prop · G503165 · 1981-12-31 00:00:00 — Närnu tillämpningsområdet för den nya KBL vidgas till alt avse också fast egendomär det påkallat att uppgiftsskyldighetslagen ändras på motsvarande sätt,uttalar utredningen och fortsätter: Annars skulle inträda den situationen attSPK i vissa fall saknade rättslig möjlighet alt kräva in sådana uppgifter somNO behöver i ett konkurrensbegränsningsärende och som NO själv har lagligmöjlighet att fordra in. En ändring i uppgiftsskyldighetslagen kan på dennapunkt ske i den formen alt begreppet näringsidkare i lagen ersätter termen företagare.Därvid blir legaldefinitionen av företagarbegreppel obehövlig. Jagdelar utredningens uppfattning att del vidgade tiUämpningsområdet för den nyakonkurrenslagen gör det påkallat med den föreslagna ändringen iuppgiftsskyldighetslagen. Jag avser all anmäla frågan om ändring i nämnda lagsärskUt för regeringen. 3.9Internationell samverkan mot skadliga konkurrensbegränsningar a. följande. Företagssamarbetetsträcker sig ofta över nationsgränserna och konkurrensbegränsningar får imånga fall verkningar i flera länder. I sädana fall kan varje land tillämpa sininterna lagstiftning. Den nya KBL är t. ex. i princip under vissafömlsätlningar tillämplig när en konkurrensbegränsning har verkan i Sverige.Utredningen har vidare vid diskussionen av partssläUningen förordat enrättstillämpning som bl. a. innebär att multinationella företag betraktas somen enhet. Detta har till följd att tillämpningen av svenskkonkurrensbegränsningslag på sådana förelags verksamhet sträcks ut så långt somdel över huvud synes vara möjligt. Konkurrensbegränsningarmed verkan som föranleds av utländska förelag kan dock inle i aUa situationerbeivras effektivt med stöd av nationella regler. Om t. ex. internationellakoncerner som inte har dotterbolag i delar upp den svenska marknadenkan denna konkurrensbegränsning ibland i praktiken endast angripasinternationellt. Delsamma kan vara fallet om uppdelningen gäller deninternationella marknaden. Dessa frågor har tagits upp i olika internationellaorganisationer. Vissa regler om internationeU samverkan för kontroll överkonkurrensbegränsningar med verkan över gränserna har också tillkommit. Ännuär dock dessa regler otillräckliga för att medge en tillfredsställande kontrollöver internationelll förelagssamarbete och multinationella företag. Konkurrensutredningenanser att genom en positiv medverkan i internationella organ bör verkaför en utveckling som leder till ytterligare internationell reglering motkonkurrensbegränsningar samt ett effektivare konsultations- ochsamrådsförfarande på detta område. När bedömning görs i fråga om ingripandenenligt den nya KBL mot utländska förelag är det vidare viktigt att deninternationella aspekten vägs in. Prop.1981/82:165 243 liondla samarbetet kan del vara av betydelse all kollisionsåvitt möjligt inle uppstår i onödan mellan skilda staters regleringssystem. Ikonkurrensulredningens belänkande (s. 155-179) lämnas en redogörelse förutländska och internationella åtgärder på konkurrensbegränsningsområdet. Jaghänvisar till denna beskrivning för närmare detaljer, bl. a. rörande skildainternationella organ. I detta sammanhang lämnar jag en kort sammanfattningrörande det internationella samarbetet. Framställningen inriktas särskilt påförhåUandena efler , då utredningen avslutade sitt arbete medbetänkandet. Allmänna tull- och handelsavtalet () bygger på vissa fasta huvudlinjer som angerprinciper för en liberaliserad världshandel. Enligt avtalet gäller bl. a. ettprincipiellt förbud mot kvantitativa restriktioner för export och import samtett stadgande mot nationella regler som diskriminerar utländska varor. InomGATT gäller vidare ett särskih normsystem för all motverka dumping.GATT-avtalet reglerar däremot inle internationella karteller och andra ickeoffentliga konkurrensbegränsningar. och utveckling() verksamhet omfattar främst utrednings- ochsamordningsfrågor som rör ekonomisk politik. Inom finns enexpertgrupp (konkurrenskommillén) som behandlar konkurrensbegränsande åtgärder.Sedan konkurrensulredningens slutbetänkande lämnades har , på grundval avkonkurrenskommitténs arbete, utgett rapporter och rekommendationer som rörkonkurrensbegränsningsområdet. En av rapporterna avser s.k. köparmakl ochdiskriminering och en annan konkurrensål-gärder i reglerade sektorer. Densenare rapporten har också utgjort grund för en rekommendation tillmedlemsländernas regeringar. Rekommendationenavser åtgärder inom branscher som i ett land är underkastade särskild regleringeller är undantagna från konkurrenslagstiftningar. Medlemsländernas regeringarrekommenderas bl. a. all genomföra översyner av regleringar och undantag frånkonkurrenslagstiftning för all överväga om de ursprungliga skälen elleromständigheterna för regleringarna fortfarande gäller. Övervägandena gällerockså frågan om huruvida regleringarna har lett till avsedda mål och huruvidasamma mål skulle kunna uppnås genom regleringar med mindrekonkurrensbegränsande effekt eller genom att branschen underkastas konkurrensoch kontroll genom konkurrenslagsltftning. (3.7.3.3 under rubrikenSärskilda uppgifter) har jag berört vikten av sådana överväganden. antog en rekommendation som gällernotifiering, utbyte av information och samordning av åtgärder påkonkurrensområdet. Rekommendationen innehåller också ett avsnitt omkonsultationer och med-Ung. Prop.1981/82:165 244 Rekommendationen innebär bl. a. att ett medlemsland, sommed stöd av sin konkurrenslagstiftning vidtar åtgärder som berör viktigaintressen för ett annat medlemsland, bör nolifiera del andra medlemslandet pålämpligt sätt och , om möjligt i förväg och åtminstone viden tidpunkt som underlättar kommentarer eller konsultationer. Rekommendationeninnehåller vidare en uppmaning till samordning av myndigheternas åtgärder ikonkurrensärenden, när detta är lämpligt och praktiskt. Vidare rekommenderasmedlemsländerna alt som en del i sitt samarbete lämna varandra sådan relevantinformation om konkurrensbegränsningar som deras legitima intressen tillåterdem all avslöja. Medlemsländerna tillämpar denna rekommendation i storomfattning. förekom sålunda 87nolifieringar. 1 14 andra fall begärde ett medlemsland information från ettannat medlemsland rörande konkurrensfrågor. Därutöver förekom i 18 fallsamarbete på annat sätt, främst i form av kontakter mellan tjänstemän vid deolika konkurrens-myndigheterna. dellog i ett tiotal fall. De fiesla avdessa avsåg nolifieringar angående pågående ärenden. Europeiska gemenskaperna (EG) EG omfattar dels europeiska ekonomiska gemenskapen (EEC),dels europeiska kol- och stålgemenskapen (). Inom båda dessa gemenskaperfinns särskilda regler mot konkurrensbegränsningar. Särskilt stor betydelse harEEC:s konkurrensregler kommit att få. Man har genom dessa skapat ett omfattandenormsystem som snabbt vidareutvecklas. Systemet bygger pä förbudsprincipen medvissa undantagsmöjligheter. Grandläggande är artiklarna 85 och 86 i Romfördragel, somkompletteras av utfärdade förordningar och en omfattande rättspraxis. Tillämpningenav normsystemet ankommer i första hand på . Kontrollfunktionenfylls av som har den rällsskapande rollen. slöt avtal om frihandel med EG - ett avlalmed EEC och ett med (de s. k. EG-avlalen). EEC-avlalet innehåller i artikel 23 vissa regler som rörkarteller och marknadsdominerande förelag. En part som anser att ett förfarandestrider mot konkurrensreglerna kan enligt artikel 27 ta upp ärendet i delförvaltningsorgan som har upprättats enligt EEC-avlalet. 