prop · G503189 · 1981-12-31 00:00:00 — En annan relativt liten grupp av remissinstanser avstyrkeremellertid DALK:s förslag och menar att den omfattande registrering hosdatainspektionen som föreslås inte motsvaras av några egentliga vinster urintegritetsskyddssynpunkt. Några remissinstanser pekar på att inspektionen ävenutan ifrågavarande uppgifter eller med ledning av annan information om deregisteransvariga kan värna om integritetsskyddet såvitt avser de icketillståndspliktiga registren. Riksförsäkringsverkethör till dem som är positiva och yttrar att eftersom förslaget tillUcensförfarande måste innebära förenkling för en stor grupp registeransvarigaoch medför en avlastning för datainspektionen villriksförsäkringsverket inte motsätta sig att ett sådant förfarande införs. 1981/82:189 138 Att datainspektionen genom Ucensförfarandet får kännedomom alla personregister på ADB, vilka därmed kan omfattas av tillsyn, ärpositivt. Licensförfarandet är närmast jämförligt med en generellanmälningsplikt och liksom en sådan ägnat att avlasta den registeransvarigefrån ansvar såvitt gäller bedömningen huruvida tillståndsplikt föreligger ellerej. Detta kan med de regler som infördes vara svårt att avgöra,vilket bankinspektionen också framhöll i sitt yttrande över dessa regler.Licensen är att se som bevis om att anmälan skett. Enligt 6 § datalagen (i dess nuvarande lydelse) skalldatainspektionen, i den mån det behövs för att förebygga risk för otillbörligt intrångi personlig integritet, meddela föreskrift bl, a, om bevarande och gallring avpersonuppgifter i datorbaserade register (personregister). Frågor härom avgörsenligt 5 § datakungörelsen efter samråd med . Som en följd härav har under senare århandlagt ett betydande antal ärenden angående samråd med datainspektionen itillståndsärenden enligt datalagen. Antalet ärenden av detta slag har visat enstigande tendens; innevarande år torde de komma att uppgå till omkring 150.Sammanlagt har behandlat inemot 600 sådana ärenden. EnligtDALK:s förslag skall bestämmelser om bevarande och gallring enligt 6 §datalagen begränsas till de fall, då tillstånd aUtjämt skall fordras.Huvuddelen av personregistren skall kunna upprättas med stöd av ettlicensförfarande, och i dessa fall behöver gallringsföreskrift ej utfärdas isamband med inrättandet av ett register. För innebär detta ettminskat antal samrådsärenden och ett ökat rådrum för stäUningstagande igallringsfrågorna. Att fatta beslut om gallring redan i samband med inrättandetav ett register har visat sig medföra svårigheter: bedömningen av registretsbetydelse på måste grundas mera på antaganden än på erfarenhet, ochhänsyn till systemets in- och utdata hinner ofta ej tas. I flera fall hardärför beslutet i gallringsfrågan måst uppskjutas till en senare tidpunkt. Denav DALK föreslagna ordningen torde därför för vidkommande innebäraen jämnare fördelad arbetsbelastning och därmed ökade möjligheter tillplanmässighet. I vissa fall öppnar det möjligheter för en säkrare grundadbedömning. Såväl medhänsyn härtiU som av mera allmänna skäl tillstyrker därför DALK:sförslag om införande av ett licensförfarande för personregister. Statskontoret har inget att invända mot principerna förlicensförfarandet. Införandet av licens anser SEBRO också bra men dennalicens borde kopplas till något minimikrav på säkerhet och tillförlitlighet hosden som licensen gäller. Att få licens innebär att någon form av bemyndigandegjorts, annars går trovärdigheten av ett licensförfarande förlorat. Ett sådantbemyndigande behöver inte i varje enskilt fall kontrolleras utan uppställdakrav för en licens kontrolleras av datainspektionen vid de tillsynskontroller Prop.1981/82:189 139 SEBRO medverkar gärna till framtagning av dekrav för som bör gälla för erhållande av licens. , hör till den grupp avremissinstanserna som avstyrker DALK:s förslag om ett licenssystem. När det gäller datainspektionens behov av att få kännedomäven om inte tillståndsplikfiga personregister och om ansvariga för sådanaregister