prop · G50379 · 1981-12-31 00:00:00 — Det framgår av vadovan anförts att en lagstiftning om uppfinnarkontotillgodoser viss del av den kritik som framförts.Övriga frågor liksom uppslag som kan hämtas frånutländsk rätt får prövas i ett senare sammanhang. Att uppfinnare, liksom sådana upphovsmän som avses i lagen om upphovsmannakonto,understundom har starkt varierande inkomster av sin verksamhet är i och försig notoriskt. Frekvensen härav liksomgraden av variation har kommittén intefunnit behövlig undersöka. Det torde vara tillräckligt med vetskap att fall finns där ett uppfinnarkonto, med dess möjlighet till skatteutjämning, är välmotiverat. Det skall för övrigt också hållas i minnet att behovet av en skatteutjämning ären följd av den stelhet som de grundläggande bestämmelsernaom beskattningsårets slutenhet innebär. Utjämningsanordningarav nu aktuellt slag är därför till .sin innebörd ett tillrättaläggande, inte en skatteförmån. En lag om uppfinnarkonto förutsätter att det går att avgränsaOch identifiera de inkomster som avses. Innan denna fråga närmarebehandlas bör framhållas att kommitténsförslag, som tidigare nämnts, i allt väsentligtansluter sig till lagen om upphovsmannakonto. Bl.a. skall inkorasten vara att hänföra tillinkomst av rörelse. Det betyder inte attmotsvarande problem saknas när en uppfinnarinköras t skall tas upp sora inkomst av Prop.1981/82:79 65 Detsam.ma gäller om upphovsmannaintäkt, som skattemässigtutgör sådan inkomst. Ett upphovsmannakonto eller uppfinnarkonto iinkomstslaget tjänst medför emellertid en tämligenkomplicerad lagstiftning och tanken härpå är inte förenlig med önskemålet om att nåvad sora i första hand bör eftersträvas,nämligen att införa en lag ora uppfinnarkonto. Koraraittén avser atti ett senare skede överväga om även inkomst av tjänst kan omfattas av uppskovslagstiftningen eller omnågon annan likvärdig åtgärd kan vidtas. Med uppfinnarintäktavses enligt kommitténs förslag sådan intäkt av rörelsesom en uppfinnare förvärvat genom en av honom gjord uppfinning. Har uppfinningen patenterats hör till uppfinnarintäkt vad uppfinnaren förvärvat genom att överlåta patenträtteneller rätten att utnyttja uppfinningen tillannan mot engångsbelopp, royalty eller annatvederlag. Hit hör också intäkt som uppfinnarenförvärvat genom att själv exploatera uppfinningen. Sker exploateringengenom ett av uppfinnaren helt eller delvis ägtaktiebolag, till vilket patenträtten eller rätten att utnyttja uppfinningen överlåtits, räknas givetvis endast vederlaget från bolaget som uppfinnarintäkt. När fräga är om en patenterad uppfinning bör någraegentliga tillämpningssvårigheter inte uppkomma. Den omständigheten att svenskt patent meddelats - från utländskt sådant kan normalt bortses eftersom inkomst avaktuellt slag från utlandet skattemässigt hänförs till inkomstslaget kapital och inte till rörelse - ger utan vidare uttryck för att det handlar ora det i sammanhanget väsentliga, nämligenen uppfinning. Det ligger i sakens natur att det ankoraraer på den skattskyldiga att visa att patent meddelats ochatt den aktuella inkomsten härrör frånuppfinningen. 5 1981/82. Prop.1981/82:79 66 Som uppfinnarintäktskall enligt förslaget också anses vad en uppfinnare förvärvat genomen uppfinning för vilket patent inte meddelats.Anledningen till att patent saknas kan vara att ansökan väl gjorts meninte slutbehandlats när uppfinningen överlåts ellereljest tillgodogörs. Skälet kan också varaatt uppfinnaren överlåtit uppfinningen på annan somskall söka patent på densamma. Naturligtvis kan det också förhålla sig såatt det inte anses erforderligt med patent eller att uppfinningen av något skälförutses inte vara patenterbar. Kommittén har övervägt att som kriteriumange att uppfinningen skall vara just patenterbar. Detta skulle innebära en visserligen snäv men från vissa synpunkter följdriktig avgränsning.Kommittén har främst av följandeskäl avvisat tanken. Patentlagen innehåller en rad svårtillgängliga regler om vad som får anses som