prop · G503156 · 1981-12-31 00:00:00 — Det måste dock klargöras att om namnstabiliteten minskarmåste detta medföra en ökad användning av personnummer för registrering medhjälp av datatekniken, en utveckling som många känner tvekan inför, 1.3 Kammarrätten i : Kammarrätten, som har kritiserat det framlagda förslagetshuvudpunkter, anser sig inte kunna tillstyrka förslaget i förefintligt skick. 1981/82:156 130 1.4 Datainspektionen: Bilaga 3 Utredningen konstaterar att naninlagstiftningen hittillsinnefattat en avvägning mellan å ena sidan intresset av namnstabilitet och åden andra, den enskildes intresse att förvärva det släktnamn han önskar.Förslaget ger större utrymme än gällande ratt åt den enskilde att förvärva nyttsläktnamn. En förutsättning härför anges vara systemet med personnummer.Personnumret är, som utredningen påpekat, ett säkert identifikationsmedel. Enkonsekvens av ett genomförande av förslaget innebärande att byte av efternamnblir lättare, blir att personnumret kommer att fä än mer ökad betydelse. Ävenom personnumrets riktighet i viss utsträckning kan kontrolleras, uppnås dockalltjämt den säkraste identifikationen genom användning av personnummer ochnamn. Icke sällan förekommer nämligen fel av typen omkastningar av födelsedagoch födelsemånad (således 330804 i stället för 330408) och stansfel dåexempelvis en handskriven uppgift om personnummer feltolkas. Maskinellakontroller kan avslöja vissa fel men inte alla. Exempelvis avslöjas ofta menlångt ifrån alltid omkastningen av månad och dag, när månadssiffran blir"absurt" hög (332810 i stället för 331028). Frekvensen felbeträffande personnummer har i vissa databehandlingssystem uppskattats till . Blir ändringar av släktnamn avsevärt vanligare än och fleranamnalternativ föreligger och således möjlighet finns att byta släktnamn ettflertal gånger under ett normalt liv minskas identifikationssäkerheten medanvändande av personnummer och namn. Det har i skilda sammanhang uttalats tveksamhet mot denalltmer ökande användningen av personnummer. Datalagstiftningen har i sittbetänkande (SOU 1978:25) likväl funnit att en drastisk inskränkning avpersonnummeranvändning skulle öka risken för obehöriga intrång ipersonlig integritet genom att personförväxlingar då bedöms öka möjlighetertill uppdatering av registeruppgifter är bristfälliga. Dock har såväl avkommittén som i den av antagna propositionen (1978/79:109) ochändring av datalagen uttalats att användning av personnummer i utdata börbegränsas till de fall detta oundgängligen behövs. Redan detta område ärsynnerligen omfattande. Genomförs namnlagsutredningens förslag torde behov uppkommaav att använda personnummer i än större utsträckning. Detta synes inte överensstämmamed de uttalanden som gjorts av statsmakterna om personnummeranvändning isamband med översynen av datalagen. Inspektionen vill således framhålla att genomförande avförslaget skulle innebära ett avsteg från statsmakternas tidigare ställningstagandenmot ytterligare ökad användning av personnummer. Att ange en person medtidigare släktnamn torde bli alltför otympligt och inte praktiskt genomförbarti många register där antalet positioner för namnangivelser är begränsade(exempel , född , tidigare namn ). Det sagda innebär att datainspektionen från sinautgångspunkter ar , tveksam till ett fullständigt genomförande av utredningensförslag - varvid Prop.1981/82:156 131 även beaktats att det från jämställdhetsutgångspunktmåhända skulle kunna Bilaga 3 göras gällande att frågan har begränsadbetydelse. Datainspektionen vill inte frammana en framtidsvy av attpersonnumren helt ersätter namnen men förslaget innebär ett steg i enutveckling mot att det enbart blir i direkta relationer mellan människor somnamnet används medan enbart personnumret används i officiella sammanhang och iekonomiska förhållanden. ser namnlagsutredningens betänkande somett led i de strävanden för jämställdhet mellan man och kvinna, som på olikasätt kommit till uttryck i dagens samhälle. Då man exempelvis ändrat vårdnadslagstiftningentill större jämställdhet mellan moder och fader samt mellan barn till gifta ochogifta föräldrar, är det rimligt att göra motsvarande ändring även inomnamnlagstiftningen. tillstyrker därför förslaget, även om manmåste räkna med att det kommer att medföra merarbete vid t. ex. register- ochjournalföring för kontroll av identiteter i de fall namn och personnummer vidolika tidpunkter inte stämmer överens. Ett genomförande av förslagetförutsätter att det system med personnummer och personakter som införts ifolkbokföringen bibehålls. 