prop · G503113 · 1981-12-31 00:00:00 — Vad som äratt betrakta som fast driftstäUe bör här ha samma innebörd som i 61 §kommunalskattelagen (1928:370). I fråga om de arbetsgivare som enbart bedriververksamhet i den berörda regionen, vilka torde utgöra flertalet, torde del iregel inle föreligga några nämnvärda problem att beräkna det avgiftsunderlag påvilket lägre avgifter skall utgå. För arbetsgivare som har verksamhet såvälinom som utom den berörda regionen erfordras att dessa lämnar särskildredovisning över berörd verksamhet. Grandregeln bör vara allarbetsgivaravgifterna sätts ned i den mån de avser arbete som utförs i denaktuella regionen. För anställda med växlande arbetsplats får därvid enfördelning ske av del tolala ersättningsbeloppet mellan den del som är atthänföra till arbete i resp. utanför den region där lägre avgifter utgår. Ifråga om egenavgifteraa bör däremot gälla all det är manlalskrivningen somskall utgöra granden för avgiftsuttaget. Avgifterna bör sällas ned förförsäkrad om han för året före del taxeringsår då avgifterna debiteras ärmantalsskriven i det aktuella området. De flesta av de som erlägger egenavgifterlorde utföra huvuddelen av sitt arbele i den kommun där de är mantalsskrivna.Det är därför inle motiverat att kräva en uppdelning av deras arbele mellansådant arbete som utförs inom resp. utanför berörd region. Föreskrifter ommantalsskrivning lämnas i folkbokföringsförordningen (1967:198). Allvarligasysselsättningsproblem föreligger inom skogslänen främst inom stödområdena 5och 6. En avgränsning bör dock ske fill delar av dessa stödområden. Medbeaktande av de mycket svåra sysselsättningsproblemen i de delar avNorrbottens län som tillhör stödområde 6 är del mofiverat all utgå från dennaregion vid en avgränsning av ell sammanhängande område inom vilket lägrearbetsgivaravgifter skall gälla. Denna avgränsning bör följa kommungränser. Prop.1981/82:113 93 Samhällsutvecklingeni och Kirana kommuner är tiU mycket slor del beroende avsysselsättningsläget vid Luossavaara-Kirunavaara AB:s () järnmalmsgravor.LKAB har mött allt större avsättningssvårigheter för sina produkter vilketmedfört betydande förluster . Ävenarbetsmarknaden i kommun berörs av förändringar i gravverksamhetensomfattning. Medhänsyn lill att sysselsätlningssituationen i malmfällskommunerna väntasförvärtas har jag med slöd av regeringens bemyndigande tillkallat en kommitté (I1981:06), malmfältsutredningen, med uppgift all framlägga en analys av desamhällsekonomiska konsekvenserna av olika alternafiv för järnmalmshanteringensomfattning. Kommittén skall vidare framlägga förslag tillsysselsättningsskapande åtgärder i de berörda kommunerna . Riksdagenhar beslutat (prop. 1981/82:56, NU 1981/82:13, rskr 1981/82:82) ommedelstillskolt till för rekonslrakfion av . Av medlenavses 700 milj. kr. användas för nedskrivning av anläggningstillgångaroch 800 milj. kr. för ökning av det egna kapUalel. IJokkmokks kommun föratses myckel aUvarliga sysselsättningsproblem under denärmaste åren på grund av att utbyggnaden av vattenkraftsresurserna successivtblir färdig. Mot denna bakgrand uppdrog regeringen ållänsstyrelsen i Nortbollens län att framlägga förslag till åtgärder för alt ökasysselsättningen i kommunen. Jag kommer senare (avsnitt 4) alt behandla förslagsom framlagts inom ramen för delta uppdrag. Sammanfattningsvisförordar jag således att en sänkning av de lagstadgade arbelsgivar- ochegenavgiflerna i regionalpolitiskt syfte omfattar , , Kiranaoch kommuner. Vid avgränsningen har jag även vägt in hänsyn till deslatsfinansieUa effekterna. Utredningenhar redovisat beräkningar av de finansiella effekterna om arbetsgivaravgifternahelt tas bort eller reduceras fill resp. . Finansieringenav en avgiftssänkning bör enligt utredningen i första hand ske genom omprövningav arbetsmarknadspolitiskl slöd och icke-permanent företagsstöd till berördaregioner. Avde remissinstanser som behandlat frågan om hur slor en differentiering börvara anser de flesta att eftersträvade syften bör kunna uppnås även vid enbegränsad avgiftssänkning. Därvid föreslås att sänkningen uppgår till ca tioprocentenheter. En begränsad sänkning är enligt några remissinstanser ävenmotiverad med hänsyn till den osäkerhet om vissa effekter som vidlåder enåtgärd av detla slag. SAFoch förordar ett borttagande av de avgifter, bl.a.folkpensions- och barnomsorgsavgiften, som används tillsammans med skattemedelför att finansiera vissa samhällssektorer. Sammantaget skulle detta innebäraen avgiftssänkning . 