prop · G503168 · 1981-12-31 00:00:00 — Även om man kan ha förståelse för detta tänkesätt, kan huvudförslaget,på sätt utredningen beskriver (s. 85), utnyttjas av vårdnadshavaren som ettargument för att försvåra umgängesrätlen. Hovrätten vill av den anledningenförorda alternativförslagel i denna del (6.2.5), vilket betonar barns ochföräldrars ömsesidiga rätt till umgänge med varandra. Ett skydd för barnetligger ju i den allmänna bestämmelsen i BFB 6:22 all umgängesrätlen skall varaförenlig med barnets bästa. Enligt hovrättens mening är det i och för sig av värde altbarnet har rätt till Prop.1981/82:168 154 umgänge med olika personer som del har nära kontakt med.Det är dock Bilaga 3 tveksamt om rätt metod är alt lagfästa en sådanumgängesräll. Hovrätten vill därför tillstyrka förslaget om lagfästumgängesrätt enbart i vad avser tidigare föräldraansvarig, däremot ej i frågaom avliden förälders släktingar och andra som har nära anknytning lill barnet. Enligt kommitténs huvudförslag har barnet en i principovillkorlig rätt till umgänge med sina föräldrar men däremot inle enmotsvarande skyldighet att umgås med förälder som det normalt inte vistas hos.Barnets vilja bör enligt kommittén vara av väsentlig betydelse förumgängesrätlen. Kammarrätten anser också all del är viktigt att hänsyn tastill barnels vilja. Del är emellertid inte säkert att barnet förstår vad som ärdess eget bästa. Klart är att det typiskt sett är viktigt att barnet om möjligthar kontakt med båda sina föräldrar. Den lösning som har förordals kan - somkommittén själv påpekar - ge förälder som är vårdnadshavare och som villmotarbeta barnets umgänge med den andra föräldern än starkare skäl än nu attsöka påverka barnet lill alt motsätta sig samröre med denne. Kammarrättenförordar därför att bestämmelser om umgängesräll utformas enligt alternativförslagelunder 6.2.5 som en ömsesidig rätt för föräldrar och barn lill umgänge medvarandra. Del kan påpekas alt kommittén helt förbigår den ipraktiken olösliga frågan om hur barnets umgängesräll skall kunna utövas närförälder, som ej har vårdnaden, inte vill träffa barnet. Kommittén föreslår att också barnets rätt lill umgänge medandra personer än föräldrarna skall lagfästas. Enligt huvudalternativet skalldenna rätt avse dels annan person som har haft vårdnaden om barnet, dels -under förutsättning att förälder är död - släktingar till den avlidne och andrasom har nära anknytning till barnet. Enligt ett allernativförslag skall barnetha rätt till umgänge med personer, som del har nära anknytning till, även närföräldrarna lever. Kammarrätten är ense med kommittén om all det normalt ärav vikt för barnets utveckling att kontakten med den som har haft vårdnadeninte bryts och vill därför inle motsätta sig att del införs en lagstadgad rätttill umgänge i detta fall. Man fär dock ha klart för sig att en sådan regleringkan motverka att lugna förhållanden inträder för barnet. Del är betydelsefullt för barnet att del får tillfälletill umgänge även med andra personer som står del nära. Kammarrätten hållerdock före att del även i fortsättningen bör ankomma på vårdnadshavaren attbedöma i vilken utsträckning umgänge får ske. Om allvarligare olägenheterskulle ge sig till känna bör saken las upp genom kontaktperson ellerbarnassislenl. Beslut av domstol om sådant umgänge och om eventuellatvångsåtgärder bör inle kunna förekomma i dessa fall. Om den föreslagna författningstexten: 6 kap. barn- och Kammarrätten sätter i fråga om inte 22 § andra stycket kanutgå. Rätten torde även utan en sådan bestämmelse vara oförhindrad allföreskriva villkor som behövs. Prop.1981/82:168 155 4.3 Stockholmstingsrätt Bilaga 3 Tingsrätten anser det ej adekvat alt inordna bestämmelserom "Barns rätt till umgänge" under kapilelrubriken'. Vad gäller frågor om umgängesrätt biträdertingsrätten emellertid det alternativa förslaget alt bestämmelserna omumgängesrätt barn - föräldrar utformas sä att dessa ges en ömsesidig rätt tillumgänge med varandra även om de inle bor tillsammans. Som