1.6 (): RSV anser att utredningen väl följt de i direktivenangivna allmänna riktlinjerna. Under de som gått sedan direktivenlämnades har utvecklingen gett ökad tyngd åt motiveringen för dessa riktlinjer.Framförallt gäller detta det på olika samhällsområden pågående arbetet för ökadjämställdhet mellan man och kvinna liksom strävandena att i möjligaste månutjämna skillnader i rättsligt hänseende mellan barn till föräldrar som ärgifta med varandra och barn vars föräldrar inte är gifta med varandra (i likhetmed utredningen använder RSV i fortsättningen de mera kortfattade begreppenbarn i äktenskap och barn utom äktenskap). För förslagen talar det förhållandet- såsom redovisas i betänkandet 2,6,2 - att de länder som moderniserat sinnamnlagstiftning eller håller på med detta, t, ex, övriga nordiska länder medundantag för , i stor utsträckning har brutit med den hävdvunna agnatiskanamnprincipen enligt vilken barn i äktenskap får faderns namn. Detsamma gälleratt man och hustru i ökad omfattning ges en självständig ställning inamnhänseende, RSV ställer sig emellertid tveksam till om den skeddaavvägningen mellan det allmännas intresse av namnstabilitet och den enskildesintresse av valfrihet fått en lämplig och skälig utformning. Enligt vad somframgår av det följande föreslår RSV vissa inskränkningar i valfriheten tillförmån för namnstabiliteten. Mera allmänt kan ifrågasättas om det är riktigtoch även 1981/82:156 132 från den enskildes synpunkt nödvändigt eller ens lämpligtatt han skall ha rätt Bilaga 3 att under sin livstid - utan att någraändrade rättsliga förhållanden inträtt - få ändra namn av och till genom anmälan och utan någon myndighets prövning, 1 betänkandet åberopas till stöd för valfriheten bl, a,personnumrets alltmer ökade betydelse som ett enhetligt och säkertidentifieringsmedel, RSV delar i och för sig de anförda synpunkterna, RSV villemellertid tillfoga att frågan om personnummeranvändningen utretts.Datalagstiftningskommittén () ifrågasatte därvid (betänkandet.Personnummerregister- Datorer- Integritet SOU 1978:54, s, 107) en föreskriftav huvudsakligt innehåll att en registrerad persons personnummer inte fårgöras tillgängligt i utdata från registret i vidare mån än som behövs för atttillgodose ändamålet med registret samt att den registeransvarige särskiltskall beakta att ett personnummerutlämnande inte sker i onödan eller på sättsom är ägnat att väcka oro eller förargelse, I prop, 1978/79:109 om ändring idatalagen uttalade departementschefen (s, 12): För egen del anser jag i likhet med remissinstanserna attkommittén har anfört övertygande skäl mot att begränsa användningen avpersonnummer. Jag vill särskilt peka på att en begränsning av denna användningskulle kunna få effekter som i själva verket skulle motverka syftet att skyddaden personliga integriteten. Riskerna för personförväxling skulle nämligen ökaavsevärt. Att personnummer förekommer i registren hindrar emellertid inte attderas användning i uppgifter som lämnas ut från ADB-register begränsas.Begränsningar i det hänseendet kan åstadkommas med stöd av gällandebestämmelser. Utredningen åberopar också personaktens betydelse genomatt i denna anteckna alla namnändringar och att akten - förutom uppgifternarörande personen själv-också innehåller "namn, personnummer ochfödelsehemort för föräldrar, make och barn" (s, 81), Härtill är att sägaatt vid personakternas införande 1947 antecknades föräldrar i barnetspersonakt, om