1981/82:113 94 Enligtmin mening är del sänkningen av del totala uttaget av arbetsgivaravgifter somär relevant för förelagen och det har således ingen betydelse vilken delavgiftsom förändras eftersom avgiftsbasen är gemensam för alla avgifter. I fråga omegenavgiflerna kan dock avgiftsbasen i vissa fall vara olika. Jag förordarefter samråd med cheferna för social- och budgetdepartementen att denprocentsats efter vilken arbetsgivaravgifter sammanlagt utgår sätts ned med 10procentenheter. 1 första hand bör därvid folkpensionsavgiften nedsättas ochdärefter barnomsorgsavgiflen. I fråga om egenavgifter bör elt lägreavgiftsuttag åstadkommas på motsvarade säll. Bestämmelserom nedsättning av arbelsgivar- och egenavgifter bör av lagtekniska skäl las uppi en särskUd lag. En hänvisning till denna bör göras i lagen om socialavgifter.I den särskilda lagen bör finnas bestämmelse om att ett belopp motsvarande detsom arbelsgivar- eller egenavgiflerna sätts ned med skaU påföras staten och uppbärasi samma ordning som avgifterna i övrigi. Jag återkommer senare lill hur deltabör ske anslagsmässigl. Ienlighet med vad jag nu har anfört har inom induslridepartemenlet upprättatsförslag tUl 1. lagom nedsättning av socialavgifter, 2. lagom ändring i lagen (1981:691) om socialavgifter. Lagrådetarbetar f. n. på fyra avdelningar, dvs. del högsta tillåtna antalet. Trotsdetla är lagrådets program t. o. m. utomordentligtansträngt. Alla de lagförslag som föreligger och som är av det slaget attlagrådet enligt 8 kap. 18 § andra stycket regeringsformen bör höras över demkan inle granskas i sådan tid all förslaget kan föreläggas inom den i3 kap. 3 § riksdagsordningen angivna tiden. Av den nämnda bestämmelsen iregeringsformen följer emellertid att lagrådets granskning kan underlåtas, omdel skulle fördröja lagstiftningsfrågans behandling så att avsevärt men skulleuppkomma. Delär enligt min mening angelägel att den av mig förordade nedsättningen avsocialavgifterna kan träda i kraft ulan dröjsmål. De myndigheter som har allsvara för systemets prakfiska genomförande bör vidare ges skälig tid för detla.Lagrådels hörande över lagförslagen skulle med hänsyn lill vad jag anförtfördröja lagstiftningsfrågans behandling. Motden nu angivna bakgranden bör en remiss lill lagrådet kunna underlåtas iförevarande ärende. Jagvill i sammanhanget erinra om all enligt 20 § lagen (1959:552) om uppbörd avvissa avgifter enligt lagen (1981:691) om socialavgifter skaU, omavgiflsatserna för arbetsgivaravgifter ett vissl utgiftsår är högre eller lägreän procentsatserna för nästföregående utgiftsår, hänsyn tas fill detta vidbestämmandet av preliminära arbetsgivaravgifter. I det här aktuella falletskulle detta innebära att de preliminära arbetsgivaravgifterna för ulgiflsåret1983 nedsätles i samma omfattning som den här föreslagna nedsättningen. Avadministrativa skäl bör nedsättningen av egenavgifter ske i och med de slutligaavgifter som beräknas med ledning av taxering. Prop.1981/82:113 95 Eftersamråd med cheferna för social- och budgetdepartemenlen förordar jag att ettsärskilt förslagsanslag. Ersättning för nedsättning av social-avgtfter, tas upppå statsbudgeten för /83. Medel under detta anslag skallmotsvara det bortfall av avgiftsinkomster som blir följden av att lägrearbelsgivar- och egenavgifter uttas i de av mig förordade kommunerna. Jagåterkommer senare till delta anslag. Jag har vid beräkningen av anslagetbeaktat de besparingar i fråga om Statsföretags verksamhet m. m. som är attförvänta vid en sänkning av arbetsgivaravgifterna i den aktuella regionen samti fråga om minskat behov av arbetsmarknadspolitiska insatser på längre sikt.