anser styrelsen att detta kan tillgodoses genom att fillståndskravetkombineras enbart med den föreslagna förteckningsskyldigheten. De uppgifter somgenom dessa båda förfaranden lämnas till datainspektionen torde varafillfyllest för att där läggas till grund för erforderlig registrering avregisteransvariga och för bibehållande av överblicken och kontrollen överförekommande personregistrering, har förståelse för de övergripande skäl som harföranlett förslagen om krav på licens och på ingivande av förteckning övertillståndsfria personregister m. m. Utifrån de synpunkter som har attföreträda vill vi likväl ifrågasätta det lämpliga i den härvidlag föreslagnaordningen. Det är dåatt märka att mikrodatortekniken utvecklas snabbt och att denna teknik i formav lokala datorer kommer att vinna alltmer insteg för skilda uppgifter inomkontorsarbetet . Det hade i och för sig varit önskvärt om man idatalagen hade kunnat närmare precisera den teknik som skall omfattas av lagen,eftersom det nu använda begreppet automatisk databehandUng inte torde vara heltentydigt, sett i relation till den nyaste tekniken. Detta torde emellertid varaen uppgift som får anstå i avvaktan på att en helt nypersonregisterlagstiftning utarbetas. De av DALKföreslagna reglerna om licens och förteckningar kan, med datalagens nuvarandeavgränsning, alltså komma att leda till att snart sagt alla företag ochmyndigheter måste skaffa sig Ucens enligt datalagen och anmäla ett stort antalregister till datainspektionen. Denregistrering av Ucenshavare och personregister som DALK förutsätter ärtydligen avsedd att bilda underlag för den tillsyn som datainspektionen skallha. ifrågasätter om inte denna i stället kan grundas på företagsregistrenoch på register över myndigheter. Det bör i detta sammanhang erinras om att arbetepågår med att datorisera företagsregistren. Antaletlicensfall torde ändringen i lagen är tänkt att träda ikraft medföra omkring 20 000 registreringar. Antalet fall därefter torde medden utveckling som har antytt ovan bli inte obetydligt. Kan man undvikaden registrering som licenstvånget för med sig kan man spara utgifter förstaten, kommuner och enskilda, vill här särskilt framhålla att DALK intenärmare har utrett de ekonomiska och administrativa konsekvenserna avenregistrering för licenser, () anför: Emellertid föreslår DALK att de register, för vilkatillstånd inte krävs, skall bli föremål för licens- och registreringsplikt samtatt alla registeransvariga skall till datainspektionen ge in förteckningaröver sina personregister. Skälen härför anges vara följande. Datainspektionenanses behöva kännedom om samtliga personregister för att ha"överblick" över dem, och för att Prop.1981/82:189 140 vidbehov kunna nå alla registeransvariga med information, Överblicken sägs behövasför de fortsatta övervägandena om en generell personregisterlag och förplanering och genomförande av tillsyn. Slutligen anses registrering av allaregister bibehålla offentligheten när det gäller personregistreringen. RDFställer sig tveksamt till dessa skäl. Tillsynsresurserna - om än ökade -kommeratt tas i anspråk för dels de tillständskrävande registren, delsklagomålsärendena. Den föreslagna omfattande "registreringen" synesdärför inte kunna motiveras med tillsynsplanläggning. Att de fortsattaövervägandena om en generell personregisterlag skulle vara beroende av dennaomfattande registrering - utöver den kännedom om förhållandena som finnshos datainspektionen - har inte gjorts sannolikt. Inte heller argumentet attregistrering behövs för att möjliggöra information lill alla registeransvarigasynes hållbart: det skulle innebära utsändande av meddelanden tilltiotusentals mottagare, något som förefaller ekonomiskt och praktiskt fögarealistiskt. Offentlighetsskälet slutligen innebär att allmänheten hosdatainspektionen kan få besked om alla existerande personregister. Detta äremellertid inte ett intresse för allmänheten. Vad som däremot behövs är att enklagande kan få hjälp av datainspektionen om han