prop · G503130 · 1981-12-31 00:00:00 — Del är emellertid önskvärt atl redan av lagtexten framgår i vilkaavseenden prövningen skall vara mer omfattande än den prövning som underkastasen vid allmän domstol träffad förlikning, vilken skall stadfästas genom dom.samt vad som skall vara vägledande för en sådan mer omfattande prövning. Jfräven den prövning som skall ske enligt 7 kap. 5 8 VLF. Hovrätten för Nedre Norrland:Hovrätten vill förorda att rubriken får lydelsen "och samfälligheter för markavvattning". Därmedmarkeras den systematiska samhörigheten med 7 kap. Vä.xjö tingsrätt: 2 8. 1 denna 8föreskrivs att kostnadsfördelningen skall ske "med hänsyn främst lill dennytta av förelaget" de (dellagande fastigheterna) har och att andelslalenåsättes i enlighet härmed. Normalt innebär elt torrläggningsföretag en samordning avell flertal olika dikessträckor. Större täckta ledningar, bergskärningar m.m.är som regel kostnadskrävande. Fördelas koslnaderna enbart efter nyttan utanuppdelning i avdelningar, kan detta medföra en oskälig kostn-adsfördel-ning.Ingen fastighet eller grupp av fasligheler bör åläggas slörre koslnader än omde utfört egen torrläggning av sina marker. Detta bör uttryckligen anges ilagtexten. 1 denna 8 föreslås att skall kunnagodkänna överenskommelse att fastighet skall inträda eller utträda ursamfällighel. atl andelstal skall ändras eller samfällighet upplösas om del äruppenbart atl denna samfällighet ej strider mot denna lag eller föranlederavsevärd olägenhet från allmän eller enskild synpunkt. Eftersomtorriäggningsföretag påverkar bl.a. fastigheternas värden och därigenomsäkerheten för inleckningshavarna är det viktigt att överenskommelser omändring i företagens andelstal m. m. granskas och godkännes av förrältningsmänmed möjlighet till besvärstalan vid domstol. : har förståelse för utredningensåsikt att del i vissa fall kan anses befogat alt väghållaren skall ingå i enmarkavvatlningssamfällighet. För alt få klarare fastslaget att ocksåväghållare, under vissa speciella omständigheter, har rätl att begära alt fädeltaga i en markavvatlningssamfällighet, ifrågasattes om inte det tilläggettill kap. 16 8 2 kunde göras att exempelvis i texten införs "Med ägarelill fastighet jämslälles väghållare". Prop,1981/82:130 361 Lantbruksstyrelsen: 4 8. Dennabestämmelse kan jämföras med 37 8 anläggningslagen (1973: 1149). Det kanifrågasättas om nyinträdande skall betala del av kostnaden för förelagetsutförande och inte, som enligt anläggningslagen, del av anläggningens värdeminskat med förpliktelserna, det vill säga ett nuvärde. i län:1 5 och 6 88 har angivits hur det skall förfaras med en fastighets andel i etlmarkavvattningsföretag när fastigheten berörs av lantmäteriförrättning. 1 gällande VL saknas sådana bestämmelservilket ofta har upplevts som en stor brist. De nya bestämmelserna iVL-förslaget som i stort sett överensstämmer med tillämpad praxis, hälsasdärför med tillfredsställelse. 1 7 8 stadgas alt överenskommelseall fastighet skall inträda eller utträda ur samfällighet, alt fastighetsandelstal skall ändras eller alt samfällighel skall upplösas har samma verkansom förrätlningsbeslut, om den godkännes av länsslyrelsen. När markavvattningsförelag bildasskall prövningsförfarandel ske vid förrättning där förordnarförrältningsmän enligt bestämmelserna såväl i gällande VL som i VL-förslaget.Länsslyrelsen kan således inte pröva bildandel av etl förelag. Det förefallerdärför olämpligt att skall kunna pröva en överenskommelse somändrar beslut som prövats vid förrättning. I vissa fall kan det tom tänkas attlänsstyrelsen vid sin prövning företräder allmänna intressen, som kan fåkaraktären av partsintresse. föreslår attparagrafen ändras så att den stadgar alt ifrågavarande överenskommelse skall prövas vid ny förrättning. Även omprövning av företag där ändrade förhållanden inträtt skall enligt 16 kap. 28 8 i VL-förslagel omprövas vid ny förrättning. Man får således samma bestämmelser för omprövning i båda