uppfinning, om vad patent kan meddelaspå, om nyhetskravets innebörd etc. Detta ären materia som tveklöst inte bör ankomma påtaxeringsmyndigheterna att behärska vid depå dera ankommande uppgifterna.Visserligen kan ungefär detsamma sägas om dessa myndigheters uppgift att tolka denlikaledes svårtillgängliga upphovsrättslagstiftningenför att rätt kunna bedöraaom avdrag för avsättning till upphovsmannakonto kan raedges. Den omständigheten äremellertid inte skäl nog för att ytterligare tynga taxeringsmyndigheterna ivad på dem ankommer. En annan av kommitténlikaledes förkastad tanke, närliggande den redovisade, är att begränsauppskovslagstiftningens räckvidd till att avse - förutom intäkterav patent - vad som härflutit från en uppfinning förvilken patent sökts. Till-lämpningen skulle dåbli enkel. A andra sidan skulle uppskov inte kunna medges i de förut oranärandafallen dä uppfinnaren överlåtituppfinningen till annan sora avses skola sökapatent på den eller då det överhuvudinte ansetts erforderligt raed patent. Vidare skulle en egendoralig situationinträda om patentansökningen avslås- hur skulle då förfaras raed vad som tidigare skattefritt avsatts till uppfinnarkontot?Enligt 1981/82:79 67 vissa uppgifter avslårpatent- och registreringsverket mer änhälften av de patentansökningar som getts in av i bosatta personer:.- Det skulle heller inte vara önskvärt med skatteregler som stimulerade till eljest intemotiverade patentansökningar. Till skälen mot enanknytning till patenterbarhet eller till att patent skall ha sökts kan fogas, att det väl kan finnas ej patenterbara uppfinningar som gett sådana intäkteratt en möjlighet till skatteuppskov är välmotiverad. Kommittén har alltså stått inför valet att antingen avgränsa räckvidden på något av deantydda sätten raed därmed förenadeolägenheter i materiellt hänseende eller låtauppskovsmöjligheten avse uppfinnarintäkter i allmänhet.Det framgår av det ovan återgivna att kommittén stannat för det senare alternativet. I vissmån har ställningstagandet föranlettsav att en mer omfattande tillämplighetknappast behöver inge större betänkligheter. Det handlar om en möjlighet till skatteutjämning, inte om ert skatteeftergift i egentlig bemärkelse. När patent inte finns, får raan prövaom det likväl är fråga om en uppfinning. Det skallhandla om något nytt av teknisk karaktär och med teknisk effekt och nyheten skall syftatill eller ha möjliggjort nya produkter, metoder, systeraeller processer. Uppfinningen skall alltså vara ett resultat av ett nyskapande och inte ligga inom ramen för normal produktutveckling. Med det senare avses t.ex.att ett redan känt tekniskt alster ges ändrad färgsättning eller formgivning eller att en modelländring eljest sker. En annan sak är att en vidareutveckling av en viss produkt också kan innefatta ett sådant väsentligt tekniskt nyskapande attresultatet blir att anse som en uppfinning. I den föreslagnalagtexten talas om - efter förebild från patentlagen - "industriellt utnyttjande"och att uppfinningen "tillgodogjorts industriellt" varmed just menasatt uppfin- 1981/82:79 68 ningen skall ägateknisk karaktär. Liksom i patentlagen åsyftas med ordvalet i fråga däremot inte attuppfinningen uteslutande exploaterats eller avses skola exploateras i vad somi allmänt språkbruk kallas "industri". Uppfinningar avteknisk karaktär kan givetvis förekomma inom, föratt ta några exempel, sjukvården, transportväsendet,byggnadsverksamheten, jord- och skogsbruket eller gruvdriften. Kravet på tekniskkaraktär innebär ocksåatt en administrativ lösning av ett problem inte kan ansessom en uppfinning. Detsamma gäller om nyametoder för t.ex. reklam och undervisning. För patent erfordras att uppfinningenväsentligen skiljer sig från vad som varit känt. Häri ligger såväl ett nyhetskravsom ett krav på s.k. uppfinningshöjd. Det kan inte ifrågakomraa att på detta svårbedörada oraråde ålägga taxerings-rayndigheterna någon prövningav det slag som patentlagen förutsätter. Det börvara tillräckligt för uppskov