prop · G50351 · 1981-12-31 00:00:00 — Regeringens proposition 1981/82:51 Regeringenförelägger vad som har upptagits i bifogade utdrag avregeringsprotokoll för de åtgärder och det ändamål som framgår av föredragandenshemställan. Ipropositionen behandlas bl.a. kommunernas skyldighet att tillhandahållaläromedel i och gymnasieskolan. Därvid tas upp elevernas rätt attfå tillgång till vad som i propositionen kallas basläromedel och frågan omstörre frihet för kommunerna att avgöra vilka läromedel som eleverna igrundskolan skall få behålla som gåva. har tidigare med anledning avpropositionen om läroplan för m. m. för genomförande /83 fattat beslut (prop. 1978/79:180, UbU 1978/79:45, rskr1978/79:422) i hithörande frågor för del. Någon större ändringföresläs inte i förhållande till detta beslut. () föreslåsfå till uppgift att fastställa vilka läromedel som kan betecknas sombasläromedel. 1propositionen behandlas även frågor om granskning av och information omläromedel. I dessa hänseenden föreslås följande. Granskning av innehåll iläromedel skall finnas kvar, men ges en annan roll än f. n. Granskningen skallej leda fram till beslut av en nämnd e.d. I stället skall kortfattade yttrandenfrån olika granskare spridas till skolorna där de skall ingå i underlaget förläromedelsvalet. SÖ skall utse granskare och ansvara för verksamheten. Den nyaordningen avses gälla fr. o. m. den . skall dennuvarande läromedelsnämnden i SÖ avskaffas. I fråga om informationsverksamhet betonas att det är angeläget attalla skolor får information om vilka läromedel som finns på marknaden. Detta motiverarett samhälleligt engagemang i verksamheten. är det enligtpropositionen angeläget att nu befintliga parallella informaiionsregis-I 1981/82. 1981/82:51 2 I propositionen föreslås att staten genom avtal tillförsäkrar sig inflytandepå den producentägda registerverksamheten. Därvid skall garantier skapas förbl. a. att information lämnas även om läromedel inom s. k. smala områden. SÖföreslås bli den statliga myndighet som utövar fillsyn av verksamheten. SÖföresläs även från () övertaansvaret för fördelning av produktionsstöd samt uppgiften att vara tillsynsmyndighetför rikscentralerna för pedagogiska hjälpmedel för handikappade (RPH). Genomförslagen kan SIL avvecklas fr. o. m. . Närvarande:statsministern , ordförande, och statsråden , , ,, , , , , , , , ,Elmstedt, Tilländer, Ahrland, . Medstöd av regeringens bemyndigande tillkallade dåvarandestatsrådet en särskild utredare (1976:04) med uppdrag attkartlägga förhållanden inom läromedelsmarknaden. Med stöd av regeringensbemyndigande tillkallade dåvarande statsrådet ledamöter, varigenom utredningen fick formen av en kommitté förfortsatt utredning om läromedelsmarknaden. Genom tilläggsdirektiv, utfärdadesamma dag, vidgades utredningens uppdrag från att uteslutande gälla en karfiäggningtill att avse förslag till åtgärder i vissa avseenden. Utredningenhar både med särskild utredare och sedan som kommitté kallat sig Utredningen omläromedelsmarknaden (ULÄ). ULÄhar avgett följande delrapporter: - Läromedelsmarknaden, produktions- och konkurrensförhållanden (DsU 1978:12 samt bilagedel. - Samhällets kostnader för inköpav läromedel samt lek- och arbetsmaterial (Ds U 1978:14) - Läromedlen ikonsumentperspektiv (Ds U 1979:2) - Lekmaterial i förskolan,kulturresurs eller stapelvara? (Ds U 1979:3) - Förskolepedagogik i praktiken(Liber Läromedel) - Läromedlens funktion iundervisningen (Ds U 1980:4 samt bilagedel, DsU 1980:5). ULÄöveriämnade sitt slutbetänkande (SOU 1980:15) Läromedlen i skolan.En sammanfattning av betänkandet bör fogas till protokollet i detta ärende sombilaga 1. 1981/82:51 4 Efterremiss har yttranden över betänkandet avgetts av , statskontoret,(), universitets- och högskoleämbetet (UHÄ) - efterhörande av högskolan för lärarutbildning i , högskolan iGävle/och i , - () - efterhörande av samtliga länsskolnämnder - statens institut förläromedelsinformation (SIL) - efter hörande av samtliga rikscentraler förpedagogiska hjälpmedel för handikappade (RPH) - statens pris- och kartellnämnd (SPK),, radionämnden, barnmiljörådet, yttrandefrihetsutredningen(Ju 1977:10), videogramutredningen (U 1977:05), integrationsutredningen (U1978:07), . , iSverige (LO), Centralorganisationen /SR, (), (), (), Hantverks- ochIndustriorganisation-Familjeföretagen (SHIO), , eleverscentralorganisation (), (),och skola (RHS), (),(), Föreningen (),(), (Btj), (), (), () samt , , , , ,, , , , , , ,, , , , och