fallen. Alt öppna två skilda vägar för omprövning av förrättningsbeslut synes vara olämpligl. förrättnings beslut bör endast kunna omprövas vid en ny förrättning, som kungöres på vanligt sätt. Då får även eventuella utomstående intressen tillfälle att föra talan l.ex. när ett markavvattningsförelag skall upplösas. En förrättning för prövning av en överenskommelse torde i många fall kunna handläggas snabbt utan omständiga utredningar. I 9 8 sägs att om kostnad som enligt 8 8 åvilarväghållaren uppenbariigen överstiger värdet av den skada som uppstår om detarbete kostnaden avser ej utföres, får väghållaren i stället för all bekostaarbetet utge ersättning för skadan. Denna bestämmelse synes utgöragaranti för att väghållarens skyldighet att bekosta vattengenomlopp ej kommeralt missbrukas även om väghållarens skyldighet utökas i enlighet medlantbruksnämndens förslag. i län:Det vore av stort värde om de i 6 kap. 4-7 88 föreslagna reglerna även kundetillämpas på äldre förelag som fillkommit enligt nu gällande vattenlag elleräldre dikningslag. i län:4-7 88 ger den flexibililel åt markavvattningsförelagen som länge varitefterfrågad. Nämnden tillstyrker alt föreslagna regler införes. Det är mycketangeläget att dessa eller molsvarande regler får tillämpas även för de äldres. k. lagasyneföretag som bildals enligt dikningslagen eller enligt nu gällandevattenlag. Många omständigheter, såsom exempelvis ändrad markanvändning,"bortodling", strukturomvandling i jordbruket, bidrager till altmänga fixerade villkor i äldre företag är dåligt anpassade till dagensverklighet. i län: Vad gällermarkavvattningsförelagen Prop.1981/82:130 362 har föreslagits väsentliga förändringar. Ändringarna harframtagits med AL och LedL som förebild. Vid bestämmandet av samfällighetsomfattning är situationen synnerligen olika mellan ett markavvattningsföretagoch samfällighel enligt AL. I denna fråga måsle framhållas del angelägna i attetl markavvattningsföretag oftast endast berör del av faslighet. Del skallsåledes klart framgå av lagtext eller dess fotarbeten alt vid förrättning skallnoggrant redovisas vilken del av fastighet som beröres och grunderna för nyttoberäkningen.Delta framstår destomera angeläget som utredningen bereder möjlighet föromprövning av företag. I 48 2 st. har införts enbestämmelse som framstår som synnerligen tveksam. Vare sig i lagtext ellermotiven har redovisats tillräckligt bärande motiv för angiven ekonomiskreglering. 1 det fall en redan anslutenfastighets andelstal skulle höjas vid ny förrättning eller genomöverenskommelse synes detta i och för sig vara tillfyllest utan all detdessutom skall kunna leda till erläggandet av ytterligare koslnader i detredan existerande företaget. En sådan konsekvens kommer sannolikt atl motverkaer annars möjlig och angelägen omprövning enligt 16 kap. 28 8. Med hänvisning till förestående föreslås att 2 st. i 48utgår. I 5 och 688 har införts synnerligenangelägna bestämmelser vilka saknar motstycke i gällande VL. Förslaget hälsas med tillfredsställelse. Slutligen vill nämnden peka på vissa brister iVL-förslaget. Det har inte på etl konkret sättredovisats några regler för hur det skall förfaras i de fall då det är fråga omändring av tidigare hävdvunnen vattenväg utöver vad som redovisats i 6 kap. 48. Ej heller om de skyldigheter sorBrimligen inträder i de fall då befintligt avlopp drabbas avslam-sandavlagringar i samband med utförande av nydikning, skogsdikning och s.k. hyggesplöjning. Atl man ej vill betungalagförslaget med detaljregler om hur nylloupp-skattning i samband medmarkavviittningsföretag skall genomföras är förståeligt. Utredningen har i denna frågahänvisat till "Förslag till revision av vattenlagenslorrläggningsbestämmelser". Enligt nämndens uppfattning börutredningen framföra krav på den centrala myndighet som skall laga Framerforderliga tillämpningsföreskrifter, så att arbetet härmed igångsattes i lidför att "föreskrifterna" skall finnas utarbetade vid den nya