rubrik lill 20-23 S§kunde dä anges endast "Umgängesrätt". Tingsrätten förordar alltså här det alternativa förslag sominnebär alt rätten lill umgänge mellan föräldrar och barn skall vara ömsesidig.Då barnels bästa skall vara utgångspunkten vid ställningstaganden i fråga omumgängesrätt, bör risken för all del framtvingas ur barnets synpunkt olämpligakontakter föräldrar-barn kunna minskas inom ramen för en ändradrättstillämpning. Att frånta förälder lagreglerad rätt till umgänge med sinabarn anser tingsrätten olämpligt inle minst av psykologiska skäl. Del tordevidare föreligga en icke obetydlig risk att en dominant föräldraansvarig genomalt påverka barnet helt utestänger den andre föräldern frän möjligheten allträffa sill barn, vilket i sista hand i allmänhet vore till nackdel för barnet. Vad utredningen anfört som bakgrund till 21 § finnertingsrätten beaktansvärt och tillstyrker att bestämmelser införs enligt delföreslagna lagrummet. Det alternativa förslaget att i lagen införa uttryckligrätt för barnet, även när föräldrarna lever, till umgänge med personer sombarnet har nära anknytning till. kan tingsrätten däremot inte biträda. Barnelsbehov av utökad umgängesräll gör sig ej gällande med samma styrka i detta fall. I stället för uttrycket den föräldraansvarige i 25 § böranvändas föräldraansvarig (vårdnadsansvarig) då i åtskilliga fall tvåföräldraansvariga kan förekomma. Beträffande 26 § vill tingsrätten anmärka, all den i 2 stinförda bestämmelsen att underhållsbidrag ulan stämning kan yrkas i målangående umgängesräll, ej överensstämmer med gällande rätt. Tingsrätten, somvill erinra om alt part i underhållsfrågan är barnet, avstyrker att en sådanbestämmelse införs. Det är också oklart vad utredningen avser i denna del.Vilken underhållsfråga skulle exempelvis kunna prövas vid rättegång omumgängesräll enligt 21 §? De huvudsakliga förändringar som föreslagils i dettahänseende synes vara, att barnels rätt lill umgänge betonas mer ån tidigare ochall prövningen av umgängesrällsfrågor enligt uttryckligt stadgande skall skemed utgångspunkt från barnets bästa. Att barnet skall ha "rätt" lillumgänge med båda sina föräldrar kan tyckas självklart. Frågan år dock vaduttrycket kan ha för verklig innebörd. Om ett barn motsätter sig umgänge mednågon av föräldrarna uppkommer knappast frågan om en "rätt" förbarnet-däremot möjligheten frågan om förälderns rätt. Om däremot barnet önskarumgänge med föräldern i fråga kan man tänka sig två fall. Den ena är altföräldern vill träffa barnet och då aktualiseras inte frågan om barnels rättgentemot den föräldern. Däremot kan naturligtvis den andra föräldern motsättasig umgänget och det blir dä eventuellt tal om alt göra barnets rätt gällande Prop.1981/82:168 156 genom att väcka talan. Frågan om hur detta skall gå tillsammanhänger med Bilaga 3 om barnetbör ges talerätl. Hur man än löser denna fråga får del väl dock förmodasatt det oftast blir den förälder som vill träffa barnet som väcker talan motden andre föräldern. Det ler sig då en smula illusoriskt enbart alt tala ombarnets "rätt". Del andra fallet är det, att barnet vill ha umgängemed enförälder som motsätter sig detta. Att i ett sådant fall laborera med en "rätt" för barnet synes besynnerligt och kanframmana bilder av tredskande föräldrarsom med polis hämtas till matinéföreställningar och kondiloribesök för all iföreskriven omfattning umgås med sina fordrande barn. vill i ochför sig inle motsätta sig all barnels rätt till umgänge framhålles i lagen omdetta av psykologiska eller andra skäl anses nödvändigt. bör i så fall framgå all även föräldrarna har en rätt tillumgänge med sina barn,något som måste anses självklart. Tingsrätten föreslår därför alt umgängesrätlenblir ömsesidig: föräldrar och barn har rätt till umgänge med Tingsrätten ansluter sig lill ståndpunkten alt bedömningenav umgängesrällsfrågor måste ha sin utgångspunkt i barnets bästa men villframhålla alt även föräldrarnas synpunkter måsle vägas in då denna bedömninggöres. Tingsrätten