prop · G503130 · 1981-12-31 00:00:00 — Om kammarkollegiet begär omprövning av ettmarkavvatlningsföretag, skall staten svara för förrältningskostnaderna. Såsom sökande anses även den som har förenat sigmed sökanden om företagel samt den på vilkens begäran företagel har givits enstörre omfattning än vad sökanden har begärt. Paragrafenmotsvarar 20 kap. 8 § i det remitterade förslaget. Första-tredje styckena motsvarar 10 kap. 79 och 80§§ VL saml 16 kap. 25 § och 22 kap. 1 § andra stycket Qärde meningen iutredningens förslag Gfr 2 kap. 6 § faslighetsbildningslagen och 29 §anläggningslagen). Tredje stycket andra meningen innebär en ändring av vad somnu gäller enligl 10 kap. 82 § VL. Fjärde stycket saknar motsvarighet i VL och iutredningsförslaget men överensstämmer med 1 § andra stycket och 6 § iförevarande kapitel. Vid omprövning enligl 15 kap. 15 § andra stycket,som avser omprövning av förhållandel mellan deltagarna i en samfällighet,gäller kostnadsreglerna för förrättning. Den som efter en sådan omprövningansluts till samfälligheten har sålunda såsom deltagare inle rätt tillersättning för sina kostnader. Prop, 1981/82:130 615 Femtestycket motsvarar delvis 10 kap. 82 § VL. Av 12 kap. 9 § andra 20 kap. 9-12 stycketnya vattenlagen framgår att i de fall en förrättning har inletts efter anmälanav fastighetsbildningsmyndigheten i samband med fasfighelsreg-lering ägarna avde fastigheter som ingår i regleringen är att anse som sökande. Som sökandeanses vidare enligt 12 kap. 25 § andra stycket den som, sedan sökandenåterkallat sin ansökan, begär att förrättningen skall fortsättas. 9 §Sökanden är skyldig att på anmodan av förrättningsmannen betala förskott på förtättningskostnader. Paragrafen motsvarar med av lagrådet föreslagenutformning 20 kap. 9 § i det remitterade förslaget saml 10 kap. 30 § förstastycket och 79 § första stycket VL och 22 kap. 10 § i utredningens förslag. I enlighet med vad lagrådet förordat harstadgandets tillämpning inte begränsats till vissa slags förrättningskostnader.I 8 § föreskrivs hur förrätlningskostnaderna slutligt skall fördelas. 10 §I ärenden hos regeringen om ianspråktagande av strömfall enligt 2 kap. 8 § skall sökanden svara för samtliga kostnader. I ärenden hos om fördelning aversättning skall den ersättningsskyldige svara för samtliga kostnader. Första och andra styckena gäller inte om annalföljer vid en motsvarande tillämpning av 18 kap. 6 eller 8 § . Frågorom ersättning enligl denna paragraf prövas av . Paragrafen motsvarar med av lagrådet föreslagen utformning20 kap. 10 och 11 §§ i det remitterade förslaget samt 22 kap. 1 § förstastycket i utredningens förslag och 9 kap. 26 § VL. Tvister om ersättningprövas, om fråga som avses i första stycket inte prövas i ansökningsmålet omersättning för ianspråktagande av strömfallet, av efter stämning(se 13 kap. 14 § punkt 13). 11 §Företagaren'skall med belopp som bestämmer betala kostnaderna för 1. tillsyn som avses i 18 kap. 1 §andra stycket, 2. undersökningar som avses i 18kap. 2 § andra stycket andra meningen, 3. besiktning enligl 18 kap. 3 §. Paragrafen motsvarar 20 kap. 12 § i det remitteradeförslaget. Pä lagrådets förslag har "innehavaren avvattenanläggningen" bytts ut mot "företagaren". 12 §Den som här ansökt om besiktning enligt 18 kap. 4 § skall betala kostnaderna för besiktningen med belopp som bestämmer. Prop.1981/82:130 616 Ombesiktningsmannen begär del, är den som har gjort ansökan även 20kap. skyldig atl betalaförskott pä kostnaderna för besiktningen. Paragrafenmotsvarar 20 kap. 13 § i det remitterade förslaget. 