misstänker att han ärregistrerad i något register; för sådana fall har datainspektionen enligtdatalagen alla möjligheter att bistå allmänheten utan det föreslagna Ucens- ochregistreringssystemet. RDFkommer därför till slutsatsen att de av DALK anförda skälen för detta systeminte är tillräckligt starka för att motivera den omfattande registrering ochadministration av tiotusentals register som det kan bli fråga om. Förslaget hari denna del drag av de s. k. bra-att-ha-uppgifter som datainspektionen alltid varitemot. Förslaget medför avsevärda kostnader och står i strid mot strävandena attmotverka onödig byråkrati, strävanden vilka statsmakterna givit uttryck förgenom inrättande av delegationen för företagens uppgiftslämnande. RDFvill i detta sammanhang erinra om att en stor mängd ADB-personregister, somförs med små datorer, av datainspektionen undantagils från datalagenstillämpning. Till följd av den tekniska utvecklingen kommer antalet s. k.persondatorer att möjliggöra förandet av ett ökat antal personregister. Dengränsdragning, som datainspektionen av praktiska skäl här nödgats göra och sominte är förutsatt i datalagen, måste beaktas, om man vill införa ettlicenssystem. De problem som därvid aktuaUseras är ytterligare skäl mot det avDALK föreslagna licens- och registreringssystemet. RDFavstyrker på grund av det anförda förslaget om licens och förteckningar.Integritetsskyddet för de personregister, som inte omfattas avtillståndskravet, tillgodoses enligt RDF tillräckligt genom datainspektionenstillsyn. Motsvarandesynpunkter förs fram också av . Se vidare avsnitt 5.3 iremissammanställningen i fråga om förteckningsskyldigheten. Endast några få remissinstanser kommenterar DALK:s förslag till avgränsning avdet nya tiUståndskravet. Fiertalel av dessa ansluter sig dock Prop.1981/82:189 141 till de allmänna principer som legat till grund för DALK:sförslag. På enskilda punkter förekommer emellertid kritik, framför allt motavgränsningen av undantag från tillståndsplikten. I detta sammanhangkritiseras den ordning som gäller för inrättande av register som beslutats avregeringen eller . Denna bedöms som onödigt komplicerad ochresurskrävande. Meromfattande kritik förekommer i detta sammanhang från främst de remissinstansersom företräder forsknings- och statistikintressen. Man upprepar i storutsträckning den kritik som tidigare riktats mot datalagens regelsystem, vilketinte undantar register inom dessa verksamhetsgrenar från tillståndsplikt. Manmenar att lagen utgör ett hinder för den fria forskningen och att något lagfästskydd för den personliga integriteten inte behövs på detta område eller att detkan utformas på ett annat sätt. Man menar vidare att DALK närmare borde ha analyseratde problem som gäller förande av forsknings- och statistikregister och attdessa borde ha inordnats bland de register som inte kräver tillstånd. Vissaremissinstanser uttalar sig ur mer allmän synpunkt positivt om gmnderna föravgränsning av tUlståndspliktiga register. harinte något att erinra mot den avgränsning som DALK har gjort. Trafiksäkerhetsverkettillstyrker utredningens förslag om gränsdragning mellan tillståndspliktiga ochicke tillståndspliktiga personregister. Lagförslagets utformning på dennapunkt är också sådant att några egentiiga gränsdragningsproblem inte bordeuppstå, framhåller verket. vid universitetanser att ändringen av tillståndskravet bör genomföras enligt DALK:s förslag. Statenshumanistiskt-samhällsvetenskapliga forskningsråd pekar på att datainspektionen,som har erfarenhet av verksamheten, nu bör kunna bedöma vilka typer avpersonregister som verkligen behöver en grundlig tillståndsprövning för attdatalagens intentioner skall vara uppfyllda. () förklarar att förbundet i princip tillstyrker D ALK:s förslag atttillståndssystemet skall bygga på att i lagen definieras och avgränsas vilkapersonregister som skall vara tillståndspliktiga. En sådan ordning innebärtillämpning av principen att "allt som inte är förbjudet ärtillåtet", vilken enligt