prop · G503103 · 1981-12-31 00:00:00 — Hur alterneringstiden skall fördelas mellanordnings- och kriminalavdelningen är en annan sådan viktig fråga. Slutligenmåste del ankomma på beredningen att föreslå hur den praktiktjänstgöring hosmyndigheter och organ utanför polisväsendet som har förutsatts iriksdagsbeslutet skall utformas. Här kan viss försöksverksamhet komma all blinödvändig. I fråga om utbildningen gäller generellt alt de samlade kostnadernainte får överstiga nuvarande ramar för polisutbildningen. Vad jag har anfört nu om hur det fortsattautredningsarbetet på utbildningsområdet bör bedrivas har giltighet också ifråga om den översyn av polischefsutbildningen som har förutsatts ipropositionen och riksdagsbeslutet. 1 enlighet med vad justitieutskotlel haruttalat bör beredningen närmare överväga möjligheterna att ytterligareförbättra förutsättningarna för polismän all gå över lill polischefskarriären.Någon ändring i fråga om det nuvarande kravet på juris kandidatexamen resp.juristexamen är emellertid inle aktuell. När det så gäller reformens kostnadssida vill jag förstrent allmänt framhålla all beslut ger utrymme för olika ambitionsnivåer vid genomförandet av den beslutade reformen. Del statsfinansiella lägel medger inte att alla de oUka önskemål som här kan göra sig gällande blir tillgodosedda. Generellt bör för beredningens arbete gälla att de organisa toriska och övriga förändringar som aktualiseras skall begränsas fill vad som 134 nied nödvändighet fordras förgenomförandel av den reform som Beredningen bör utgå från den resurstilldelning för Skr.1981/82:103 polisväsendet som kommer att gälla för /83. Jag villi del Dir 1981:27 sammanhanget erinra om de direktiv (Dir. 1980:20) som påföredragning av chefen för budgetdepartementet har meddelatssamtliga kommittéer och särskilda utredare angående finansiering av reformer. Manmåste här också hålla i minnet alt det f. n. pågår ett systemafiskt arbete påatt se över olika statliga myndigheters verksamhet i syfte att nå fram fill debesparingar som behövs i nuvarande statsfinansiella läge. På vissa områden avsamhällsverksamheten är stora besparingar möjliga, medan man på andra områdenmåste gå fram med större försikfighet. För samtliga stadiga myndigheter haremellerfid fastställts elt huvudalternativ för beräkning av resurstilldelningensom innebär att resp. anslag, efter pris- och löneomräkning, skall minskas med2 % som elt schablonmässigt uttryck för rationaliseringsmöjligheternainom den statliga förvaltningen. Jag vill också påpeka att jag i annatsammanhang kommer att låta belysa konsekvenserna av en väsentligt lägre resurstilldelningän den som huvudalternativet innebär. Jag vill understryka att jag härmed dockinle tagit ställning till i vilken utsträckning ytterUgare besparingar överhuvud tagel bör genomföras på polisområdet. Iriksdagens beslut har, som jag inledningsvis berörde, lagts fast att degmndläggande reglerna om polisens uppgifter, organisation och befogenheter börföras samman i en polislag. Det bör ankomma på polisberedningen alt lägga framförslag till utformning av en sådan lag. De överväganden som 1975 årspoUsutredning har redovisat i sitt betänkande och som har vunnit bredanslutning under remissbehandlingen bör tjäna som riktlinjer vid författningsarbetet.I enlighet med vad som har anförts av utredningen och i propositionen (jfr ävenJuU 1979/80:24) bör i den nya lagen polisverksamhetens roll som elt led isamhällets samlade insatser för social trygghet och samhällsgemenskap betonas.Beredningen bör även arbeta ut förslag till de övriga författningar som behövsför reformens genomförande. Detär omfattande uppgifter som enligt vad jag nu har redovisat bör anförtros åtden nya polisberedningen. Riktlinjerna för arbetet och lösningarna i sak såvittangår principiella frågor har emellertid lagts fast av . Härtillkommer att elt omfattande förberedelsearbete för genomförandet av den reformsom nu förestår fillbaka har pågått inom rikspoUsstyrelsen. Detmaterial som