13§ beslut enligt 11 och 12 §§ får verkställas. Paragrafen har tillkommit på förslag av lagrådet,eftersom enligt 3 kap. I § första stycket punkt 6 utsökningsbalkenförvaltningsmyndighets beslul inle är verkställbart, om inle särskildföreskrift om verkställighet har meddelats. Ansvar, handräckning m. rn. Kapitlet, som motsvarar 21 kap. i del remitteradeförslaget och 23 kap. i utredningens förslag, ersätter i huvudsakbestämmelserna i 13 kap. 8-15§§VL. De nya ansvarsbestämmelserna avser i huvudsak sammagärningar som är straffbelagda enligt VL. En nyhet i förhållande till såvälVL som utredningsförslaget är dock att en försummelse av skyldigheten att underhållaett vatlenföretag medför straffansvar (se avsnitt 2.6.1 i den allmännamotiveringen i lagrådsremissen). I förevarande kapitel liksom i utredningsförslagetsaknas en motsvarighet lill bestämmelsen i 13 kap. 14 § första stycket VL omstraff för den som tar bort eller fördärvar ett vattenmärke. Straff för sådanagärningar kan ådömas enligt bestämmelserna i 14 kap. 8 § omförfalskning av fast märke eller i 12 kap. 1-3 §§ om skadegörelseeller åverkan. Dessa straffbestämmelser är enligt min mening tillräckliga. Påföljden för huvuddelen av de brott som anges i 13kap. 11-14 §§ VL är böler eller fängelse . 1utredningsförslaget är påföljden för motsvarande brott böter eller fängelse ihögst etl år (23 kap. I § första stycket i utredningens förslag). Naturvårdsverketanser att påföljdsmaximum bör höjas ytterligare. Straffmaximum för brott mot ML har fr. o. m. den 1juli 1981 höjts från ett till fängelse. I motiven (prop. 1980/81:92 s.54) fill ändringen anförs bl. a. alt det finns ett behov av att kunna utdömakännbara påföljder för brott mot ML. Straffskärpningen medför också altpreskriptionstiden förlängs från nuvarande till . Enligt min mening bör en motsvarandestraffskärpning göras i den nya vattenlagen. Etl åsidosättande av vattenlagensbestämmelser kan få lika vådliga följder som brott mot ML och straffskalan förbrott mot vattenlagen bör av detta och andra skäl överensstämma med den i ML.Jag föreslår därför atl påföljden för brott mot vattenlagen i huvudfallet skallvara böter eller fängelse i högst . Prop,1981/82:130 617 Som jag har anfört vid inledningen till 13 kap. skalltalan om ansvar för 21 kap. I § brott mot den nya vattenlagen prövas av allmän domstol ochalltså inte som enligl VL av vattendomstol. Motsvarigheten till de avutredningen i 23 kap. föreslagna bestämmelserna om biträde av polismyndighetvid tillsyn (3 § tredje stycket), föreläggande att avstå vatten (5 §) ochföreläggande att iaktta den allmänna aktsamhetsregeln till skydd förvallenförsörjningen (6 § första stycket) har tagits in i 18 kap. 6 § andrastycket, 2 kap. 9 § tredje stycket resp. 19 kap. 1 § tredje stycket nyavattenlagen. Särskilda övergångsbestämmelsertill förevarande kapitel finns i 25 § i promulgationslagen. 