att det framstår som sannolikt att intäkterna i frågahärrör från ett nyskapande av teknisk karaktär. Det ligger i sakens natur att uppfinnare som yrkat uppskovmed beskattningen har att läranaerforderliga upplysningar. Ovan har angetts vad som hör till uppfinnarintäkt när uppfinningen patenterats. Motsvarande gäller givetvis om vad som härflyter frånen ej patenterad uppfinning. Kommittén är medveten om att vissa tolkningsproblem kan uppkomma.Olägenheterna härav skall dock inte överdrivas. Även om den föreslagna lagstiftningen bedöms som angelägen,kan förutses att frekvensen avuppskovsyrkandena inte blir betydande. Härtillkommer att taxeringsmyndigheterna i tveksamma fall inte har egentlig anledningatt motsätta sig ett uppskov som endastinnebär en möjlighet till skattemässig inkomstutjämning. Prop.1981/82:79 69 Det här ovan framhållits att till uppfinnarintäkt hör vederlag,som uppfinnaren erhållit av någon för rätten att industriellt tillgodogöra sig uppfinningen. Här må påpekas att taxeringsmyndigheterna skall bortse från om förvärvaren verkligen tillgodogör sig uppfinningen. Den blotta omständigheten att han förvärvat rätten till uppfinningen är i sammanhanget tillräcklig. Kommittén förordar alltsåen lag om uppfinnarkonto i enlighet med vad nu angivits. I sina enskildheter,till den del dessa inte ovan berörts, föreslås en fullständig anknytning till vad som gäller om upphovsmannakonto. Att vid en framtida översyn en omprövningi vissa hänseenden kan komm.a till stånd har tidigare angivits. Vid ett genomförandeav ett förslag som det nu förordade kan vissa olägenheter uppkomma som hitintills uppenbarligen varit förbisedda. Avsättningtill ett uppfinnarkonto, liksom till det redan införda upphovsmannakontot, kan avse inkomst för vilken arbetsgivaravgift erlagts. Såsom bestämmelsernaär utformade är det eraellertid likväl möjligt, att när belopp frånkontot återförs till beskattning det grundar underlag för egenavgift till socialförsäkringen.Tillrättaläggs inte detta, avser kulturskattekorrunittén att återkommatill frågan. I 4 S lagen om upphovsraannakonto stadgas att"uppskov raedges inte, om den skattskyldige a) vid utgången av det beskattningsår sora inbetalningen avser har medel insatta på allmäntinvesteringskonto enligt lagen (1979:610) ora allmän investeringsreserv och avdrag för avsättningtill allmän investeringsreserv har erhållits förmedlen eller b) vid taxeringenför det beskattningsår som inbetalningen avser yrkar avdrag för sådan avsättning". Prop.1981/82:79 70 Innebörden härav år alltså att skattskyldig inte kan få uppskov förinsättning på upphovsmannakonto om medel finns på allmäntinvesteringskonto vid utgången av det beskattningsår insättningentill upphovsmannakontot avser och avdrag har erhållits för sådan insättning vid tidigare års taxering. Vidare framgår av stadgandet att om skattskyldig vid ett och sammaårs taxering yrkar såväl avdrag för insättning på allmäntinvesteringskonto som uppskov för insättning påupphovsmannakonto det senare yrkandet inte kan medges. I konsekvens härmedstadgas i 4 S lagen ora allmän investeringsreservatt avdrag ej medges för avsättning till allmänt investeringskonto om denskattskyldige vid utgången av det beskattningsår som avsättningenavser har medel insatta päupphovsmannakonto ochuppskov för insättningen har erhållits. Av förarbetena till lagstiftningen framgår att den valda ordningen motiveras av att ensamtidig användning av två reserver ingssystem av detta slag skulle medföra relativt komplicerade samordningsproblem samtatt uppskovsrätten enligt lagen om upphovsmannakontodelvis .har till syfte att kompensera de upphovsmän som inte kan utnyttja den allmännainvesteringsreserven. såväl avdrag som uppskov yrkades vid taxeringen borde -uttalades det - av praktiskt skäl gälla att yrkandet ora uppskov fick ge vika. Det kan tilläggasatt hinder inte föreligger för avdrag vid samma taxering för avsättning tillresultatutjämningsfond och till allmän investeringsreserv eller upphovsraannakonto. Enligt