lagersikraftträdande. i län:Lagförslaget anger i 6:2 ingen ledning för vad som skall ligga till grund förnyttoberäkningen. Genom kommande anvisningar synes möjligheter föreligga att fåen modern metodik anpassningsbar efter varierande krav och som kan ge enplattform för likartad bedömning. Lagförslaget 6:6 säger attfaslighets skyldigheter får fördelas genom beslut vidfaslighetsbildningsförrättning. För atl vara av värde, i varje fall förjordbruksförelag inom område med beslående markavvattningsföretag, bör sådanfördelning ske regelmässigt. Detta förutsätter kännedom om aktuellamarkavvattningsföretag samt att fastighetsbildningsmyndigheten kan, ävenprovisoriskt, omfördela andelstalen. 6:e kapitlets 7:e paragraf ilagförslaget synes på ett acceptabelt sätt, godkännande avöverenskommelse, medge förändring av förelag utan alt för den skull tvinga framny förrättning. Delta är en positiv nyhet, nuvarande vattenlag medger ej någotliknande. : I 48 fastställs regler för fastighet sominträder i beståen- 1981/82:130 363 de samfällighet saml när andelstal höjs för fastighet somingår i samfällighet. Lagförslaget innebär i dessa avseenden en klarförbättring i förhållande till nuvarande lag. ser itillämpningen av nya lagen möjlighet för samfällighet att exempelvis lånevägenfinansiera långa huvudavlopp och i den takt anslutande projekt genomförs görany beräkning av andelstalen. Hos de nytillkomna deltagarna i samfällighetenkan därefter uttaxeras skälig andel av kostnaderna för huvudavloppet. Kanöverenskommelse därom träffas med de inträdande i samfälligheten enligt 7 8erhålls en adn-iinistralivt smidig och dessutom föga kostnadskrävandehandläggning med samma verkan som förrätlningsbeslut. i : 3 8. Dennapar-agraf reglerar vissa samfällighetsfrågor i nära överensstämmelse med 14 8AL. Utredningen hade måhända starkare kunnat uttrycka behovet av samverkanöver fastighetsgränserna. Genom att dikningens verkningar ofta inte följerfastighetsgränserna utan begränsas mera av naturtörhållanden är det naturligtatt dikning i samverkan bör ske bland annat mot bakgrund av alt vattnet är"en av de primära livsbetingelserna på jorden och befinner sig i ständigrörelse". Styrelsen anser i likhet medutredningen att LFS bör gälla för samfällighetens organisation ochförvaltning. En kritikmot nuvarande VL har varit atl förändringar i andelstal inle varit möjliga. Nufastställs att ekonomisk reglering skall ske då fastighet inträder i tidigarebildad dikningssamfällighet. finner delta skäligt. Ingenskall Kunna Qäna på att vänta tills andra bekostat t. ex. ett dyrbart avlopp.Likaledes bör del vara rimligt all om nyttan höjs för- en fastighet, l.ex.genom exploatering av torvtäkt. bör även andelslalet kunna höjas och enekonomisk reglering ske. Dennapar-agraf har medtagits i de fall fastighetsreglering sker. Genom dennaparagraf, som helt överensstämmer med 42 5 AL. möjliggörs en provisoriskfördelning av andelslal i det fall en faslighet delas. Beslutet är provisorisktintill dess att en ny vattenlagsförrättning sker enligt 16 kap 28 8. Utredningenanser "att företagen så långt som möjligt bör bildas vid förrättning bl.a. med hänsyn till den sakrältsliga inverkan som intiäder härigenom". 1 defall markägarna träffat en frivillig överenskommelse och länsstyrelsengodkänner denna räknas även denna som förrättning. Skogsvårdsslyrelsen harslor erfarenhet av frivilliga överenskommelser och har funnit att det är enenkel och smidig form för fördelning av andelstal. I de fall oenighet rådermåste kompromisser ske. Sk enkel syneförrältning har skogsvårdsstyrelsentillämpat i de fall det bedöms vara av stor framtida betydelse att underhålletsker . Under åren 1969- 1977 har således endast 11syneförrättningar (13 sammanträden) ägt rum. har statsbidraglämnats lill 273 företag med en sammanlagd längd av . I likhet medutredningen anser skogsvärdsstyrelsen att syneförrättningsinstrument kanavskaffas om AL-förrättningar- införs. Enligt 2 kap. I 8 i VL-förslaget