prop · G503165 · 1981-12-31 00:00:00 — Deltaföljer redan av allmänna förvaltningsmässiga principer och understryks vidareav det förhållandet att ett beslut om alt inleda en undersökning kan ge en förde berörda företagen oförmånlig publicitet. NO kan aUlså behöva skaffa sig ettvisst primärmaterial för att kunna bedöma huravida beslut om undersökning börmeddelas. Frågan om när del finns ett tillräckligt sådant material kan inlebesvaras generellt. Saken får i första hand bedömas efler gängseförvallningsnormer. Vidare får beaktas konkurrenslagens syfte, skyddsintressenoch uppbyggnad i övrigt. Allmänt torde kunna sägas all NO inte bör vara skyldigatt fatta ett utredningsbeslut endast på grundval av t. ex. rykten eller avuttalanden i massmedia. Dessa kan dock göra det påkallat att NO mot bakgrand avsin kännedom, om förhållandena på den aktuella marknaden införskaffar närmareuppgifter om saken. Redan den första bedömning som därefter blir möjlig kanibland klarlägga att ärendet måste utredas. Därvid skall NO utan något dröjsmålfatta beslut i frågan. I vissa andra fall kan ytterligare uppgifter krävasinnan det nödvändiga beslutsunderlaget föreligger. Handlingsregeln i 19 §rörande särskild skyndsamhel gäller dock även delta stadium, om enligt vanligaprinciper förhållandena lett till alt ett ärende har lagts upp. Så kan skegenom anmälningar från enskilda eller andra saml genom alt NO lar upp saken somett initiativärende. Tilläggaskan att det ofta torde behövas att NO har tillgång till avtalet omförelagsförvärvet innan ett undersökningsbeslul fattas. Här skiljer sig docksituationen påtagligt från del fallet alt NO på ett befintligt material övervägeratt lämna ett visst förvärv utan åtgärd i det i första stycket angivnaavseendet. Finns tillförlitliga uppgifter om avtalets innehåll kan del därförvara påkallat att la ställning i undersökningsfrågan även om avtalstexten inteär tillgänglig. De faktiska omständigheterna kan därvidlag variera beroende påom del är fråga om ett planerat förvärv eller inle. Vidare kan möjligheten attfatta beslut vara beroende av hur pass komplicerat förvar- 1981/82:165 20 § 286 Här får också uppmärksammas att del kan vara fråga om en inveckladtransaktion som innefattar en rad rättssubjekt och rättshandlingar. I sådanafall kan det vara mycket svårt all snabbi komma till en slutsats bl. a. omtransaktionernas reella innebörd. Naturligen måste NO ha möjlighet att göra ensådan första analys, innan ställning tas i undersökningsfrågan. Ett dilemma,som kan försvåra handläggningen, är alt möjligheten av all NO börjar undersökaett visst företagsförvärv kan ge upphov till spekulationer m. m. som försvårarett förvärv som kanske senare anses godtagbart e. d. Detta förhållande bör ommöjligt inte tvinga fram ett beslut alltför snabbi. I tveksamma faU kan detlikafullt vara påkallat alt i delta läge meddela ett beslut om undersökning.För de berörda parterna i förvärvet och andra intressenter uppnås därmed denfördelen all frislen enligt 20 § andra stycket börjar löpa. Del ligger i sakens naturalt i fråga om ett planerat förvärv planen måste ha en så konkret utformningalt det blir möjligt all göra den bedömning som lagen förutsätter. Därmed ärockså sagt, all planen inte kan avse förvärv så långt fram i tiden attprövningen blir omöjlig, t. ex. för all det inte går att göra meningsfylldaantaganden om marknadssituationen . Innehålleti andra stycket första meningen har berörts tidigare. I ett undantagsfall kanNO ulan hinder av all ett visst förvärv har lämnats utan åtgärd enligt förstastycket ändock begära MD:s prövning av fråga om t. ex. förbud mot förvärvetenligt 6 §. För att så skall få ske krävs alt näringsidkaren har lämnat orikliguppgift av den beskrivna arten. Frågan om riktigheten av NO:s bedömning alt hanutan hinder av sitt beslut om att lämna förvärvet utan åtgärd enligt förstastycket får föra saken vidare, kan komma under domstolens bedömning. Enligtandra stycket kan frislen i fall då undersökningsbeslul