kommuner. Yttrandenhar dessutom inkommit från , statens invandrarverk (),läromedelsnämnden i SÖ, (), (), . , samt en enskild person. Ensammanställning av remissyttrandena bör fogas till protokollet i detla ärendesom bilaga 2. Idet följande kommer jag att redovisa förslag om vissa läromedelsfrågor i sådanordning att jag inledningsvis anger utgångspunkterna för mina överväganden.Därefter kommer jag att behandla frågor om definition av läromedel och skolhuvudmännensskyldigheter. Jag tar upp skyldigheten att tillhandahålla viss typ av läromedeloch skyldigheten att ge vissa läromedel som gåva till eleverna samt lämpliga formerför val av läromedel. Vidare kommer jag att lämna förslag i fråga omgranskning och information om läromedel och om vilken myndighet som bör handhadessa och andra anknytande läromedelsuppgifter. Minaöverväganden och förslag i det följande utgår från och gällerdärutöver de ytterligare skolformer som jag anger i varje särskilt fall. Jaghar beträffande och statlig vuxenutbildning samrått med chefen förutbildningsdepartementet och beträffande särskolan med statsrådet . Prop.1981/82:51 5 Läromedelsfrågori vid bemärkelse är naturligtvis utomordentligt betydelsefulla för skolansverksamhet. Hur läromedlen antas och används, etc. har stor betydelse förundervisningen. Hanteringen av läromedelsfrågorna har således starkt sambandmed strävan att nå de mål för ungdomsskolan som statsmakterna uppställt.Läromedelsfrågorna kan därför aldrig ses isolerade, utan måste behandlas motbakgrund av de mål och riktlinjer som gäller för skolans verksamhet i stort.Staten har således ett klart intresse av vilka läromedel som används iskolarbetet. Detta är för mig en grundläggande utgångspunkt när jag nuredovisar mina förslag angående vissa läromedelsfrågor. Läromedelsfrågor avprincipiell karaktär behandlades i ett sammanhang av (prop.1973:76, UbU 1973:28, rskr 1973:242). Förslagen i proposifionen grundadeshuvudsakligen på läromedelsutredningens betänkande (SOU 1971:91)Samhällsinsatser på läromedelsområdet. Från nämnda riksdagsbeslut samt frånbeslut (UbU 1974: 15, rskr 1974: 155) med anledning av propositionen (1974: 13)angående vissa läromedelsfrågor härrör nuvarande bestämmelser om centrala läromedel,objektivitetsgranskning och samhälleliga informationsinsatser på läromedelsområdet. Läromedelsfrågorhar därefter i viss mån kommit att ingå i två av 1970-talets viktigaste skolpolitiskareformer, nämligen besluten i anledning av den s.k. SIA-propositionen (prop.1975/76:39, om skolans inre arbete mm., UbU 1975/76: 30, rskr 1975/76: 367) ochden s.k. läroplansproposi-fionen (prop. 1978/79:180, UbU 1978/79:45, rskr1978/79:422). Även om dessa beslut i första hand avser har de ifråga om synen på läromedel även giltighet för gymnasieskolan. I nämndapropositioner har resp. föredragande, statsråden och ,redovisat en i förhållande till beslut delvis ny syn på läromedel.Denna nya syn, vars innebörd jag närmare kommer att redovisa, har singrund i de strävanden i riktning mot ökat lokalt ansvarstagande somkännetecknar såväl SIA- som läroplansbeslutet. Denna inriktning motdecentralisering har varit en viktig utgångspunkt även för mina ställningstaganden.Decentraliseringen fär dock inte ges sådan form att den äventyrarförverkligandet av de grundläggande mål och strävanden, som gäller förskolväsendet. Jag vill därför understryka att jag med decentralisering inteavser frånvaro av centrala bestämmelser. Staten har ett övergripande ansvar förungdomsskolan. Detta inbegriper även ansvarstagande på läromedelsområdet, vilketenligt min uppfattning förutsätter vissa regleringar av ramkaraktär. Somen annan utgångspunkt för mina förslag tjänar fattade beslutmed anledning av propositionen om den statliga skoladmi- 1981/82:51 6 1980/81:107, UbU 1980/81:38, rskr 1980/81:395). Min företrädare,statsrådet , har i propositionen angett att det rådande organisatoriskamönstret, med olika organ med varierande kopplingar till varandra och dencentrala myndigheten (SÖ), skapar svårigheter för ledning och samordning avverksamheten inom den statliga skoladministrationen. För egen del vill jagframhålla att strävan att renodla det organisatoriska systemet givetvis börinnefatta de statliga insatserna på läromedelsområdet. Jag vill även betona attde statliga insatserna på läromedelsområdet, liksom all statlig verksamhet,bör präglas av en rationell organisation. Blandremissinstanserna har påtalats den starka ställning producenterna har gentemotkonsumenterna på läromedelsområdet. För att balansera detta förhållande krävsenligt min mening någon form av samhällsinsatser. Dessa bör som främsta syfteha att underlätta för alla dem som skall delta i läromedelsvalet. 