tillstyrker förslaget att barnet skall få rättlill umgänge med tidigare vårdnadshavare. Länsrätten förordar de alternativa förslagen på de skälsom utredningen anger. Gällande rätt ger uttryck för en stark föräldrarätl.Utredningen föreslår alt utgångspunkten i stället bör vara att barnet har rätttill umgänge med båda föräldrarna. Ett sådant synsätt får emellertid inlemedföra att intresset all tillgodose barnets rätt blir alltför ensidigt.Avgöranden om umgängesrätt bör alltid ske med barnets bästa som riktmärke. Ibarnets bästa ligger i regel möjlighet att hålla kontakt med båda föräldrarna.För alt inte försvåra för barnet all få den önskvärda kontakten med denförälder som inte har föräldraansvar bör därför denne uttryckligen också fårätt till umgänge med barnet. Länsrätten vill därför i denna del tillstyrka detalternativa förslaget lill umgängesräll som innebär att förälder och barn harömsesidig rätt lill umgänge med varandra även om de inte bor tillsammans.Länsrätten tillstyrker också del alternativa förslag som innebär att del införsen laglig möjlighet lill umgänge mellan ell barn och sådan annan person änförälder som barnet har nära anknytning lill även i det fall att föräldrarnalever. Förälder som är skild från vårdnaden har enligt 6 kap 11 §FB rätt lill umgänge med sill barn om inte särskilda skäl talar emot det. Denrättsliga grunden enligt förslaget för förälderns rätt att föra talan framgårendast indirekt. Förälder utan del i föräldraansvaret har enligt förslaget rättall föra lalan om att barnets rätt till visst umgänge med föräldern fastställs.Domstolsverket finner oklart vilken betydelse i verkslällighelshänseende Prop.1981/82:168 157 som kan tillmätas en dom som utverkats av förälder utandel i föräldraan- BUaga 3 svaret om att barnet har rätt till visst umgängemed föräldern. Reglerna om överlämnande anknyter till rätlen enligt dom ellerbeslut att få barnet överiämnal till sig. Om barnet får rätt att själv föra talan om umgängesrättansluter sig till utredningens allernativförslag om ömsesidig umgängesrättför barn och förälder utan del i föräldraansvaret. Barnels rätt till umgänge Enligt huvudförslaget har barnet rätt till umgänge medbåda sina föräldrar. Med den föreslagna lagstiftningen ändras barnels umgängemed föräldrarna från att vara en rättighet för föräldrarna till en rättighetför barnet. anser all detta är en positiv utveckling. På sikthar del säkert också stor betydelse för den föräldraansvarige, som kan betraktaumgänget främst som barnels rätt till båda sina föräldrar och inte som enrättighet för den andra föräldern. Umgängesräll med tidigare föräldraansvarig, släktingar m.fl. Utredningen föreslår alt barnet skall fä en lagfäst rättlill umgänge med annan person som varit föräldraansvarig och med släktingartill en avliden förälder. anser delta myckel positivt. Barnet har enligt huvudförslaget, med undanlag för annanperson som varit föräldraansvarig och släktingar lill en avliden förälder,ingen möjlighet att mot föräldrarnas vilja umgås med personer som barnet harnära anknytning till, t. ex. tidigare fosterföräldrar. anserdetta vara en brist och tillstyrker därför det särskilda yttrande lill denna punkt. Enligt hans yttrande bör barn ges umgängesräll ävenmed tidigare fosterföräldrar, så all den känslomässiga kontakt de har fått kanupprätthållas även efter en avslutad placering. anser emellertidatt denna umgängesrätt inle bör inskränkas till tidigare fosterföräldrar. Detkan sannolikt förekomma andra situationer där föräldrarna motsätter sig allbarnet umgås med någon närstående, t. ex. tidigare styvförälder. Att bryta ensådan kontakt kan för barnet innebära en stor sorg och påfrestning. Enligt socialstyrelsensuppfattning är del därför angeläget att barnet får en lagfäst umgängesräll äveni dessa fall. Utredningen har föreslagit att lagtexten skall fastslåbarnels rätt till umgänge med båda föräldrarna. Alternativt föreslås allbestämmelsen i stället utformas sä all föräldrar och barn har ömsesidig rättlill umgänge