1förvaltningsorganet, den s. k. blandade kommittén, skall båda parterna aktivtverka för att skapa klarhet rörande de påtalade svårigheterna. Om parterna inlekan komma överens i förvaltningsorganet , kan den skadelidandeparten vidta de skyddsåtgärder som den anser nödvändiga för alt undanröja deallvarliga svårigheter som har uppstått. Erfarenheterna från tillämpningen av EG-avlalen visar attEG och Sveri- 1981/82:165 245 gehar föredragit att så långt som möjligt motverka konkurrensbegränsande åtgärdermed slöd av EEC-avlalet respektive KBL. Varken EG eller har såledesnormalt åberopat frihandelsavtalets regler. EEC har i StäUet främst tillämpatartiklarna 85 och 86 när konkurrensbegränsande förfaranden av svenska företaghar haft effekter inom EEC. På samma sätt har de svenskakonkurrensmyndighelerna vall alt tillämpa konkurrensbegränsningslagen i defall företag från EEC-området tillämpat konkurrensbegränsande förfaranden påden svenska marknaden. Även i har man i sådana fall sökt tillämpaeffektprincipen, dvs. ingripit mot förelag oavsett om dessa varit verksamma iSverige eller utanför landels gränser, under föratsättning attkonkurrensbegränsningen haft verkningar i . Europeiskafrihandelssammanslutningen (EFTA) Konkurrensreglernai (artiklarna 13-17) innehåller bestämmelser om statligastödåtgärder, offentliga företags verksamhet, offentlig upphandling m. m. samlelableringsrätt. Reglerom konkurrensbegränsningar inom näringslivet upptas iartikel 15. Reglerna är inte direkt tillämpliga på företag i medlemsländerna,utan utgör endast en förpliktelse för medlemsländerna all ingripa med stöd avnationella bestämmelser. Vissa riktlinjer harfastställts för behandhngen av konkurrensfrågor (den s. k.Köpenhamnsproceduren). Regeringen i ett medlemsland skall sålunda utan attavvakta formellt klagomål eller full bevisning om överträdelse av artikel 15 -undersöka fall av påstådd överträdelse, om omständigheterna tyder på att enkränkning av artikeln föreligger. Konkurrensreglerna har tUlämpals i några fåfall, vilka lösts genom informella kontakter mellan berörda länder. för handel och utveckling () FN-organelUNCTAD, som tillkom under 1960-talel på initiativ från främstutvecklingsländerna, skall bl. a. tillvarata dessa länders handels-ochutvecklingsinlressen. har under 1970-lalel i ökande utsträckning kommitatt behandla konkurrensbegränsningsfrågor. Sålunda antog år1980 en inom utarbetad kod med multilateralt överenskomna principer ochregler för kontroll av konkurrensbegränsningar. Koden har formen avrekommendationer och riktar sig till såväl förelag som stater. Den haröversalls till svenska (Ds H 1981:4). I koden anges bl. a. alt företagen böravslå från åtgärder som begränsar tillträdet till marknader eller på annat sättotillbörligt hindrar konkurrensen så att negativ inverkan uppkommer eller kanväntas uppkomma för den intemationdla handeln. Koden saknar sanktioner menårliga möten arrangeras inom för att följa upp tillämpningen avrekommendationerna. Regeringen har i beslut överlämnatkoden till näringsUvet och dess organisationer saml till arbetsmarknaden ochdess Prop.1981/82:165 246 parter med en rekommendation all företag i sin verksamhetskall iaktta dessa principer och regler saml delge NO sina erfarenheter rörandekodens tillämpning. Regeringen har vidare uppdragit ål NO alt följatillämpningen av koden och till chefen för inge förslagtill årliga rapporter att tUlstäUas generalsekreterare i enlighet medkodens sektion F paragraf 2. är ett fackorgan inom FN och handhar frågor om detindustriella rättsskyddet och upphovsrätten. Organisationen förvallar ett antalinternationella konventioner, bland vilka för delindustriella rättsskyddet är den viktigaste för del. WlPO:s målär alt verka för all bl. a. uppfinningar, varumärken och mönster skyddas överhela världen och att på så sätt motverka otillbörlig konkurrens. En viktiguppgift därvid är att främja harmonisering av lagstiftningen på området mellanmedlemsstaterna. har inom pågått ett arbete på enrevision av . Revisionen är främst föranledd av u-ländernasintresse av all få bättre tillgång till patenterad teknik samt alt aUmänt görapatent-systemet mer överskådligt och tillgängligt. Mellan de nordiska pris- och konkurrensmyndighelerna pågårett fortlöpande samarbete. Detta omfattar bl. a. informationsutbyte i enskildaärenden och utredningar samt viss samordning av undersökningar. F. n. genomförsen samordnad undersökning av importpriser i de nordiska länderna. Delförekommer också årliga möten med företrädare för de olika myndigheterna. Internationella konkurrensbegränsningar behandlade av desvenska konkurrensmyndigheterna Enligt vad jag inhämtat från NO har i ett antal fallkonkurrensmyndigheternas åtgärder riktals mot utlandsägda förelag verksamma iSverige. Normalt har svårigheter inte uppstått på grund av del utländskaägandet, eftersom företaget befunnit sig i och därmed varit möjligt allnå med åtgärder. 