barnet var fött 1932 eller senare, Samma gränser sattes för antecknandetav barn i moderns personakt. Först efter 1968 antecknas barn i fadernspersonakt. Uttalandet om att personakten förbinder personen med hans släkt bådebakåt och framåt i fiden måste därför avsevärt modifieras. Det bör vidareframhållas att om uppgifterna om en persori ändras i hans personakt motsvarandeändringar ej sker i föräldrars, makes eller barns personakter, I betänkandet anförs på ett flertal ställen att ett skälför att medge ökad valfrihet på bekostnad av namnstabiliteten är att ett missbrukinte torde behöva befaras med hänsyn till att en namnändring i regel är förenadmed så många praktiska olägenheter för den enskilde. Exempel är namnbyte ipass, körkort och andra identitetshandlingar samt en mångfald andra relationersom varje person har både som samhällsmedlem och privat. Det torde vara riktigtbeträffande de allra flesta som byter namn att skälig orsak finns och att 1981/82:156 133 namnändringar inte sker på okynne. Nuvarande bestämmelse i6 § namnia- Bilaga 3 gen enligt vilken gift kvinna fritt kan anmäla elleråtertaga tilläggsnamn för anteckning i kyrkobok har såvitt RSV känner till inteföranlett några olägenheter i form av upprepade anmälningar och återtaganden. Utredningens antaganden enligt föregående stycke tordeockså gälla det stora övervägande flertalet personer. Utredningen haremellertid förbisett att det också, låt vara i ett litet antal fall, kanförekomma att den enskilde har ett direkt oberätfigat intresse att tid efterannan kunna uppträda med olika namnidentiteter. Särskilt torde detta gällaallehanda former av ekonomisk brottslighet för att vilseleda och försvåraefterforskning. Det hade varit av intresse om synpunkter på detta hade lämnatsav exempelvis och brottsförebyggande rådet. Inom RSVsverksamhet påskatteområdet förekommer det ej sällan att namnändringarbeträffande juridiska personer sker i uppenbart syfte att försvåramyndigheternas insyn för kontroll och revision. Om en uppluckring avnamnstabiliteten skulle ske av sådant vittgående slag som förslagen ibetänkandet innebär, kan det befaras att de praktiskt taget obegränsademöjligheterna till upprepade namnbyten för fysiska personer även kan komma attförsvåra bekämpandet av den ekonomiska brottsligheten. Enligt RSVs mening ärdenna faktor av så stor betydelse att den vid bedömningen av förslaget börbeaktas. Enligt direktiven borde det eftersträvas att göra reglernaenklare och mer lättillgängliga. namnlag har erfarenhetsmässigt varitpå många punkter svår att förstå och tillämpa både för allmänheten ochmyndigheterna. Det kan med skäl ifrågasättas om utredningens förslag i dessaavseenden innebär någon förbättring. Lagreglernas komplicerade natursammanhänger i viss grad med den mycket vittomfattande valfriheten somförslaget vill ge de enskilda. De begränsningar i valfriheten som RSV i detföljande vill föreslå torde - oavsett deras lämplighet i övrigt - kunna bidrafill en i och för sig önskvärd förenkling av lagreglerna. årsnamnlagstiftning trädde i kraft, blev patentverket namnmyndighet och har sedandess att handlägga ärenden om tillstånd att ändra släktnamn och förnamn. Patentverkethar härigenom erhållit stor erfarenhet av hur namnlagstiftning verkari praktiken. Som framgår av betänkandet kunde patentverket redan införfillsättandet av namnlagsutredningen i en skrivelse till justitiedepartementetmed därvid fogad promemoria ge en utförlig redogörelse för dittills gjordaiakttagelser. Dessa har såvitt verket kan finna noggrant genomgåtts avutredningen, som anvisat lösningar i flertalet fall. Även i övrigt harutredningen sökt och också funnit lösningar enligt de riktlinjer som angeseller antyds i utredningens direktiv. 