prop · G50340 · 1981-12-31 00:00:00 — Erfarenheterna har visat att problemen har varitavsevärda när det gällt att avgöra om den nuvarande lagen skall fillämpas iolika fall av den sist nämnda typen. Frågan om ångerrätt i dessa fall fårenligt kommitténs uppfattning en bättre lösning inom ramen för enförhandlingslösning angående öppet köp. 4 1981/82. Prop.1981/82:40 50 3 Säljarens informationsplikt Bilaga 1 Liksom er\ligt gällande lag skall säljaren skriftligeninformera konsumenten om hans rättigheter enligt lagen och lämna honom enblankett, som han kan använda om han vill utnyttja sin ångerrätt. Om avtalethar ingåtts per telefon skall säljaren dessutom tillsammans med informationenoch blanketten sända konsumenten en bekräftelse av avtalet. Underlåtersäljaren vad nu sagts gäller inte avtalet mot konsumenten. Han gör sig också iså fall skyldig till otillbörlig marknadsföring. Ångerfristen börjar enligt huvudregeln attlöpa den dag når de handlingar, som har angivits ovan under punkt 3, kommerkonsumenten till banda. Om konsumenten när han ingår avtal om köp av lösegendom inte har haft tillfälle att undersöka det han köpt eller likadant gods,räknas dock ångerfristen från den dag när han tar emot godset eller enväsentlig del av det. Sistnämnda regel gäller emellertid inte i vissa fall, t.ex. om godset enligt avtalet har tillverkats efter konsumentens särskildaönskemål och därigenom har fått ett utförande, som medför att det avviker frånsådant gods, som ingår i näringsidkarens vanliga sortiment. 5 Parternas skyldigheter när konsumenten har utnyttjat sinångerrätt Liksom skall säljaren enligt huvudregeln varaskyldig att hämta det köpta hos konsumenten om denne utnyttjar sin ångerrätt isådana fall då leverans redan har skett. Enligt en ny undantagsregel kansäljaren i vissa fall övervältra på konsumenten att i stället sända tillbakadet köpta till säljaren. En förutsättning härför är att leveransen tillkonsumenten har skett med post. Vidare förutsätts att säljaren tillhandahålleren lämplig förpackning och att konsumenten inte behöver lägga ut förreturporto. Undantagsregeln torde framför allt bli aktuell vid telefonförsäljning. 6 Näringsidkarens ansvar för ombud Den nuvarande s. k. sidolöparregeln ersätts av en regel,som i korthet innebär att samtliga ombud får s. k. avslutsfullmakt. Dettainnebär att ombuden vid hem- och telefonförsäljning får samma ställninggentemot konsumenterna som butiksbiträden har . Effekten härav är bl. a.att överenskommelser mellan ombudet och en konsument, som är i god tro, ärbindande för näringsidkaren. Ifall ombudet skulle ha handlat i strid med sinainstruktioner är det en sak mellan ombudet och näringsidkaren och det drabbaralltså inte konsumenten. Prop.1981/82:40 51 7 Särskilda bevisregler Bilaga 1 För att undvika tveksamhet har föreskrivits attbevisbördan ligger på näringsidkaren vid vissa tvister, t. ex. om huruvidakonsumenten har lämnat sitt samtycke till ett säljbesök eller på föreskrivetsätt har informerats om innehållet i lagen. Av samma anledning har föreskrivitsatt bevisbördan ligger på konsumenten vid tvist om huruvida denne har frånträttavtalet på rätt sätt. 1981/82:40 52 Bilaga2 Kommitténs lagförslag Bdaga 2 1 § Denna lag gäller då näringsidkare eller deras ombud personligeneller per telefon yrkesmässigt söker upp konsumenter i syfte att sälja. Lagengäller även när avtal ingås i samband med sådan verksamhet. 2 § Varje avtalsvillkor, som inskränker konsumentens rättigheter enligt dennalag, är ogilfigt. 3 §Innan en näringsidkare besöker en konsument i dennes bostad för att sälja en vara, en tjänst eller någon annan nyttighet, skall han genom avisering bereda konsumenten tillfälle att meddela om denne önskar ta emot ett sådant besök. Detsamma gäller om näringsidkaren mot ersättning vill upplåta en nyttjanderätt. Aviseringskall ske skriftligen eller per telefon. Vid aviseringen skall uppgift lämnasom näringsidkarens namn eller firma och om vad näringsidkaren vill sälja.Besök får endast ske hos konsumenter som har lämnat sitt samtycke. Aviseringbehöver inte ske om näringsidkaren har anledning anta att det sammanlagda pris,som konsumenten kan bli skyldig att betala, är lägre än . 