prop · G503163 · 1981-12-31 00:00:00 — Här bör vidare försäkringsfrågornas samband medfinansierings- och säkerhetsaspekter uppmärksammas, då det föranläggningsinnehavaren, för att kunna möjliggöra upptagande av lån, kan varaav största vikt att kärnkraflan-läggningens värde åtminstone till väsentlig delläcks av sakförsäkring. Den i promemorian föreslagna höjningen från 50 till 500milj. kronor synes sedd från bl. a. denna synpunkt - ligga på gränsen för vadsom kan anses tillrådligt. Hur en föreslagen höjning kommer att påverkakapaciteten för sakförsäkringarna är givetvis omöjligt att nu fastslå men ipromemorian har angivits att en sänkning av kapaciteten med 250-300 milj.kronor förefaller trolig. Sammanfattningsvis skulle OKG vilja hävda att ennågot mindre höjning av anläggningsinnehavarens ansvarighet hade varit önskvärdmen att den föreslagna höjningen med största tveksamhet ändock må kunna Prop.1981/82:163 117 accepteras.Här mä också kunna tilläggas alt en viss "inflationsvinst" möjligenkan tänkas uppstå, därest det dröjer med lagens ikraftträdande. Beträffandesistnämnda fråga ikraftträdande för de föreslagna ändringarna bör beaktasatt sak- och ansvarsförsäkringar tecknas per kalenderår. Då såsom ovanangivits en höjning av ansvarsbeloppet kommer alt inverka även på sakförsäkringsbeloppenmåste såväl ansvars- som sakförsäkringar omförhandlas. Det synes därför vara rationeUtatt de nya reglerna träder i kraft , förslagsvis . STUDSVIKfinner i huvudsak inget att invända mot de föreslagna ändringarna i ochtilläggen till lagen. Betydelsen av alt i dessa ansvarighetsfrågor nå störstamöjliga internationella harmonisering stod klar redan vid lagens tillkomst ochhar blivit ytterligare betonad. Bolagetvill här dock la tillfället i akt att framhålla betydelsen av en klar ochenhetlig nomenklatur i dessa sammanhang. Lagens 1 § innehåller definitioner avett antal begrepp, vilka är av central betydelse i den följande lagtexten ochför lagens tillämpning. I vissa fall ges begreppen benämningar som ärspecifika för denna lag, i andra fall är benämningarna synonyma med sådana somhar vedertagen tekniskl-velenskaplig betydelse. 1 ytterligare något fall - t.ex. beträffande "radioaktivt material" - finns lagfästa definitioneri andra lagar. STUDSVIKvill rekommendera att i samband med översynen av lagstiftningen påatomenergiområdet nomenklaturen överses och harmoniseras samt i möjlig mån anslutestill vedertaget tekniskl-vetenskapligt språkbruk. Härigenom skulle mångaanledningar till missförstånd och lolk-ningssvårigheter undanröjas. Som exempelpå oklarheter av detta slag vill bolaget anföra andra satsen i förslagels 2§.Här talas om "... annan anläggning som innehåller radioaktivt material ...".STUDSVIK finner att det för lagen specifika begreppet atomsubstans bättreskulle passa syftet. Tolkar man "radioaktivt material" i fysikaliskmening blir satsen närmast meningslös, tolkar men orden enligt strälskyddslagenleder den till otaliga gränsdragningsproblem. Bolagetfinner för övrigt den tidigare formuleringen av första satsen i 2 § merändamålsenlig än förslagets. Det senare lägger onödigtvis alltför stor vikt viddet godtyckligt valda, precisa avståndet 1000 m samt den ordningsföljd ivilken tre eller flera anläggningar hos samma ägare kan ha kommit alt uppföras. Påuppdrag av sina delägare, som omfattar den svenska kärnkraftindustrin, svarar SKBFför projektering och uppförande av ett cenlrallager för mellanlagring av använtkärnbränsle (CLAB), som är beläget i omedelbar anslutning tillOskarshamnsverkets Kraftgrupp AB:s anläggning för kärn- 1981/82:163 118 CLAB i färdigt skick, som omfattas av begreppet alomanläggning iatomansvarighetslagen, kommer all ägas och drivas av SKBF, och SKBF kommersåledes att inlaga ställning av innehavare av atomanläggning enligt lagen. SKBFkommer vidare alt ombesörja transporten av använt bränsle destinerat för upparbelningi saml transporterna till CLAB. Under projektering i SKBF:s regi ärvidare en anläggning för förvaring av låg- och medelaktivt avfall (veaktoravfall). 