harmeddelats förlängas med samtycke av parterna i avtalet om företagsförvärvet.Härvid avses de som är parter i planerade respektive fullbordadeförelagsförvärv. Vid NO:s prövning av frågan om del är önskvärt alt frislenförlängs bör uppmärksammas all del kan finnas andra än parterna vilka harintressen som berörs av prövningstidens längd. Förlängningav frislen skall komma till ullryck i form av ett särskilt beslut som NOmeddelar före Iremånadersfrislens utgång. Av detta följer att erforderligtsamtycke måste föreligga före såväl beslutstidpunkten sorn fristens utgång. Iallmänhet torde samtycket få lämnas skriftligen. I undanlagsfall kan så skemuntligen, om förhållandel dokumenteras på ett betryggande sålt. I beslutetbör utsättas tidpunkt då den nya frislen löper ut. Beslutet bör delgesparterna. NOkan avbryta undersökningen när som helst. Detta bör ske då del stårklart att NO inle bör begära MD:s prövning. Ett beslut om delta får meddelasskriftligen. Beslutet binder inle NO, till skillnad mot ett beslut enligtförsta stycket andra meningen alt lämna förvärvet ulan ål- 1981/82:165 20 § 287 gärd.Om omständigheterna förändras kan NO sålunda genom nytt beslut återapptaprövningen. Ny frist börjar då inte löpa utan den gamla gäller alltjämt. Avdetta följer all ett återapptagande i fråga om samma förelagsförvärv inle kanske om den ursprungliga fristen har löpt ut. Det förtjänar allunderstrykas att 20 § och dess syslem med frister avser att ange tidpunkter dådet slår klart alt ett förbud mot ett visst företagsförvärv, respektive ettåläggande att avhända sig det förvärvade, inle får meddelas. Samma syfte har 23§. Däremot hindrar inte tidsfristerna i dessa bestämmelser all fråga omtillämpning av 2 och 3 §§ kommer upp på ett senare stadium. Som ett exempel kanlas alt ett företag har gjort ett visst förvärv som leder till dominans och attanledning finns all ingripa mot ett rabattsyslem som förelaget tillämpar ochsom NO vill hävda har diskriminerande inslag som i dominanssiluationen medförskadlig verkan. Av andra stycket framgåratt ansökan till MD skall göras senast . Därmed markeras ävenall NO skall falla sitt beslut om en sådan ansökan så snart det är möjligt ochalltså oberoende av om tid återstår innan fristen har löpt ut. De myckel snäva fristersom 20 § innehåller kan i vissa fall leda till all NO får göra ansökan till MDpå grundval av ett material som ännu inle är komplett. Enligt 20 § tredje stycketkan MD, om synnerliga skäl föreligger, på begäran av NO , varjegång högst en månad, föriänga frist som gäller enligt andra stycket. Del bedömsvara nödvändigt alt en sådan möjlighet finns. Anledningen är givetvis allomständigheterna starkt kan skifta i de enskilda fallen och att det inte ärmöjligt att förutse alla komplikationer som kan uppstå. Man får här beakta attdel är fråga om ekonomiska processer som kan förändras och påverkas underintryck av finansiella eller företagsekonomiska överväganden saml inflytandefrån del allmänna eller skilda intressegrupper m. m. Planerade förelagsförvärvkan ske i olika former, ibland under strid mellan presumtiva förvärvare.Utgången av händelseförloppet kan vara oviss och en rad möjligheter avtecknasig. a. sådana förhållanden måste del vara möjligt att utsträckafrist enligt 20 § andra stycket. Denna möjlighet börreserveras för situationer då synnerliga skäl gör del påkallat. Vidare bör detinle ankomma på NO all fatta beslut om en av sådana skäl utsträckt frist. Enviss jämförelse kan här göras med del regelsystem som finns för förundersökningi brottmål, trots all de sakliga förhållandena givelvis är helt annorlunda. 