kommitténsmening bör om uppfinnarkontot i nu aktuella hänseenden gällamotsvarande sora föreskrivits för upphovsmannakontot. Vid samtidigt yrkande omuppskov för insättning på upphovsmannakonto och för insättning på uppfinnarkonto börvidare den äldre kontoformen, nämligen upphovsmannakonto, ha företräde. Prop.1981/82:79 71 Lagreglerna fördet fall att for samma beskattningsåryrkas godkännande av insättning påmer än ett av de tre aktuella kontona bör med andra ord innebära .följande. Endast en form av konto medavsedd skatteeffekt får finnas. Har den skattskyldigevid utgången av beskattningsåret redan medel inne- . stående påkonto av ett slag och avdrag eller uppskov har erhållits fördessa medel, godtas alltså vid taxeringen endast påfyllning av samma konto; yrkande beträffande annan kontoform avslås. Har den skattskyldige vid utgången av beskattningsäret inte medel - med godkändeffekt - innestående pä något av detre slagen av konton, godtas yrkandet beträffandeinvesteringskonto, om sådant yrkande finns, och eljestyrkandet beträffande upphovsmannakonto samt avslås det eller de övrigayrkandena. Enligt ordalagen i 4 S b) lagen om upphovsraannakontoskall ett yrkande om avdrag för avsättning till investeringsreserv medföra avslag päett yrkande om uppskov förinsättning på upphovsmannakonto även om förstnämnda yrkande inte kan bifallas av den anledningen att en godkänd insättningpå upphovsmannakonto redan finns. Det"felaktiga" yrkandet beträffandeinvesteringsreserv bör då inte hindra bifall till ett yrkande ora att en påfyllning pådet befintliga upphovsmannakontot skall fäavsedd uppskovseffekt. Motsvarande börgälla beträffande uppfinnarkonto. Detta bör klart utsägasi de bada uppskovslagarna. Härutöver medför kommitténs förslag i lagtekniskthänseende behov av ändring av bestämmelsernaangående resultatutjära-ningsfond i 41 d 5 kommunalskattelagen samt i övrigt ändringav följande lagar, nämligen lagen (1951:763) om beräkning av statlig inkomstskatt för ackumulerad inkomst, lagen (1947:577) om statlig förmögenhetsskatt,lagen (1941:416) om arvsskatt och gåvoskatt,lagen (1980:953) om särskilt investeringsavdrag för inventarieanskaffning samt lagen (1980:954) om särskilt investeringsavdrag för byggnadsarbeten m.m. Ifrågavarande ändringarinnebär att den av komraittén föreslagnalagen om uppfinnarkonto jämställs med lagen (1979:611) om upphovsmannakonto vid tillämpning av dessa lagar. 1981/82:79 72 En lag om uppfinnarkonto i enlighet nied vad som föreslagits kan bli av inte ringa betydelse for denuppfinnare, son. kan utnyttja lagen. Frånstats- och kommunfinansiell synpunkt ar åandra sidan effekterna uppenbarligen av såunderordnad betydelse att därifrån kan bortses. Prop.1981/82:79 73 Sammanställning av remissyttranden över betänkandet Förslagtill lag om uppfinnarkonto (DS B 1981:9) Efter remiss har yttranden över betänkandet avgetts avriksförsäkringsverket, (), kammarrätten i ,i , i , iKopparbergs län, bokföringsnämnden (BFN). Centralorganisationen /SR, FöreningenAuktoriserade revisorer (), Konstnärliga och litterära yrkesutövares samarbetsnämnd(KLYS), i (LO), (), SHIO-Familjeföretagen.Styrelsen för teknisk utveckling (STU), . () och (). LRF har som sitt yttrande hänvisat till ett inomLantbrukarnas skattedeie-gation upprättat utlåtande. Kommitténs förslag att uppfinnare skall kunna få uppskovmed beskattning i enlighet med vad som gäller för upphovsmän tillstyrks ellerlämnas i stort sett utan erinran av , kammarrätten iJönköping, i , Centralorganisationen /SR, FAR, KLYS,Lantbrukarnas skattedelegation, SHIO-Familjeföretagen, STU, . , ,föreningsbankers förbund, , samt TCO.Förslaget avstyrks däremot i princip av länsstyrelserna i ochKopparbergs län samt LO. RSV och BFN redovisar inte någon uppfattning i frågan. Flertalet av de remissinstanser som tillstyrkt att uppfinnarkontoinförs har utvecklat skälen för sitt ställningstagande. i finner det angeläget att idagens läge söka stimulera den ekonomiska aktiviteten. Hit hör även