prop · G503130 · 1981-12-31 00:00:00 — 3§ Kostnaderna för utförande och drift, av företaget fördelas mellan deltagarnapå gmndval av andelstal som bestäms efter vad som är skäligt med hänsyn främsttill den nytta var och en har av företaget. Om det med hänsyn till olikheter inaturförhållandena eller annat kan antas att ett visst område skulle få enavsevärt mindre kostnad i förhållande till nyttan av markavvattningen om ellannat område inle hade ingått i företaget, skall företagel indelas iavdelningar som avgränsas med hänsyn till olikheterna. Vaddeltagarna har överenskommit om kostnadsfördelningen skall låg- Prop, 1981/82:130 440 gaslill gmnd för tillståndsbeslutet, om borgenärer med panträtt i de fastig- 5kap. hetersom ägs av deltagare och omfattas av markavvattningsföretaget medger det. Om enfastighet svarar för gemensam inteckning, fordras dessutom de medgivanden frånfastighetsägare och fordringshavare som i 22 kap. 11 § jordabalken föreskrivsför relaxation. Medgivande av rättsägare behövs inte, om överenskommelsen ärväsentligen ulan betydelse för dem. Paragrafen, som motsvarar 6 kap. 2 § i utredningensförslag och i huvudsak 5 kap. 3 § i del remitterade förslaget (jfr också 6kap. 6 och 7 §§ saml och 7 kap. 3 § nya vattenlagen), har behandlats i denallmänna motiveringen i lagrådsremissen (avsnitt 2.11). Bestämmelser omkostnadsfördelning .finns f. n. i 7 kap. 23-26 §§ VL. Nyttoberäkningen enligt/ö«/a stycket i förevarandeparagraf skall ske efter samma gmnder som vid tillämpning av 5 kap. 13 §fastighetsbildningslagen och 15 § anläggningslagen. Med nytta avses alltså värdehöjningenpå fastigheten. Värdehöjningen kan beräknas på fastighetens marknadsvärdeeller på dess avkastningsvärde eller på elt mellanliggande belopp. Allapositiva effekter av företagel på fastigheten beaktas härigenom. Möjlighetentill en förhållandevis fri bedömning framgår av all del främst är nyttan somskall beaktas. Olika hjälpmedel kan givetvis komma i fråga. Sålunda bör delvara möjligt att i vissa fall i stället för värdehöjningen låta en faslighetsanvändning av företagel ligga lill grund för kostnadsfördelningen. Vid kostnadsfördelning enligtfastighetsbildningslagen och anläggningslagen lorde den enskildefastighetsägarens kostnader för åtgärder på den egna fastigheten som utförs föratt möjliggöra eller förbättra nyttiggörandet av den gemensamma anläggningen iallmänhet beaktas vid nyttoberäkningen (se prop. B 384 och 1973:160 s. 215). Sådana anpassnings-och fullföljdskoslnader - främst kostnader förtäckdikning beaktas däremot normall inle vid kostnadsfördelningen enligtbestämmelserna i 7 kap. VL. Vid torrläggning för jordbruksändamål beräknassålunda värdehöjningen genomgående på marken som om den var täckdikad och enrättvis kostnadsfördelning mellan redan täckdikad och ännu inte täckdikad markförutsätter då att avdrag för framtida täckdikningskostnader inle görs. De metoder för kostnadsfördelningen som kommertill användning vid förrättningar för torrläggning av mark bör i storutsträckning bli tilllämpliga också vid markavvallningsförrätlningar enliglden nya lagen. Fullföljdskoslnader bör då på samma sätt som tidigare normaltlämnas utanför nyttoberäkningen. Som lagrådet påpekar ligger del i fall dåingen av deltagarna gjort några investeringar i markanläggningar för att dranytta av företaget närmare fill hands alt se direkt till den värdehöjning somföretaget medför genom tillkomsten av möjligheterna att förbättra jordbmket änall laborera med värden som om följdinvesteringarna gjorts. Prop, 1981/82:130 441 vilkenvärdeökning som väljs som utgångspunkt - värdeökningen på mar- 5 kap. 3 § kenmed kvarstående behov av följdinvesteringar eller värdeökningen efter slutfördasådana investeringar - måste självfallet värdeökningen bestämmas på ettenhetligt sätt för alla deltagarna. Det saknas i de flesta fall anledning att vidnyttoberäkningen beakla framfida kostnader för underhållet av gemensammaanläggningar. Dessa kostnader lorde i de flesta fall inte inverka