Återstoden finansieras genom de regeländringar för de regionalpolitiskastödmedlen som jag här förordar i del följande. Vidare kan, som en följd avökad produktion och sysselsättning, en ökning av statens skatteinkomsterförväntas. Föralt den föreslagna reformen skall få avsedda utvecklingseffekler är det enföratsättning alt de sänkta arbetsgivaravgifterna inte las ul i form av lönereUer omotiverad vinstutdelning utan verkligen används för alt sänkakostnadsläget och därmed stärka företagens konkurrenskraft. Mot bakgrund häravär det enligt min mening angeläget alt effekterna av den föreslagnadifferentieringen av arbetsgivaravgifterna kontinuerligt följs. Jag avser attsenare återkomma fill regeringen med förslag härom. 3.7Regionalpolitiskt stöd till näringslivet Riksdagensbeslut 1979 (prop. 1978/79:112, AU 1978/79:23, rskr1978/79:435) innebar en ytterUgare förstärkning och delvis ändrad inriktningav det regionalpolitiska stödet lill näringslivet. Stöd kan lämnas i huvudsak iföljande former enligt förordningen (1979:632) om regionalpolitiskt slöd. a) Avskrivningslån till markanläggningar och byggnader saml i vissa fallmaskiner och inventarier. b) Lokaliseringslåntill markanläggningar och byggnader, maskiner och inventarier, patent,licenser, produktutvecklings- och marknadsföringsåtgärder samt i stödområdena46 även omsättningstillgångar. Utbildningsstödför nyanställda i samband med nyetablering eUer utvidgning av verksamhet samt i vissa fall även för fidigare anställd perso nal. Sysselsättningsstöd för utökning av antalet anställda i stödområde 4,5 och 6. Offertslöd för åtgärder i regionalpolitiskt syfte när övrigastödformer inte kan användas. Regionalpolitisktstöd kan lämnas till företag som bedriver industriell 1981/82:113 96 och induslriliknande verksamhet, serviceverksamhet riktadtill industriförelag, turistverksamhet, vissa typer av partihandel ochuppdragsverksamhet samt annan verksamhet som bedöms få väsentlig betydelse förnäringsUvet eller annars bedöms ha särskild regionalpolitisk betydelse. Beslutet 1979 innebär att vissadelar av landet ingår i regionalpolifiska stödområden. Det finns sexstödområden. Stödområdena 4, 5 och 6, i vilka del högsta stödet kan utgå,omfattar i huvudsak de inre delarna av och nordvästra . En utförlig beskrivning av de nuvarande regionalpoUliskamedlen lämnas i bilaga 4. Regeringen uppdrog ål expertgruppen(1 1979: E) för forskning om regional utveckling (ERU) all utvärdera desamhälls- och företagsekonomiska effekterna av del regionalpolitiska slödellill näringslivet . ERU avlämnade i september 1981belänkandel (Ds I 1981:15) Regionalpolitiskt slöd. En sammanfattning av belänkandel och enremissammanställning har fogats fill protokollet i detta ärende som bilaga 2. ERU framhåller i betänkandet all en central slutsals avden genomförda utvärderingen av det regionalpolifiska stödet är allanvändningen av stödet påverkats kraftigt avdel allmänna ekonomiska lägel med en betydligt lägre fillväxt än tidigare.Efter en fördubbling av stödvolymen och 1970-1975 skeddeen relafivt kraftig minskning under andra hälften av 1970-talel. Den lågatillväxtlaklen har även medfört attregionalpolitikens möjligheter att geografiskt påverka industriell expansionblivit mindre eftersom antalet lokaliseringsbara projekt i en sådan situationblir lägre. Därmed har uppmärksamheten förskjutits från åtgärder inriktade påöverflyttning av verksamhet från en region lill en annan lill åtgärderinriktade på att stödja i resp. region befinfiiga företag ochutvecklingsprojekt som kan leda fram till industriell verksamhet. Mångaremissinstanser understryker de stora metodologiska och praktiska problem somföreligger vid beräkningar av del regionalpolitiska stödets effekter. Fleraremissinstanser framhåller emellertid att även om del är svårt att beräknastödets nettoeffekter