1 § Till böter eller fängelse i högst döms densom uppsåtligen eller av oaklsamhel 1. bryter mot 4kap. 1 § första eller andra stycket eller 4 kap. 4 § andra meningen, 2. bryter motvillkor eller föreskrifter som har meddelats i samband med tillstånd lill ettvattenföretag enligt denna eller äldre lag eller i samband med godkännande avarbeten enligt 4 kap. 4 §, lagligförklaring enligt 4 kap. 5 § eller prövningenligt 14 kap. 5 § första stycket eller motsvarande äldre bestämmelser eller isamband med prövning enligt 15 kap., 3. åsidosätterskyldigheten all underhålla en vattenanläggning eller bryter mot 17 kap. 2 §, 4. underlåter attfullgöra vad som åligger honom enligt 18 kap. 2 § första stycket, 5. bryter mot föreskrifter som har meddelats enligt 19kap. 2 eller 3 §. I ringa fall döms inte till ansvar. Till ansvar enligt första stycketdöms inte om ansvar för gärningen kan ådömas enligl . I lagen (1950:596) om rätt tillfiske finns bestämmelser om straff och andra påföljder för den som överträderfiskeförbud som har meddelats enligt denna eller äldre lag. Paragrafen motsvarar med avlagrådet föreslagen utformning 21 kap. 1 § i del remitterade förslaget saml 23kap. 1 och 2 §§ i utredningens förslag. Första stycket innehållerstraffbestämmelser med böter eller fängelse i straffskalan. Såsom framgår avvad som har anförts vid kapitelmbriken har straffskalan höjts i förhållandetill både VL och utredningens förslag. Punkt 1 i förevarande styckemotsvarar 13 käp. 11 § VL och 23 kap. 1 § första stycket punkt 1 i utredningensförslag. Enligl bestämmelsen straffbeläggs brott mot bestämmelserna i 4 kap. 1§ om tillståndsplikt och om förbud mot att påbörja slörre arbeten i anslutningtill vattenföretag innan elt tillstånd har meddelats samt mot bestämmelsen i 4kap. 4 § andra meningen om godkännande av utförda arbeten. Pimkt 2 i förevarande styckemotsvarar 13 kap. 12 och 13 §§ VL samt 23 kap. 1 § första stycket punkterna 2och 3 i utredningens förslag. I utredningens förslag har straffbestämmelserna begränsatslill att gälla 1981/82:130 618 föreskrifteroch villkor som meddelats med stöd av den nya vattenlagen. 21 kap. I § påpekar bör emellertid straffbestämmelserna också gällavid förseelser mot föreskrifter som har meddelats med stöd av äldre lag.Förevarande stadgande har utformats i överensstämmelse härmed. Enligt utredningsförslaget och det remitteradeförslaget skall en överträdelse av meddelade villkor och föreskrifterföranleda ansvar endast om överträdelsen kan medföra att allmänna ellerenskilda intressen skadas. I enlighet med lagrådets förslag och iöverensstämmelse med 45 § ML har detta rekvisit utgått i propositionenslagtext. Ansvar för brott mot villkor eller föreskrifter skall alltså inträdaoberoende av om skada kan befaras eller ej. I andra stycket stadgas dockansvarsfrihet för ringa fall. Enligt punkt 3 i förevarande stycke inträderstraffansvar vid brott mot bestämmelserna om underhållsskyldighet i 17 kap. I §och om driften av vatlenföretag i 17 kap. 2 §. En bestämmelse om straff vid eftersatt underhållsaknas som jag har anfört vid kapitelmbriken i både VL och utredningensförslag. I 13 kap. 13 § första stycket VL finns enbestämmelse om straff vid överträdelser av bestämmelserna i 2 kap. 27-30 och 32§§ VL om handhavandet av regleringstillstånd. En motsvarande straffbestämmelsesaknas i utredningsförslaget. Jag anser emellertid atl bestämmelsen i 17 kap. 2§ nya vattenlagen om driften av vattenföretag på samma sätt som i VL börkompletteras med en straffbestämmelse. Förevarande stadgande har utformats iöverensstämmelse härmed. I punkt 4 i förevarande styckte stadgas straff förden som underlåter alt fullgöra den upplysningsplikt som enligt 18 kap. 2 §första stycket gäller för en företagare i förhållande till tillsynsmyndigheter.Bestämmelsen har ingen motsvarighet i VL. I utredningsförslaget upptasmolsvarande