påfördelningen. I den mån kostnaden för underhållet av en dikesslräcka väsentligtminskas genom att diket görs täckt kan en önskvärd justering avkostnadsfördelningen åstadkommas genom avdelningsbildning enligt andra stycketi förevarande paragraf. I detta sammanhang vill jag framhålla att den nyavattenlagen innebär alt fullföljdsåtgärder på enskilda fastigheter, exempelvistäckdikning, kan komma alt prövas i samband med markavvattningsföretaget. Dettainnebär emellertid inle att täckdikningen när det gäller fördelningen av kostnadernaskall behandlas som om den ingick i del gemensamma företaget. Liksom f. n.skall det gemensamma kostnadsansvaret endast avse gemensamma ledningar.Fullföljdsåtgärder på egen mark skall alltså bekostas av markägaren ensam. Bestämmelserna om kostnadsfördelning i förstastycket gäller såväl utförande- som driftskostnader. Det är emellertidingenting som hindrar att olika andelstal fastställs för de båda kostnadsslagen(jfr 15 § anläggningslagen). Det bör sålunda vara möjligt all fördelautförandekostnaden efter nyttan och driftskostnaden efter den faktiska användningenav gemensamma anläggningar. Av skäl som redovisats under föregående paragrafhar andra meningen i första stycket i det remitterade förslaget utgått ipropositionsförslaget. Andra stycket innehåller en bestämmelse omavdelningsbildning som saknar motsvarighet i anläggningslagen. Bestämmelsen harfått en något utförligare avfattning än motsvarande bestämmelse i 6 kap. 2 §andra stycket utredningsförslaget. Avdelningsbildning, som huvudsakligen är avbetydelse för dikningsföretagen, kan tillgripas i samma omfattning som enligt 7kap. 24 § första stycket VL. Fömtsätlningar för avdelningsbildning föreliggerbl. a. om utförandet av en viss del av företaget är särskilt kostnadskrävandeeller om det mellan olika områden inom företaget finns olikheter i fallförhållandeneller andra naturförhållanden. Särskilda kostnader kan uppstå t. ex. om endikesslräcka på grund av bmkningsförhållan-dena eller av andra skäl måsleutföras såsom täckt ledning. I samtliga fall krävs all avdelningsbildningenmedför en avsevärt minskad kostnad i förhållande till nyttan för ett visstområde. Tredje stycket har på förslag av lagrådet flyttalshit från 12 kap. 32 § i det remitterade förslaget (jfr 6 kap. 7 § och 7 kap. 3§ tredje stycket nya vattenlagen). 1981/82:130 442 4 § Bestämmelserna i 1-3 §§ gäller inte i fråga om markavvattning som 5kap. 4-6 §§ söks av annan än ägare av fastighet eller väghållare. Paragrafen har tillagts påförslag av lagrådet.Genom stadgandet utesluts tillämpningen av bestämmelserna om samfällighetsbildningnär ansökan om markavvattning görs av nyttjanderättshavare. Bestämmelsen i 5 kap. 4 § i det remitteradeförslaget om ett begränsat kostnadsansvar för en icke sökande deltagare harinte fått någon motsvarighet i propositionen. Detta är en konsekvens av den i2 § stadgade principen att det är samfälligheten och inte sökanden tillföretagel som förfogar över fillståndet till detta, varför samtliga dellagarefår fullt kostnadsansvar. Markavvattningoch avledande av avloppsvatten Av skäl som har angivits i den allmännamotiveringen i lagrådsremissen (avsnitt 2.11) har i den nya lagen lagils medbestämmelser om avledande av avloppsvatten lill ledningar för markavvattning.Bestämmelserna, som motsvarar 5 kap. 5-8 §§ i det remitterade förslaget och delvis8 kap. 20 och 22-24 §§ VL, saknar motsvarighet i utredningens förslag. Den nyalagen innehåller däremot i motsats till gällande rätt inte några regler omutnyttjande av avloppsledningar för markavvattning. I 1 kap. 4 § punkt 5 finns en definition av "avloppsvatten"som i sak motsvarar 8 kap. 1 § VL. 5 §Om ledningar för etl markavvatlningsföretag med väsentlig fördel kan användas för att avleda avloppsvatten från en fastighet, skall ägaren av denna fastighet delta i företaget om han själv eller sökanden till markav vattningsföretaget begär det. Vad som sagts skall gälla även vid avle dande av avloppsvatten från verksamhetsområdet