råder var och en över yt-och grundvatten som finns inom hans fastighet. Enligl delta synsätt borde enmarkägare således kunna dika på egen mark om inga andra intressen hotas ellerinskränkes - utan att eller har anledningpåverka detta beslut. Del torde därför bli adminisliativl tungt alt appliceraen generell regel om förrättning på dessa företag. En samlad bild över allaskogsdikningsföretag skulle kunna erhållas om all skogsdikning anmäldes tillskogsvårdsstyrelsen - oavsett om slatsbi- 1981/82:130 364 drag beviljats eller ej. Det bör påpekas altskogsvårdsslyrelsen redan tidigare är aktförvarare åt och isitt arkiv f. n. har ca 6000 akter omfattande skogsdiken.Skogsvårdsslyrelsen kan härvid, enligt skogsvårdslagen, även beaktanaturvårdens intressen. anser att i de fall företagetavser skogsdikning bör , som , godkänna överenskommelsenoch ej . 88.1 denna paragraf regleras defall då dikesföretag korsar väg. 1 regel är det väghållaren som skall bekostatrumman pä allmän väg och markavvatlningsföretaget på enskild väg. I detsenare fallet är ofta praxis "atl den som kommer' sist, betalar".Denna regel får delvis stöd i lagstiftningen. Vid projektering av trummor ochbroai- pä vägar i skogsmark bör samråd ske med skogsvårdsslyrelsen. Iulredningen namnes endast lantbruksnämnden men skogsdikessystemen är i deflesta fall svåröverblickbara och ett samråd borde därför vara värdefullt. (engagemang inskränker sig vanligen lill redan uppodladjord). Vid planläggning av skogsvägföretag förväntas markägarna framförasynpunkter på anpassning till framfida dikesföretag. Skogsvårdsslyrelsen anseräven att skillnaden mellan kostnad och nytta skall vara rimlig. Vid tveksammafall bör kunna medverka med konkreta planer ochbeslutsunderlag. 1 denna paragraf lämnas enmöjlighet för väghållaren att i stället för att ordna erforderlig trumma utgeersättning för skada genom försämrad markavvattning. Skadan i dessa fall ärmycket svårbedömd. Dels uppstår försämrad dikeseffekt kanske långt upp isystemet, dels är risken för sedimenlering och avslamning slor i dylik"damm" och dels är risken slor att kringstående skog dör medestetiska skador och risk för insektsangrepp som följd. Ur skoglig synpunkt kanparagrafen utelämnas. Paragrafen innebär atlbestämmelserna i de båda föregående para-gr-aferna görs dispositiva. Härfastslås även att markägaren alllid har rätt atl på egen bekostnad bekosta entrumma - även om väghållaren säger nej. Skogsvärdsstyrelsen skulle viljatillfoga i lagtexten atl "arbetet härvid skall bedrivas på ett rationelltsålt så att inte behörig trafik i onödan hindras". Paragrafen torde sällan bliaktuell. Vid korsning av mer tillfälliga spår t. ex. vid lorvtäkter ellertegelbruk förutsätter skogsvårdsslyrelsen atl spårägaren bekostar evtrumläggning och övriga dikning inom arbetsområdet som kan vara erforderligfrån skoglig synpunkt. Enligt 6:7 VL-förslaget skall godkännaöverenskommelse bl a om in- eller utträde ur samfällighet. Del synes vara lämpligareatl del direkl får ankomma på en fbrrätlningsmyndighet, l.ex. FBM alt eftererforderligt samråd godkänna sådan överenskommelse, på samma sätt som enligl 438 AL. iJämtlands län: Det bör var-a klar-l alt den ändring i fastighetsindelningen somuppkommer av atl jämlikt 3 8 inlöst mark skall vara samfälld för de fastigheterför vilka inlösen skett skall redovisas i fastighelsregisler på vanligt sätt.Markavvatlningssamfällighet bör redovisas i fastighetsregister pii samma sättsom samfällighel enligl anläggningslagen. iVästerbottens län: Om förr-ättningarna handläggs av FBM är det naturligt att i6 kap. 7 8 skriva ut att FBM i stället för , har hand omgodkännandena av överenskommelser på samma sätt som sker i AL. , specialmyndighet nr t. iSkiirahorgs Prop,1981/82:130 365 län: Vid främst faslighetsregleringsförrättningarna harbehovet av bestämmelser motsvarande dem i 41-43 88 AL visat sig vara stort.Detta behov tillgodoses vad gäller markavvattningsförelagen och dess äldremotsvarigheter i