4 §Om en näringsidkare, i syfte att sälja, besöker en konsument i dennes bostad utan föregående avisering och samtycke, gäller ett avtal som ingås vid besöket inte mot konsumenten. Ett sådant besök skall anses som otillbörlig marknadsföring enligt 2 § marknadsföringslagen (1975:1418). Konsumentensrätt att frånträda avtal m. m. 5 §Konsumenten får utan att ange något skäl frånträda ett avtal med näringsidkaren om 1.avtalet har ingåtts antingen vid ett sammanträffande i konsumentens bostad, påhans arbetsplats eller på någon annan plats där näringsidkaren har 1981/82:40 53 sökt upp konsumenten, oavsett på vems initiativ detta harskett, eller vid ett Bdaga 2 telefonsamtal, som näringsidkaren har tagitinitiativet till och som utgör ett led i en telefonförsäljning som hanbedriver, 2. avtalet innebärköp av lös egendom, utom livsmedel och begagnade personbilar, eller av enfortlöpande tjänst i form av underhåll eller tillsyn av egendom, undervisningeller liknande, 3. det köpta äravsett huvudsakligen för enskilt bruk samt 4. priset uppgårtill . 6 § När avtalet ingås vid ett sådant sammanträffande somavses i 5 § 1, skall näringsidkaren vid detta lämna konsumenten en särskild handling, som informerar denne om innehållet i denna lag. Informationshändlingen skall vara åtföljd av en blankett som konsumenten kan använda för ett meddelande enligt 8 § första stycket. Näringsidkaren skall se till att konsumenten skriver under ett exemplar av handlingen som bekräftelse på att han har tagit emot den. När avtalet ingås vid ett sådant telefonsamtal som avses i5 § 1, skall näringsidkaren därefter till konsumenten lämna eller sändaen bekräftelse av avtalet tillsammans med den informationshandling ochblankett, som avses i första stycket. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmerfastställer formulär till de handlingar som avses i första och andra styckena. 7 § Underlåter näringsidkaren att pådet sätt som anges i 6 § lämna eller sända konsumenten de angivna handlingarna,gäller avtalet inte mot konsumenten. En sådan Underlätelse skall anses som ofillbörligmarknadsföring enligt 2 § marknadsföringslagen (1975:1418). 8 § Vill konsumenten frånträdaavtalet med stöd av 5 §, skall han lämna eller sända ett skriftligt meddelandeom det till näringsidkaren inom från den dag när sådana handlingar somavses i 6 § kom honom till banda. Har konsumenten när han ingår avtal om köp av lös egendominte haft tillfälle att undersöka godset eller likadant gods, räknas dock den iförsta stycket angivna tidsfristen från den dag när han tog emot godset elleren väsentlig del av det. Bestämmelsen i andra stycket gäller dock inte 1. om godsetenligt avtalet har tillverkats eller väsentligt ändrats efter konsumentenssärskilda önskemål och därigenom har fått ett utförande, som medför att detavviker från sådant gods som ingår i näringsidkarens vanliga sortiment eller 2. om en tillämpningav bestämmelsen skulle bli uppenbart oskälig mot näringsidkaren. Prop.1981/82:40 54 Parternas skyldigheter sedan konsumenten har frånträtt ettavtal Bdaga 9 § Frånträder konsumenten avtalet, skall näringsidkarenså snart som möjligt lämna tillbaka vad han har tagit emot som betalning. Omkonsumenten har tagit emot godset eller en del av det skall näringsidkaren,utom i sådana fall som avses ill §, hämta godset senast från dendag när avtalet ingicks. Konsumenten har rätt att behålla godset till dessnäringsidkaren har lämnat fillbaka vad han har tagit emot som betalning. Hämtar näringsidkaren inte godset inom de tre månadernatillfaller det konsumenten utan att denne behöver betala för det. 10 § Om konsumenten när han frånträderavtalet redan har tagit emot godset eller en del av det, skall han beredanäringsidkaren tillfälle att hämta det. Konsumenten skall hålla godset fillgängligti väsentligen oförändrat skick på den plats där det har tagits emot. Dock fårgodset hållas fillgängligt på någon annan plats där näringsidkaren utanolägenhet kan hämta det. Konsumenten skall underrätta näringsidkaren om vargodset kan hämtas. 