1anslutning tiU förslaget i angiven del viU SKBF endast framhålla, all den hanteringav radioaktiva ämnen i form av använt kärnbränsle som äger rum i och undertransport till och från CLAB respektive som sker med låg-och medelaktivt avfallfrån nukleär synpunkt väsentligt skiljer sig från förhållandena i enatomreaktor. De grundläggande förutsättningarna för spridning av radioaktivitetvid någon form av olycka är väsensskilda och vid transporter är därjämte attbeakta de mycket begränsade kvantiteter som förekommer per transport. Frånrisk- och skadesynpunkt föreligger således väsentligt olika förhållanden vidde olika former av hantering av atomsubstans som förekommer inom kärnkraflindustrin,vartill nu föreliggande förslag icke lar hänsyn genom någon motsvarandedifferentiering i fråga om ansvarighetsbeloppet. Anläggningsinnehavarensansvarighet enligt 17 § uppgår f. n. till 50 milj. kronor för vatje atomolycka,med möjlighet för regeringen alt i vissa fall fastställa ett lägreansvarsbelopp, lägst 25 milj. kronor. Annan anläggningsinnehavare än staten ärskyldig att teckna försäkring för sitt ansvar. Enligt 22 och 23 §§ fårförsäkringen tas så att denna gäller för anläggningen medett belopp motsvarande av ansvarsbeloppet. I enlighet härmed harpoolen meddelat ansvarsförsäkring förde svenska alomanläggingarna ,och med försäkringsbeloppet 60 milj. kronor samt AB Asea-Alomsbränslefabrik i med försäkringsbeloppet 30 milj. kronor. Vidare harpoolen ingått försäkringsavtal med Asea-Atom avseende bolagels ansvar föratomskada till följd av atomolycka under transport av atomsubstans medförsäkringsbeloppet 30 resp 60 milj. kronor beroende på transportens innehåU. Förovannämnda anläggningar liksom för Asea-Aloms transporter har poolen vidaremeddelat försäkring mot skada på själva anläggningarna resp. det transporteradebränslet (sakförsäkring). För de tre kärnkraftverken är sakförsäkringsbeloppetbegränsat till f. n. 2 100 milj. kronor oaktat anläggningarna har ett högrevärde. Anläggningarna är återförsäkrade genom ett 20-tal utländska atomförsäkringspooler.Anledningen till det otUlräckliga sakförsäkringsbeloppet är den begränsade försäkringskapacilelsom står till buds på den svenska och den internationella försäkringsmarknaden.Kapaciteten ökar dock år för år, och räknar 1981/82:163 119 poolenmed att uppnå en kapacitet av ca 2500 milj. kronor per kärnkraftverk. En och samma skadehändelsekan naturligtvis ge upphov till skada såväl på tredje man som på själva anläggingen.Vid bedömning av den kapacitet som resp. alomförsäkringspool kan ställa tillförfogande för en anläggning räknar man därför i regel med ett gemensamt beloppför ansvars- och sakförsäkringarna. Detta leder tiU att ju större kapacitet somfordras för ansvarsförsäkringen, desto mindre kapacitet slår till förfogandeför sakförsäkringen och vice versa. I promemorian föreslås enhöjning av anläggningsinnehavarens ansvarighet från 50 tiU 500 milj. kronor.Poolen räknar med att kunna tillgodose motsvarande krav på höjning avansvarsförsäkringsbeloppen, dvs. till 600 milj. kronor. Emellertid kommerdelta, av skäl som ovan anförts, att påverka försäkringsbeloppen försakförsäkringarna. Exakt hur stor denna påverkan kan komma att bli är omöjligtatt förutse, men i promemorian antagen minskning med 250300 milj. kronorförefaller vara en rimlig bedömning. Möjligheten att i vissafall faststäUa ett lägre ansvarsbelopp har i förslaget begränsats tillatomolycka som uppkommer under transport av obestrålat uran. För detta fallhar föreslagils ansvarsbeloppet 100 milj. kronor mot f.n. 25 mjlj. Finnslättsanläggningenkommer enligt förslaget inte längre att omfattas av möjligheten av ett lägreansvarsbelopp. Det nuvarande ansvarsbeloppet 25 milj. kronor kommer därigenomatt höjas till 500 milj. kronor. För anläggningen gäller f. n. ettsakförsäkringsbelopp om 1 200 milj. kronor. En höjning av ansvarsbeloppetenligt förslaget kan komma att påverka sakförsäkringsbeloppel för anläggningen. Denegendom