förbundet är att föredra framför den omvändaordningen med formellt total tillståndsplikt i förening med en rad undantag,dvs. att "allt är förbjudet (dvs. underkastat tillståndskrav) som inte ärtillåtet". Den sistnämnda principen för lagstiftning bör här som eljestundvikas. () anför: När det gäUer tillståndsgivning för de integritetskänsligaregistren anser LRF att föreliggande förslag kan ligga som grund förlagstiftning. Det är dessa register som främst bör engagera datainspektionensresurser. Storasvårigheter uppstår, när lagstiftning riktar sig mot speciell teknik, i dettafall ADB-tekniken. Inte minst gäller detta i det aktuella fallet för 1981/82:189 142 gränsdragning mellan ADB och annan likartad teknik, typordbehandlingsutrustning. I nuvarande lagstiftning rörande personregister harordbehandlingsutrustning och liknande exkluderats från lagstiftningen genom enundantagsregel i 2 § tredje stycket. I det nya förslaget tas denna undantagsregelbort, vilket för företagen innebär än större svårigheter att bedöma vad somskall anses som personregister enligt datalagens mening. Om man tillämpartekniken med enbart licens, uppstår mycket få gränsdragningsproblem förföretagen. Men införs tekniken med förteckningar kommer ständigtgränsdragningsproblem att uppstå för vad som är att betrakta som personregistereller ej. I de tillämpningsanvisningar som utges i anslutning tilllagstiftningen måste mycket klarare anges, dels vad som är att betrakta sompersonregister, dels vilken teknik som faller under beteckningen automatiskdatabehandling. Att detta kommer att bereda vissa svårigheter inom en teknikunder stark utveckling, är fullt klart, men bristen på klarläggande i DALK:sutredningsförslag övervältrar hela bedömnings- och beslutsfunktionen på enregisteransvarig, som har svårigheter att göra riktiga avväganden. DAFA hör till dem som redovisar en mer kritisk inställningtill DALK:s förslag och yttrar: DAFA anser att DALK:s förslag till nytt tillståndskrav i 2§ datalagen kan medföra tolkningsproblem för de registeransvariga vidavgörandet huruvida ett register kräver särskilt tillstånd av datainspektioneneller ej. Tolkningsproblem kan dock undanröjas genom utfärdande avanvisningar. I övrigt stöder DAFA en konstruktion som medför att man"definierar och avgränsar vilka typer av personregister som bör varaföremål för särskild tiUståndsprövning", i stället för att som är falleti dag definiera och avgränsa vilka personregister som bör vara undantagna fråntillståndskravet. Det finns också synpunkter på utformningen av och innehålleti de särskilda bestämmelserna. I fråga om det föreslagna innehållet i 2 § andra stycket 4(samköming) anmärker länsåklagaren i län att sådan samköming som åsyftasi denna bestämmelse enligt hans mening också torde gå in under begreppetregisterforskning. De nya reglerna enligt utsökningsbalken om upplysningspliktför gäldenär och tredje man skapar för kronofogdemyndigheten bättre möjligheterän f. n. att skaffa uppgifter om gäldenärens tillgångar. Emellertid framstårdet som angeläget att kronofogden får en uppfattning om gäldenärensekonomiska situation. Att kunna söka i olika register synes därför vara av storbetydelse för kronofogden. En jämförelse med åklagarens verksamhet visar enligt minmening att det är angeläget även för vår del att tillgång till ett antalregister ges. De register det gäller är exempelvis fastighetsregister,bilregister, vapenregister, bostadsbidragsregister, försäkringskassansregister. Bank och postgiro ska inte heller bortses ifrån. Tillstånd till samköming med registren ifråga bör ipraktiken leda till att åklagare på ett mycket tidigt stadium kan rikta in ochstyra förundersökningarna ang, i synnerhet kvalificerad ekonomiskbrottslighet. Ärendena blir förhoppningsvis inte liggande i balans påpolissidan. 