11 § Har näringsidkaren i sådana fallsom avses i 10 § sänt godset med post till konsumenten, skall denne sändatillbaka godset till näringsidkaren på samma sätt. Återsändandet skall ske såsnart som möjligt efter det att konsumenten har frånträtt avtalet på det sättsom anges i 8 §. Om konsumenten redan har betalat priset helt eller delvis,skall han sända tillbaka godset efter det att han har fåtttillbaka vad han har betalat. Konsumentens skyldighet enligt första stycket gäller dockendast under förutsättning, dels att näringsidkaren tillhandahåller en lämpligförpackning, dels att konsumenten inte behöver lägga ut för returporto. Godsetskall vara i väsentligen oförändrat skick när det avsänds fill näringsidkaren. 12 § Om konsumenten inte fullgör sinaskyldigheter enligt 10 eller 11 §, förlorar han rätten att frånträda avtalet.Han förlorar dock inte denna rätt om han brister i fullgörande till följd avatt godset har förstörts eller förändrats av sig självt, av våda eller genomnågon åtgärd som har varit nödvändig för att undersöka det. 13 § Frånträder konsumenten ett avtalom en fortlöpande tjänst, skall den omständigheten att näringsidkaren redan harutfört en viss del av tjänsten inte befria näringsidkaren från skyldigheten attlämna tillbaka vad han har tagit emot som betalning. 1981/82:40 55 Näringsidkarens ansvar när han anlitar ombud 2 14 § Anlitar näringsidkaren ombud, skall ombudet ansesvara behörig att ingå avtal och att ta emot betalning med bindande verkan förnäringsidkaren. Näringsidkaren kan inte med verkan mot konsumenten inskränkadenna behörighet. Bryter ombudet mot näringsidkarens instruktioner och inserkonsumenten detta eller borde han inse det, kan konsumenten inte göra avtaletgällande mot näringsidkaren. 15 § Uppstår tvist mellan parterna om huruvida konsumentenhar lämnat sitt samtycke till ett säljbesök eller på föreskrivet sätt harinformerats om innehållet i denna lag eller om när denna information har kommitkonsumenten till banda, är det näringsidkaren som skall styrka sina påståenden.Detsamma gäller vid tvist om huruvida konsumenten har tagit emot något godseller när detta har skett. Vid tvist om huruvida konsumenten har frånträtt avtalet pådet sätt och inom den tid som anges i 8 § skall konsumenten styrka sinapåståenden. Denna lag träder i kraft den . . . Genom lagen upphävs lagen (1971:238) om hemförsäljning m. m.Äldre bestämmelser gäller dock i fråga om avtal som har ingåtts före lagensikraftträdande. 1981/82:40 56 Sammanställning av remissyttrandena över hemförsäljningskommitténs Bilaga 3 betänkande (SOU 1979:76) Ny hemförsäljningslag Efter remiss har yttranden över betänkandet avgetts av justitiekanslern,hovrätten för , , försäkringsinspektionen,kommerskollegium, , , statens pris-och kartellnämnd, /KO, ,i , kommun. Strömsundskommun, konsumentköpsutredningen, uppslagsverkskommittén. ,i (LO), (),Centralorganisationen / SR, , , , , , Hantverks- ochIndustriorganisation/Familjeföretagen (SHIO-Familjeföretagen), , (),, ,, , ,, Näringslivets Delegation för Marknadsrätt,och Samhälle, hemkonsulenters förening, . , , och har avgett ett gemensamtyttrande, vilket i det följande redovisas under . fl. har bifogat yttranden av handelskamrarnai , och . /SR har utan egen kommentar instämt i ettyttrande av , samhällsvetare och ekonomer (). I det följande återges yttrandena i huvudsakligenoavkortat skick under olika avsnitt, vilka i allmänhet inleds med ensammanfattning. Yttranden har dessutom inkommit från , näringslivsgruppen i , InternationalAB, K G , , AB Svenska Tempus, ABElectrolux, , , , AB Humusan,, och . 1 har som yttrande bifogat och åberopaten promemoria som innehåller dels ett tjänsteutlåtande av socialförvaltningen,dels ett anförande av föredragande borgarråd. 