1analogi med vad som gäller för sådan undersökning förs i tredje stycket in endomstolsprövning med avseende på utsträckt fid. Omsynnerliga skäl föreligger kan MD sålunda/ör , varje gång högst enmånad, förlänga frislen. Delta innebär att fristen kan föriängas i omgångar menmed högst en månad varje gång. Kravet på synnerliga skäl innebär att det måsteföreligga mycket tungt vägande skäl för föriängning. Prop.1981/82:165 21 § 288 MDmåste vid sin prövning också uppmärksamma den i 23 § första stycket sistameningen angivna föreskriften om alt ett förbud eller ett åläggande enligt 6 §inte får meddelas senare än efler det alt avtalet om förvärvet slöts. Omen förlängning av frislen skulle innebära att MD inle hade möjlighet attslutföra sin handläggning före den tidpunkten måste detta uppmärksammas. Ivissa fall kan denna omständighet komma all leda till att NO återkallar sintalan. Förlängningenavser frist som gäller enligt andra stycket. Därvid kan det vara fråga om delsiremånadersfristen, dels den med parternas samtycke förlängda fristen. Närsynneriiga skäl föreligger, kan vid vite förbjuda ennäringsidkare all fullfölja ett förelagsförvärv intill dess ärendet harslutiigl avgjorts. Om domstolens beslut rörande ett förelagsförvärv underställsregeringen enligt 7 §, har regeringen motsvarande befogenhet. Bestämmelsernahar motiverats i avsnittet 3.7.2.5. Vadsom kan förbjudas är all ett företagsförvärv fullföljs. Ett sådant förbud kanmeddelas all gälla intill dess ärendet har slutligt avgjorts. Med ärende avsessåväl ärende hos NO som hos MD och regeringen. Har NO inle väckt talan hos MD,anhängiggörs frågan om ett interimistiskt förbud genom särskild ansökan. Bestämmelsenanger endast befogenhetens ram. Därav följer alt förbudet kan tidsbegränsasytterligare. Självfallet måste en omprövning av beslutet ske så snartomständigheterna föranleder därtill. Gäller beslutet ett ärende som ännu inleav NO förts till MD, måste ombudsmannen i ett sådant läge genast anmälaförhållandet till domstolen. Denna kan också självmant uppta saken tillprövning. Om domstolen vid avgörandet av själva saken icke förbjuderföretagsförvärvet, måste givelvis ett beslående inlerimisliskl beslut upphävas.Förbjuds förvärvet måste ställning därvid tas också till frågan om detinterimistiska beslutets bestånd. Om MD vid avgörandet av huvudfrågan därvidförordnar all näringsidkaren inte får fullfölja ett förvärv intill dess ärendetslutligt har avgjorts, innebär delta all det interimistiska beslutet gällerockså under regeringens handläggning. På grund av föreskriften i 21 § sistameningen kan efler del all beslutet underställts regeringen denna såväl meddelaett interimistiskt förbud, där ett sådant inte gäller, som upphäva eller ändraett interimistiskt beslut av domstolen. Normallbör ett interimistiskt beslut om förbud meddelas först efter hörande avparterna. Skulle av lidsskäl delta vara ogörligt måste beslutet delgesvederbörande som därvid skall beredas tillfälle att yttra sig i frågan om förbudelsbestånd. Enligtlagrummet kan näringsidkaren förbjudas att fullfölja ett företagsförvärv. Fränpraktisk synpunkt är därvid att skilja mellan två situationer. 1981/82:165 21 § 289 första är del fråga endast om ett planerat förvärv. Ett förbud innebär häratt näringsidkaren varken får träffa eller verkställa ett visst förvärvsavtal.I den andra situationen är läget det att ett sådant avlal redan har ingåtts.Tekniskt sett kan ett förbud i delta läge te sig sakligt motiverat för atthindra faktiska dispositioner för verkställigheten av detta avtal elleromdisposilioner med stöd av förvärvarens rådighet över det förvärvade. Motdenna bakgrand får uppmärksammas bl. a. följande faktorer. Ett interimistiskt beslutkan behövas för att ge rådrum för alt överväga hur vissa länkbara skadligaeffekter skall kunna förhindras. Men del kan också vara så att ekonomiskavärden av stor betydelse sätts på spel om förvärvet fullbordas men sedermeraförbjuds. Det kan även på annat sätt bh svårt alt slutligt förbjuda förvärvet,fastän så är befogal, om förvärvaren med stöd av sin rådighel över delförvärvade vidtagit långtgående åtgärder för att integrera detta i sinorganisation. I dessa och liknande situationer kan det finnas ett starktsakligt behov av att ingripa med ett interimistiskt förbudsbeslut. Eljest kanden situationen inträda att ett visst förvärv - som inte borde komma till