därvid har arbetats fram bör ingå i underiagel för beredningen,som också bör ha möjlighet alt uppdra åt styrelsen att genomföra särskildautredningar på vissa punkter. Jag räknar därför med att det skall vara möjligtför beredningen all redovisa sina förslag i sådan tid att ett genomförandeskall bli möjligt med verkan fr. o. m. /85. Medhänsyn lill de aktuella frågornas mångfald bör beredningen lämpligenorganiseras på det sättet all arbetet leds av en styrgrupp med pariamentariskförankring medan olika undergrupper för de skilda huvudfrågorna underexperlmedverkan lar fram beslutsunderlag. Beredningenbör vid arbetets påbörjande och under arbetets gång lämna information fill de berörda huvudorganisationerna liksom i förekommande fall annan berörd central arbetstagarorganisation med vilken staten har eller brukar ha avtal om löner och andra anställningsvillkor. Organisationerna bör också beredas tillfälle all framföra synpunkter. Dessutom bör beredningen se till alt de berörda arbetstagarna på lämpligt sätt informeras om 135 Skr.1981/82:103 arbetet. Del II Med hänvisning lill vad jag nu haranfört hemställer jag alt regeringen bemyndigar chefen för justitiedepaitementet alt tillkalla en kommitté med högst sju ledamöter meduppdrag att behandla frågor om genomförandet av beslutade reformer angåendepoUsens uppgifter, organisation och utbildning m. m., att utse en avledamöterna att vara ordförande, att besluta om sakkunniga, experter, sekreterare och annatbiträde åt kommittén. Vidare hemstäUer jag att regeringen föreskriver attkostnaderna skall belasta andra huvudtitelns kommilléanslag. Regeringen ansluter sig lill föredragandens övervägandenoch bifaller hans hemställan. Utredningav vissa frågor rörande trygghetsfonder Chefen för industridepartementet, statsrådet ,anför. I propositionen 1980/81:130 om industripolitikensinriktning, m. m. uppställs vissa övergripande mål för industripolitiken inuvarande ekonomiska läge. - att ökaproduktionen av industrivaror och tjänster för att genom ökad export ochminskad import bidra till den externa balansen, - att ökaeffektiviteten i industrin för att därigenom lämna största möjligaresursutrymme ål andra samhällssektorer, - att utvecklaindustrin så att den kan bidra till en regional balans och utnyttjaundersysselsatta resurser, -alt medverka till all strukturomvandlingen sker i socialt acceptabla former. Grundförutsättningen för all nå dessa mål är goda. Sverigehar elt stort antal vitala industriföretag med betydande tillväxtpotential. Enomstrukturering av industrin mot lönsammare branscher är nödvändig för att nåde nämnda målen. En snabb strukturomvandling kan dock innebära påfrestningar iform av lokal arbetslöshet som kan innebära samhällsekonomiska förluster ochsociala problem. Strukturomvandlingens problem har drabbat vissa gruppei- ibefolkningen hårdare än andra. förefaller problemen ha ökat iomfång genom att fler regioner och fler branscher har drabbats. Utsikternainför 1980-lalet är likartade. En omställning av industrin kräver handlingsutrymme i formav tid och resurser. All överföra arbetskraft från krympande till växande delarav industrin är förenat med betydande irögheler. Den svenska industrin ärgeografiskt starkt spridd vilket försvårar omställningen. Ett nytt drag i omstruktureringsproblemalikenär också att de svaga delarna av industrin i Skr. 1981/82:103 en del fallhar specialiserad arbetskraft med högre löner än genomsnittet Dir 1981:28vilket försvårar arbetskraftens rörlighet. Industripolitiken bör ges en så offensiv och långsiktiginriktning som möjligt. Jag avser därmed bl. a. åtgärder för att främjaetablering av och tillväxt i små och medelstora företag, för att underlätta förindustriföretag att anskaffa erforderligt riskkapital samt för att stödjaforskning och utveckling. En sådan offensiv industripolitik kan tillsammans meden framgångsrik ekonomisk politik samt en effektiv arbetsmarknads- ochregionalpolitik kraftigt begränsa omfattningen av de problem som sammanhängermed