1981/82:40 57 Allmänna synpunkter Bilaga 3 De allra flesta remissinstanserna anser att det finnsbehov av reformer för att stärka konsumentskyddet vid hemförsäljning. Hovrättenför , kommun och flera av näringslivets organisationer menardock att detta kan ske med stöd av gällande hemförsäljningslag ochgenom ökad konsumentupplysning. Den allmänna inställningen till kommittéförslaget präglastill stor del av remissinstansernas negativa hållning till förslaget om aviseringsskyldighet.I övrigt är dock de flesta remissinstanserna positiva till kommitténs förslagoch menar att dessa kan läggas till grund för lagstiftning. 1.1 Hovrätten för övre : Enligt hovrättens uppfattning har den nuvarande hemförsäljningslagenpå ett betydelsefullt sätt stärkt konsumenternas ställning. Tillämpningen avlagen har relativt sett medfört få tvister mellan näringsidkare och konsumenter.Detta borde tyda på att lagsfiftningen har fungerat väl och att det inte skullefinnas särskilt allvarliga missförhållanden inom området. Många konsumenter haremellerfid visat en negativ attityd mot hemförsäljning och -fastän de mestogenerade marknadsföringsmetoderna är möjliga att angripa med hjälp av gällandelagstiftning, främst marknadsföringslagen - behöver konsumenterna ändåsäkerligen ett bättre skydd mot alltför sofistikerade och konsumentovänligaövertalningsmetoder för att undgå oöverlagda köp än vad de har . Även om hovrätten vid en sammanfattande bedömning sålundakan instämma i kommitténs åsikt att den generella kritiken mot hemförsäljningenär berättigad i flera hänseenden, finner hovrätten det vara svårt att ha enbestämd mening i frågan om det är nödvändigt att gå vägen över en utökadlagstiftning för att förbättra konsumenternas ställning vid hem- och telefonförsäljning.Det kan enligt hovrättens mening i vart fall ifrågasättas om inte syftet medatt åstadkomma en önskvärd utbyggnad av konsumentskyddet vid sådan försäljningi allt väsentligt skulle kunna nås inom ramen för den ganska omfattandeverksamhet som redan bedriver för att förbättra detta skydd. 1.2 (): Kommittén har lagt fram utredningsmaterial som visar attinställningen hos allmänheten till hemförsäljning är blandad. Vissa personer ärnegativa eller skeptiska, andra är ambivalenta medan andra åter serhemförsäljningen som en värdefull variant bland olika förekommandeförsäljningsformer. Den negativa eller skeptiska inställningen torde i storutsträckning bottna i att riskerna för oöverlagda och för konsumenternaoförmånliga köp framstår som större vid hemförsäljning än vid andraförsäljningsformer. Det är givetvis också detta som gjort att hemförsäljningenvarit särskilt uppmärksammad från konsumentskyddssynpunkt under senare år.Nuvarande hemförsäljningslag tillkom . Hemförsäljning kan under ilagstiftning angivna förutsättningar bli föremål för ingripanden även enligtkonkurrensbegränsningslagen, marknadsföringslagen, avtalsvillkorslagen, konsumentköplagenoch konsumentkreditlagen. Även den planerade konsumenttjänst- Prop.1981/82:40 58 lagen torde komma att bli tillämplig i sammanhanget.Otvivelaktigt är den Bilaga 3 saneringsverksamhet angående metoder ochvillkor inom hemförsäljnings-området som bedrivits i kraft av detta regelsystemen starkt bidragande orsak till att antalet anmälda fall av missbruk numera ärpåfallande litet. Icke desto mindre kan ytterligare åtgärder tillkonsumenternas skydd vara påkallade i sammanhanget. NO kan också i långastycken tillstyrka vad kommittén i detta syfte föreslagit. Det gäller de reglerav civilrättslig natur, bl. a. utvidgning av ångerrätten, om vilka kommitténvarit enig. Av skäl som utvecklas nedan kan NO däremot inte tillstyrkaförslaget om regler med krav på avisering före ett säljbesök. Till dettaförslag har endast två av kommitténs fem ledamöter anslutit sig. Ledamoten har i sin reservafion tillkommittéförslaget uttalat bl. a.: (s. 194) "Hemförsäljning bör i likhetmed andra säljformer få förekomma på marknaden, förutsatt att den bedrivs itillbörliga former. Denna syn stämmer utan tvivel bäst med den principiellauppläggningen och