1981/82:156 134 För att nå detta resultat har utredningen tagit radikalagrepp på ämnet och Bilaga 3 inte känt sig bunden av vad som under lång tidvarit tradition på släktnamnsområdet. Särskilt kommer detta till uttryck genomatt utredningen föreslår att den agnatiska principen överges till förmån fören fullständig valfrihet för makar mellan mannens och hustruns samt för barnmellan faderns och moderns namn. Som motiv härför hänvisas framför allt tilldet i den aktuella samhällsdebatten ständigt återkommande kravet på jämställdhetmellan man och kvinna. Ett fullföljande av utredningens principiella linje vidutformningen av de nya namnreglerna har lagtekniskt sett givit goda lösningaroch möjliggjort en betydande förenkling både av lagtext och förfarandet vidändring av namn. Genom att åtskilliga namnändringar blir anmälningsärenden (hospastorsämbetena) i stället för ansökningsärenden (hos namnmyndigheten)tillgodoses också krav på minskning av det s. k. byråkratiska krånglet inom namnväsendet. Införandet av internationellt rättsliga regler förnamnförvärv ser patentverket som en angelägen komplettering av namnlagen. För patentverket som namnmyndighet leder förslaget till enavsevärd begränsning av verkets befattning i första hand med defamiljerättsliga namnförvärven. Verket räknar dock med att som centralnamnmyndighet få vidgade informationsuppgifter på namnområdet. Om de föreslagnaändringarna av namnskicket genomförs, blir friheten att välja namn så stor attdet för den enskilde kan bli svårt att överblicka de framtida konsekvenserna.Här behövs säkert omfattande rådgivning och biträde åt såväl pastorsämbeten somallmänhet. , som har mycket goda erfarenheter av nordisktsamarbete på de lagstiftningsområden som berör verket, beklagar attförutsättningar inte förelegat för sådant samarbete på namnlagstiftningensområde. Särskilt med tanke på den stora internordiska rörligheten hosbefolkningen i de nordiska länderna hade en samlad nordisk lösning varitangelägen. Med tillfredsställelse konstateras dock att den så sent som i årantagna nya norska namnlagstiftningen väl överensstämmer mednamnlagsutredningens förslag. Även i förhållande till synes en godöverensstämmelse kunna uppnås, om där framlagt förslag till ny namnlagstiftningantages utan större ändringar. För att förbereda verkets ställningstagande tillutredningens förslag har verket inrättat en referensgrupp sammansatt avrepresentanter för olika personalgrupper i verket och företrädare för bådakönen. De synpunkter som framförs nedan är till helt övervägande delenförankrade i referensgruppen. Innan patentverket övergår till att yttra sig omförslagets enskildheter, vill verket framföra några mera allmänna synpunkteravsedda att belysa vissa verkningar av en så genomgripande ändring avsläktnamnsskicket som föreslås. Prop.1981/82:156 135 En följd, som utredningsmannen inte berört närmare, är deninverkan som Bilaga 3 den större friheten vid val av släktnamn får i frågaom skyddet för egenartade släktnamn. Denna synpunkt, som experten fästavgörande vikt vid i sitt särskilda yttrande, skall här ytterligare någotbelysas. Genom namnlag infördes i densvenska lagstiftningen ett materiellt skydd för släktnamn, dock begränsat tillegenartade släktnamn, dvs. sådana som anses ägnade att utmärka tillhörighetfill viss släkt. Detta var ett betydande framsteg i förhållande till vad somgällt tidigare, när endast vissa adliga släktnamn ansågs åtnjuta skydd. Manvågar nog också påstå att det förstärkta namnskyddet för egenartade släktnamnmotsvaras av uttalade önskemål om namnskydd hos bärare av sådana namn. Mångabärare av sedan av ålder existerande egenartade namn - i stor utsträckning ävenicke adliga - är sammanslutna i släktföreningar, där man vårdar släktensangelägenheter och slår vakt om släktens namn. En annan kategori är bärare avnybildade namn. Den som förvärvat ett sådant namn har anledning räkna med attnamnet är förbehållet de ursprungliga namnhavarna och deras anhöriga. Man kanräkna med att samma eller liknande namn inte godkännes för någon annan. Detsvarar namnmyndigheten genom sin prövning för. Den betydligt utvidgade valrätten till släktnamn och desskonsekvenser enligt förslaget medför att även egenartade namn - och av dessa äradelsnamn bara en ringa del - lätt kan ledas