strukturomvandlingen. Lösandet av sådana problem främjas också genom en välfungerande samverkan mellan företag, anställda och samhälle. Det är från samhällets synpunkt önskvärt att företag, somändrar sin produktionsinriktning med omfattande konsekvenser för sysselsättningsläget,genomför dessa förändringar i en takt som underlättar arbetskraftens övergångtill ny verksamhet samt ställer sitt tekniska och kommersiella kunnande tillförfogande för att medverka till all ny verksamhet kommer till stånd. Syftethärmed skall vara att påskynda och underlätta strukturrationaliseringen isocialt acceptabla former. Målsättningen bör vara att företagen skall kunnaunderlätta för sina anställda alt utan längre arbetslöshetsperioder övergå lillny anställning i samband med strukturrationalisering eller ekonomiskapåfrestningar som kräver personalinskränkningar. En sådan medverkan kan varaförenad med kostnader för förelagen som del kan vara lättare all bära om medelför detta särskilt har reserverats under en följd av år. Företagens benägenhetatt reservera medel lorde hänga samman bl. a. med de skattemässiga villkorenför reserveringen samt kraven från de anställdas organisationer. I den nämnda propositionen om industripolitikensinriktning, m. m. aviseras en förutsättningslös utredning om avsättningar lillsärskilda trygghetsfonder som kan disponeras för de ändamål som här berörts. Jag återkommer till detta och förordar att en kommittétillkallas för att utreda dessa frågor. Till ledning för kommitténs arbete villjag anföra följande. Kommitténs uppgift bör vara att förutsättningslöst utredaelt system där företagen genom avsättningar till särskilda fonder -trygghetsfonder -reserverar medel för framtida utgifier i samband med störredriftsinskränkningar. I sådana situationer kan företaget belastas av i. ex.höga avgångsvederlag eller ökade lönekostnader på grund av förlängdauppsägningstider som medel kan behövas för investeringar som kan geny sysselsättning för den berörda personalen. Enutgångspunkt för utredningsarbetet bör vara att ett system med trygghetsfonder bör vara frivilligt. Förelagen bör sålunda inte kunna åläggas all göra avsättningar lill en sådan fond. Som en förutsättning för att avsättningen skall vara avdragsgill vid inkomsttaxeringen bör dock gälla all företagel har träffat en bindande överenskommelse med de anställdas organisationer, t. ex. i fråga om avgångsvederlag. Vissa begränsningar i fråga om storleken av de vid laxeringen avdragsgilla avsättningarna och vilka åtaganden som skall ge rätt till avdrag måste finnas. I dessa hänseenden bör kommittén skapa sig en bild av avsättningsbehoven och mot bakgrund härav föreslå de begränsningar som bör gälla. Kommittén bör härvid även studera de olika lösningar som hitfills använts i samband med driftsinskränkning- 137 Skr.1981/82:103 Kommittén skall lämna förslag påvilka förelag, t, ex. med hänsyn lill Del II storlek eller ägarform, som böromfattas av ell system med trygghetsfon- En viktig uppgift för kommittén blir att utarbeta regler somi möjligaste mån garanterar alt medel, som svarar mol de gjorda avsättningarna,finns tillgängliga hos förelagen när ulgifler för de gjorda åtagandena bliraktuella. Kommittén bör i detta sammanhang beakta de lösningar som har vallsvid tryggande av pensionsutfästelser och vid avsättningar tillinvesteringsfonder och liknande fonder. Vad gäller den tekniska utformningenbör kommittén vidare överväga om trygghetsfonderna bör bilda elt särskillfonderingssys-tem eller om syftet med fonderna kan tillgodoses på annat sättexempelvis genom kompletteringar i lagen (1979:609) om allmän investeringsfond. Kommittén bör bedriva sitt arbete i nära samråd medarbetsmarknadens parter. Det syslem med trygghetsfonder som skall utredas börutformas så att arbetsmarknadsverkets förmedlande uppgifter underlättas.Kommittén skall, i den mån kommittén kommer in på frågor som har beröring medolika samhälleliga insatser vid driftsinskränkningar samråda med den utredningom