ståndpå grand av dess skadliga verkan för exempelvis företag i ett annat säljledoch, ytterst, för konsumenterna - likväl fullföljs och efter fullbordat faktuminte rimligen kan förbjudas just därför att det redan har skett och med hänsyntiU de ekonomiska konsekvenser ett förbud skulle medföra för parterna ochkanske också andra intressenter. Givetvis kan graden av svårigheter därvidlagskifta starkt, beroende på vad företagsförvärvet omfattar. Del kan t. ex. varaen påtaglig skillnad mellan att förbjuda ett förvärv av aktier i ettkonkurrerande företag och att förbjuda ett förvärv av en rörelse somförvärvaren infogat i sin verksamhet. Motdet anförda får vägas behovet av säkerhet i omsättningen. Detta behov gör siggällande med särskild styrka när ett förvärv har fullbordats innanförbudsfrågan har aktualiserats av NO. Det redan träffade avtalet kan innehåUaverkställighetsföreskrifter och prestalionskrav m. m. Vidare kan avtaletfömtsätta eller kräva visst handlande från förvärvarens eller säljarens sidaför att dessa skall kunna tiUgodose i sig ändamålsenliga krav avföretagsekonomisk art. Effekten av ett interimistiskt förbudsbeslul kan såledesi fråga om fuUbordade förvärv i ett enskilt fall bli en mycket besvärandeosäkerhet för parterna. Också för tredje man - exempelvis leverantörer, kundereller finansiärer - låter det sig i vart fall teoretiskt sägas att problemenkan bli stora. Olägenheterav detta slag behöver alls inte utmärka situationen alt ett företagsförvärv ärplanerat. På ett tidigt stadium kan konsekvenserna av ett interimistiskt beslutbli föga ingripande för parterna. Här får också erinras om att systemet förkontroU av företagsförvärv utformats särskilt för att tillgodose det krav påskyndsam handläggning som i allmänhet är motiverat. Men också på ett senarestadium kan ett interimistiskt beslut mot ett planerat förvärv vara utanpåtagliga olägenheter för parterna. Även 19 1980/81. 1981/82:165 21 § 290 härkan lägel skifta beroende på bl. a. förvärvels beskaffenhet och graden avorganisatoriska förändringar som förvärvet aktualiserar. Här kan förutom annatockså planeringsfrågor komma in i bilden. Motdenna bakgrund får det från bl. a. rationella utgångspunkter allmänt sägas varastarkt önskvärt att samhällsprövningen på detta område kommer in på ett såtidigt stadium som möjligt. Del är därvidlag naturligt all företagen inrättarsitt handlande efler förekomsten av förvärvskontrollen. Förvärv som kan beröragränsen för en dominerande ställning kan behöva underställas NO:s prövningredan på planeringsstadiet. måste del vara i företagens eget intresseatt så sker. Reglerna om uppgiftsskyldighet har vidare en viktig roll för attmedverka till en tidig granskning. Särskilt bör därvidlag nämnas 27 §. Enligtdenna bestämmelse kan NO under vissa föratsättningar ålägga en näringsidkareall göra anmälan innan denne sluter avtal om företagsförvärv. Vadhär har anförts utgör bakgrunden till alt det som en förutsättning för ettinterimistiskt förbudsbeslul har ställts upp ett krav på synnerliga skäl.Sakens beskaffenhet gör del uppenbarligen motiverat med särskild försiktighetnär del gäUer interimistiska förbud mot förelagsförvärv. Den lämnadebeskrivningen av vissa faktorer som måste uppmärksammas visar dock alt gradenav restriktivitet kan variera, beroende på vilken typ av förvärv del är frågaom och på om förvärvet har fullbordats eller ej. Givetvis kan ocksåomständigheterna i övrigt starkt sktfta. Vad som alllid måste tillmätas viktär sannolikheten för att ett slutiigl förbudsbeslul meddelas i ärendet.Detsamma gäller arten och graden av skadlig verkan som skulle kunna uppkomma samt de praktiskamöjligheterna att förhindra denna verkan, omförvärvet fullföljs. De negativa effekterna av företagsförvärvet måste alltsåbedömas kunna bh särskilt betydelsefulla. Enomständighet som kan vinna beaktande vid prövningen av behovet av ettinterimistiskt beslut är alt del i allmänhet knappast synes vara i seriösaförelags intresse alt driva ett planerat