med varandra. vill för sin del tillstyrkaalternativförslaget i denna del. instämmer i förslagsställarnasmotivering all delta skulle ge den förälder som inte har del i föräldraansvaretpsykologiskt stöd i sammanhanget och även betona den förälderns ansvar för sittbarn. Utredningen har också föreslagit en utvidgning avumgängesrätten till att avse barnets rätt till umgänge med vissa andrapersoner. I huvudförslaget har man stannat vid eventuell tidigareföräldraansvarig saml om förälder avlidit. Prop.1981/82:168 158 dennes släkting eller annan närstående, till exemeplsamboende med den Bilaga 3 avlidne. Mot detta har intet altinvända. Del föreliggande alternativförslaget att den utvidgadeumgängesrätten även skall gälla tidigare fosterföräldrar och andra personer sombarnet haft nära relationer lill, även om föräldrarna lever, kan länsstyrelseninle instämma i. Det skulle kunna medföra aUtför många förvecklingar. Reservation av ledamöterna : Avsnitt 4.9 första stycket, mening 3: "i dennadel" stryks. Andra stycket: Sista meningen stryks. Tredje stycket ersätts med: Alternativförslagel innebär,alt den utvidgade umgängesrätlen även skall gälla tidigare fosterföräldrar ochandra personer, som barnet haft nära relationer till, även om föräldrarnalever. Eftersom alternativförslagel ger barnet störst möjlighetall fä sina grundläggande behov tillfredsställda, tillstyrker länsstyrelsendetta förslag. 4.10 Barnavårdskonsulenterna i landet Det är en viktig och länge efterlängtad förändring ilagstiftningen, all det är barnet, som har rätt till umgänge med bäggeföräldrarna. Umgängesrätlen har varit en svår lagstiftning att handskas med.Utredningen anser att lidpunkt och liknande föreskrifter inte lämpar sig förlagreglering. Starka skäl talar för en sådan åsikt, då sådana föreskrifter oftaförhindrar den flexibilitet som fordras för att del enskUda barnets bästa skalltillgodoses. Vid konflikter mellan föräldrar om umgänget är det oenighet omutövandeformerna, som dominerar på bekostnad av vad som gagnar barnet.Skrivningen av lagförslaget och diskussionerna i anslutning därtill tar alltförlätt på detta problem och speglar en optimistisk tro på föräldrarna goda viljaoch omdöme. Vid skilsmässokonflikler fördunklas omdöme och god vilja. Genom enav socialnämnden förordnad kontaktperson tänker sig utredningen komma lillrätta med sådana problem. Utredningen föreslår, att kontaktperson i dessa ochandra frågor rörande barns partslällning skall kunna förordnas ulan samtycke avden som har föräldraansvaret. Detta innebär en ändring av 10 §socialtjänstlagen, som urholkar friviiligheten som huvudprincip i detta senarelagförslag. Det är ett sätt alt bakvägen återinföra övervakarfunktionen, som viser skeptiskt på. Vi ser också med tveksamhet på regeln om barns rätt lillumgänge med släktingar som anges i § 21 BFB. I allernativförslag kap. 6.2.5 föreslåsatt i lagen införs uttrycklig rätt för barnet till umgänge med personer sombarnet har nära anknytning till även när föräldrarna lever. Detta förslaggaranterar på ett bättre sätt, att nära relationer av betydelse för barnetbibehålles. Vi ansluter oss också lill reservation, att barnsrätt lill fortlöpande umgänge med tidigare fosterföräldrar lagfästs. Barnels rätt till umgänge Förälder som är skild från vårdnaden har i gällande FBrätt till umgänge med barnet, medan någon motsvarande rätt för barnet intefinns inskriven. Prop.1981/82:168 159 Detta ger egentligen inga möjligheter all la hänsyn lillbarnels vilja. Bilaga 3 Rättspraxis har dock på senare lid börjat ändra pädetta förhållande, om än i liten omfattning. Del är, som utredningen anger, ofta barnet som befinnersig i underläge i en skilsmässo- eller separalionskonflikl mellan föräldrarna.Jag anser det därför vara riktigt all man skall stödja barnet. Del är barnetsom skall ha rätt till umgänge med föräldrarna, men däremot inle ha någonskyldighet att umgås med förälder som är skild från föräldraansvaret. Vid prövning av umgängesrätten anser jag del riktigt i BFB 6:22 