arbetsmarknadsverkets ansvarsområde och organisation som chefen förarbetsmarkuadsdeparlementel i propositionen 1980/81:126 om arbetsmarknadspolitikensframlida inriktning har anmält all han kommer alt föreslå regeringen atttillsätta. Kommittén bör i en första etapp mot bakgrund av vad denfunnit beträffande behovet, konstruera alternativa modeller förtrygghetsfonder. Kommittén bör därvid i olika avseenden analysera vilkaeffekter ett införande av sådana fonder skulle få samhällsekonomiskt,statsfinansiellt och företagsekonomiskt samt för rörligheten på arbetsmarknadenoch för relationerna mellan arbetsmarknadens parter. Även övriga effekter förberörda företag och anställda skall beaktas, I en andra etapp bör kommitténutforma elt mer detaljerat förslag. Utgångspunkten för utredningsarbetet skall vara att allaförslag som läggs fram skall kunna genomföras inom ramen för oförändraderesurser inom det område som förslagen avser. Det innebär alt omkostnadskrävande förslag -i delta inbegrips även förslag som medförinkomstsänkningar - läggs fram måste visas hur förslagen kanfinansieras genom besparingar i form av rationaliseringar och omprövning avpågående verksamhet inom utredningsområdet. Kostnadsberäkningarna skall varaväl genomarbetade och ta hänsyn till alla kostnader som kan uppstå oavsett omde drabbar staten, kommuner eller enskilda. De kommunalekonomiskakonsekvenserna av lämnade förslag skall med andra ord beaktas och ettgenomarbetat underlag som medger bedömningar i dessa avseenden skall redovisas.Utredningen bör så omsorgsfullt som möjligt belysa de indirekta effekter i formav exempelvis ökad administration och ökat krångel, som förslagen kan medföraför myndigheter och enskilda. Utredningsarbetet bör bedrivas så att den första etappenkan redovisas , Då kommitténs slutliga överväganden och förslagredovisas, bör de förfaltningsförslag som föranleds av ställningstagandenaläggas fram. Med hänvisning lill vad jag nu har anfört hemställer jagatt regeringen bemyndigar chefen för industridepartementet 138 att tillkalla en kommitté med femledamöter med uppdrag att utreda vissa frågor rörande trygghetsfonder. all utse en av ledamöterna att vara ordförande. alt besluta om sakkunniga, experter, sekreterare och annatbiträde ål Vidare hemsläller jag att regeringen föreskriver all kostnaderna för utredningen skall belasta fjortondehuvudtitelns Regeringen ansluter sig till föredragandens övervägandenoch bifaller hans hemställan. Översyn av debiterings- och uppbördssystemet för arbetsgivaravgifter Beslut vid regeringssammanträde . Chefen för , statsrådet , anför: Arbetsgivaravgifterna till socialförsäkringarna m.fl.ändamål beräknas och uppbärs av . Under del år somavgifterna avser, det s. k. utgiftsäret, skall en arbetsgivare betala enpreliminär avgift som fördelas på sex belalningstillfällen. Den preliminäraavgiften för ett visst år beräknas med utgångspunkt i underiagel för denslutliga avgift som arbetsgivaren debiterades året före ulgiflsåret. Dettaunderlag uppräknas med hänsyn till den allmänna löneutvecklingen med vissprocentsats, som fastställs av regeringen. När den preliminära avgiftenbestäms, skall hänsyn dessutom tas till ändringar i de procentsatser somavgifterna utgår med och andra ändringar av betydelse i avgiflsbestämmelserna.För att en bättre överensstämmelse skall uppnås med den beräknade slutligaavgifien kan den preliminära avgiften under vissa förutsättningar sänkas ellerhöjas. Detta sker genom elt beslut om jämkning i varje särskilt fall. Egenavgiflerna lill socialförsäkringarna m. m. för den somhar inkomst av annat förvärvsarbete än anställning debiteras och uppbärs påsamma sätt som skatt enligt uppbördslagen. Den lokala skattemyndighetendebiterar avgifterna preliminärt i samband med debiteringen av preliminärB-skatt. Även den slutliga debiteringen ombesörjs av den lokalaskaltemyndigheten. Del nuvarande debiterings- och uppbördssyslemet förarbetsgivaravgifterna är behäftat med brister. a. har de gällandereglerna