attundanröja skattemässiga olägenheter för uppfinnare. I företagsskatteberedningens betänkande. SOU 1977:86,snuddade man vid hithörande frågor. I samma betänkande lades också fram förslagtill inrättande av upphovsmannakonton. Sådana har också sedermera tillkommit.Enligt mening har det varit angeläget att motsvarande konton föruppfinnare redan tidigare kommit till stånd. Prop.1981/82:79 74 sig därför positiv till det förslag som presenteras avkulturskattekommittén trots att åtskilliga skatte- och avgiftsproblem återståratt lösa. Förslaget till uppfinnarkonto ansluter sig synnerligennära till lagen om upphovsmannakonto. a. rned hänsyn till att lagen trätt ikraft relativt har inte någon erfarenhet av huru denkommit att tillämpas i praktiken och om den är behäftad med brister som kanbehöva åtgärdas. Den progressiva beskattningen av fysiska personer vållarproblem för de personer vars inkomster uppkommer oregelbundet. Uppfinnaresaknar de möjligheter som t. ex. skogsägare och konstnärer har att viaavsättningar till konton utjämna inkomsterna . Det är inteosannolikt att uppfinnarverksamheten därigenom kan ha hämmats. Uppfinnarverksamheten är ett oundgängligt led i dentekniska förnyelse av olika slag som fortlöpande bör ske i ett samhälle. Ävenuppfinnare bör därför få möjligheter till inkomstutjämning som ett led iarbetet med att förbättra uppfinnarnas skattesituation, enligt /SR:suppfattning. För detta talar också rättviseskäl. Utjämningen kan inte ses somen skatteförmån utan som ett tillrättaläggande av ett otillfredsställandeförhållande. har i sitt betänkande "Förslagtill lag om uppfinnarkonto" föreslagit att uppfinnare skall få rätt till skattemässiginkomstutjämning genom avsättning till ett s. k. uppfinnarkonto. Kommittén hari sitt betänkande särskilt framhållit att förslaget gäller endast den del avproblematiken som låter sig nu särbehandlas. Av tidsskäl och då det bedömts somangeläget att förbättra uppfinnares skattesituation vill kommittén framläggadetta delförslag utan att avvakta hela utredningens färdigställande. Mot denna bakgrund kan FAR tillstyrka förslaget men villredovisa följande kommentarer. Kommitténs förslag löser ej det problem som är förknippatmed att uppfinnare ofta arbetar och har kostnader irnder medaneventuell inkomst inflyter först och därmed i en annanbeskattningsperiod. Detta innebär att avdrag skattemässigt i regel ej erhållesför utvecklingskostnader. I det följande utredningsarbetet bör eftersträvas attom möjligt undanröja denna nackdel. Det nu framlagda förslaget har lagen om upphovsmannakontosom mönster. En uppfinnare torde som regel ha andra skattetekniska problem änkulturarbetare och förutom möjligheten till inkomstutjämning bör uppfinnarenfå möjligheter till avdrag för utvecklingskostnader. själv framhåller i sitt betänkande harnågon utvärdering ännu inte hunnit göras av upphovsmannakontolagstiflningen.Mycket talar dock för att lagstiftningen fungerat väl för den gruppskattskyldiga som den vänder sig till. 1981/82:79 75 Som tidigare nämnts följer den nu föreslagnalagstiftningen om uppfinnarkonto helt den tidigare lagstiftningen om upphovsmannakonto.Enligt delegationens mening föreligger emellertid så stora olikheter mellan upphovsmannaintäktoch uppflnnarintäkt att lagstiftningarna på några punkter måste ha olikautformning. Vi tiUstyrker att system av den föreslagna ordningen för skattemässigutjämning införs för uppfinnare. Som kommittén påpekar är förslaget till sininnebörd inte en skatteförmän utan ett sätt att komma till rätta med denegativa effekter bestämmelserna om beskattningsårets slutenhet skapar. STU delar utredningens förslag som innebär att göra detmöjligt med skatteutjämningen även för uppfinnare. STU framförde detta redan isitt remissvar över utredningen om företagsbeskattningens grunder nämligen att upphovsmannakontoborde omfatta även uppfinnare. Det hade således enligt STU varit fördelaktigare om lagenom upphovsmannakonto gjorts tillämplig på uppfinnare än att införa en nylagstiftning