prop · G503130 · 1981-12-31 00:00:00 — Någon motsvarande skyldighet förförelagaren att bekosta den kulturhistoriska inventeringen som elt led iförberedelserna för slörre vattenföretag föreslås ej av utredningen. Ulredningsfrågan behandlas även i 15 kap..Tillståndsprövning i allmänhel. Enligl 15 kap. 5 8 föreslås tillståndsmyndighelenfå möjlighet att uppdraga åt sakkunnig att verkställa särskild utredning.Kostnadsansvaret härför bör dock enligl utredningen avgöras avfastighetsdomstolen (s. 336). Enligt ämbetets mening är den kulturhistoriskainventeringen en åtgärd som bör ingå i elt förberedande skede och utgöraunderiag för tillslåndsmyndighelens prövning. Det är därför enligt ämbetetsmening olämpligl alt möjligheten att pröva denna fråga först kan las upp isamband med själva tillållighetsbedömningen. Härigenom kan ärendet fördröjaseller också måste beslutet fattas utan att fullständigt underlagsmaterialföreligger. Ämbetet anser det angelägel att denna fråga ytterligare beaktas medutgångspunkt från de av ämbetet anförda synpunkterna. Lantbruksstyrelsen:Lanlbmksstyrelsen bör underrättas, inle bara när rennäringen berörs utan ävennär förelaget har påtaglig belydelse för jordbrukel. i län: För de falljordbruksintressen av någon belydelse kommer alt beröras av förelaget,ifrågasätter lanlbruksnämnden, om inle lanlbmksslyrelsen och lantbruksnämnd idel eller de län företaget är beläget bör ingå bland myndighelerna i 2 8 förstameningen lagförslaget. : 4 8 sista st säger, efterförebild av vattenrältskungörelsen, alt kostnad för förundersökning skallbelalas av förelagaren "om del Prop.1981/82:130 403 ejär obilligt". I yttrande 1970.12.15 lill över utredningensdelbetänkande om provisoriska ändringar i prövningssystemet föreslog styrelsenall de citerade orden borde utgå. Som skäl härför anfördes i huvudsak alt eneventuell skälighetsprövning av undersökningskostnaderna i efterhand enliglslyrelsens mening avsevärt skulle försvåra det administrativa handhavandet avverksamheten. I vissa fall skulle del t. ex. bli nödvändigt att äska medel frånriksslalsanslag för alt täcka under-sökningskoslnader som kanske först efterflera års processande befunnits obilliga. Styrelsen vidhåller dennauppfattning. Fiskeriintendenten i östra distriktet: 14 kap. 2och 4 88. Hittillsvarande syslem i samband med förberedelse av störrevattenförelag bör bibehållas. Det har inneburil att fiskeriintendenterna på elltidigt stadium har haft möjlighet alt påbörja undersökningar om fiskel i devallen som har avselts alt utnyttjas för kraftändamål. : En enhetlig bedömning oavsett förelagelsgeografiska belägenhet förutsätler atl vissa centrala myndigheter, såsomfiskeristyrelsen, lantbruksstyrelsen, SNV, SGU och , regelmässigt anlitas.Dessa myndigheter skulle i samråd med tillstånds- ochskaderegleringsmyndigheterna utarbeta program för miljöeffektstudier, svara förall samordnade undersökningar kommer fill stånd och bedrives på ett rationelltsätt, tillse att samhällets krav på beslutsunderlag tillgodoses i planering ochutvärdering av undersökningarna samt bevaka samordning, enhetlighet ochkontinuitet i verksamheten på riksplanet. föreslår atl 14 kap.VL-förslagel kompletteras med text som ger närmare anvisningar om sådanlmyndig-helssamråd. naturvärn: Erfarenheten har visat altnalurskyddsorganisa-lioner ha fyllt betydelsefulla uppgifter i prövningarna avstora vattendrag. Med sammanslutningar i kap. 14, 8 I avses väl också t. ex.Svenska och Älvräddarnas organisation? 