för en allmän vatten- och avloppsanläggning. Härvid skall vad som sägs om fastighetens ägare i stället gälla huvudmannen för anläggningen. Vid prövningen enligt förevarande paragraf, somersätter I §, bör både ekonomiska och miljömässiga faktorer beaktas. I VL används begreppet samhälle som beteckning påverksamhetsområdet för en allmän vatten- och avloppsanläggning (se 8 kap. 4 §andra stycket VL). Detta begrepp behövs inte i den nya lagen. Frågan om anslutning av en avloppsintressenl tillett markavvatlningsföretag prövas vid förrättningen i samband medmarkavvattningsföretagets tillkomst. Uppkommer frågan om anslutning först efterdet alt samfälligheten för markavvattning har bildats kan frågan prövas enligtbestämmelserna om omprövning i 15 kap. 15 § andra stycket. En överenskommelseom anslutning kan fastställas av vaftendomslolen enligt 15 kap. 16 §. 6 §Kostnaderna för utförande och drift av en gemensam ledning förde las mellan markavvattningsinlresset och avloppsintressel med hänsyn till Prop, 1981/82:130 443 mängdenoch beskaffenheten av del vatten som tillförs ledningen samt till 5kap. vadsom kan anses skäligt med hänsyn till intressenternas nytta av ledningen. Första stycket gäller också vid fördelningen avkostnaderna mellan avloppsintressenter. I fråga om överenskommelser mellan intressenternatillämpas 3 § tredje stycket. Paragrafens/öw/ö stycke ersätter 3 § i vad avserkostnadsfördelningen mellan markavvattningsinlresset och avloppsintressel.Denna kostnadsfördelning skall ske innan kostnaderna fördelas inom varderainlressegmp-pen. Stadgandet har jämkats redaktionellt i förhållande till detremitterade förslaget. Enligl andra stycket i förevarande paragraf skall sammaprinciper sedan gälla vid den interna kostnadsfördelningen mellan fleraav-loppsintressenler. Bestämmelserna i 8 kap. 12 § första stycket andrameningen VL om maximering av kostnadsandelen till kostnaden för etl egetföretag har inte fått någon uttrycklig motsvarighet här men överväganden avdetta slag kan ske inom ramen för kostnadsfördelningen enligt första stycket. Deltagarna kan träffa överenskommelse omkostnadsfördelningen enligt tredje stycket. 7 §Bestämmelserna i 5 och 6 §§ om avledande av avloppsvatten från fasligheter får tillämpas även i fråga om avledande av avloppsvatten från byggnader och anläggningar som inle hör lill någon fastighet, om del kan ske utan olägenhet av betydelse för de övriga deltagarna. Paragrafen, som motsvarar 8 kap. 46 § VL och endastjämkats redaktionellt i förhållande till det remitterade förslaget, innebäratt även en byggnad eller anläggning på ofri grund kan anslutas tillmarkavvattningsföretaget på gmnd av behovet att avleda avloppsvatten. Som harangivits i den allmänna motiveringen i.lagrädsremissen (avsnitt 2.11) och ispecialmoliveringen lill 1 § finns det inte någon sådan möjlighet när detgäller deltagande som gmndas på behovet av markavvattning. Den lämplighetsprövning som skall ske enligtförevarande paragraf föranleds främst av risken för all kostnader som åvilarinnehavare av byggnader m. m. som inle hör till någon faslighet genom desärskilda bestämmelserna om förmånsrätt i fastighet för fordringar enligtlagen om förvaltning av samfälligheter skall övervältras på de deltagare som ärfastighetsägare (jfr 6 § andra stycket anläggningslagen). I den mån en merbetydande del av.kostnaden för företaget kommer alt falla på en deltagare utanäganderätt till fasfighet, bör för anslutningen krävas säkerhet för hanskostnadsandel (jfr 8 kap. 46 § VL). 8 §Bestämmelserna 15-7 §§ gäller inte avledande av avloppsvatten från enskilda fastigheter inom verksamhetsområdet för en allmän vatten- och avloppsanläggning. 