avser serviceverksamhet samt riskfyllda lån lill produktutvecklingoch marknadsföring. Därför är del viktigt för utvecklingsfonderna all salsamer på serviceverksamheten. Deutvecklingsfonder som intervjuats har i stort sett varit eniga i detta synsättoch redan börjat anpassa verksamheten i denna riktning. Man vill bibehålla kreditverksamhelenpå i stort sell nuvarande nivå och salsa mer på den uppsökandeserviceverksamheten. Den förändring av inriktningen som industriverket härföreslår är således någonting som redan pågår vid de flesta utvecklingsfonder.Det är viktigt att fundera över hur serviceverksamheten i detalj bör utformas. Utvecklingsfondernabör bibehålla sin allmänna förmedlingsverksamhet. Här är del betydelsefulltför de mindre och medelstora förelagen alt kunna vända sig lill enutvecklingsfond och därigenom få kontakt med regionala serviceföretag ellercentrala organisationer typ SIND, STU, och Investeringsbanken. Vadsom i detla sammanhang kan diskuteras är istället hur fondernas egnaserviceinsatser kan prioriteras lill vissa områden. För varje regionalbeskrivning har framkommit specifika behov av insatser i förelagen. Liksomtidigare bör man givelvis observera all förelag inte alllid är medvetna om deegentliga problem de har. Trots sådana reservationer finns i materialet klaraindikationer på inom vilka områden respektive utvecklingsfond kan ökakompetensen på servicesidan. Det är viktigt alt vaqe utvecklingsfond härbygger på de regionala förutsättningar som finns i del län som den arbetar. Idetta sammanhang bör det material som industriverket presenterat kunna utgöraen grand för regionala diskussioner om framlida serviceinsatser. Vadsom blir viktigt är all samarbete mellan utvecklingsfonderna intenstfieras. Omen fond koncentrerar kompetensuppbyggnaden inom servicesidan lill elt parområden ökar möjligheterna av alt skilda utvecklingsfonder kompletterarvarandra avseende servicesidan och därför i ökad utsträckning skulle kunnautnyttja varandras tjänster. Eltproblem i sammanhanget är all erfarenheterna av fondernas serviceinsatser inomproduktutveckling, marknadsföring och legoförmedling ej är genomgåendepositiva. Detla kan bero på all förelagen har stora förväntningar på dessatjänster när del gäller konkreta resultat i den egna verksamheten. Del kanockså bero på alt dessa servicetjänster är speciellt svåra att bygga upp ochatt de därför ännu ej funnit den form som är bäsl. Det är därför betydelsefulltall i detta sammanhang närmare undersöka 1981/82:118 237 erfarenheternaav nuvarande verksamhet saml diskutera fram hur denna serviceverksamhet kanutformas pä regional nivå. avser all här ta initiativ tUl altsådana diskussioner kommer fill slånd. Behållnuvarande nivå på kreditgivningen Kreditgivningentycks i stort sell fungera bra och ha bidragit lill alt satsningar kommit till slåndför utvecklingsbara projekt. Utvecklingsfondernas krediter har främst gåtttill unga och små företag varav en hel del är nyetablerade. En del avkrediterna har även gått fill mindre något äldre förelag. Sammanlaget visardelta all utvecklingsfondernas kreditgivning riktals mol en speciell grupp avförelag. Detta indikeras av att kundföretagen genomgående i början av periodenhaft klart lägre fakturering per anställd än övriga förelag. Del bör i sin lurbetyda all risktagandel är större alt satsa i dessa företag. Utvecklingen ikundföretagen bortsett frän exporten är genomgående mer positiv änutvecklingen för övriga företag. Denframlida kreditgivningen beror för del första på behov av och tillgång påkreditresurser. När det gäller behov finns en slor efterfrågan av attutvecklingsfonderna ytterligare skall öka sitt risktagande genom satsningar påproduktutveckling och marknadsföring. Däremot tycks f. n. finnas vissl mätlnadslägeför rörelsekapital och investeringar. Detta beror delvis på att den allmännainvesteringsnivån sjunkit. Vidare finns del i och för sig inget som hindrar användandeav rörelselån för produktutveckling och marknadsföring. Frågan är närmast hurmyckel fonderna bör öka sill risklagande inom dessa områden. Erfarenheterna avde s.k. produktulvecklingslånen är ej speciellt goda. Det finns dock fr.o.m.1980 även möjligheter för utvecklingsfonden att ställa garantier istället föralt ge rörelselån. Närdel gäller de totala kredilresurserna finns stora regionala variationer. Vissautvecklingsfonder kan med given nivå på nyufiåningen klara sig under fiera årmed nuvarande tilldelning av resurser medan andra fonder måste få tillskottrelativt omgående av lånemedel alternafivt öka garantigivningen eller dra nedpå nyutlåningen. Totalt finns f. n. få indikafioner på några behov av yllerligaretillskott av lånemedel varför industriverket anser alt för de fonder därproblem uppstår man i första hand bör öka garantigivningen. Fonderna har ocksårelativt sett stora reserver för befarade förluster men hilfiUs lotall sellsmå konstaterade förluster.