14 kap. 8 3:Samråd bör lagas med alla berörda länsstyrelser. Även enskilda sakägare böra fåtillfälle all komma med önskemål; delta torde nu tillålas i praktiken. : 1 8. Beslut om företagslokaliseringenligt 136 a 8 BL avses bli bindande vid prövning enligt VLF. Det kan då vara befogat att regering en prövar etl med lokaliseringsfrågan sammanhängande vatlenföretag, även om detta i och för sig skall prövas av koncessionsnämnden eller . Möjligheten för regeringen att pröva annat vattenföretag enligt sista stycket bör utbytas mot en skyldighet alt förelaga denna pröv ning. Anser regeringen att företag bör prövas av lägre myndighel kan den ju delegera frågan i dess helhet enligl tredje slycket. bör kunnaöveriämna ärende lill länsslyrelsen. - Möjlighet saknas för koncessionsnämndenoch alt överlämna ärende till regeringen för avgörande avtillståndsfrågan. Fall kan emellertid tänkas som på grund av sin karaktär ellerav annan anledning skulle motivera en sådan möjlighet. - Liksom vid prövningav regeringen enligt 1 8 bör vid prövning av koncessionsnämnden föreskrivasskyldighet atl pröva därmed sammanhängande valtenförelag. En begränsning avprövningen till atl avse vatlenföretag som erfordras för verksamheten är ejbefogad. - En motsvarighet till 9 8 2 st. ML bör införas här. Sökanden bör vara skyldigatt ange en beräkning av de ersättningar som kan bli aktuella.Tillståndsprövningen skall ju visseriigen enligt förslå- 1981/82:130 404 get ske mer formlöst än , men man får väl antaga att enekonomisk jämförelse mellan nytta och skada måste göras även vidfillslåndsprövning enligl VLF. - Aktförvarare bör förordnas redan i detta skedeav handläggningen. 1 13 8 3 st. andra meningen MLföreskrivs en något annorlunda handläggningsrutin. Eftersom vallenn-rål ochmiljöskyddsmål i tillslåndsdelen kommer atl handläggas av samma myndigheter börhandläggningsruti-nerna så långt som möjligt överensstämma. Enligt motiven skallkammarkollegiet "höras" av tillståndsmyndighelen, vilket måste ansesavse ett enklare förfarande än del i lagtexten föreskrivna samrådet. Det ärönskvärt atl tydligare anges hur kontakten mellan tillståndsmyndighel ochövriga myndigheter bör utformas. Här börintagas en motsvarighet till 14 8 sista stycket ML. I lagen börinte så i detalj regleras tillsiåndsbeslutels innehåll. Del torde följa avallmänna rättsgrundsatser atl tillständsmyndigheten skall besluta över defrågor som är aktuella i ärendet. Bestämmelsen synes kunna utformas med 18-2088 ML som förebild. Enligt andra punktenär det tillständsmyndigheten ensam som meddelar bestämmelse om företagetskonstruktion. Fastighelsdomstolen bör dock få föreskriva smärre ändringar därii skadeförebyggande syfte. Tredje punkten bör omfatta alla särskildaivångsr-ätter enligt 9 kap. Qfr 9 kap. 4 8 VLF). - Enligt motiven till sjundepunkten skall tillståndsmyndigheten eller fastighelsdomstolen se till atllämplig fastighet bildas. Hovrätten förutsätter att fastighetsbildningen skallske enligl . Hur man skall förfara i detta hänseende vid meddelandeav tidsbegränsat tillstånd för arrendator bör även regleras. - Det bör i tolftepunkten klart anges att verksamheten skall ha igångsatts i full utsträckningföre den föreskrivna lidens utgång. Först då så skett kan exempelvis vidgrundvattenläkler en bedömning göras av förelagets skadeverkningar. Endast ensä bestämd igångsättningstid kan följaktligen tas till utgångspunkt förpreklusionfrist avseende anspråk i anledning av oförutsedd skada. Det kanifrågasättas om del är ncdvändigt att den ersättningsfria andelen enligtfemtonde punkten bestäms i förväg. Det är lämpligare all fastställa denna andeli samband med omprövning. Då har erfarenhet vunnits av hur företaget inverkarpå miljön, vilket borde fä påverka andelens storlek. Del förefaller också somom de ändamål för omprövning, vid vilka viss ersättningsfrihet skallföreligga, har växlande värde för allmännyttan. Såvitt nu kan bedömas kommeromprövningsinstitulet att användas i liten ulslräckning. Även med hänsynhärtill är det bättre alt vänta med bestämningen tills frågan blir aktuell. Motdenna ändring av förslaget kan man invända alt det skapar otrygghet förföretagaren. Men med hänsyn till atl den föreslagna latituden 1/5-1/20 börbibehållas och till den allmänna tillällighetsbe-stämmelsen i 15 kap. 13 8 2st. VLF lorde en sådan invändning inte väga så tungt. Redan med de avutredningen föreslagna bestämmelserna föreligger viss otrygghet genom