som f- " enligt 12 § är undantagen från aiomansvarighetslagensersättningsregler, s. k. on-site-properly, utvidgas genom förslaget till attomfatta även annan atomanläggning inom samma område, oberoende av ägare, däriinbegripet sådan anläggning under uppförande. Poolen vill peka på det ökadebehov av sakförsäkringsskydd mot atomskada, som därigenom kan uppkomma förberörda anläggningar. Detta behov torde få tillgodoses genom särskildsakförsäkring inom ramen för vad som är möjligt med hänsyn till kapaciletsbegränsningen. Ifrågan om tidpunkt för de nya reglernas ikraftträdande vill poolen framhållaföljande. Sak-och ansvarsförsäkringarna för , och tecknas perkalenderår och förnyas således . Som ovan framhållitskommer den föreslagna höjningen av ansvarsförsäkringsbeloppen att påverka ävensakförsäkringarna för samma anläggningar. Såväl ansvars- som sakförsäkringarnamåste således omförhandlas vad gäller bl. a. försäkringsbeloppen från dentidpunkt de nya reglerna träder ikraft. Med hänsyn till ålerförsäkringarna ärdet förenat med svårigheter att genomföra detta under ett löpandeförsäkringsår. 1981/82:163 120 framhållasom önskvärt att de nya reglerna träder i kraft , vilket medhänsyn till tidplanen för lagstiftningsarbetet borde kunna innebära ettikraftträdande . och instämmer i vadsom har anförts i Svenska alomförsäkringspoolens yttrande. Sverigesadvokatsamfund anser att lagförslaget är väl ägnat att läggas till grund förlagstiftning. Samfundet anför vidare: Samfundethar ingen erinran mot att anläggningsinnehavarens civilrälts-hga ansvarighetäven i fortsättningen begränsas till ett visst belopp för varje atomolycka.Redan med hänsyn till den penningvärdesförsämring som skett sedan slutet på 1960-laletär det rimligt, all de 1968 senast fastställda beloppsgränserna uppräknas. Tilläggskonvenlionensikraftträdande samt ändringsprotokoll gör en höjning avbeloppen ofrånkomlig. Samfundethar ingen erinran mot förslaget om höjning i 17§ av nämnda ansvarighetsbeloppför anläggningsinnehavaren från till peratomolycka, vilket i fall av transport av obestrålal uran skall kunna nedsättastill lägst (förut lägst ). Isamband med sitt 1966 avgivna remissyttrande erinrade samfundet om sitttidigare ställningstagande (se TSA 1962 sid. 618) till förmån för enfördubbling av det till bestämda ansvarighetsbeloppet viddödsfall eller personskada. Samfundet, som med viss tvekan godtog attbeloppsgränsen även efter 1966 låg kvar på , ser med tillfredsställelseall den särskilda begränsningen till ett visst belopp vid dödsfall ellerpersonskada nu föreslås upphävd. Medhänsyn till ändringsprotokoll föreslås den i 31 § angivna övre gränsenför statsansvaret enligt tiUäggskonventionen höjd från 120 miljoner betalningsenhelenertill 300 miljoner särskilda dragningsrätter (motsvarande c:a 1,7 miljarderkronor). Samfundet delar den uppfattning som kommer till uttryck i promemorianatt svenska staten bör ikläda sig ett extra ansvar för svenska atomanläggningarutöver tilläggskonventionens nämnda maximibelopp och alt övre gränsen för delextra statsansvaret i enlighet med 31 a § lämpligen bör sättas till tremiljarder kronor (vari ingår ersättningen enligt första, andra och tredjestegen). uttala sin tillfredsställelse över utvidgningen ochpreciseringen av begreppet "on-site-property" (12§), varigenom skadelidandetredje man tillförsäkras ökal skydd i anläggningsinnehavarensansvarsförsäkring. Sydkraftanser det angeläget att ersättningsbeloppen atomansvarighetslagsnarast anpassas till del penningvärde som råder . Prop.1981/82:163 121 Anläggningsinnehavarnasansvarighet är begränsad till per olycka. Det föreslåsnu att denna ansvarighet höjes till , dvs. att en försäkringpå i realiteten måste tecknas. En höjning i dennastorleksordning måste, som även påpekas i promemorian, påverka kapaciteten förförsäkring av skada på själva anläggningen. Beloppet 250-300 miljoner kronorhar nämnts och med tanke på att världskapadlelen för sakförsäkringen i daguppgår till per kärnkraftverk, är påverkan