på sysselsättningen finns del andra indikationer på attstödet kan ha varit effektivt. Vad som framför alll har uppmärksammals är delfaktum all stödområdena 4, 5 och 6 haft en mindre negafivsysselsättningsförändring inom industrin än övriga delar av landet under andrahälften av 1970-talel. Fiertalel remissinstanser, som behandlat frågeställningen,delar den av ERU redovisade uppfattningen att orsaken till den minskadeanvändningen av del regionalpolitiska stödet under andra hälften av 1970-taletframför allt finns att söka i den lägre ekonomiska tillväxten. En grandläggandeföratsättning för regionalpolifiken är därför en framgångsrik ekonomiskpolitik. 1981/82:113 97 Jaginstämmer i de synpunkter som ERU och flera remissinstanser framför och villunderstryka betydelsen av att genom allmänekonomiska åtgärder skapa godaföratsättningar för regionalpolitiken. Jagövergår nu till att behandla mina förslag till ändringar i del nuvaranderegelsystemet i enlighet med följande uppdelning: Avsnitt 3,7.2 Stödetsutformning Avsnitt 3.7.3 Stödberälligad verksamhet Avsnitt 3.7.4Handläggningsordning Degmndläggande utgångspunkterna för utformningen av det regionalpolitiska stödettiU näringsUvet i form av lokaliseringsstöd (avskrivningslån ochlokaliseringslån), utbildningsstöd, sysselsätlningsslöd och offertslöd harfastställts av genom bl. beslut om regionalpoUliken. Stödformernaär utformade som ekonomiska stimulansmedel, dvs. bidrag och lån som påverkarföretagens ekonomiska kalkyler. Huvuddelen av stödet har karaktär avinitialstöd. Stöd kan lämnas både för att påverka företagens kapitalkostnaderoch deras personalkostnader. Huvuddelenav stödet lämnas efter individueU prövning av de olika stödärendena. I dessafall skall vidare slöd lämnas endast till verksamheter som bedöms fåtillfredsställande lönsamhet och ge varaktig sysselsättning åt de anstäUda. Detsammanlagda stödet skall härvid inle vara störte än vad som behövs för attverksamheten i fråga skall komma tiU stånd. Dessa grandläggande utgångspunkterbör enligt min mening gälla även fortsättningsvis. Somvillkor för alla former av regionalpolitiskt stöd till näringslivet gäller f.n.att av det antal arbetsplatser som tillkommer hos stödmollagarenskall förbehållas vartdera könet. Möjlighet till befrielse från dettakönskvoteringskrav finns. Denna ordning bör kvarstå. Det ankommer påregeringen att närmare utforma regleraa för könskvoteringen. Enarbelsgrapp inom industridepartementet har som jag tidigare nämnt gjort enöversyn av det regionalpolitiska stödet till näringslivet (Ds I 1981:28). Jagövergår nu till alt, mot bakgrand av bl.a. arbetsgrappens förslag, närmare redovisahur jag anser att de olika stödformerna bör utformas i fortsättningen. Deförslag jag kommer att framlägga innebär all regionalpolitiskt slöd lillnäringslivet inom stödområdet kan lämnas enligt följande tablå. Avtablån framgår bl.a. maximala procentandelar för hur stort lokaliseringsstödsom kan lämnas i olika stödområden i samband med olika investeringsåtgärder.Det är då att lägga märke lill att stödets storlek i högre grad än f n. börbestämmas utifrån hur stort stöd som behövs för alt en investering skall kommatUl stånd och att storleken bör fastställas efter en tolalkalkyl överinvesteringar, inkörningskostnader m. m. Jag kommer 7 I981I82. ocksåalt föreslå vissa tekniska förändringar av nuvarande avskrivningslån och isamband därmed att detta stöd i fortsättningen benämns lokaliseringsbidrag. Maximalt lokaliseringsstöd i procent av stödunderlag(kostnader/kapitalbehov) i samband med olika typer av investeringar Investeringar i patent, licenser, marknadsföring &produktutv. oms.tillgångar o. d. SysselsättningsstödStödets storlek i kr. 130000 under 7 år 80000 under 5 år 40000 under 3 år Härtill kommer offertslöd. Liksom får regeringen möjlighet att iundantagsfall medge att lokaUseringsbidrag och lokaliseringslån lämnas medhögre belopp än vad som annars kan utgå. Vad gäller lokaliseringsbidrag, fårstöd högst lämnas med vad som