som dessutom kräver ändringar i åtskilliga andra lagar ochförordningar. STU förutsätter att sådana ansträngningar görs vid kommitténsutvärdering av upphovsmannakontot. Det är emellertid angeläget, som kommitténockså konstaterar, att detta inte fördröjer införandet av uppfinnarensskatteutjämningsmöjligheter och därför tillstyrker STU kommitténs förslag. , som noterat att förslaget mycket näraansluter till gällande ordning för upphovsmannakonto. tillstyrker att ettsystem för skattemässig utjämning införs för uppfinnare. Den föreslagnaordningen med uppfinnarkonto synes därvid kunna godtas. Skattefrågorna har varit av stor betydelseför uppfinnarna och föreningen har under flera tidigare skeden ägnat betydandeintresse och kapacitet åt behandlingen av desamma. Beklagligtvis haransträngningarna att åstadkomma skatteregler som bidrar till stimulerandet avuppfinningar och därpå grundad företagsamhet misslyckats. Under ett antal århar skattedebatten också haft en inriktning som i praktiken omöjliggjort enreell analys avseende uppfinnarnas skatteproblem. Mot denna bakgrund kan uppfinnareföreningen hälsa detframlagda förslaget beträffande lag om uppfinnarkonto med visstillfredsställelse. Det förhållandet att uppfinnarna över huvud tagetuppmärksammas i detta sammanhang kan kanske få en stimulerande effekt, även orrrden angivna lagen skulle utnyttjas endast i ett litet antal fall. Föreningen gör nämligen den bedömningen att med den avgränsningbeträffande tillämpningen, som lagen enligt förslagets bestämmelser kommer attfå. så blir det reella utnyttjandet av lagen mycket begränsat. 1981/82:79 76 kan naturligtvis anmärkas att i avsaknad avnärmare erfarenheter kan föreningen givetvis i någon mån missta sig på dennapunkt. Det är i detta läge av visst intresse att följa den kommande verkligautvecklingen och uppfinnareföreningen föreslår därför att lagens tillämpningblir föremål för särskild uppföljning. Denna bör tills vidare kunna ske i enklaformer, exempelvis som en rent statistisk redovisning. Även om lagen om uppfinnarkonto skulle komma att tillämpasi större omfattning än enligt föreningens bedömning, ändrar detta inte på detförhållandet, att för verklig stimulans av uppfinnandet och därpå grundadföretagsamhet erfordras en omfattande skattereform inriktad direkt påinnovationsverksamhetens problem. Om man kan åstadkomma en dylik reform så attskattebelastningen på uppfinnaren blir minimal under det skede eller de skedendå han behöver disponera mest medel för att föra utvecklingen vidare (utlandspatentering.vidareutveckling, nyinvesteringar, etc.) kommer samhället totalt att tjänaavsevärt på detta, inte minst i fråga om skattemedel. är väl medveten om att den angivnauppgiften är mycket svår och att den inte kan angripas med tillfredsställanderesultat som följd, om det inte finns en verklig vilja ätt åstadkomma någotreellt. Om denna vilja finns, är föreningen för sin del beredd att medverkagenom förslag och interna utredningar för att produkten rent tekniskt skall fåbästa möjliga utformning. Ianslutning härtill och till det framlagda förslaget om uppfinnarkonto fårföreningen slutligen framhålla betydelsen av att de skattebestämmelser sömskall tillämpas av uppfinnare blir så utformade att de blir relativt enkla atttillämpa. Det är inte rimligt att uppfinnaren i de mest avgörande skedena av enuppfinnings utveckling och utnyttjande bokstavligen talat skall behöva"stanna upp" för att överväga om skattereglerna ger anledning tillett annat handlingsprogram än det mest ändamålsenliga. För att den angivnaeffekten skall kunna uppnås, erfordras sannolikt att åtskilligadetaljbestämmelser och komplicerade alternativ elimineras. Lyckas man lösauppfinnarnas skattefråga i stort på ett tillfredsställande sätt kan detsålunda t. o. m. bli fråga om att ta bort den nu aktuella regeln om uppfinnarkonto.Tills så skett önskar föreningen emellertid - som angivits - att förslagetgenomföres. a. tillstyrker föreningen förslaget till lag om uppfinnarkonto