förvärv till fullbordan trots pågåendeeller sannolik samhällsprövning. Företagsledningen måste ju värna omaktieägarnas intressen. I ett sådant fall kan man inte bortse från möjlighetenav alt förvärvet trots aUl slutligt förbjuds. Detär alltså en grannlaga uppgift som läggs på i första hand MD vid avvägningen avde motstående intressena. Står särskilt viktiga konkurrenspolitiska intressenpå spel kan i ett enskilt fall detta komma att få en avgörande betydelse, ominte konsekvenserna för parter och'andra ter sig orimliga e.d. MDbör när så är påkallat och möjligt utforma sitt beslut så att däri anges vilkaåtgärder till fullföljd av förvärv som förbjuds. Behovet av detta torde görasig gällande särskilt i fråga om fullbordade förvärv. Här kan del blinödvändigt att precisera de dispositioner som f.n. är otUlålna. Del synes varasannolikt att förbudsbesluten får en inriktning på alt hindra förfaranden somalltför starkt integrerar del förvärvade i förvärvarens verksamhet. Prop.1981/82:165 24 § 291 Ettinlerimisliskl förbudsbeslul kan förenas med vite. Detta kan sällas till ettmyckel högl belopp. I övrigt hänvisas på denna punkt till vad som sägs ianslutning till 10 och 30 §§. Innanett förbud eller ett åläggande enligt 6 § eller ett beslut av regeringenenligt 7 § meddelas, skall förvärvarens motpart i avtalet om förelagsförvärvetges tiUfälle all yttra sig. Ensådan regel är motiverad på grund av de konsekvenser ett förbud eller ettåläggande kan ha för motparten. Det framstår inte som påkallat att närmarereglera formerna för hörande. Marknadsdomstolenfår inte meddela förbud eUer åläggande enligt 6 § senare än eflerdet all ansökan har gjorts enligt 17 §. Denna frist kan domstolen förlänga, omparterna i avtalet om företagsförvärvet samtycker till det eller om synnerligaskäl föreligger. Förbud eller åläggande enligt 6 § får inle meddelas senare efler del att avtalet om förvärvet slöts. enligt 7 § har underställt regeringen sitt beslut, skallregeringen besluta i ärendet senast därefter. Vad som sägs i förstastycket om förlängning av frist får därvid av regeringen tillämpas påmotsvarande sätt. Bestämmelsensinnehåll har berörts i den allmänna motiveringen (3.3.4.3). Medhänsyn till alt det ofta krävs skyndsamhel i handläggningen ställs här upp ettkrav på synnerliga skäl i de fall parterna inle är ense om en förlängning avtiden enligt första stycket första meningen. Vissa faktorer som kan behövauppmärksammas har berörts i anslutning till 20 §. Delligger i sakens natur att i fråga om de beslut som 23 § reglerar, spärregeln iförsta stycket sista meningen får en särskild betydelse när del gällerförlängning av frister som lagrummet upptar. Ettbeslut av beträffande förbud eller åläggande enligt 3 §,avslutande av förhandling enligt 4 eller 5 § eller tillstånd enligt 16 § utgör intehinder mot att samma fråga prövas på nytt, om ändrade förhållanden eller annatsärskilt skäl föreligger. Detsamma gäller ett beslut avnäringsfrihetsombudsmannen i fråga om föreläggande enligt 11 §. har beslutat all ej ingripa mot ett företagsförvärv enligt6§, får domstolen inle ompröva frågan annat än om näringsidkaren har lämnatoriktig uppgtfl om föreliggande sakförhållanden av väsenfiig betydelse förställningstagandet i beslutet. Har regeringen vid tillämpning av 7§ beslutatall inte fastställa ett beslut av domstolen, får regeringen ompröva fråganendast under motsvarande förutsättning. 