slår fast att bedömningen skall ske utifrån vad som är förenligtmed barnets bästa. Se vidare avsnitt 5.2.11 Domstolens slutliga bedömning. Vadär förenligt med barnels bästa? Man bör la stor hänsyn till barnels ålder ochmognadsgrad, barnets anknytning lill föräldrarna, om barnet kan antas komma allla fysisk eller psykisk skada av umgänget, barnels vilja samt föräldrarnasförhållande till varandra. Vad gäller den sista punkten ansluter jag mig lillutredningens resonemang om tillfälligt upphörande av umgängesrätlen i de falldenna är en konfliktskapande faktor mellan föräldrarna och därmed till men förbarnet. Jag ansluter mig lill vad utredningen säger beträffandebarnels rätt lill umgänge med båda sina föräldrar samt med annan person somtidigare haft föräldraansvaret. Den utvidgade umgängesrätten skall även omfatta barnetsrätt till umgänge med annan person än förälder och annan tidigareföräldraansvarig t. ex. fosterföräldrar eller annan som långvarigt varitersättningsförälder. Rent principiellt vill jag fastslå att barnet oavsett omföräldrarna lever eller ej har rätt till umgänge med släktingar och andrapersoner som länge stått det nära och som barnet är fästad vid, men attlagstifta om sådant måsle anses synnerligen tveksamt då man inte kan uteslutaall det skulle medföra svåra konfliktsituationer för barnet. Här måslefrivillighet råda! Umgängesrättens omfattning m. m. Jag ansluter mig till utredningens förslag att det ärmindre lämpligt med fastställda schabloner för umgängesrältens utövande.Umgängesrältens omfattning skall prövas med utgångspunkt från det enskildafallet och vara beroende inte minst av barnels egen vilja. Del är bra allutredningen påpekar att hänsyn skall las till barnets fritidsintressen. Domstolen bör även i fortsättningen kunna ge närmareföreskrifter för utövandet av umgängesrätlen. Dessa skall då vara lill gagn förbarnet. Barnet har rätt att få vissa grundläggande behovtillgodosedda. I kapitlet om umgängesräll saknar jag synpunkter på detta. Enkoppling till kap. 4 kunde vara lämplig. I lagtexten föreslås vilka skyldigheter denföräldraansvarige skall ha gentemot barnet. För alt även garantera barnetsvälbefinnande när det umgås med icke föräldraansvarig borde i BFB 6 kap. underrubriken "barns rätt lill umgänge" inskrivas en generell regel om hurdessa personer skall förhålla sig gentemot barnet. Den föreslagna 22 § innebär bl. a. att rätten vid prövningav fråga om umgängesräll skall besluta efler vad som är förenligt med barnetsbästa. Prop.1981/82:168 160 vill poängtera all vad som är barnets bästa kan varieramed barnets Bilaga 3 utveckling och mognad och därmed förändrade behov.Detta innebär alt barnet kan behöva intensiv kontakt med än modern, än fadernunder olika utvecklingsfaser av sitt liv. I dessa sammanhang kan barnets kontaktpersonfå stor betydelse som förmedlare av barnets önskningar. SÖ instämmer i utredningens alternativa förslag (s 85) ifråga om umgängesrätt men anser härutöver alt barnets rätt till kontakt medpersoner, som barnet har eller haft nära kontakt med, behöver stöd i lagtext.Detta kan gälla t. ex. fosterföräldrar eller förälders tidigare sammanboende.Inte sällan får lärare och elevvårdspersonal förtroende från barn, som längtarefler någon som barnet inte får träffa för den förälder som har vårdnaden. Utredningen har tagit upp det norska förslaget att i lagenskriva in barnets rätt lill umgänge med bägge föräldrarna (NOU 1977:35). Idénär väl förankrad hos psykologisk expertis. Ett beslut om umgängesräll måste sällas i relation lillbeslutet om vårdnaden, dvs. om bestämmanderätten över barnet. Den som får umgängesrättfår rätt att för en viss lid överta bestämmanderätten över barnet i fysisktavseende. Rätten att företräda barnet utåt berörs däremot inte - denkvarstannar opåverkad hos vårdnadshavaren. Det finns inte något lagsladgalansvar för den umgängesberättigade motsvarande det för vårdnadshavare inuvarande 1-4 §§ och föreslagna 1-7 §§. Regler för verkställighet av umgängesrätt siktar endast