av försäkringskapaciletenallvariig ur belåningssynpunkt. Vidare må påpekas att anläggningsinnehavarensansvar enligt lagförslaget, bortsett från statens nypåtagna ansvar enligt"fjärde stegel", procentuellt ökas jämfört med ca 150 förstaten och ca 260 för konvenlionsstaterna. förordar all den föreslagnahöjningen av anläggningsinnehavarens ansvar genomföres stegvis i takt med all försäkringskapaciletenökar. Härför talar även den föreslagna utvidgningen av on-site-properly-begreppel.Den föreslagna utvidgningen härav kommer att medföra ett ökal behov avförsäkringsskydd med ty ökade försäkringskostnader. Vidare kommer de höjdaansvarsbeloppen för transportförsäkringar all medföra ökadeförsäkringskostnader. Enligtatomansvarighetslagen är staten som anläggningsinnehavare befriad från attteckna i nämnda lag föreskrivna försäkringar. vill ifrågasätta om detlängre, vad gäller landels kärnkraftverk, finns anledning att iatomansvarighetslagen uppställa olika bestämmelser beträffande försäkringsskyldighetenberoende på ägare. 9 1981/82. Lag om ändring iatomansvarighetslagen (1968:45) Härigenomförordnas i fråga om atomansvarighetslagen (1968:45)' delsatt 41 § skall upphöra att gälla, delsatt i 3, 4, 10, 19, 21, 22, 25, 27, 36 och 39 §§ ordet "Konungen"skall bytas ut mot "regeringen", delsatt 1, 2, 9, 12, 17, 30-35 och 37 §§ skall ha följande lyddse, dels att i lagenskall införas en ny paragraf, 31 a §, av nedan angivna lydelse. Idenna lag förstås med atombränsle:klyvbart material, bestående av uran eller plutonium i form av metall eller ilegering eller i kemisk förening, och annat klyvbart material som Konungenanger; radioaktivprodukt: annat radioaktivt material än atombränsle samt radioaktivt avfall, ommaterialet eller avfallet bildats vid framställning eller användning av atombränsleeller blivit radioaktivt genom bestrålning i samband med sådan framställningeller användning; atomsubstans:dels atombränsle med undantag av naturligt uran och utarmat uran, delsradioakliv produkt med undantag av radioisotoper, som användes för ellergjorts färdiga att användas för industriellt, kommersiellt, jordbrukstekniskt,medicinskt eller vetenskapligt ändamål; atomreaktor:anordning som innehåller atombränsle under sådana förhållanden att klyvning avatomkärnor i en självunderhållande kedjereaktion kan uppkomma i anordningenutan tillskott av neutroner från annan källa; Idenna lag förslås med atombränsle:klyvbart material, bestående av uran eller plutonium i form av metall eller ilegering eller i kemisk förening, och annat klyvbart material som regeringenanger; radioaktivprodukt: annat radioaktivt material än atombränsle saml radioaktivt avfall, ommaterialet eller avfallet bildals vid framställning eller användning av atombränsleeller blivit radioaktivt genom bestrålning i samband med sådan framställningeller användning; atomsubstans:dels atombränsle med undantag av naturligt uran och utarmat uran, delsradioaktiv produkt med undantag av radioisotoper, som användes för ellergjorts färdiga att användas för industriellt, kommersiellt, jordbrukstekniskt,medicinskt eller vetenskapligt ändamål eller för undervisningsändamål; atomreaktor: anordning sominnehåller atombränsle under sådana förhållanden att klyvning av atomkärnor ien självunderhållande kedjereaktion kan uppkomma i anordningen utan tillskottav neutroner från annan källa; Senastelydelse av 3 § 1974:249. atomanläggning: atomreaklor med undantag av atomreaktorsom infogals i fartyg eller annat transportmedel och där användes eller äravsedd att användas som kraftkälla; fabrik för framställning eller behandlingav atomsubstans; fabrik för separation av isotoper i atombränsle; fabrik förbearbetning av bestrålat atombränsle; anläggning för förvaring av atomsubstans,om anläggningen ej är avsedd endast för tillfällig uppläggning under transportav substansen; annan anläggning, som Konungen bestämmer, i vilken finnes alombränsleeller radioaktiv produkt; anläggningsstat:för varje atomanläggning den konventionsstat inom