maximalt gäller inom stödområde A. Utanför stödområdet bör somjag tidigare förordat ettinvesteringsbidrag på högst av godkänt stödunderlag kunna lämnas för alttäcka kostnader i samband med investeringar i byggnader och maskiner på högst7 milj. kr. Detta slöd är avsett all medverka lill lösningar av inomregionalaobalansproblem och strakturproblem. Vid sidan av del nu nämnda stödet utanför stödområdet, sombeslutas av , bör efter regeringens bemyndigande den centralamyndigheten ha möjlighet att i speciella situationer lämna lokaliseringsstödtill projekt mellan 7 och 20 milj. kr. Delta bör ske genom all regeringen isärskild ordning anger kommuner som under en begränsad övergångsperiod fillföljd av svåra strakturomvandlingsproblem bör komma i fråga för lokaliseringsstödför investeringsprojekt större än 7 milj. kr. Maximalt lokaliseringsbidrag börhärvid vara . Dessutom bör regeringen liksom hittUls ha möjlighet att isärskilda faU bevilja stöd även utanför stödområdet. Föratsättningarna härförär att avsevärda sysselsättningssvårigheter föratses eller har uppkommit tillföljd av industrinedläggning i samband med omfattande branschrationaliseringeller av liknande orsak. Stöd kan också lämnas när särskilda skäl talar för attområden med ensidigt näringsliv eUer isolerat läge bör tillföras industrieUeller induslriUknande verksamhet. Dessa möjligheter till stöd utanför stödområdetsammanfattas i följande tablå. Prop.1981/82:113 99 Stödunderlag Maximaltstöd i procent av stödunderlag (kostnader/kapitalbehov)i samband med licenser, marknadsförings & prod. >7 milj. kr. Liksominom stödområdet bör även här gälla att regeringen i undanlagsfall får medgeatt lokaliseringsbidrag och lokaliseringslån får lämnas med högre belopp än vadsom annars kan utgå. Jagåterkommer till närmare regler beträffande stödens storlek, handläggningsordningm. Lokaliseringsbidragsom ersättning för avskrivningslån Avskrivningslånkan f n. lämnas lill ny-, till- eller ombyggnad av lokal eller UU arbeten somavser markanläggningar som är nödvändiga för stöd-berättigad verksamhet. Vidbedömning av om ett vissl objekt är att anse som en byggnadsinvesteringtillämpas i princip skattelagstiftningens byggnadsbegrepp. Avskrivningslån kaninom stödområdena 4-6 ges även till investeringar i maskiner och inventariermed en beräknad avskrivningslid av under föratsättning att dessainvesteringar utgör en betydande del av de totala investeringarna och att de beräknasleda till påtagligt ökad sysselsättning. Avskrivningslånet är ränte- ochamorterings-fritt och avskrivs normall med hälften och resterandedel . För alt avskrivning skall ske krävs beslut av myndighel ivarie särskilt fall. Låntagaren skall i sina räkenskaper avskriva de tillgångarsom anskaffats med lånemedlen med minst motsvarande belopp. Vid sill beslut omavskrivning skaU medges eller ej skall myndigheten la hänsyn till hur syftetmed slödel har uppfyUls, t. ex. i fråga om sysselsättningsutvecklingen. Somallmän föratsättning för att lokaliseringsstöd skall beviljas gäller vidare bl.a. att verksamheten bedöms få tillfredsställande lönsamhet och ge varaktigsysselsättning åt de anställda. Ett avskrivningslåns storlek bestäms sedan medhänsyn till dels hur stort stöd som behövs för att en investering skall kommafiU stånd, dels subvention per nytt arbetstillfälle jämfört med gällanderiktvärden, dels den högsta möjUga andelen av investeringskostnaderna iaktueUt stödområde. Prop.1981/82:113 100 Jagföreslår nu alt reglerna för avskrivningslån ändras enligl följande: stödet lämnas i form av bidrag för all läckakostnader i samband med lokaliseringsprojekl (inkörning, anskaffning m. stödet skall normaU utbetalas underinvesteringsperioden och kunna återkrävas av sju årdärefter om inle föratsättningarna för stödet uppfyllts, varvid den del avbidraget som kan återkrävas minskas om inte annat föreskrivits - med resp.30, 20, 10, 10, 10, 10 och 10 procenl , skyldigheten all avskriva de anskaffade tUlgångarnamed ett belopp minst motsvarande