1981/82:130 444 Paragrafen,som delvis motsvarar 8 kap. 24 § VL, innebär alt samverkan 5kap. enligt5 § inte kan komma i fråga när det gäller avloppsvatten från en enskildfastighet som ligger inom verksamhetsområdet för en allmän vatten- ochavloppsanläggning. Inom ett sådant verksamhetsområde är anläggningens huvudmanskyldig att sörja för de enskilda fastigheternas behov av vatten och avlopp ochbestämmelserna om gemensamma förelag för markavvattning och avloppsutsläpp bördå inle vara tillämpliga. Som framgår av 5 § kan däremot huvudmannen för enallmän vatten- och avloppsanläggning ingå i etl gemensamt förelag för avledandeav avloppsvatten från verksamhetsområdet. 9§ Skall för markavvattning ett vallenavlopp byggas genom en väg eller ellavlopp genom en väg utvidgas eller fördjupas och vill väghållaren själv utföraåtgärden, har han rätt därtill. Om det inte är oskäligt skall sådana åtgärderbekostas av väghållaren i den mån åtgärden behövs för avvattning till 1,2meters djup av åker och äng, som sedan vägens tillkomst eller räknat för begäran om åtgärden varit att hänföra tillnågot av dessa ägoslag. Väghållarens kostnadsansvar gäller inte i fråga omägovägar eller därmed jämförliga vägar och inte heller i fråga om broar ochandra vallenföretag som har utförts i överensstämmelse med tillstånd som harmeddelats enligt denna lag eller vallenlagen (1918:523). När kostnadsansvar inte åvilar väghållaren enligtandra stycket, skall åtgärden bekostas av den för vilken markavvattning sker. Paragrafen motsvarar 6 kap. 8 § i utredningensförslag och 5 kap. 9§ i del remitterade förslaget samt 7 kap. 7 och 8 §§ VL. Avskäl som har angivits i den allmänna motiveringen i lagrädsremissen (avsnitt2.11) har utredningsförslaget frångåtts och väghållarens kostnadsansvarbibehållits i huvudsaklig överensstämmelse med gällande rätt. Denna liksom övriga paragrafer i denna avdelningavser både allmänna och enskilda vägar. I motsats lill vad som gäller enligt VL grundläggsgenomförsta stycket i förevarande paragraf inte någon tvängsrätt förmarkavvattningsföretaget gentemot väghållaren. Sådan tvångsrätl kan utverkasmed stöd av 8 kap. 1 §. För atl tydligare klargöra detta, har lydelsen jämkatsi enlighet med lagrådets förslag. I andra stycket regleras omfattningen avväghållarens kostnadsansvar. I motsats fill VL görs det inte någon begränsningmed hänsyn till vägens ålder. Liksom f. n. krävs det emellertid att den marksom skall avvallnas har brukats som åker eller äng redan vid vägens tillkomst.Med hänsyn till att det i fråga om äldre vägar ofta är svårt atl fastställa omdetta villkor är uppfyllt har här införts en hjälpregel som innebär alt delräcker om marken har bmkäls som åker eller äng. Föratt väghållaren skall kunna åläggas kostnadsansvaret krävs vidare Prop, 1981/82:130 445 attdel inte är oskäligt. Som etl exempel då så kan anses vara fallet kan 5 kap.10-Il- nämnasatt en markägare efter en vägs tillkomst begär att åtgärder vidtasför markavvattning trots atl han haft möjlighet atl göra del. redan vid vägensplanering. I tredje stycket slås fast att kostnadsansvaret iövriga fall åvilar markavvattningsföretaget. 10 §Om den kostnad som enligt 9 § andra stycket åvilar väghållaren avsevärt överstiger värdet av den skada som uppstår om åtgärden inle utförs, får väghållaren i stället för att bekosta åtgärden betala ersättningför skadan. Paragrafen motsvarar 5 kap. 10 § i det remitteradeförslaget samt 6 kap. 9 § i utredningens förslag och 7 kap. 17 § VL. Frågan omersättning enligt denna paragraf får tas upp i samband med altmarkavvattningsföretaget prövas vid förrättning eller i samband med etlstämningsmål vid om tvångsrätl enligt 13 kap. 14 § punkt 6.Jag anser inle att det dämtöver behöver tillskapas en möjlighet lill särskildtalan om sådan ersättning (jfr 18 kap. 3 § punkt 3 i utredningens förslag). 