1 några fall har dock inhämtandet av uppgifter försvårats avatt det utlandsägda förelaget har hänvisat till moderbolaget utomlands. Somregel har dock myndigheterna erhållit begärt material. Däremot haribland svårigheter förelegal all kontrollera det begärda materialetsriktighet. Exempelvis har det gällt upplysningar om inlernprissältning inom enutländsk koncern, en information som då ansetts vara av betydelse förbedömningen av den i tillämpade prissättningen. I vissa ärenden, t. ex. avseende leveransvägran, har detföretag som avböjt all leverera inle haft någon verksamhet i Sverige.Leveransvägran Prop.1981/82:165 247 hardock haft effekt på den svenska marknaden. I sådana fall har som regel deutländska företagen på något sätt låtit sig företrädas i och ävenaccepterat NO:s och MD:s beslut. En särskild grapp av konkurrensbegränsningarär s. k. internationella karteller. Om en sådan kartell harkonkurrensbegränsade effekter i är svensk konkurrenslagstiftningtillämplig. Exempelvis kan kartellavtalet direkt reglera företagens uppträdandepå den svenska marknaden. Även i fall där internationella karteller reglerarföretagens uppträdande endast utanför kan dessa i vissa fall fåindirekta effekter på den svenska marknaden. Sådana effekter kan uppkomma t.ex. genom att kartellpar-terna utan formella överenskommelser respekterarvarandras hemmamarknader och sålunda inte på allvar konkurrerar på dessa,alltså en form av gemensamt förfarande. Del anförda gäller internationellakarteller vare sig svenska förelag deltar eller inle. Även om förelagsdeltagande i internationella karteller inle alls skulle påverka ett visstlands marknad kan deltagandet strida mot internationella överenskommelser somlandet träffat. Frågan om internationellakarteller har behandlats av näringsutskottet (NU 1981/82:2). Föregen del vill jag uttala följande. Ett kraftfullt samarbetepå det internationella planet för alt förhindra eller undanröja skadligakonkurrensbegränsningar som sträcker sig över gränserna är enligt min mening avstor vikt. Delta gäller oavsett om del i sådana fall rör sig om karteller ellerandra former av konkurrensbegränsningar. Del är här inte fråga om att hejdaendast sådant som får skadlig verkan också i . Överhuvud är det av stortvärde för oss alt konkurrensen även internationelll är effektiv. Då Sverigeutgör en liten del av det internationella samfundet är upprätthållandet avprincipen om en fri världshandel av omedelbar betydelse också för vårt land. Avdessa skäl bör vi vara aktivt engagerade för denna sak. Åtgärder som främjarfrihandeln och motverkar skadliga konkurrensbegränsningar kan därmed sägastjäna samma syfte. De problem som kan mötavid isolerade nationella lagstiftningsåtgärder mot internationellakonkurrensbegränsningar av skadlig art är påtagliga och belyses av vad jag haranfört tidigare (3.6.2). Vi bör alltså med kraft stödja ansträngningarna föratt få fram internationella överenskommelser med syfte alt effektivt motverkaskadliga konkurrensbegränsningar som har räckvidd över gränserna. 1vår konkurrenslagstiftning finns f. n. en regel som lar sikte på fall då vi börgripa in mot vissa konkurrensbegränsningar därför att de får verkningarutomlands och oavsett om de får negativa effekter också här i landet. Regeln ärinlagen i 6§ KBL och innebär att förhandling inte får ulan regeringenstillstånd gälla verkan utom riket av konkurrensbegränsning. Vidare anges därialt tillstånd får meddelas endast i den mån del påkallas av hänsyn tillöverenskommelse med främmande makt. Prop.1981/82:165 248 Konkurrensutredningenföreslår alt den nya lagstiftningen skall inrymma en motsvarande bestämmelsemed i huvudsak samma konstruktion. Mot bakgrund av vad jag har uttalatom värdet av ett internationellt samarbete på detta område finner jag detangelägel att förslaget genomförs. Den bestämmelse jag förordar finns intagen i12 § lagförslaget. 