utanför den ursprungligasläktkretsen. Släktnamnet kommer i många fall inte längre att markeratillhörighet till viss släkt. Det kan visserligen sägas att så kan vara falletäven , men det kommer att bli mycket vanligare. Termen"släktnamn" kan därmed också bli oegentlig, eftersom inte ens ettegenartat släktnamn alltid visar att bäraren tillhör den ursprungliganamnbärande släkten. Detta förhållande leder till frågan om inte termen"släktnamn" borde ersättas med termen "efternamn" inamnlagen och annan lagstiftning. När patentverket avstår från att föreslådetta är anledningen att man vid tillkomsten av den nya norska namnlagenslutligen stannat för att inte byta ut "slektsnamn" mot"efternamn". har under sin befattning med namnfrågor fåtten god uppfattning om människors inställning till sitt namn. Namnet spelar förmånga fler människor än man skulle tro en stor roll, många är direkt fixeradevid det. Det kan sägas att alltför stor hänsyn inte skall tagas till de mångagånger irrationella ståndpunkter som kommer till uttryck i namnfrågor, men detgår inte att blunda för att sådana förekommer. Man kan därför inte utesluta atten utvidgad valfrihet på namnområdet kan leda till konflikter eller störningari familjerelationerna , kanske intill dess engenerationsväxling ägt rum. Om man genomför en så genomgripande omläggning avsläktnamnsskicket som förslaget innebär, måste man sålunda vara medveten om attomläggningen lika väl som den välkomnas i vissa kretsar kan komma att leda tillirritation hos många människor. Prop, 1981/82:156 136 Det är emellertid också viktigt att understryka att den agnatiska Bilaga 3 namnprincipen spelar en inte oväsentlig rollnär det gäller synen på könen. En son bär släktnamnet vidare; en dotter får sinblivande äkta makes. Den av utredningen föreslagna revisionen av namnrätten kandärför ses som ett steg mot större jämställdhet mellan könen, vilket inte skallunderskattas. När patentverket i fortsättningen närmare granskarenskilda bestämmelser i förslaget är det sålunda med utgångspunkt från attgrundtankarna i utredningens förslag blir vägledande för namnlagsfiftningensutformning. På några punkter förordar verket dock vissa jämkningar. 1 betänkandet redovisas en översyn av hela namnlagen(1963:521) och den till lagen knutna namnförordningen (1963:528). Mot bakgrundav att den nu gällande lagen inte har mer än på nacken och denomsorg som präglade dess tillkomst, framstår det måhända som en smulaöverraskande att en sådan allmän översyn ansetts påkallad . Det ärnaturligtvis i och för sig önskvärt att man inte gör ingrepp med alltför tätamellanrum i de bärande principerna i en lagstiftning som i så påtaglig gradberör praktiskt taget alla medborgare som namnlagstiftningen. Utredningsarbetethar emellertid bedrivits i god samklang med direktiven. Det ligger onekligenockså mycket i vad utredningen själv framhållit om att utvecklingen har gåttfort och att den nuvarande lagen inte i allo svarar mot dagens synsätt. Befogadanmärkning kan därför ej riktas mot att utredningen i den omfattning som skettanalyserat och omprövat de principiella lösningar som ligger till grund förgällande lagstiftning på namnrättens område. Även om patentbesvärsrätten, såsom framgår av detföljande, har vissa erinringar mot detaljer i förslaget, förtjänar betänkandeti dess helhet beröm för det sätt på vilket det presenterats. Språkbehandlingenär påfallande spänstig och problemen analyseras på ett skarpsinnigt men ändålättfattligt vis. Också de lagtekniska lösningarna framstår till övervägandedel som val avvägda. På det principiella planet innebär namnförslaget betydandeförändringar i förhållande fill gällande rätt. Bl, a, föreslås i fråga om barnssläktnamn en övergång till i viss omfattning från den på tradition grundadeagnatiska principen till en kognatisk princip samt beträffande makars släktnamnett slopande av rådande presumtion för namngemenskap grundad på mannenssläktnamn och införandet av en obegränsad möjlighet att som gemensamt släktnamnförvärva endera