för beräkningen av avgiftsunderlaget gjort del i praktiken omöjligtatt få överensstämmelse mellan de preliminära avgifterna och de slutligaavgifterna. Följden har blivit att betydande belopp, trots uppräkningen medhänsyn till den allmänna löneutvecklingen, betalas in med upp till två årseftersläpning. I den reviderade finansplanen 1980 framhölls alt den preliminärauppbörden av arbetsgivaravgifter på borde kunna knytas lill denlönesumma som redovisas i samband med källskalteredovisningen (prop. 1979/80:150 bil. 1 s. 21). Därigenom skulle i princip all eftersläpning kunna upphöra. Skr.1981/82:103 Regeringen har i prop. 1980/81:178 lagt fram förslag om Del II förenklade regler försocialförsäkringsavgifter, m. m. Förslaget syftar bl. till att åstadkomma enhetligare och enklare regler föravgiftsberäkningen. Sålunda föreslås bl. a. alt de nuvarande basbelopps- ochmaximeringsavdra-gen slopas vid beräkningen av ATP-avgiften och att densärskilda byggnadsforskningsavgiften avskaffas. De nya reglerna föreslås trädai kraft . Genomförs den i prop. 1980/81:178 föreslagna ordningen föravgiflsberäkningen blir del - som jag har anfört i min anmälan tilllagrådsremissen i ärendet - möjligt att gå vidare på vägen att införa elteffektivare debilerings-och uppbördssyslem. Som där har antytts bör uppbördenav arbetsgivaravgifter kunna knytas an till de lönesummor som redovisas isamband med källskatieinbetalningarna eller på något liknande sätt anknytastill de löpande löneutbetalningarna. Detta kräver emellertid omfattandeändringar i nuvarande författningar om debiteringsförfarandel. Dessutom behövsen genomgripande omläggning av de administrativa rutinerna samt en noggranninformation till arbetsgivarna. Som jag också anfört i min anmälan lill lagrådsremissenbör en decentralisering av debitering och uppbörd av arbetsgivaravgifter frånriksförsäkringsverket lill de lokala skattemyndigheterna och länsstyrelsernakunna ske i samband med den förulskickade omläggningen eller något årdärefter. Mot bakgrund av vad jag har anfört här anser jag detangeläget att möjligt få de nu nämnda frågorna närmare utredda. Jagföreslår därför all en särskild utredare tillkallas för att göra en översyn avsystemet för och organisationen av debitering och uppbörd av arbetsgivarnassocialavgifter. En huvuduppgift för utredaren bör bli att undersökamöjligheterna att knyta an uppbörden av arbetsgivarnas preliminärasocialavgifter lill de lönesummor som redovisas i samband medkällskalteredovisningen eller på annat sätt till de löpandelöneutbetalningarna. Syftet härmed är att få en mera direkt anknytning avavgifterna till de löpande löneutbetalningarna och alt de preliminäraarbetsgivaravgifterna därmed så långt möjligt skall stämma överens med deslutliga avgifterna. Del bör emellertid också undersökas om det är möjligt attgå ett steg längre och införa elt system där arbetsgivaren betalaren definitiv avgift som grundas på de löpande löneutbetalningarna. Vid en övergång till ett system med direkt anknytning avavgifterna till de löpande löneutbetalningarna skall noteras all del finns en rad olikheter mellan reglerna på avgiftsområdet och skatteområdet. Reglerna för uttag av arbetsgivaravgifter skiljer sig från reglerna för källskatt i bl. a. följande hänseenden. Arbetsgivaravgift skall betalas för en vidare personkrets än den för vilken källskatt dras. Källskatieavdrag skall således inte göras exempelvis på löner till arbetstagare som utför sitt arbete som en bisyssla vid sidan aven huvudanställning. De lönesummor som ligger till grund för källskatt överensstämmer vidare inte helt med de lönesummor som skall avgiftsbe- läggas. t. ex. i fråga om naturaförmåner. Reglerna för kostnadsavdrag är inte heller överensstämmande. För arbetsgivare som sysselsätter arbetstagare utomlands eller som sysselsätter sjömän måste i vissa fall flera avgiftsunder lag fastställas. 