stort sett genom de föreslagna bestämmelserna i 6:5-7 ochövergångsbestämmelserna (8 8). Med strävan efter enkla regler är del dockönskvärt att 6; 7 blir tillämplig även på äldre företag övergångsbestämmelsernalill AL). Måhända har dessa förelag bedömts ej ha tillräcklig"fasthet". i : 4-7 88. De föreslagnaföreskriftena ger den flexibilitet vad gäller ansvar i markavvaltningsföretagensom varit efterfrågad. anser det vara angeläget all dessa ellermotsvarande regler får tillämpas även för de äldre sä kallade laga syneföretagsom bildats enligt lag om dikning och annan avledning av vatten(dikningslagen) och enligt 7 kap i nuvarande vattenlagen som bl. a. behandlardikning. Genom exempelvis ändrad markanvändning och strukturomvandling inomjordbruket är delaktighelstalen i många äldre företag dåligt anpassade lillgällande förhållanden. tillstyrker därföratl föreslagna regler införes och alt övergångsbestämmelserna ges föreslageninnebörd. 7 kap. Samfälligheter för valtenreglering ochvattenöverledning : LFS skall enligtmotiven (s 276) göras tillämplig på samfällighetens interna organisation.Detta bör utsägas i lagtexten. Enligl motiven (s. 277) skall "stadigvarandenytta" såsom rekvisit för Ivångsanslutning anses föreligga endast i frågaom fallhöjd som redan är utbyggd eller som med hänsyn till föreliggande ansökankan beräknas bli utbyggd . Detta innebär etl avstegfrån nu gällande princip, enligl vilken ägare av outbyggd fallhöjd alltid kantvångsanslutas. Enligt hovrätten innebär förslaget i denna del en önskvärd förenkling,som emellertid tydligare bör uttryckas i lagtexten. - Del är oklart huruvida"stadigvarande nytta" i andra stycket har samma innebörd. Enligthovr-ältens mening bör emellertid i detta fall ej uppställas krav på aftströmfall skall vara utbyggt eller all ansökan om dess utbyggnad skallföreligga. En motsvarande rätt tillersättning vid utträde som förordats under 6 kap. 4 8 VLF bör införas här. Hovrätten för Nedre : 11 8.Hovrätten delar inte utredningens uppfattning att bevattningsanläggning somtillhör arrendator i förevarande sammanhang bör jämställas med fastighet. Umebygdens tingsrätt: 1 en del fallföreligger bristande överensstäm melse mellan lagtext och motiv. Som exempel måhänvisas lill VL-förslagel 7 kap. 8 8 och motivuttalandel på sid. 277 ö. Om enoutbyggd fall slräcka skall vara undantagen från tvångsdelaktighet bör det avlagtexten framgå att tvånget gäller utbyggd fallsträcka. : Genom ändringi I 8 lagen (1973: 1150) om förvaltning av samfälligheter (LFS) blir denna lagtillämplig på samfällighel enligt vattenlagen. Av 7 kap VL-förslagel ellerövriga bestämmelser i förslagel framgår ej att så är förhållandet. Det måstevara betydligt lättare att tillämpa bestämmelserna om i 7 kap sägs alt LFS ärtillämplig på samfällighet enligt kapitlet. 1 praxis förekommer atlvattendomstolen ålägger sökanden i kraftverks- och regleringsmål atl ulföraskadeförebyggande åtgärd (l.ex. Prop.1981/82:130 366 avloppsreningsverk) gemensamt för flera fastigheter motdet atl fastighetsägarna åtar sig ansvaret för drift, underhåll och förnyelseav anläggningen. Del kan i sådana sammanhang vara praktiskt atl vattendomstolenmeddelar bestämmelser som innebär all de fasligheler som anknyts till ellerhar stadigvarande nytta av anläggningen utgör en samfällighet för drift, underhålloch förnyelse av anläggningen. föreslår därför atl i 7 kapVL-förslaget införs regler för att möjliggöra sådan samfällighetsbildning. 