11 §Om en väg skall byggas eller ändras och en markägare begär all vattenavlopp för framtida markavvattning skall anordnas genom vägen, skall väghållaren utföra åtgärden om det kan ske utan men för vägens framtida brukbarhet. I fråga om kostnadsansvaret för den fördyring av byggandet och driften av vägen som åtgärden medför gäller 9 § andra och tredje styckena samt 10 § i tillämpliga delar. Begäran enligt första stycket skall framställas hosväghållaren eller, i fråga om enskild väg för vilken väghållningsskyldighetännu inte föreligger, hos den som handlägger vägförrältningen. Begäran skallvara skriftlig och i fråga om mer omfattande åtgärder vara åtföljd av en planför markavvattningen. Paragrafen motsvarar 5 kap. 11 § i det remitteradeförslaget och 7 kap. 13 § VL. Den saknar motsvarighet i utredningens förslag(jfr dock 6 kap. 8 § andra och tredje styckena i utredningens förslag). Tvångsrätl enligt 8 kap. 1 § kan inte upplåtas tillförmån för framlida markavvattningsbehov. Kostnaderna för åtgärder förmarkavvattning blir normalt betydligt lägre om de utförs i samband med alt enväg byggs. Det är därför etl intresse både för markägare och väghållare attbehovet av åtgärder kan aktualiseras redan då vägen planeras. Detta möjliggörsgenom bestämmelserna i förevarande paragraf. Bestämmelserna gäller både allmännaoch enskilda vägar. Den ökade kostnaden för byggandet och driften avvägen som orsakas av vattenavloppel skall i princip betalas av markavvatlnaren.När det är fråga om markavvattning av åker och äng gäller emellertid despeciella bestämmelserna i 9 § andra stycket och 10 §. 1981/82:130 446 12 §Bestämmelserna i 911 §§ innebär inte någon inskränkning i den 5 kap. 1213 §§, rätt som väghållaren eller markägaren kan grunda på dom, avtal eller 6kap. någon annan särskild rättsgrund. Paragrafen, som motsvarar 7 kap. 14 § förstastycket VL och 6 kap. 10 § i utredningens förslag, innebär att de tidigareparagraferna görs dispositiva och inte heller kan åberopas mot en dom eller ettförrättningsbeslut. Eftersom stadgandet i 9 § första stycket inte grundlägger någontvångsrätl för markägaren gentemot väghållaren, utan sådan får utverkas medstöd av 8 kap. 1 §, har andra meningen i 5 kap. 12 § i det remitteradeförslaget utgått i proposifionsförslaget. Enligl 7 kap. 14 § andra stycket VL fårbestämmelser som inskränker markägarens rätt att få till stånd avlopp genom vägeller järnväg inte meddelas i samband med expropriation. Jag anser i likhet medutredningen atl en sådan bestämmelse är motiverad. Bestämmelsen hardärför inle fått någon motsvarighet. Jag kommer atl senare ta upp frågan omupphävande av den hänvisning till bestämmelsen som finns i 1 kap. 6 §expropriationslagen. 13 § Bestämmelserna i 9-12 §§ gäller också i fråga om banvallar för järnvägar, tunnelbanor och spårvägar. Paragrafen, som motsvarar 6 kap. 11 § iutredningens förslag och 5 kap. 13 § i del remitterade förslaget, harbehandlats i den allmänna motiveringen i lagrådsremissen (avsnitt 2.11).Paragrafen motsvarar 7 kap. 15 § VL. Som har anförts i den allmänna motiveringen i lagrådsremissenbör järnvägslagen upphävas (se 2 § i promulgationslagen). Kapitlet, som motsvarar 6 kap. i det remitteradeförslaget men saknar motsvarighet i VL och utredningsförslaget, har behandlatsi den allmänna motiveringen i lagrådsremissen (avsnitt 2.12). I anledning avvad lagrådet har anfört har vissa ändringar vidtagits i förhållande till detremitterade förslaget. a. har bestämmelserna i 1 och 2§§ resp. 7 och 8§§ idetta tagits in i vardera en paragraf. I 1 kap. 4 § finns en definition av begreppetvattentäkt. Lagen innehåller däremot inte någon definition av begreppetbevattning. Enligt 2 kap. 4 § punkt 2 kan den som vill utföra en vattentäkt förbevattning göra detta utan hinder av att han inte har rådigheten över vattnei.Bestämmelserna i 3 kap. 9 § om jämkningar i vatlenförelags utförande avsersärskilt samfälligheter men hela kapitlet gäller även för bevattningsföretag.Frågan om skyldighet atl inhämta tillstånd till bevattning regleras i 4 kap. 1och 2 §§. Enligt 7 kap. 4 § kan ivångsdelaktighet komma lill stånd i envattenreglering för Prop.1981/82:130 447 Tvångsrätl för bevattningsförelag kan erhållasmed stöd av 8 6 kap. 1 § På skäl som har angivits i denallmänna mofiveringen i lagrådsremissen (avsnitt 2.12) har del av utredningenföreslagna anmälningsförfarandet för yt- och gmndvattentäkter (12 kap. 2 § iutredningens förslag) inte fåll någon motsvarighet i den nya lagen. Frågor om bildande avbevattningssamfälligheter prövas av i samband med frågan omtillstånd fill vattentäkt för bevattning. 