140 Av vad jag nu har anfört framgåratt vissa problem är förenade med en övergång lill ett nytt system för uppbörd av avgifter. Enviktig uppgift för Skr. 1981/82:103 utredaren blir all klarlägga i vilkasituationer det föreligger skiljaktigheter Du" 1981:29 mellan avgifts- ochskattereglerna i fråga om underlag och betalningsskyldighet. Utredaren börpröva om man kan anknyta uppbörden av arbetsgivaravgifterna till denredovisning av lönesummor och preliminär A-skatl som lämnas ikällskatlesyslemel. Utredaren bör därvid vara oförhindrad att föreslå sådanaändringar i nu gällande regler som - ulan alt, den sammantagna ekonomiskabetydelsen av reglerna ändras - underlättar en samordning av skatte- ochavgiftsreglerna i syfte all förenkla administrationen. En allmän förutsättningför varje nytt system är självfallet att det kommer att medföra en rationellareoch snabbare uppbörd än del nuvarande. Utredaren bör lägga fram förslag lill de lagändringar ochadministrativa rutiner som behövs för alt genomföra ett nytt debiterings- ochuppbördssyslem. Utredaren bör särskill uppmärksamma såväl de likviditets- ochpersonalproblem som de problem av administrativ karaktär som kan uppstå vidövergången till ett nytt debilerings- och uppbördssyslem. En annan huvuduppgift för utredaren gäller frågan omdecentraliseringen av debitering och uppbörd av arbetsgivaravgifterna frånriksförsäkringsverket lill de lokala skattemyndigheterna och länsstyrelserna. Regeringen uppdrog åt att isamråd med statskontoret och utreda och framlägga förslag omen överflyttning från till de lokala skattemyndigheternaav debitering och uppbörd av avgifter till den alllmänna försäkringen m. m. Påförslag av överfördes den ADB-mässiga handläggningen ifråga om debitering och uppbörd från tillriksskatteverket och länsstyrelserna fr. o. m. . Den s. k.DEMA-ulredningen (utredning angående decentraliseringav funktioner inom avgiftssystemet) lade fram ettprincipförslag om decentralisering av riksförsäkringsverkels återståendefunktioner inom arbelsgivaravgiftssyslemet. Beträffande den närmare innebördenav principförslaget hänvisas till och skrivelseden och och statskontorets skrivelse den 5 juni1978. går ut från attdecentraliseringen skall ske med bibehållande av nuvarande principer för debiteringav preliminära och slutliga avgifter, även om tanken på en övergång filldebitering enligt andra principer hade framförts av utredningen.Decenlraliseringsfrågan bör nu las upp till förnyat övervägande med beaktandeav vad utredaren kommer fram till beträffande möjligheterna att gå över lillelt nytt debiterings- och uppbördssystem. I fråga om organisationen bör målsättningen vara att i såstor utsträckning som möjligt anknyta den lill skatteadministrationen.Väsentliga krav är all den nya organisationen skall ge möjlighet till eneffektiv gransknings- och revisionsverksamhet och att avgiftskontrollen skallkunna samordnas med skattekontrollen. När del gäller tidpunkten för decentraliseringen börutredaren bl. a. beakta den förberedelselid som krävs för alt lägga nya uppgifter på skatteadministrationen. En särskild fråga som bör klarläggas är om decentraliseringen lämpligen bör ske vid elt enda tillfälle eller i etapper.Vid valet av genomförandealternativ bör utredaren beakta bl. a. säkerheten i 141 1981/82:103 avgifisdebileringen och avgiflsuppbördeni övergångsskedet. Stor betydelse Del II har också personalfrågorna vid ensådan omorganisation som det här är fråga om, bl. a. bör största möjUga hänsyn tas lill personalenvid riksförsäkringsverkels avgiflsbyrå. Utredaren bör vid arbetets påbörjande samt vidare underarbetets gång informera berörda huvudorganisationer och i förekommande fallannan berörd central arbetstagarorganisation med vilken staten har avtal ellerbrukar ha avtal om löner och andra anställningsvillkor saml bereda dentillfälle att framföra synpunkter. Utredaren bör därutöver informera berördaarbetstagare om sitt arbete. Av särskild vikt är att utredaren belyser de kostnader ochintäkter som följer av ett nytt system för och en ny organisation av debiteringoch uppbörd av arbetsgivarnas socialavgifter.