attomprövning på grund av ändrade förhållanden skall kunna ske när som helst. Enligt 11 kap. 67 8VL kan vattendomstol förordna atl tillstånd till vattenförelag får tas ianspråk innan det vunnit laga kraft, om sökanden ställer säkerhet för framtidaersättningar. Sådant förordnande kan meddelas även i fall då ersättningsfrågauppskjutits enligt 66 8. Lagrummen motsvaras av 15 kap. 24 8 saml 18 kap. 31och 32 88 VLF. Enligt 15 kap. 24 S får verkställighetsfcrordnande meddelas avtillståndsmyndighet endast i fall, där det är uppenbarl att skaderegleringinte erfordras 1981/82:130 405 8 8 4 st. sista meningen). Enligl 18 kap. 31 och 32 88 kan fastighetsdomstolenförordna att dess medgivande att taga tillstånd i anspråk får UtnytQasomedelbart saml att tillstånd får utnytQas fastän skaderegleringen ännu ej äravslutad, dock endast om tillståndsbeslutet vunnit laga kraft, jfr 18 kap. 30 81 st. VLF. Detta medför i ärenden som skall handläggas av koncessionsnämndeneller länsslyrelsen en i många fall allvarlig försämring för sökandesidan.Verkställighetstillslånd enligt VL har såvitt bekant inte medfört sådanamissförhållanden att en ändring i detta avseende är påkallad. En förbättringskulle vara att bereda koncessionsnämnd och länsstyrelse möjlighet att förordnaatt deras tillständsbeslut skall gå i verkställighet utan hinder avöverklagande. Uppskov bör tidsbegränsas. -Del framgår ej klart hur handläggningen vid tillståndsmyndighet ochfastighetsdomstol skall samordnas i dessa fall. Förmodligen kommer det atlanses lämpligast att överlämna den slutliga utformningen av villkoret tillfastighetsdomstolen. Hovrätten har ovan (seavsnitt 5.3) utvecklat varför tidsbegränsning av tillstånd lämpligen kan görasså att det efter angiven tidpunkt kan omprövas och icke så att det utlöper vidviss tidpunkt. 13och 14 8§. Ordet "omprövning" används för flera sinsemellan olikartadeförfaranden, varav flera Qfr 4 och 7 kap.) icke återfinns i 15 kap. En erinranhärom bör införas i delta kapitel, därest del icke är möjligt alt hit samlaalla omprövningsförfaranden utom de i 16 kap. upptagna. - Del synes knappastpåkallat att omprövning lill förmån för allmänna intressen skall behandlas avkoncessionsnämnden även i de fall då omprövningen avser villkor, meddelade av länsstyrelsen.Jfr den ordning som gäller vid omprövning enligl 18 och 20 88. 158 I st. Villkor meddelade av fastighetsdomstol åtnjuter inle samma skydd, uppenbarligen därför att de normall inte har samma grundläggande betydelse för hur verksamheten bedrivs. Man kan dock länka sig situa tioner, där även fastighetsdomstolens villkor har sådan tyngd att ett brott mot dem bör medföra alt tillståndet förverkas. Etl sådant fall är om tillståndsmyndighelen överiämnar åt fastighetsdomstolen att avgöra vilken av flera tänkbara skadeförebyggande åtgärder som skall utföras (exempel vis spegeldammar eller minimitappning). Fastighetsdomstolen kan då för ordna att såsom villkor för tillståndet gäller all tillståndshavaren utför en av åtgärderna. I detta fall får domstolen anses ha meddelat villkoret. Underlåter företagaren att iakttaga villkoret bör lillståndet kunna förver kas. För att undvika altomprövningsförfarandel blir långsamt och tungrott bör ersättning förvattenrättshavares förlust kunna bestämmas i samband med omprövningen. Eftersomersättningsfrågor ej bör handläggas i administrativ ordning synes det därförlämpligast atl omprövningsförfarandet förläggs till fastighetsdomstolen. Om meddelat tillstånd avsersåväl en anläggning som verksamheten vid denna, torde fordras både atlanläggningen fullbordats i väsentliga delar och att verksamheten påbörjats inomföreskriven fid för att tillståndet ej skall förfalla. Bestämmelsensavfattning ger däremot närmast vid handen att bara en av dessa fömtsätlningarbehöver vara uppfylld. Bestämmelsen bör alltså förtydligas i detta hänseende.Dessulom bör angivna "verksamhet" uttryckligen hänföras lilltillståndet. Enligt II kap.67 8 I och 2 