makens namn (bortsett från släktnamn som förvärvats på grund avtidigare äktenskap). Förslaget innehåller också nyheter i form av mellannamnoch en formalisering av sedvanerättsligt brukade gamla gårdsnamn. Stor frihetmedges att välja mellan olika namn och namnkombinationer samt att - mestadelsgenom en enkel anmälan hos Prop.1981/82:156 137 pastorsämbetet - byta släktnamn. Förslaget är således i vissa avseenden mycket långtgåendeoch innebär utan tvekan - som närmare utvecklats i ett av experten särskilt yttrande - en urholkning av tidigare uppbyggda namnrättsligaprinciper avsedda att främja namngemenskapen inom familjen och släkten. Detbygger emellertid på moderna och i allt vidare kretsar accepteradesjälvständighets-och jämlikhetssträvanden, för vilka äldre principer på dettarättsområde bör vika, Patentbesvärsrätten vill därför inte motsätta sig ettgenomförande av de principiella ändringar som föreslås. Mot bakgrund avomfattningen och innebörden av dessa ändringar framstår emellertid enligtpatentbesvärsrättens mening ett bibehållande av ordet släktnamn som inadekvatoch i viss mån vilseledande. Det skulle enligt rättens uppfattning vara enfördel att genomgående ersätta detta ord med det neutrala ordet efternamn.Sistnämnda ord ansluter .också på ett logiskt sätt till de i namnlagen i övrigtförekommande begreppen förnamn och mellannamn. Det torde i detta sammanhangfinnas viss anledning att varna för konsekvenserna av ett alltför flitigt brukav de vittgående möjligheter att förvärva och byta namn som förslaget medger.Risk kan då uppkomma för komplikationer i skilda hänseenden, t. ex, vidlegitimationskontroll. Ej heller kan väl bortses från risken för vissadministrativt merarbete genom krav på utfärdande av nya identitetshandlingaroch liknande samt ändringar som måste vidtas i offentliga register av olikaslag, Patentbesvärsrätten övergår härefter till att behandlavissa avgränsade frågor av i huvudsak lagteknisk och processuell karaktär, 1.9 Kyrkobokföringsinspektören i stifts östrainspektionsområde: betänkande och förslag innebär pååtskilliga områden positiva och angelägna reformer, som underlättar ochförenklar sådana släktnamnsändringar, vilka ha värde för både den enskilde ochsamhället. Även beträffande förnamn underlättar förslaget på några punktersådana ändringar, som kan ha sitt berättigande och medföra önskvärdakonsekvenser för såväl samhälle som enskild. Likval innebär förslaget ävenåtskilliga olyckliga och föga önskvärda, ibland förvirrande, praktiskaolägenheter och bör enligt min niening bearbetas i flera avseenden innan detantaaes. 1.10 Kyrkobokföringsinspektören i stifts västrainspektionsområde: Utredningens förslag öppnar möjligheten för att medlemmari en familj kommer att få olika släktnamn, vilket anser varaönskvärt. Prop.1981/82:156 138 - Utredningens förslag till huvudregler för makars ochbarns släktnamn Bilaga 3 öppnar risken för att den namngemenskap som 78 procentanser vara inte bara önskvärd utan en av förutsättningarna för känslan avsamhörighet kommer att helt spolieras. Säger inte skillnaden mellan 0,1 och 78procent något? Ändå lägger man fram detta förslag. Erfarenheterna från kyrkobokföringsarbeteti praktiken ger vid handen att det finns alltför stora risker att anmälan frånendera maken att antaga den andra makens släktnamn aldrig kommer till stånd,vilket kommer att resultera i skilda släktnamn - alltså det som ejanser vara önskvärt. Man gör inte våld mot jämställdhetssträvandena omhuvudregeln blir liksom nu att kvinnan förvärvar mannens släktnamn men harmöjligheten att behålla sitt släktnamn som ogift och att möjlighet skall gesmannen att förvärva det släktnamn som kvinnan hade som ogift om hon behållitdetta i äktenskapet - vidare att barn i äktenskap förvärvar faderns aktuellasläktnamn, i.11 Kyrkobokföringsinspektören i : Betänkandet i sin helhet synes vara ett tillrättaläggandeav gällande namnlag till nyare och modernare namnskick som i allt torde synasavspegla våra nya sociala förhållanden, som var.