slödel upphävs, nedsättningen av återkrävbart belopp skerautomatiskt om inle myndigheten genom särskill beslut motsätter sig en sådan. Minaförslag överensstämmer i sak med arbetsgrappens. De har vunnit allmänt stöd iremissbehandlingen. Förslagen grundas på följande överväganden. Dentekniska utformningen av det nuvarande avskrivningslånet medför att stödet harliten resultatpåverkande effekt för att i stället geeffekt under . Avföljande figur framgår schablonartat hur det nuvarande avskrivningslånetreducerar de i bokföringen redovisade kostnaderna för en byggnads-ochmaskininvestering över tiden. Räntefritt avskrivningslån -41jII»f«t------------------------ 1------ '------ 1) Ar 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 Ibotten ligger värdet av räntefriheten på avskrivningslånet. Det är, om lånetavskrivs, en permanent subvention som förändras efter diskontots variationeroch minskar i takt med inflationen. Ovanpådenna subvention kommer minskade kostnader för företaget i form av lägreavskrivningar på de med hjälp av stödet anskaffade byggnaderna och maskinerna.Bokföringsnämnden har dock fastslagit all denna reducering avavskrivningsunderlaget får göras först efter det all avskrivningslånetnedsatts, dvs. efter tre resp. . Avskrivningslånetsnuvarande utformning gör alltså att full redovis-ningsmässig subventionseffektuppnås först efter investeringslillfäl- 1981/82:113 101 let.Detta innebär i praktiken att många förelag kan få sin ekonomiska ställningkraftigt försämrad . Speciellt kan företagets soliditet bliså ansträngd att det blir likvidationspliktigt om det är ett aktiebolag. 1 stödområdena 46 utgörvisserligen sysselsällningsslödet i många fall ett kraftigt stöd under deförsta åren men det är ofta inte tillräckligt för att uppväga problemet med attdet nuvarande avskrivningslånels redovis-ningsmässiga effekt ligger fel itiden. Redanvid behandling av förslaget om del då nya avskrivningslånet år 1979förutsågs att vissa nackdelar skulle kunna uppstå och uttalade att omså visade sig vara fallet borde övervägas att t. ex. återinföra det tidigaresystemet med räntebefrielse på lokaliseringslån för alt hjälpa förelagen underinledningsskedet (AU 1978/79:23 sid. 63, rskr 1978/79:435). För- och nackdelarmed detta har redovisats av arbetsgruppen. Även vid ett återinförande avränlebefrielse på lokaUseringslån måste avskrivningslån eller motsvarandestödform bibehållas. Grappen har därför funnit att de önskvärda effekternafördelaktigare kan åstadkommas med en ändrad utformning av avskrivningslånet.Jag delar denna bedömning. Detgrandläggande syftet med att ändra utformningen av stödet är således attförelagen fidigare skall få ett posifivt fillskott fill resultatet. Detlatillgodoses genom att stödmottagaren får möjlighet att tidigare intäklsförastödet samt att en motsvarande avskrivning av de med stödet anskaffadetillgångarna inte krävs enligt villkoren för bidraget. Villkoren för bidragetbör vara sådana att balans uppnås mellan de inkörningskostnader som uppstår isamband med en investering och stödets resultatpåverkande effekt. Bidraget bördärför i normalfallet fördelas med resp. 30, 20, 10, 10,10, från utbetalningstidpunkten. Förslagetinnebär vidare att något beslut om nedsättning av återkrävbar del av bidragetinte skall behöva meddelas i vaije särskilt fall, ulan nedsättning skerautomatiskt om myndigheten inte, på grandval av de handUngar som förelagetskall insända tUl myndigheten , på eget initiativ motsäller sig ensådan. För att myndigheten skall kunna vägra nedsättning fordras att företagetinte uppfyllt de åtaganden som gjorts i samband med att stödet beviljades. Härspelar sysselsättningseffekten en stor roU. Om nedsättning vägras börlokaliseringsbidraget liksom f. n. avskrivningslånet omvandlas till ettlokaliseringslån. Det ankommer på regeringen att närmare utformabestämmelserna om nedsättning. Avföljande figur framgår hur subventionen i normalfallet blir fördelad i tiden(jämför med föregående figur). 1981/82:113 102