vars område anläggningen liggereller, om anläggningen icke ligger inom någon stats område, denkonventionsstat som driver eller har godkänt anläggningen; innehavare av atomanläggning: i fråga om anläggning iSverige den som med tillstånd enligt atomenergilagen (nr 306)eller i övrigt driver eller innehar anläggningen och i fråga om anläggningutom riket den som enligt lagen i anläggningsslalen är att anse somanläggningens innehavare; atomskada: dels skada som orsakas av radioaktivaegenskaper hos atombränsle eller radioaktiv produkt eller av radioaktivaegenskaper i förening med giftiga, explosiva eller andra farliga egenskaperhos bränslet eller produkten, dels skada som orsakas av joniserande strålningfrån annan strålningskälla i en atomanläggning än atombränsle eller radioaktivprodukt; atomolycka: sådan händelse eller serie händelser med sammaursprung som orsakar atomskada; : den i avslutadekonventionen om skadeståndsansvar på atomenergins område i dess lydelse atomanläggning:atomreaklor med undanlag av atomreaklor som infogals i fartyg eller annat transportmedeloch där användes eller är avsedd att användas som kraftkälla; fabrik förframställning eller behandling av atomsubstans; fabrik för separation avisotoper i alombränsle; fabrik för bearbetning av bestrålat atombränsle;anläggning för förvaring av alomsubstans, om anläggningen ej är avsedd endastför tillfällig uppläggning under transport av substansen; annan anläggning,som regeringen bestämmer, i vilken finnes alombränsle eller radioaktivprodukt; anläggningsstat:för varje alomanläggning den konventionsstal inom vars område anläggningen liggereller, om anläggningen icke ligger inom någon stats område, den konventionsstalsom driver eller har godkänt anläggningen; innehavare av atomanläggning: i fråga om anläggning iSverige den som med tillstånd enligt alomener-gilagen (1956:306) eller i övrigtdriver eller innehar anläggningen och i fråga om anläggning utom riket den somenligt lagen i anläggningsstaten är att anse som anläggningens innehavare; atomskada: dels skada som orsakas av radioaktivaegenskaper hos atombränsle eller radioakliv produkt eller av radioaktivaegenskaper i förening med giftiga, explosiva eller andra farliga egenskaperhos bränslet eller produkten, dels skada som orsakas av joniserande strålningfrån annan strålningskälla i en atomanläggning än atombränsle eller radioaktivprodukt; atomolycka: sådan händelse eller serie händelser med sammaursprung som orsakar atomskada; : den i avslutadekonventionen om skadeståndsansvar pä atomenergins område i dess lydelse enligt det i den 28januari 1964 avslutadetilläggsprotokollet; tilläggskonventionen: den i den 31 januari 1963avslutade och genom det i avslutade tilläggsprotokolletreviderade tilläggskonventionen till : konventionsstat: stat som lillträtt . Konungen kan förordna, att från lagens tillämpning skallundantagas atomanläggning, atombränsle eller radioaktiv produkt, om den risksom är förbunden med anläggningen, bränslet eller produkten är ringa. enligt det i avslutade tilläggsprotokollet eller nämnda konvention i dess lydelse enligt detta protokoll och det i Pa ris den avslutade ändringsprotokollet: tilläggskonventionen: den i avslutadetilläggskonventionen till (' den lydelse som nämndatilläggskonvention har fått genom det i avslutade tUläggsprotokolletoch det, likaledes i , den avslutade ändringsprotokollet; konventionsstat: stal som tillträtt . Regeringen kan förordna, att från lagens tillämpning skallundantagas alomanläggning, alombränsle eller radioaktiv produkt, om den risksom är förbunden med anläggningen, bränslet eller produkten är ringa. Konungeneller myndighet som Konungen bestämmer kan beträffande atomanläggningar iSverige förordna, att två eller flera anläggningar som är i samma innehavareshand och ligger i varandras omedelbara närhet skall vid tillämpningen avdenna lag behandlas som en anläggning. Liggertvå eller fiera atomanläggningar som har samma innehavare i närheten avvarandra, skall den av anläggningarna