utformningen av den svenska marknadslagstiftningen, som jubygger på etableringsfrihet, konkurrensfrihet och neutralitet från samhälletssida till olika distributionsformer". NO kan ansluta sig till detta uttalande. I och för sig ärhemförsäljning inte en sådan försäljningsform som NO från konkurrenssynpunktvill preferera framför andra former. Härav följer dock inte att hemförsäljningsformenär onyttig. Det finns uppenbarligen inom denna försäljningsform möjlighetertill köpimpulser som konsumenten själv sätter värde på. Om köparnas egenuppfattning är riktig eller felaktig torde det inte ankomma på samhället attbedöma. Givetvis kommer hemförsäljning utöver de eventuellt nyarestriktioner som kan bli följden av utredningsförslaget att även ifortsättningen stå under sådan prövning enligt konkurrensbegränsningslagen somfortlöpande sker från NOs och övriga konkurrensvårdande myndigheters sida avnäringsverksamhet överhuvud. Vi denna prövning gäller en eventuell krifikalltså inte säljformen i och för sig utan närmast de villkor av mer ellermindre konkurrensbegränsande art som kan gälla för försäljningen, exempelvisområdesindelning, märkesexklusivitet eller prisbindningar. Försäljningsformensom sådan bör emellertid få möjlighet att tävla om konsumenternas preferenserpå sådana villkor att den inte hämmas mer än som kan vara oundgängligen nödvändigtför undvikande av missbruk. Uppgiften att främja allmän kännedom om pris- ochkonkurrensförhållanden är en hörnsten i den svenska pris- och konkurrenspolifiken.Det är givetvis viktigt att konsumenterna genom en effektiv konsumentupplysninguppmärksammas på för- och nackdelar med olika inköpsalternativ, av vilkahemförsäljningen är ett. Detta har aktualiserats bl. a. i samband med fall av s.k. märkesdifferentiering och enmärkesförsäljning av dammsugare och symaskiner.NO instämmer härvidlag helt i det av kommittén (s. 114) återgivna av riksdagenantagna uttalandet av näringsutskottet (1977/78:28), som betonar värdet av denallmänna konsumentupplysning, vilken - vid sidan av åtgärder enligtkonkurrensbegränsningslagen och marknadsföringslagen - bedrivs av samhälletskonsumentpolitiska organ och i massmedia. Utskottet säger sig bl. a. förutsättaatt beaktar frågan om märkesdifferentiering även vid planeringav verkets allmänna information. 1981/82:40 59 Sammanfattningsvis konstaterar NO att ett omfattandekonsumentskydd Bilaga 3 redan finns beträffande hemförsäljning och att missbrukav hemförsäljningsformen synes förekomma endast i ringa omfattning. Vissa ytterligareregler till konsumenternas skydd kan dock vara motiverade i sammanhanget, bl.a. utökad ångerrätt. NO tillstyrker därför kommitténs samtliga förslag utombeträffande aviseringstvång. Då ett sådant sannolikt skulle bli likställt medett förbud och så ingripande åtgärder knappast kan anses motiverade avkonstaterade missförhållanden kan NO inte tillstyrka förslaget i denna del.Däremot anser NO sig kunna tillstyrka att en ordning övervägs varigenom varningeller i sista hand näringsförbud meddelas i de av allt att döma få fall dårimliga hänsyn till konsumentskyddssynpunkter åsidosätts. 1.3 Statens pris- och kartellnämnd (SPK): Kommittén har i sitt betänkande tagit upp frågan omhuruvida hemförsäljning är en i förhållande till andra distributionsformer dyrsäljform eller ej. Utredningen redovisar därvid bl. a. utdrag ur två av SPKsutredningar, nämligen "Den exklusiva handeln med symaskiner" från1967 och "Marknaden för elektriska hushållsapparater" ,samt ur SPKs månatliga informationsskrift Prisutvecklingen, från oktober 1974.De nämnda utredningarna berör endast till en mindre del kostnaderna förhemförsäljning. Kommittén hänvisar emellertid också till SPKs utredningi vilken SPKanalyserat kostnader, pålägg, priser m. m. vid hemförsäljning och priser,pålägg m. m. vid reguljär butiksförsäljning av liknande varor. Denna utredningomfattar endast försäljning av dammsugare och symaskiner. Inom dessa bådavarugrupper bedrivs hemförsäljning systematiskt av vissa större