1detta sammanhang vill jag ta upp en fråga som rör tiUämpningen av lagen(1956:245) om uppgiftsskyldighel rörande pris- och konkurrensförhållanden(UL). Beträffande lagens närmare innehåU hänvisar jag till min tidigareredogörelse (3.5.3). I avsnitt 3.8.3 har jag berört behovet av en viss ändringi UL. EnligtUL är företagare skyldiga alt lämna de uppgifter som behövs för att främjaaUmän kännedom om pris- och konkurrensförhållanden inom näringslivet. Av 3§följer att skyldighet all lämna uppgift avser bl. a. en närmare angivenkonkurrensbegränsning som berör vederbörandes verksamhet och har avseende påpris-, produktions-, omsättnings- eller transportförhållanden. Före en ändringsom vidlogs fanns i 3§ den begränsningen att det skulle gällaförhåUanden "i riket". (1972:135) angående avtal med deneuropeiska ekonomiska gemenskapen, m.m. togs (s. upp frågan om dennabegränsning. Föredragande departementschefen redogjorde bl. a. för innehållet ide regler om konkurrensbegränsningar som är intagna i artikel 23 i vårt avlalmed EEC, föralom annat en förpliktelse alt ingripa mot svenska företagskonkurrensbegränsningar. Föredragandenförutsatte, alt svenska företagare skulle komma all medverka liU attuppgörelse kan träffas i fall där otillåten konkurrensbegränsning ifrågasätts.Därvid pekade han dock på begränsningen i UL i fråga om förhåUanden "iriket" och anförde att denna formulering kunde medföra svårigheter vid utredningav fall i samband med . Föredraganden förordade alt lagen skulleändras så alt även förhållanden utom kan utredas med slöd av lagen.Denna ändrades sedermera så all begränsningen "i riket" logs bort. Delkan diskuteras huravida UL efler den berörda ändringen medger exempelvisatt uppgifter inhämtas från svenska företag rörande verksamhet som bedöms kunnaha verkningar utanför men inle inom det område som täcks avfrihandelsavtalen med EEC och . Enligt 1 § UL avser ju lagen uppgifter sombehövs för att främja allmän kännedom om pris- och konkurrensförhåUanden"inom näringslivet". Det kan ligga nära till hands alt tolka saken såatt sistnämnda uttryck avser del svenska näringslivet, när annat inte uttryckligenhar uttalats. Motbakgrand av vad jag har anfört tidigare om värdet av ett internationelllsamarbete finner jag det vara angeläget att förtydliga regelsystemet i UL. Jaganser alt del bör klarläggas alt lagen ger slöd i vissa lägen för att inhämtauppgifter rörande internationella karteller eller sådana andra konkurrensbegränsningarsom kan ha verkningar utomlands, oavsett om det rör sig om EG-områdel eller ej.Med ett sådant klarläggande kommer 1981/82:165 2 § 249 Sverigeatt positivt kunna medverka till de internationella ansträngningarna på dettaområde. ges härigenom de konkurrensvårdande myndigheterna etteffektivare arbelsinslramenl. Föralt nå de avsedda resultaten bör en regel om uppgiftsinhämlande i dessa fallinte begränsas till vad som följer av våra konventionsåtaganden. Också då det iövrigt är till gagn för del internationella samarbetet på detta område bör ULkunna användas. Jag tänker då särskih på samarbetet över gränserna mellanskilda länders konkurrensmyndigheler. Påsätt som f.n. gäller enligt KBL beträffande utiandsverkan bör det ankomma påregeringen att besluta om tillämpningen av de regler jag anser bör införas iUL. I likhet med övrig följdlagsliftning till den nya konkurrenslagen bör dennu aktueUa ändringen anmälas särskilt för regeringen. Ienlighet med vad jag nu har anfört har inom upprättalsförslag till konkurrenslag. Förslaget bör fogas till regeringsprotokollet idetta ärende som Bilaga 4'. Dennalag har till ändamål att främja en från allmän synpunkt önskvärd konkurrensinom näringslivet genom åtgärder mot skadliga konkurrensbegränsningar. Lagensinledande bestämmelse beskriver allmänt dess inriktning och knyter samman dekonkreta reglerna i efterföljande paragrafer. Vad som närmare avses medåtgärder mot skadliga konkurrensbegränsningar måste avgöras på grandval avlagens övriga bestämmelser. Förlagens ändamål har redovisats i avsnht 3.2.1. 