som har uppförts först och den eller desom befinner sig inom en radie av från den första anläggningen vidtillämpningen av denna lag tillsammans behandlas som en atomanläggning. Om iett sådant fall en annan anläggning som innehåUer radioaktivt material liggerinom nämnda radie, skall den anläggningen och atomanläggningarna tiUsammansbetraktas som en anläggning, om de har samma innehavare. Vad som har sagtsgäller bara beträffande anläggningar i . Haratomskada i annat fall än som avses i 5-8 §§ orsakats av atomsubstans, vilken kom från Haratomskada i annat fall än som avses i 5-8 §§ orsakats av atomsubstans, vilken kom från alomanläggning i eller i annan konventionsstaleller vilken före alomolyckan varit under transport som avses i 7 §, åvilar ansvarighetenför skadan den anläggningsinnehavare som vid tiden för olyckan hade substanseni sin besittning eller, om substansen då icke var i någon anläggningsinnehavaresbesittning, den anläggningsinnehavare som senast haft substansen i sinbesittning. Om atomsubstansen före olyckan varit under transport och ickeefter transporten varit i någon anläggningsinnehavares besittning, åvilar dockansvarigheten den anläggningsinnehavare som när transporten upphörde varansvarig enligt 6 eller 7 § för atomskada i följd av atomolycka undertransporten. atomanläggning i eller i annan konventionsslateller vilken före atomolyckan varit under transport som avses i 7§, åvilaransvarigheten för skadan den anläggningsinnehavare som vid tiden för olyckanhade substansen i sin besittning. Var substansen då icke i någonanläggningsinnehavares besittning, åvilar ansvarigheten denanläggningsinnehavare som senast haft substansen i sin besittning. Har enanläggningsinnehavare genom skriftligt avtal övertagit ansvarigheten försådan atomskada, åvilar ansvarigheten denne. Om atomsubstansen före olyckanvarit under transport och icke efter transporten varit i någon anlägga ningsinnehavaresbesittning, åvilar ansvarigheten den anläggningsinnehavare som när transportenupphörde var ansvarig enligt 6 eller 7 § för atomskada i följd av alomolyckaunder transporten. Innehavare av atomanläggning svarar ej enligt denna lag för skada på anläggningen eller på egendom som vid tiden för atomolyckan fanns inom anläggningens område och användes eller var avsedd att användas i förbindelse med denna. Innehavare av atomanläggning svarar ej enligt denna lagför skada på atomanläggningen eller på annan atomanläggninginom samma område, däri inbegripet annan atomanläggning under uppförande. 2. skada på egendom som vid liden för atomolyckan fannsinom detta område och användes eller var avsedd alt användas i förbindelse meden sådan anläggning inom området. Är innehavare av alomanläggning i annan konventionsstalansvarig i anledning av atomolycka som inträffat under transport avatomsubstans, avgöres enligt anläggningsslatens lag, om ersättning skall utgåför skada på transportmedlet. Angåendeansvarighet för skada som avses i första eller andra stycket enligt andraskadeståndsregler än som innefattas i denna lag meddelas bestämmelser i 14 §andra stycket. Förinnehavare av atomanläggning i är ansvarigheten en- Förinnehavare av alomanläggning i är ansvarigheten en- ligt denna lag begränsad till förvarje atomolycka. Konungen eller myndighet som Konungen bestämmer kan, medhänsyn till anläggningens storlek eller art, omfattningen av transport eUerannan omständighet, fastställa ett lägre belopp, dock ej under tjugofemmiljoner kronor. För innehavare av atomanläggning utom riket bestämmes ansvarighetsbeloppetenligt anläggningsstatens lag. I fråga om atomolycka som inträffar undertransport av atomsubstans avser anläggningsinnehavarens ansvarighet enligt dennalag för andra skador än skada på transportmedlet icke i något fall lägresammanlagt belopp än . Ersättning i anledning av dödsfall eller personskada arför varje dödad eller skadad person begränsad till . De belopp som anges i första och andra styckena innefattaricke ränta eller ersättning för rättegångskostnad.