förseelse i straffstadgandet i 23 kap. 1 § andra stycket, därendast böter ingår. Den skärpning av påföljden för underlåtenhet att lämnaupplysningar som placeringen i förevarande stycke innebär sammanhänger med denskärpning av motsvarande straffbestämmelse i 45 § ML som skedde den 1 juli1981, Med en underlåtenhet all lämna.upplysningar bör jämställas det fallet atten företagare lämnar felaktiga upplysningar om företaget. Punkt 5 innehåller en bestämmelse om straff vidöverträdelser av sådana föreskrifter som meddelas enlig 19 kap. 2 och 3 §§ isamband med förordnanden om skyddsområden. Enligt 13 kap. 14 § andra stycketVL och 23 kap. 2 § i utredningens förslag gäller att slraffbarhet förutsätteratt särskilt har förordnal om straffansvar vid överträdelser avmeddelade föreskrifter. Påföljden är enligl VL och utredningsförslaget penningbötereller dagsböter. Förevarande stadgande innebär en generell straffsanktion förmeddelade föreskrifter. möjlighet alt särskilt förordna omstraffansvar behålls alltså inte. innebär stadgandet enstraffskärpning i förhållande lill VL genom atl även fängelse kan ådö- 1981/82:130 619 mas.Detta överensstämmer med vad som gäller beträffande föreskrif- 21kap. tersom meddelas för naturreservat (se 37 § naturvårdslagen). I paragrafens andra stycke, som motsvarar tredjestycket i det remitterade förslaget (andra stycket i detta har intagits i 2§), stadgas i överensstämmelse med 45 § andra stycket ML straffrihel för ringafall. Tredjestycket motsvarar 45 § tredje stycket ML. Fjärde stycket innehåller en erinran om att ansvarför överträdelser av fiskeförbud som meddelas enligt denna eller äldre lagskall ådömas enligt lagen (1950:596) om rätl fill fiske. En motsvarandebestämmelse finns i 13 kap. 15 § VL, men saknas i utredningsförslaget. utvecklat bör påföljdsbeslämmelserna rörande fiskeförbud enligtvallenlagen regleras i lagen om rätt fill fiske och inte i fiskerisladgan(1954:607). Jag kommer att senare anmäla frågan om ändring av lagen om rätttill fiske så att fiskeförbud som meddelas med stöd av den nya vattenlagenomfattas av straffansvar enligt den lagen. 2 §Till böler döms den som uppsådigen eller av oaklsamhel underiåter att fullgöra vad som åligger honom enligt 4 kap. 3 § tredje stycket. Paragrafen, som motsvarar 21 kap. 1 § andra stycketi det remitterade förslaget och 23 kap. 1 § andra stycket i utredningensförslag, avser brott mot skyldigheten att anmäla rensningar m. m. lillfiskenämnden. Pä lagrådets förslag har bestämmelsen tagits upp i en särskildparagraf, eftersom påföljden endast är böter och något behov av enstraffrihetsregel för ringa fall inte föreligger. 3 §Om någon har begått en gärning som avses i 1 § första stycket 1-3 eller 5, får vid vite förelägga honom att vidta rättelse. Sådant föreläggande får också meddelas om någon inte har iakttagit vad som gäller enligl 19 kap. 1 § första stycket. Om tillståndet till ell vattenförelag har förfallitenhgt 15 kap. 2 §, får vid vite förelägga tillståndshavaren attriva ut en med stöd av fillståndet uppförd vatlenanläggning som kan skadaallmänna eller enskilda intressen. Paragrafen motsvarar med av lagrådet föreslagenutformning 21 kap. 2 § första stycket och 3 § första meningen i det remitteradeförslaget saml 2 kap. 33 § andra stycket och 65 § andra stycket, 3 kap. 10 §, 5kap. 5 §, 7 kap. 41 och 49 §§ VL saml 23 kap. 4 § och 6 § andra stycket iutredningens förslag. Den ger rätl att med