1981/82:189 143 Informationen från registren, som ej får handhas så attrisk för otillbörligt intrång i registrerads personliga integritet uppkommer,synes även kunna begränsa utredningarnas allt för storaomfattning, DALK:s förslag om en undantagsregel från fillståndsplikteni fråga om register för personligt bruk kommenteras av några remissinstanser. Länsåklagaren i län anför: Kommitténs förslag till licensförfarande innebär attdatainspektionen får tillgång till aktuella uppgifter om allaregisteransvariga, med undantag endast för enskild registeransvarig som förpersonregister enbart för personligt bruk (s. 156). anges att enskiljelinje går mellan personregistrering för personligt bruk ochpersonregistrering som på ett eller annat sätt utgör ett led i yrkesmässig verksamhet(s. 157). Hur tolkas då personligt bruk? Svaret ges ispecialmotiveringen (s. 220). Det gäller användningen av uppgifter som normaltförekommer i det dagliga umgänget mellan människor. Som exempel anför kommitténprivata anteckningar, adress- eller telefonnummerförteckningar, brev m. m. Uråklagarsynpunkt är detta värdefullt bevismaterial vid förundersökningarangående skatte- och valutabrott samt narkotikabrott. Undantaget i 2 § tredjestycket i förslaget fill ändring i datalagen omfattar inte bolag, föreningar,stiftelser eller organisationer och inte heller myndigheter. Om någon använderpersonregister i sin egenskap av näringsidkare kan det enligt kommittén aldrigbli tal om användning uteslutande för personligt bruk, - Jfr upphovsrättslagens§ 11, Kammarrätten i kritiserar förslaget bl,a, på denpunkten och anför: Genom att i 2 § tredje stycket och 7 b § i förslaget frånlicens och registreringsplikt undanta personregister som inrättas och förs avenskild uteslutande för personligt bruk har undantaget i nuvarande 2 § tredjestycket beträffande privata register utvidgats, eftersom det inte längre skullevara begränsat till sådana register som förs med enklare teknisk utrustning, Åandra sidan har konsekvensen av det föreslagna tredje stycket blivit enskärpning beträffande registeransvariga som för kundregister eller patientregister,vilka omfattas av undantagsregeln i 2 § tredje stycketdatalagen, - Enligt kammarrättens mening är motiveringen för dessa ändringarinte helt övertygande. Förutom att det föreslagna undantaget kommer att omfattaavsevärt fler privata register än vad fallet är blir datainspektionenskontroll och överblick över dessa register sämre, eftersom de enligt 7 b §föreslås bli undantagna även från registrering hos inspektionen. Enligtkammarrättens mening bör de i vart fall inte genom de provisoriska lösningarsom föreslås i den nu aktuella promemorian undantas från registreringsplikten i7 b §. vid Stockholmsuniversitet yttrar: har full förståelse för att dataregistersom upprättas för privat bruk undantas från datalagen, liksom att register somanvänds i ordbehandlingsmaskiner blir undantagna från datalagen.Fakultetsnämnden ser det också som ett stort framsteg att Prop.1981/82:189 144 "Personregister, vilka som ett normalt led i denyrkesmässiga verksamheten inrättas av läkare och tandläkare samt av därmedjämförliga registeransvariga ... får ... i fortsättningen föras utan tillståndoavseft vilken ADB-teknisk utrustning som används." (s. 224). Nämnden vill dock påpeka aft skillnaden mellan en datoroch en ordbehandlingsmaskin ur den personliga integritetens synpunkt kan varasvår att upprätthålla. Vissa remissinstanser har synpunkter på ordningen för attinrätta och föra register som beslutats av regeringen eller . Kammarrätteni SundsvaU pekar på att förslaget innebär att personregister som beslutas avregeringen och undantas från det i 2 § andra stycket uppställda tillståndskravet.Däremot innefattar det inte att sådana register kan inrättas eller föras utansådan licens som avses i 2 § första stycket. Inte heller görs beträffande avstatsmakterna beslutade register undantag från de skyldigheter som enligt deföreslagna 7 a och 7 b §§ åvilar registeransvarig. Enligt kammarrättens meningbör bestämmelserna utformas så att det klart framgår att av regering ochriksdag beslutade register får inrättas och föras ulan att vare sig licenseller tillstånds krävs. Riksförsäkringsverketkonstaterar