företag. Nämnden bifogar till föreliggande yttrande den offentligaversionen av utredningen' i sin helhet och redovisar i det följande vissaslutsatser i utredningen med direkt anknytning till de frågeställningarkommittén tar upp i sitt betänkande. För en närmare redogörelse förstrukturförhållandena m. m. inom de av utredningen berörda branscherna liksomom den tillämpade utredningsmetodiken hänvisas till den fullständigautredningsrapporten. Nämnden har kunnat konstatera att Husqvarna efter det attutredningen färdigställts övergått från att fillämpa provisioner som utgör enfast procentuell andel av försäljningspriset till krontalsprovisioner som intemedautomatik ändras i samband med prishöjningar motiverade av exempelvismaterialkostnadsökningar. Det innebär sålunda att det direkta sambandet mellanmaterialkostnader och försäljningskostnader inte längre gäller, vilket vidkraftiga materialkostnadsökningar ger en från konsumentsynpunkt posifiv effektpå prisutvecklingen jämfört med det tidigare fillämpade systemet. Sammanfattningsvis framgår det av nämndens utredning omhemförsäljning av dammsugare och symaskiner att försäljnings- och administrafions-kostnadernavid hemförsäljning av dammsugare avsevärt översteg motsvarande kostnader vid butiksfösäljningoch att de hemförsålda symaskinerna i allmänhet hade högre försäljnings- ochadministrationskostnader än de bufiksförsålda symaskinerna. Det skall dockframhållas att utredningens ' Den har utelämnats här. 1981/82:40 60 slutsatser inte kan generaliseras till att gälla andravaruområden än de Bilaga 3 undersökta. Det kan sålunda förekomma områden inomvilka hemförsäljning som distributionsform ter sig kostnads- och prismässigtväl motiverade. De förhållanden vid hemförsäljning av dammsugare och symaskinersom nämnden belyst i sin utredning styrker behovet av information tillkonsumenterna om kostnader, priser och olika produktkvaliteter. Nämnden söker isin utredningsverksamhet studera och redovisa pris- och kostnadsförhållandenbl. a. på områden som är föremål för hemförsäljning. 1.4 /KO: Den nuvarande hemförsäljningslagen innebar vid sintillkomst ett nytänkande i svensk lagstiftning. Konsumenterna fick en lagstadgadrätt att i vissa fall frånträda redan ingångna avtal. Denna annulationsrättskulle vara ett korrektionsmedel mot alltför hårdföra försäljningsmetoder ocheliminera verkningarna av att köparen vid hemförsäljning typiskt sett befinnersig i ett underläge. () och haralltsedan hemförsäljningslagen trädde i kraft noggrant följttillämpningen av lagen och även i övrigt de problem som är förknippade medhemförsäljning. har därvid fortlöpande haft kontakt med såvälkonsumenter som konsumentvägledare/hemkonsulenter. Ett flertal statistiska ochandra undersökningar har också utförts (bilagorna 2-3,5-6 och 8-9 ibetänkandet). /KO:s möjligheter att ingripa med stöd avmarknadsföringslagen mot vissa former av hemförsäljning har utan tvekanmedfört en sanering av hemförsäljningen. Detta belyses av att det numera ärförhållandevis ovanligt att mottar anmälningar i vilkaingripande kan ske med stöd av marknadsföringslagen. Konsumentverketserfarenhet visar dock att det kvarstår problem med hemförsäljningen som metod.Den nuvarande lagstiftningen gör det inte möjligt att komma till rätta meddessa problem. Utredeningen har också presenterat undersökningar som visar attdet bland en stor majoritet av konsumenterna fortfarande finns en mycketnegativ inställning till hemförsäljning (bil. 3 och 9.5 i betänkandet). Många konsumenter har, enligt erfarenhet,av olika psykologiska skäl dragit sig för att utnyttja ångerrätten. Detta berorpå att hemförsäljningen i många fall riktar sig till svaga konsumentgrupper, t.ex. invandrare och äldre personer. Dessa har ofta svårt att motstå en försäljaresövertalningsförmåga; det lättaste sättet att bli av med en försäljare är oftastatt köpa hans produkter. Dessutom känner många av dessa konsumenter inte tillsina rättigheter eller har svårt att förstå den rätta innebörden av dessa.