1 fråga om syftet får tilläggasalt lagens skyddsintresse är en sådan konkurrens som är till konsumenternasbästa. Ytterst handlar del härvid om det totala konsu-mentkolleklivet, dvs.samhällsmedborgarna. Omen konkurrensbegränsning har skadlig verkan inom landet, kan marknadsdomstolenför att förhindra sådan verkan besluta om åtgärder enligt denna lag. En sådanåtgärd får riktas mot en näringsidkare som föranleder den skadliga verkan. Bilaganhar uteslutits här. Lagförslaget är likalydande med det som är fogat vidpropositionen. 1981/82:165 2§ 250 Medskadlig verkan förslås att konkurrensbegränsningen på ett sätt som ärotillbörligt från allmän synpunkt 1. påverkar prisbildningen, 2. hämmar effektiviteten inomnäringslivet eller 3. försvårar eller hindrar annansnäringsutövning. Paragrafeninnehåller de materiella element som är förutsättningen för åtgärder som angesi efterföljande paragrafer och utgör lagens missbruksbestämmelse. Dess närmareinnebörd har ulföriigl redovisats i den allmänna motiveringen. Till dennahänvisas här i första hand. Deåtgärder som 2 § ger MD stöd för att vidta finns upptagna främst i 3-6§§. Häravframgår att, när en bestämmelse bland de sistnämnda paragraferna tillämpas,delta alltid sker med samtidig tillämpning av 2§, som ju utgör dengrandläggande föralsättningen för att en sådan åtgärd får vidtas. Bestämmelsenavser skadlig verkan inom landet. Företagen kan alltså genomförakonkurrensbegränsningar som får sina verkningar utomlands utan att detta kanprövas enligt huvudregeln i 2§. Av 12§ följer dock att regeringen kan beslutaatt prövning av fråga om åtgärd enligt 3 § i visst fall får ske i fråga om enkonkurrensbegränsning med verkan utom landet. Skadlighelsbedömningen i ettsådant fall lar därvid inle sin utgångspunkt i legaldefinitionen i 2§ andrastycket ulan bestäms på annan grund, som anges i 12 §. ÅtMD överlämnas all på grundval av en formellt obunden bevisvärdering avgörahuruvida del föreligger en konkurrensbegränsning med skadlig verkan inomlandet. Vissa principer som kan vara vägledande för värderingen har redovisatsi 3.7.2.5 i avsnittet Bevisningen och domstolens avgörande. Bestämmelsenkräver inte all uppsåt eller oaktsamhet förekommit hos den mot vilken åtgärdriktas med stöd av 2 § och någon av de efterföljande ingripandereglerna.Domstolens bedömning grandas alltså liksom f. n. på alt de uppställda objektivaföratsätlningarna är uppfyllda. Av2§ första stycket framgår all åtgärd enligt lagen tillgrips för att förhindrasådan verkan som är skadlig i lagens mening. Två situationer kan därvid förekomma.1 den ena vidtas åtgärden för att avbryta ett ej avslutat beteende. 1 den andrakan beteendet ha upphört. Del kan också vara ovisst hur del förhåller sigdärmed. Åtgärden riktas då mot ett återupptagande eller ett fortsättande avförfarandet. Härvid krävs inle all en påtaglig risk föreligger för att dettaförnyas. Bakgrundentill valet av uttrycket förhindra har belysts i avsnitt 3.3.4.2. Ullrycketmarkerar också alt en åtgärd enligt någon av ingripandereglerna inte fårsträcka sig längre än som behövs för att avlägsna den skadliga verkan. Deltainnebär dock inte alt en sådan åtgärd måste fullt ut avlägsna denna verkan föralt få tillgripas. MD kan alltså fritt inom den angivna ramen utformaingripandels omfattning efler vad som är ändamålsenligt eller praktisktmöjligt. 1981/82:165 2§ 251 Den beslutade åtgärden riktas mot den som ärnäringsidkare. Begreppet har behandlats i avsnitt 3.6.1. Termen näringsidkarehar samma innebörd som enligt bl. a. marknadsföringslagen (1975:1418, prop.1970:57 s. 90).