att DALK:s förslag innebär att i de fall regeringen eller riksdagenbeslutat och att register skall föras, så skall anmälan även i fortsättningengöras till datainspektionen enligt 1 § andra stycket datakungörelsen. Verketkritiserar den föreslagna ordningen och yttrar: Detta medför också aft ansökningar skall inges omförändringar i sådana register och att avanmälan skall göras enligt 12 §datalagen etc. Register med motsvarande innehåll kan emellertid också komma attfalla under de föreslagna bestämmelserna i 2 a § 4 st. Exempelvis kan registerbehövas, som regering eller riksdag inte tagit ställning till, för attriksförsäkringsverket och försäkringskassorna skall kunna fullgöra sinverksamhet enligt lag om allmän försäkring. För sådana register skulle enligtförslaget inget tillståndsförfarande krävas, inga ansökningar behöva göras vidförändringar och ingen avanmälan behöva ske. Följdenblir att register enligt 2 a § 1 st. i förslaget, som varit föremål för vissprövning av regering eller riksdag, underkastas omfattande anmälningsförfarande,medan register enligt 2 a § 4 st., som inte varit föremål för sådan prövning,inte underkastas något tillståndsförfarande alls. I dennadel finner D ALK:s förslag inkonsekvent och avstyrkerdärför att det genomförs. Ändringarna i lagen bör i stället utformas så attregister som beslutats av regering och riksdag inte underkastasanmälningsförfarande. Då sådana register, som påpekats, redan varit föremål förviss prövning bör de i stället falla under enbart Ucensförfarandet.Datainspektionens tillsynsbefogenheter ger möjlighet för inspektionen attinfordra förtydligande om så skulle anses vara befogat. Datainspektionen fårvidare vetskap om besluten genom att regering och riksdag skall inhämtayttrande från inspektionen innan beslut om inrättande av personregister fattas. erinrar om att den i ett tidigareyttrande över DALK:s betänkande Personregister-Datorer-Integritet påtalat denomständliga och 1981/82:189 145 tidskrävande procedur som gäller vid inrättande avpersonregister, som beslutats av regeringen eller . Ett bibehållandeav denna procedur är enligt styrelsens förmenande än mindre motiverat om deföreslagna ändringarna genomförs. Också kritiserar gällande ordningpå denna punkt och yttrar: Härutöver vill KVS föreslå ändringar i nuvarande praxisvad avser myndigheters anmälan till och yttrande/beslut från datainspektionenangående personregister vars inrättande beslutats av regeringen eller . Följande uppställning är en nulägesbeskrivning överärendegången. Myndighet Hemställan om yttrande Datainspektionen angående planerat infö- (DI) rande avpersonregister DI Avgivet yttrande (godkän- Myndighet Myndighet Hemställan om införande Regeringen/Riks- av ny lag/förordning eller dagen ändring ilag/förordning Myndighet Anmälan att personregis- DI DI Meddelande om beslut. ev. särskilda föreskrifter, påpekanden etc. Förslag om ändring innebär att punkterna 2 och 5 ovan gesföljande innehåll och att punkt 6 utgår. DI Avgivet yttrande (godkän- Myndighet nande) åtföljs av strukturerade föreskrifter jämte enklaoch klara normer för dokumentation Myndighet Anmäler att personregis- DI ter inrättats och förs i enlighet med de av DI givna föreskrifterna. Vidare alt dokumentation upprättats enligt fastställdanormer och finns tillgänglig hos myndigheten Nuvarande rutiner och handläggningstider är enligt KVSmening klart otillfredsställande. Införda personregister har t. ex. varit ibruk innan DI hunnit meddela sitt beslut med ev.särskilda föreskrifter, påpekanden etc. 10 1981/82. 1 saml Nr 189 1981/82:189 146 Enligt punkt 5 i förslaget garanterar myndighetens anmälanatt de av DI utfärdade villkoren och föreskrifterna för personregistretsförande är uppfyllda. Vidare att fullständig dokumentation finns att tillgå hosmyndigheten då DI utövar sin tillsyns- och inspekfionsverksamhet. finner därför inte att föreslagnaregeländringar åsidosätter det skydd för otillbörligt intrång i personligintegritet som DI har att fillse.