vitesföreläggandeingripa mot den som bryter mot lagens bestämmelser för atl nå rättelse. Ienlighet med lagrådets förslag har bestämmelserna om handräckning i motsvarandesituationer tagits in i 4 §. kan förordna alt en anläggning somär olaglig skall rivas lil. Därvid måste emellertid beaktas ätt utrivning av enanläggning i princip utgör ett tillståndspliktigt vattenföretag. Gmnden förtillståndsplikten är att en utrivning kan medföra skador och olägenheter för Prop, 1981/82:130 620 enskildaoch från allmän synpunkt, om utrivningen utförs olämpligt eller 27 kap. 4 §, omanläggningen fiinnits så länge att omgivningen anpassat sig efter den. Vattendomstolenskall därför kunna meddela närmare föreskrifter om hur utrivningenskall ske och bestämma ersättning för skador som vållas av utrivningen.Delta innebär att elt föreläggande enligl förevarande paragraf somgår ut på att en anläggning skall rivas ut måste utformas med tanke på attdet kan krävas tillstånd till utrivningen. Tvångsåtgärder enligt denna paragraf kan fillgripasäven om gärningen inte är brottslig men omfattas av gärningsbeskrivningen i destadganden vartill hänvisas i paragrafen. 4§ I fall som avses i 3 § får meddela handräckning. I fråga omsådan handräckning finns bestämmelser i 17 § handräckningslagen (1981:847).Utslag i sådant mål överklagas hos vattenöverdomstolen. Om allmänna intressenberörs, görs ansökan om handräckning av . Paragrafen, som motsvarar 21 kap. 2 § och 3 § andrameningen i del remitterade förslaget samt 23 kap. 3 § i utredningsförslaget och13 kap. 8-10 §§ VL, ger möjligheter till handräckning för alt uppnå rättelse. Med handräckning avses vad sorn i motiveringen fillhandräckningslagen benämns specialreglerad handräckning, varom beslämmelserfinns i 17 § handräckningslagen. Enligt det stadgandet skall, med undantag förfullföljd av talan, handräckningslagens allmänna regler gälla beträffande handräckningsom enligl särskild föreskrift skall tas upp av tingsrätt. Enligt nuförevarande stadgande meddelar handräckning. Vattendomstol är liksom fastighetsdomstol - i förevarande sammanhang atl se som tingsrätt isärskild sammansättning. Handräckningsmålel skall alltså inte handläggas somvattenmål. utslag i handräckningsmålet överklagas enligtandra meningen hos vattenöverdomstolen. Andra stycket har utformats så att ärensam behörig alt ansöka om handräckning om allmänna intressen berörs. Kapidet motsvarar 22 kap. i det remitteradeförslaget samt 12 och 14 kap. VL och 24 kap. i utredningens förslag. Definitionen av begreppet "lågvatten" i14 kap. 1 § VL har inte fått någon motsvarighet i den nya lagen Qfr vad som haranförts vid 11 kap. 1 § punkt 3). Jag anser inte heller all del finns någotbehov av en definition av begreppet "fallhöjd", som har efterlysts avSvea hovrätt. Bestämmelserna i 14 kap. 6 § Vl och 24 kap. 3 § iutredningens förslag om rätt till tillträde har ersatts av 18 kap. 7 § nyavattenlagen. En motsvarighet till bestämmelsen i 24 kap. 6 § i utredningensförslag om vattenföre- 1981/82:130 621 lagsom kan beröra annal land har tagits in i 1 kap. 2 § andra stycket nya 22kap. 1 § Lagens bestämmelser om fastighet gäller också gruvor utom i fall som avses i 5 kap. 2 § tredje stycket. Paragrafen, som saknar motsvarighet i utredningensförslag, motsvarar delvis 22 kap. 1 § i det remitterade förslaget och 14 kap. 2§ andra stycket VL. I enlighet med vad lagrådet förordat har bestämmelsen i detremitterade förslaget om tomträtt utgått och begränsningen för gruva i fråga ominlösen av mark hänförts lill fall som avses i 5 kap. 2 § tredje stycket. 