st. samt 106 8 I st. VL "äge" vattendomstol ochvattenöverdomstolen "när skäl därtill äro", i samband medtillståndsbeslut samt efterföljande beslut om skadeförebyggande eller ska- Prop, 1981/82:130 406 deavhjälpandeåtgärder och om ersättning för skada m.m., förordna att tillståndet får tas ianspråk utan hinder av att beslutet icke äger laga kraft, respektive attåtgärds- eller ersätlningsbeslutet genast skall gå i verkstäl-. lighet som omdet vunnit laga kraft. Åtminstone några vattendomstolar ävensom vattenöverdomstolenhar i vissa fall meddelat sådana förordnanden utan att yrkande däromfrar-nslällls av sökanden eller motstående sakägare. I vattenöverdomstolen harockså meddelats verkställighetsförordnande på yrkande av part som själv ejfullföljt lalan mot underrättens dom. - Hovrätten föreslår atl 15 kap. 24 8samt 18 kap. 318 1 och 2 st. och 61 8 VLF kompletteras så all denna praxiskodifieras. I vart fall bör av lagtexten närmare framgå vilken befogenhetdomstolarna fortsättningsvis skall ha att meddela verKställighet.sförordnandeutan yrKande av part. Hovrätten för Nedre : 4 8 sista meningenbör bringas i överensstämmelse med sista meningen i 13 8 ML eller vice versa. 5 8.1 avsnittet om prövningssystemet har hovrättenfäst uppmärksamheten på de ökade koslnader som ett dubbeltkungörelseförfarande medför Qfr 18 kap. 17 8 andra styckel VL-förslagel).Härtill kommer alt den nya kungörandelagen (1977:654) kan lä den betydelsen attkungörelserna införs i ett ökal antal ortstidningar ijfr belänkandet s. - Samrådsskyldigheten enligt andra stycket punkt 2 innebär enligt molivenatt vederbörande myndigheter skall "höras" (s. 335 n). Ettklarläggande vore här befogat, i synnerhet beträffande förfarandet hosregeringen. Det Kan i intet fall varameniingen att regeringen sKall hålla sammanträde och besiKlning enligt 5 8andra stycKet punKl 3.7 8 bör kompletteras med en motsvarighet till 14 8 sistaslycket ML. Under förutsättning attuppräkningen av elt tillståndsbesluls olika moment är uttömmande - någol som ejär helt säkert - är tekniken förQänslfull såsom ägnad att underlättadispositionen av tillståndsmyndighetens handläggning.---------- Uttrycket "mindre Qänliga" i 2 kap.8 8 VL har i 14 8 utbytts mot "mindre lämpliga". Innebär detta en sakligändring eller endast en språklig modernisering? Jämtbygdens tingsrätt: 5 8. Enligt moliven s. 336skall fastighelsdomstolen avgöra fråga om ersättning för sakkunnigulredning(och även övriga kostnadsfrågor). Detta kan av formella skäl - fullföljdssättoch liknande -möjligen vara lämpligt men är tveksamt från saklig synpunkt.Endast lillslåndsmyndigheten, som förordnat om utredningen och använt den försin prövning, kan bedöma om ulredningen varit av den omfattning och denKvalitet att begärd ersättning är skälig. Uttrycket "kanregeringen uppdraga ät" ger vid handen att, i den mån regeringen intelämnar sådant uppdrag, regeringen skall - i överensstämmelse med bestämmelseni 5 § andra slycket - bl. a. hålla sammanträde, vilket inte torde varautredningens avsikt. Antingen bör "kan" ändras till "skall"eller också bör början av bestämmelsen i 5 S andra stycket lyda:"Tillståndsmyndighelen eller, då regeringen är tillståndsmyndighel,koncessionsnämnden skall- ." Enligl tredje stycket i delföreslagna lagrummet kan tillståndsmyndighelen överlämna åtfastighetsdomstolen atl närmare besluta i vissa angivna frågor. Enär dessafrågor i slor utsträckning äger nära samband med skaderegleringen, synes enligtvår uppfattning tillståndsmyndigheten i regelböra besluta om dylikt överiämnande. ifrågasättasom inte i 15 kap. bör finnas en bestämmelse som direkt utsäger att ansökanskall avslås om hinder möter mot företagel. 