13 kap. innehåller bestämmelser omvattendomstolens handläggning och vissa omprövningsbestämmelser finns i 15kap. Som redan har angivits i denallmänna motiveringen i lagrådsremissen (avsnitt 2.12) är avsikten att lagen omförvaltning av samfälligheter skall göras tillämplig på samfälligheter enligtden nya lagen. 1 § Om flera ansöker om tillstånd lill vattentäkt förbevattning ur samma vattentillgång och vattnet behöver fördelas mellan dem, fårvid meddelande av tillstånd bestämmas alt tillståndshavarna skall utgöra ensamfällighet för sådan fördelning (bevattningssamfällighet). Har tillstånd till vattentäkt förbevattning meddelats någon och söks tillstånd till ny vattentäkt för bevattningur samma vattentillgång, får, om särskilda skäl föreligger, vid meddelande avtillstånd bestämmas att tillståndshavarna skall utgöra enbevattningssamfällighet eller, om samfällighet bildas enligt första stycket,att den för vilken tillstånd redan har meddelats skall ingå i samfälligheten. Om, sedan en samfällighet harbildats, någon gör en ansökan om tillstånd till en ny vattentäkt förbevattning ur samma vattentillgång, får i samband med beslut om tillstånd tillvattentäkten bestämmas att tillståndshavaren skall ingå i samfälligheten. Paragrafen har behandlats i denallmänna motiveringen i lagrådsremissen (avsnill 2.12). och motsvarar, med dejämkningar som har föreslagits av lagrådet, 6 kap. 1 och 2 §§ i det remitteradeförslaget. skall självmantbedöma om det finns behov av en samfällighetsbildning resp. anslutning avtillståndshavare till en nybildad eller befmdig samfällighet. Det krävs alltsåinte något yrkande därom i det aktuella målet om tillstånd till vattentäkt. Samfällighetsbildning enligt dennaparagraf bör också kunna ske när flera som önskar bevattna ansöker om ettgemensamt uttag av vatten genom en gemensam anläggning. Förutsättningen förparagrafens tillämpning är då att de inte redan har bildat någon juridiskperson, t. ex. ett handelsbolag eller en förening, för ändamålet samt attsökandena begär medverkan för fördelningen av vatten. Omsamtliga sökande i nu avsett fall anser sig kunna vara ulan särskildafördelningsbestämmelser, bör något förordnande om samfällighetsbildning intemeddelas. En tillståndshavare som skallanslutas med tillämpning av andra stycket i förevarande paragraf måste alltidberedas tillfälle att yttra sig i målet. 1981/82:130 448 Ävenden som har tillstånd enligt VL kan tvångsvis anslutas till en 6kap. bevattningssamfällighetmed tillämpning av andra stycket. En anslutning av en äldre tillståndshavare grundarinte någon rätt att besluta om inskränkningar i hans tillstånd. Om sådanainskränkningar emellertid är nödvändiga för alt erforderliga vattenuttag skallkunna göras av sökandena, kan dessa eller någon av dem begära omprövning av deltidigare tillståndet med stöd av 15 kap. 11 § eller, i fråga oiri tillståndenligl VL, 19 § i promulgationslagen. En sådan inskränkning kan medföra rätttill ersättning för den äldre tillståndshavaren enligt 9 kap. 12 §. En anslutning av en ny bevattnare till en befintligsamfällighet enligt tredje stycket kan medföra behov av ändrade bestämmelserrörande samfällighetens förvaltning, andelstal m. m. Då bör vattendomstolenutan något särskilt yrkande med tillämpning av 15 kap. 15 § andra stycketmeddela de ändrade föreskrifter som behövs. Skyldigheten att delta i bevattningssamfällighetenuppkommer genom dom och skyldigheten är för framtiden knutentill lillståndet till vattentäkt för bevattning. Ett tillstånd är intepersonligt utan tillkommer den som äger den fastighet, varsmarker får bevattnas enligt tillståndet. Grundas tillståndet på ennyttjanderättsupplåtelse till marken, åvilar delaktighetennyttjanderättshavaren och, om så bestämts i tillståndsdomen, dennesefterträdare i nyttjanderätten. Så länge tillståndet utnyttjas, kvarstårnaturligtvis skyldigheten att delta i samfälligheten.