1 detta sammanhang villvattendomstolen även föreslå alt 18 8 tredje styckel anläggningslagen (AL)ändras så att för-rältningsmyndigheten enligl denna lag har atl pröva fråga ominrättande av gemensamhetsanläggning i syfte att ersätta eller minska skadatill följd av vattenföretag i de fall fastighetsdomstolen förordnar därom Qfr17 8 AL och 9 kap 18 tredje stycket FBL). Det kan nämligen vara rationellt alti samband med skaderegleringen i ett valtenmål gå utanför kretsen av skadadefastigheter när det gäller inrättande av en gemensamhetsanläggning och en sådanlösning kan inte prövas enligt VL men bör kunna prövas vid förrättning enligtAL. Vid en sådan förrättning bör sökanden i valtenmålet ha tillfälle att yttrasig och sökanden bör även kunna överklaga beslut om inställande av förrättningenQfr 15 kap 9 8 andra styckel FBL). : 1 7 kap iförslaget behandlas samfälligheter för vattenreglering och vattenöverledning.Enligl naturvårdsverkels mening bör I 8 utvidgas så att stat eller kommun gesrätt att ingå i regleringssamfällighet för tillgodoseende av allmännaintressen. Det bör också framgå av lagtexten (8-11 88) atl reglering kan skeför att tillgodose allmänintresset. 1. ex. för att viss lägsta vattenföringskall upprätthållas. iJämtlands län: Regleringssamfällighet bör liksom samfällighet enliglanläggningslagen redovisas i fastighetsregister. ,specialenhet nr I. i Skaraborgslän: Bestämmelserna i 7:6 och 7:7 - rörande vattenregleringsföretag - samtmotsvarande övergångsbestämmelse kommer i ej alls få samma storapraktiska betydelse, som dem som gäller markavvattning. Att det ej ansettsmöjligt att för vattenreglering få motsvarighet till 6; 7 betyder här i länetkanske ej så myckel. Avsaknaden av regel har måhända bedömts vara ellnödvändigt offer till principen om strikta gränser mellan de olikatillståndsmyndigheterna. Är offret verkligen nödvändigt? i län:Länsslyrelsen ifrågasätter om arrenda-lor skall kunna tvångsanslutas tillförelag av så bestående och kapital-krävande karaktär som är fallet vidvattenreglering och vattenöverledning. Länsslyrelsen anser därför att delaktigheti en regleringssamfällighet bör knytas lill de fastigheter som ingår isamfälligheten. : Bland bestämmelserna omkostnadsfördelning saknas en regel molsvarande VL 3:6 första stycket, förstameningen, att betalningsskyldighet för icke sökande inträder först då hanbegagnar nyttan. Kapitlet bör kompletteras med en sådan regel. Näringslivets byggnadsdelegation:Till skillnad från vad som gäller om vattenregleringssamfälligheter enligt dennuvarande vattenlagen innehåller förslagets bestämmelser ingaassocialionsrältsliga bestämmelser såsom angående beslutsfattandet ochmöjligheten att sluta rättshandlingar. lag om förvaltning avsamfälligheter skulle inte bli tillämplig. Sådana beslämmelser skulleotvivelaktigt vara betydelsefulla med hänsyn lill de ofta stora ekonomiskavärden och förpliktelser som det rör sig om. i synnerhet beträffandevattenregleringssamfälligheter för vattenkraftverk. Prop,1981/82:130 367 Vattenregleringssamfälligheten kan l.ex. behöva lånapengar och behöver normalt ikläda sig åtskilliga förpliktelser i och för sinverksamhet. Föreskrifter bör därför införas om antagande av stadga och omslyrelse för samfällighet. skyldighet för styrelsen alt utdebitera avgifter påfastigheternas ägare enligt den uppgjorda fördelningsplanen, möjlighet atl fåfordran utdebiterad genom representant för omregleringsföietagets styrelse skulle vägr-a alt verkställa utdebitering samtslutligen bestämmelser som utvisar, atl samfälligheten är en juridisk person.Det har varit en nackdel hos de nu gällande bestämmelserna alt fordian påvattenregleringssamfällighet inte har kunnat tvångsvis uttagas om styielsenhar vägrat utdebitering. Stadgandetsmotsvarighet i 2 kap 63 8 VL avser anordningar, begr-änsningar ochförsiktighetsmått som skall vidtas vid äventyr av skadeståhdsskyldighet (NJA 111940 s 67). Hovrätten förmodar alt utredningen icke avser alt 1 8 skall omfattasådant handlande som berättigar lill ersättning. Uttalandel all underbestämmelsen faller båtfart och annan trafik samt bad (s 285) ger dockanledning till viss tveksamhet rörande utredningens avsikt, då inskränkningar inyssnämnda verksamheter i regel torde medföra er-sättningsrätt. Ettklarläggande synes ertbr-deriigt. Hovrätten för Nedre : I 8,Man kan fråga sig om inte denna paragraf i själva verket innehåller enmateriell tillåtlighelsregel eller ett allmänt lämplighetsvillkor som har sin rättaplats i 3 kap.