1981/82:130 407 Uppskovsbeslul rörande villkor för förelagelfår följdverkningar för skaderegleringen, som kanske i sin helhet eller lillstora delar också måsle uppskjutas. Det kan inte nog understrykas att - för attundvika bl. a. fördröjning av handläggningen hos såväl tillståndsmyndighelensom fastighetsdomstolen tillämpningen av bestämmelsen om uppskov måsle varaytterst restriktiv Qämför s. 179 och 342), i den mån icke den uppskjutnafrågan överlämnas till fastighetsdomstolens avgörande. Stockholmstingsrätt: 4 8. Enligl första styckets sista mening skall uppgift lämnas"om samtliga för sökanden kända sakägares namn och adress".Formuleringen kan ge vid handen all sökanden inte behöver göra nämnvärdansträngning för atl eflerforska sakägarna. Motsvarande bestämmelse i VL (11kap. 27 8 2 mom.) ålägger sökanden all "så fullständigt som möjligt"uppge berörda fastigheter saml vederbörande ägares och nyttjanderättshavaresnamn och hemvist. Av lagtexten bör även i fortsättningen framgå atl sökandensuppgifter om sakägarna bör vara så fullständiga som möjligt. Såväl enligt RB(33 kap. I 8) som enligt förvaltningsprocesslagen (3 8) bör uppgift lämnas omnamn, personnummer, yrke, postadress och telefonnummer. Motsvarande föreskriftsynes böra gälla för ansökning enligt den nya VL. Utredningen har inte föreslagit attaktförvarare skall finnas för prövningen enligl 15 kap. men däremot förprövningen vid fastighetsdomstol (18 kap. 17 8 VL-förslaget). Vattendomstolenanser atl även när det gäller tillståndsfrågan bör aktförvarare finnas så altsakägarna lätt kan ta del av ansökningshandlingarna och yttranden från statligaoch kommunala myndigheter m. m. Bestämmelse härom bör finnas i den nya VL. Pågrund av föreskrifterna i kungörandelagen (1977:654) kan antalet tidningar ivilka kungörelse skall införas bli ganska stort och kostnaderna förkungörelserna kan bli mycket kännbara för enskild person som är sökande. Av delutökade krav på förprövning som VL-förslaget innebär följer att i framtidenenskilda personer kommer atl vara sökande i allt slörre omfattning i ärendenenligt VL och detta inle minsl när förelagel endast har obetydlig inverkan påmotstående intressen. När fråga är om ärenden av mindre omfattning bör möjlighetfinnas antingen atl ersätta kungörelsen i tidningar med underrättelse lillberörda myndigheter och sakägare eller all begränsa kungörelsekostnaderna påannat sätt. Risk finns annars att förprövningsskyldiga sökande undandrar sigsin skyldighet av rädsla för atl koslnaderna skall bli alltför stora. Enligt Iredje styckel kan tillståndsmyndighelen överlämna åt fastighetsdomstolenbl. a. att närmare besluta om föreskrift lill skydd för fisket (andra stycketpunkt 5). Däremot får till fastighetsdomstolen inte överlämnas att besluta omavgifter enligt 11 kap. VL-förslagel (andra stycket punkt 10). 1 11 kap. 5 8VL-förslaget sägs emellertid alt företagaren kan åläggas alt utge särskildavgift för fiskebefrämjande åtgärder i stället för skyldighet atl iakttaföreskrifter till skydd för fiskel. Storleken av denna avgift måsle varaberoende av vilka fiskebefrämjande åtgärder som företagaren åläggs alt vidta.Följaktligen bör avgiften inte bestämmas förrän föreskrifterna fill skydd förfisket bestämls. Eftersom fastställande av sådana föreskrifter kan delegeraslill fastighetsdomstolen bör också frågan om avgift enligl 11 kap. 5 8VL-förslagel kunna delegeras dit. Enligl 8 8 andra stycket punkterna 11 och 12 skalltillständsmyndigheten bestämma arbetstid och igångsättningstid. Enligt motiventill paragrafens Qärde stycke (s. 341) bör dessa lider börja löpa från dentidpunkt då tillståndet enligt beslut av fastighetsdomstolen får tas i anspråk.Anled- Prop.1981/82:130 408 ningen härtill är atl det anses omöjligt att i förvägbedöma hur lång lid skaderegleringen tar. För sakägarna måsle det te sigalltför krångligt att för atl få reda på när l.ex. arbetstiden går ut tvingassöka efter bestämmelse härom både i tillslåndsbeslutet och ifastighetsdomstolens dom. Tiden för oförutsedd skada är sedan i sin tur enligtförslaget beroende av arbetstidens utgång. anse r dellämpligast att fastighetsdomstolen i samband med att domstolen bestämmer lid dålillståndet får tas i anspråk och tid för oförutsedd skada också får -åtminstone då skaderegleringen beräknas bli tidsödande - bestämma arbetstid ochigångsättningstid. 