20 § har tagits in en bestämmelse om tomträtt såvitt avser betalning aversättning. En motsvarighet till bestämmelserna om fideikommissi 14 kap. 2 § första stycket VL finns i 6 § i promulgationslagen. 2 § Ett vattenförelag skall anses beröra en viss fastighet 1. när ett yrkande framställs omskyldighet för fastighetens ägare att delta i företaget, 2. när fastigheten eller dessvatten las i anspråk för företaget eller för en anläggning i samband medföretaget, 3. när företaget kan medföraskador på mark eller vatten som tillhör fastigheten, på byggnader elleranläggningar som finns på fastigheten eller på fastighetens användningssätt. Paragrafen, som saknar motsvarighet i utredningensförslag, motsvarar 22 kap. 2 § i det remitterade förslaget och 14 kap. 4 § VL.Förevarande beslämmelser är av betydelse framför allt när del gäller attbestämma kretsen av sakägare, bl. a. i fråga om innehållet i ansökningar ochkungörelser. Som lagrådet påpekar skall stadgandet däremot inte uppfattas somen närmare avgränsning av kretsen av ersättningsberättigade. Denna fråga bör,som närmare har utvecklats i den allmänna motiveringen i lagrådsremissen(avsnitt 2.10.2), liksom lösas i rättstillämpningen. 3 § Om säkerhet som skall ställas enligt denna lag inte har godkänts av den till vars förmån den ställs, skall säkerheten prövas av . Borgen får godkännas av endast omborgensmannen svarar som för egen skuld och, om flera har tecknat borgen, desvarar solidariskt. Staten, kommuner, landstingskommuner ochkommunalförbund behöver inte ställa säkerhet. Paragrafenmotsvarar 22 kap. 3 § i det remitterade förslaget och 14 kap. 3 § andra stycket och 8 § VL samt22 kap. 13 § i utredningens förslag Qfr 7 kap. 7 § expropriationslagen). 4 § Om någon som förberedelseför ett vattenföretag vill undersöka en fastighet, får föreskrivaalt tillträde till faslighelen skall läm- 1981/82:130 622 nasunder en viss lid. får även meddela förbud vid vite att 22 kap. 5 § flyttaeller skada vattenmärken, observationsrör eller något annat som behövs förundersökningen. Undersökningen skall utföras så all minsta skadaoch inträng vållas. I trädgårdar och liknande planteringar får träd inle skadaseller fällas utan ägarens samtycke eller medgivande av . För skador och intrång som har uppkommit genom enundersökning enligl första stycket utgår ersättning. Talan om ersättning skallväckas vid den fastighetsdomstol inom vars område fastigheten är belägen. kan fordra att den som skall utföraundersökningen ställer säkerhet för framtida ersättningsanspråk innan arbetetpåbörjas. får förordna alt elt beslul enliglförsta stycket första meningen får verkställas även om beslutet överklagas, omsäkerhet ställs enligt Qärde stycket. Paragrafen motsvarar 22 kap. 4 § i det remitteradeförslaget samt 14 kap. 5 § 1 mom. VL och 24 kap. 1 § i utredningens förslag Qfr7 kap. 6 § expropriationslagen). Av förvaltningslagen (1971:290), som är tillämpligpä handläggning, följer bl. a. att fastighetsägaren skall gestillfälle att yttra sig över ansökningen (15 §) och alt han skall underrättasom innehållet i beslutet (18 §). Varken VL eller utredningsförslaget innehållernågon bestämmelse om omedelbar verkställighet av ett beslut om tillträde.Svenska kommunförbundet anser det vara otillfredsställande altundersökningsarbetet kan komma att försenas genom