påett tillfälligt fysiskt överförande av barnet till den umgängesberättigade. finns i svensk rätt vitesföreläggande för vårdnadshavaren ochtvångshämtning av barnet. Del har diskuterats påföljd av tredska fränvårdnadshavarens sida i form av omprövning av vårdnadsrätten. Utredningen harföreslagit mildare medel att användas i första hand i form av samarbetsavtaloch förhandlingar mellan parterna på olika nivåer. Det system som finns och i ännu större utsträckning detsyslem som utredningen föreslår innehåller ett stort antal detaljregler ochengagerar ell stort antal olika kategorier av myndighetspersoner. Det är naturligtvis möjligt att som utredningen föreslagitta bort något tvångsmedel. Ur systematisk och principiell synpunkt kvarståremellertid huvudsyftet att genomföra den umgängesberälligades bestämmanderättöver barnet vare sig man har kvar del nuvarande verkställighelssystemetograveral eller delvis. Om man önskade att ändra lagen till en umgängesrätt förbarnet och göra denna ändring meningsfull skulle man ta bort hela del nuvarandesystemet för verkställighet och ersätta del med ett nytt. Det väsentliga härvidär att alla moment av tvång mot barnet och mot vårdnadshavaren i den mån dessatvångsåtgärder indirekt drabbar barnet skulle avlägsnas. Bibehåller man däremot det nuvarandeverkställighelssystemel, må vara med vissa undanlag, saknar man täckning föralt rubricera förslaget som angående barnels rätt till umgänge. Termen blirgrovt missvisande. Utredningen har föreslagit att även vissa barnet närståendeskall ha umgängesrätt med barnet. Det måsle väl vara ett förbiseende frånutredningens sida att inle undanta denna grupp från verkslällighetsreglerna!Del kan väl inle vara utredningens mening att mor- eller farföräldrar som fåttumgängesräll med sitt barnbarn skall kunna låta verkställa denna. Prop.1981/82:168 161 anser att förslaget om umgängesräll i detskick det nu Bilaga 3 föreligger inte lämpar sig som underlag förlagstiftning. 4.14 , juridiska fakultetsnämnden I sina förslag (6 kap. i bet) om rätten lill umgängemellan barn och fader eller moder, som är skild från vårdnaden betonarutredningen att frågor om umgängesrätt skall bedömas med ledning av vad som ärbäst för barnet, och all umgängesrätlen bör ses som en rätt enbart för barneteller möjligen, enligt alternativförslagel, för både barn och förälder".Denna utgångspunkt är också såtillvida befogad, att umgängesfrågorna inle börses som enbart en fråga om förälderns rätt. (Jfr f. ö. även Högsta domstolensdom i NJA 1978 s. Inte desto mindre innebär utredningens ståndpunkt ennågot onyanserad inställning och en sammanblandning av å ena sidan vad manskall uppfatta som rättsanspråk, möjliga att konkret verkställa, och å andrasidan de bakomliggande ändamålsskäl, som läggs till grund för lagreglernasutformning och tillämpning. Om rättsanspråk i formell mening bör man lämpligen talabara i den mån som anspråken går att principiellt verkställa med rättsligamedel. Osanktionerade önskemål om att ett visst tillstånd skall uppnås ellerom att vissa synpunkter skall vara vägledande för rättstillämpningen bör inte ilagen betecknas som rättsanspråk. När utredningen i förslaget till 6 kap. 20 §som en första regel fastslår att ett barn har rätt till umgänge med bådaföräldrarna, ger terminologin intryck av rättsanspråk. Utredningen finneremellertid själv (s. 84) alt det inte lämpar sig för lagreglering att fastslåall en förälder är skyldig alt umgås med barnet i den utsträckning som en domanger. Följaktligen innebär talet om barnels rätt till umgänge i varje fallinte att något rättsligt tvång kan riktas mot någon "umgängesskyldig"förälder. En annan sak är att föräldrar och barn kan ha moraliska skyldighetermot varandra. Utredningen tycks emellertid ha uppfattat umgängesrätten som enrättighet och en skyldighet, som barnet och föräldern kan ha mot varandra.Synsättet kommer lill uttryck också på s. 82 där del sägs all barnet har enskyldighet all umgås med den förälder som det normalt inle vistas hos.