1 paragrafens tredje stycke bör delegeringsrnöjlighelenföljaktligen avse även frågor enligl andra slycket punkterna 11-12. Kravet atl verksamhel sominverkar på vattenförhållandena skall ha påbörjats innan igångsättningslidengår ut för att ett meddelat tillstånd inte skall förfalla kan komma att medföratolkningssvårigheter. Vattentillgången kan vara sådan all en rätt till dämningej kan eller ej behöver UtnytQas helt när igångsättningstiden löper ut.Tillåten regleringsamplitud vid kortlidsreglering kanske inte heller kan ellerbehöver utnytQas helt. Kravet att ett företag måste påbörjas inom föreskriventid bör därför tolkas försiktigt och får inte innebära att tillstånd förfallerom de i liknande situationer ej utnytQas helt. I konsekvens med vadvattendomstolen anfört vid 8 8 bör förlängning av arbetstid ochigängsältningstid kunna beslutas av fastighelsdomstolen. Del förefaller -oavsett om vid 8 8 framförda synpunkt vinner beaktande ellerej - olämpligt all kräva att regeringen skall behöva befatta sig medansländsfrågor, i synnerhet som utredningens förslag i paragrafens förstastycke kan medföra all anstånd kommer att begäras i ökad utsträckning. : 4 8. Eftersom 3:1nya VL ger tillståndsmyndighet möjlighet att pröva alternativa lokaliseringarhar sökanden enligt förevarande 8 andra stycKet ålagts alt lämna uppgift ommöjliga alternativa lokaliseringar av företaget. 1 moliven till 3:1 talas tilloch med om sökandens utredningsskyldighet i dessa avseenden. Vattendomstolenhänvisar till sin i avsnitt 4 angivna uppfattning rörande sådanutredningsskyldighet. Företagaren bör ha en självklar rätt att få sin ansökanprövad utan all belastas med kostnader för motutredningar, som saknar värde ochintresse för honom. Det må vara atl frågan om alternativ lokalisering kan kommaupp i tillslåndsärendel men då bör den eller de remissinstanser, som ogillarden sökta lokaliseringen, själv svara för utredning om möjliga alternativa lokaliseringar.Sökanden kan annars riskera atl ådraga sig okontrollerbara kostnader genom attinge ansökan om tillstånd till vatlenföretag. Med möjligheten att åläggasökanden vite för alt komplettera ansökan kan en sökande inle ens dra sig urmålet utan risk för koslnader. om han skulle anse tillståndsmyndighelens kravpå utredning obilliga. Överhuvudtaget måste bestämmelsen om vite vara omotiverad,när det - såsom här är fallet - rör sig om frivilliga ansökningar. De i stadgandet upptagnaföifarandereglerna är synnerligen knapphändiga i jämförelse med motsvaianderegler i 11 kap. VL. Närmare bestämmelser skall tydligen utfärdas i administrativordning. En myckel viktig sak i detta sammanhang blir att regler utfärdas omskyldighet för tillståndsmyndighet att förordna aktförvarare som skall hällahandlingarna tillgängliga för berörda sakägare. Säkrast vore kanske att i nyaVL intaga en bestämmelse härom. Man kan i detta sammanhang fiåga sig hur utredningen tänktsig att Prop,1981/82:130 409 samordnaregistreringen av vattenföretag, som tillåtits eller sökts hos olika tillståndsmyndigheler. Även de företag som handlagts enligl gällande VL bör redovisas i en sådan samordnad registrering. Kännedom om förekom mande vatlenförelag är nämligen väsentlig vid senare prövning. Ulredningen har icke lämnat någon övertygandemofivering för all ett enklare förlängningsförfarande icke är lämpligt i klara och ostridiga fall, då tillståndshavaren vill fortsätta sin verksamhet även efter den bestämda tillståndslidens utgång. Enligt mening kan det i många fall bli alltför omständligt atl en helt ny tillståndsprövning och skaderegle ring sker. Etl enklare förfarande i sådana fall bör därför övervägas. Det är ologiskt att inte även andramyndigheter, som avgivit utlåtande i målet, får talerätt, eftersom direktivenoch ulredningen betonat vikten av att tillslåndsbesluten får bredast möjligaförankring i olika samhällsaspekter.