att talan förs mot beslutetoch föreslår atl tilllrädesrälten i stället regleras som en utan särskiltbeslut föreliggande rätt för den som planerar ett vattenförelag att beträdaandras fastigheter Gfr 12 kap. 24 § nya vattenlagen om tillträde vidförrättning). Jag kan inle tillmötesgå kommunförbundets önskemålnär del gäller utformningen av bestämmelsen om rätten till tillträde. Eftersomdet här ofta inte är fråga om personer med elt offentligt uppdrag att utföraundersökningen, bör undersökningsverksamheten kontrolleras av länsstyrelsen.Däremot anser jag i likhet med kommunförbundet att del i vissa situationer närdet är angelägel alt undersökningsarbetet utförs skyndsamt bör finnas möjlighetför att förordna om omedelbar verkställighet. En bestämmelsehärom har införts i femte stycket i förevarande paragraf. Fastighetsägaren harnaturligtvis möjlighet att överklaga beslutet till regeringen (se 6 § iförevarande kapitel) och begära inhibition, dvs. ett förordnande om alt detöverklagade beslutet tills vidare inte skall gälla. 5§ Pä begäran av någon som vill utföra ett vattenförelag men som ännu inte haransökt om tillstånd får förordna en sakkunnig all påföretagarens bekostnad göra nödvändiga undersökningar. Om undersökningarnaavser företagets inverkan på det allmänna fiskeinlresset, skall som sakkunnigförordnas den som föreslår. 1981/82:130 623 Paragrafenmotsvarar med en redakfionell jämkning 22 kap. 5 § i det 22kap: 6-7 §§ remitteradeförslaget saml 14 kap. 5 § 2 mom. VL och 24 kap. 2 § i utredningens förslag. Ett ärende enligt förevarande paragraf kan liksom fn. handläggas av ordförande ensam (se vad som anförts vid 13kap. 4 §). 6§Länsstyrelsens beslut enligt denna lag får överklagas hos kammarrätten genombesvär, om beslutet avser 1. förordnande av förrättningsmanenligt 12 kap., 2. förordnande om undersökningarsom avses i 18 kap. 2 § andra stycket eller av besiktningsman enligt 18 kap. 3eller 4 §, 3. kostnader som anges i 20 kap.11 eller 12 §, 4. prövning av säkerhet enligl 3 §delta kapitel, 5. föreläggande enligt 2 kap. 9 §tredje stycket, 19 kap. 1 § tredje stycket, 21 kap. 3 § eller förbud enligtdetta kapitels 4 § första stycket. I övrigt får beslut enligt denna lagoch beslut av annan myndighet än regeringen enligt 19 kap. 3 § överklagas hosregeringen genom besvär. Paragrafen motsvarar med några redaktionellajämkningar 22 kap. 6 § i det remitterade förslaget samt 14 kap. 10 § VL och 24kap. 4 § i utredningens förslag. Enligt VL skallbeslut enligt 2 kap. 64 § om skyddför grundvattnet överklagas till kammarrätten. Utredningen har i enlighethärmed föreslagit att beslut i fråga om vattenskyddsområden skall överklagastill kammarrätten. Sådana beslut rör emellertid normalt endast sådanalämplighetsfrågor som bör prövas av regeringen. Enligt 40 § andra stycketnaturvårdslagen överklagas motsvarande beslut hos regeringen. Jag anser pågrund av det anförda alt och andra myndigheters beslut i frågaom vattenskyddsområden enligt 19 kap. bör överklagas hos regeringen. I överensstämmelsehärmed anges inle sådana beslut i uppräkningen i första stycket av förevarandeparagraf, ulan de omfattas av andra stycket. Utredningen föreslår vidare att länsstyrelsensbeslut om bl. a. undersökningar enligt förevarande kapitel skall överklagashos kammarrätten. Enligl ett särskilt uttalande vid tillkomsten av 14 kap. 10§ VL bör emellertid sådana beslut inte prövas av kammarrätten utan avregeringen (se prop.