1981/82:165 24 § 292 Harregeringen med stöd av 7 § fastställt ett beslut av omförbud eller åläggande, får regeringen pröva frågan på nytt, om del finnsanledning ati upphäva eller mildra förbudet eller åläggandel därför alt dettainle längre behövs eller ej längre är lämpligt. Pådet konkurrensrältsliga fältet har regler rörande omprövning av beslut ensärskild betydelse. Detta har berörts tidigare (3.1-2). I den allmännamotiveringen (3.7.2.5 under rubriken ) har i princip ställningtagits för utredningens förslag till omprövningsregler såvhl gällerkonkurrensärenden i allmänhet. I fråga om företagsförvärv har utredningenföreslagit särskilda regler, intagna i 3 kap. 12 § utredningens förslag tillkonkurrensbegränsningslag (Bilaga 2). Dessa regler läggs i vissa delar tillgrand också för departementsförslaget. Den ändrade uppläggning som detta förslaghar i förhållande till utredningens innebär dock aU justeringar måste görasockså i delta sammanhang. a. gäller del bibehållandet av ettförhandlingsinslag saml MD:s befogenhet alt förbjuda ett förelagsförvärv. TUlskiUnad mot utredningsförslaget förs i departementsförslaget de ikonkurrenslagen inrymda reglerna om omprövning samman i en bestämmelse,nämligen den förevarande. I första stycket behandlasmarknadsdomstolens beslut i fråga om förbud eller åläggande enligt 3 §, beslutsom då avser konkurrensärenden i aUmänhet. Vidare tas med beslut i fråga omavslutande av förhandling enligt 4 eller 5 §. I det sistnämnda faUet harbeslutet avsett ett företagsförvärvsärende. Samtiiga dessa faU inordnas undersamma ganska vida kriterier för omprövning. TiU samma grapp förs beslut i frågaom föreläggande enligt Il § eUer tillstånd enligt 16 §. MD gör prövningen isamtliga faU utom avseende 11 §, där NO är beslutsfattare. Iandra stycket regleras omprövning i den situationen att MD beslutat all inteingripa mot ett företagsförvärv enligt 6§ respektive att regeringen vidtillämpning av 7 § beslutat alt inte fastställa ett förbud eller ett åläggandesom MD meddelat med slöd av 6§. Härvid gäller strängare krav för att enomprövning skall få leda till skärpning. Slutiigenregleras, i tredje stycket, regeringens omprövning av sitt beslut attfastställa ett beslut av MD om förbud eller åläggande enligt 6§. Omprövningenfår ske endast i mildrande riktning, inbegripet upphävande. Tillde materiella rekvisiten i 24 § ansluter i 25 § intagna handläggningsregleravseende lalerält, frister och förberedande åtgärder. Allmäntgäller vid tillämpning av 24 § att beslutsinstansens tidigare beslut skaU hainneburit att denna materiellt tagit ställning till den fråga som det begärsomprövning av. Som ett exempel kan nämnas att regeringen prövat fråga omfastställelse enligt 7 §. Förstastycket De fall som här regleras har angetts i den inledande kommentaren till 1981/82:165 24 § 293 Meduttryckssättet beslut beträffande förbud eller åläggande enligt 3 § markerasatt det tidigare beslutet kan under de i första stycket angivnaföratsätlningarna omprövas vare sig del inneburit bifall till eUer ogUlande avden mot förelaget förda lalan. Motsvarande gäller beslut i fråga om avslutandeav förhandling enligt 4 eller 5 § eller om dispens enligt 16 §. Ettbeslut i fråga om avslutande av förhandling enligt 4 eller 5 § kan ha inneburitatt MD med konstaterande av att den skadliga verkan har förhindrats avskrivitärendet från vidare handläggning. Det kan också förhålla sig bl. a. så att MDhar avslutat förhandlingen och därefter meddelat beslut i fråga om åtgärdenligt 3 §. Till detta kommer besluten om dispens eller förbudsföreläggande m.m., meddelade av MD respektive NO. Förden grapp fall som första stycket omfattar beskrivs de materiella kriteriernaför omprövning så att de angivna besluten inte utgör hinder mot att samma frågaprövas på nytt, om ändrade förhållanden eUer annat särskilt skäl föreUgger. Enmotsvarighet till denna föreskrift finns på marknadsföringsområdel. Självfalletmåste vid omprövningen noga vägas beaktansvärda intressen som kan stå motvarandra. Föratt ett nytt beslut skall få meddelas i en tidigare prövad fråga fordras alltsåsärskilt skäl. Det kan då röra sig om ändrade förhållanden av betydelse.Exempelvis kan det finnas anledning all upphäva eller mildra ett förbud ellerett åläggande. Men det kan också vara så all ett beslut behöver skärpas, kanskedärför att det har kommit fram att någon har lämnat oriktiga uppgifter vid dentidigare prövningen. Enomprövning i skärpande riktning torde ofta få ta sin utgångspunkt iomständigheter som MD finner fog för all tillskriva svaranden i belastanderiktning.