2.2Läromedelsbegrepp m. m. Olikaläromedelsdefinitioner har använts eller föreslagits i skilda sammanhang.Därvid har konstaterats att det är svårt att på ett entydigt och övergripandesätt definiera begreppet läromedel. Den nuvarande definitionen iskolförordningen (1971:235) utgår från att med läromedel avses de informationsförmedlandekomponenterna i undervisningen, dock ej lärare och elever. I skolförordningens1 kap. 5 § anges följande definition av läromedel: materielsom förmedlar innehållet i läroplan och som utgöres av framställning i skrift,ljud eller bild. Detnya arbetssätt och de arbetsformer som var en av huvudpunkterna i SIA-beslutetledde fram till en delvis ny syn på läromedel. Läromedel fick med detta synsätten annan innebörd än tidigare och blev det "som lärare och elever kommeröverens om att använda för att nå uppställda mål i undervisningen". Iläroplanspropositionen anslöt sig föredraganden till denna nya syn påläromedel. Hon uttalade dock att mer traditionella läromedel ävenfortsättningsvis måste spela en viktig roll, bl. a. för att ge fasthet ochsammanhang i studierna. Sådana speciella läromedel, producerade förundervisningen, har i den nya läroplanen för (Lgr 80), som skallbörja fillämpas /83, beskrivits som "tryckt material somläcker väsentliga delar av ämne, ämnesgrupp eller kursmoment". ULÄhar föreslagit att SI A-beslutets läromedelsdefinition, dvs. sådant som lärareoch elever kommer överens om all använda för att nå uppställda mål förundervisningen, skall föras in i skolförordningen. 1981/82:51 7 Avde relafivt få instanser som behandlar frågan tillstyrker de flesta ULÄ:sförslag. Några instanser påpekar dock att denna vida definifion inte kan ligga lillgrund för bestämmelser om registrering, granskning och anlagande av läromedel.För de ändamålen krävs, enligt bl.a. SÖ och kommunförbundet, preciseringar. Föregen del vill jag erinra om föreskrifterna i Lgr 80 att den lokala planeringenprimärt skall utgå från centrala mål och från kursplanernas huvudmoment. Förstdärefter skall valet av lämpliga läromedel - studiebesök, läroböcker, fack-och skönlitteratur, tidningar, tidskrifter, experiment - komma in. Delvidsträckta läromedelsbegreppet är ett ullryck för synen på läromedel som etthjälpmedel all nå målen för undervisningen. Den vida läromedelsdefinilioneh bördärför vara en utgångspunkt vid den lokala undervisningsplaneringen. Iskolförordningen och motsvarande förordningar för andra skolformer ängrundskolan och gymnasieskolan saml i föreskrifter om statliga insatser i formav granskningsverksamhet m.m. bör man enligt min mening använda den term - intenödvändigtvis termen läromedel - och den definition av termen som regleringenssakliga innehåll föranleder i varje särskilt fall. Övervägandena om detsakliga innehållet bör inte styras av en viss term eller definition. Det bör iprincip ankomma på regeringen alt bestämma termer och definitioner iföreskrifter som regeringen meddelar, även om det sakliga innehållet grundas påbeslut av . proposition om läromedel , som jag inledningsvis nämnde,infördes ett mer avgränsat läromedelsbegrepp, nämligen begreppet"centralt läromedel". Begreppet preciserades senare i läromedelspro-posilionenfrån och har i förordningen (1974:438) om registrering och granskningav vissa läromedel givils följande definition: sådantläromedel som täcker väsentliga delar av ämne, ämnesgrupp eller kursmoment, somanges i gällande läroplan, och förser eleverna med instrument som hjälper demall planera och organisera sina studier, öva färdigheter, inhämta fakta ochsälla in dessa i ell meningsfullt sammanhang. Exempelpå centrala läromedel är egentliga läroböcker för kursavsnitt, årskurs, stadiumeller linje saml ordlistor, grammatiker, bibel och psalmbok. Enligtden nämnda förordningen prövar SIL fråga om registrering av läromedel påansökan av den som framställt eller tillhandahåller läromedlet. Ett läromedelskall registreras som centralt läromedel om det uppfyller kraven för ett sådantenligt den återgivna definitionen. Om ett läromedel i ettsamhällsorienterande ämne enligt SIL:s bedömning är centralt, fordras för regisireringdessutom att SÖ genom sin läromedelsnämnd efter 1981/82:51 8 enobjektiviletsgranskning har godkänt läromedlet. SIL lämnar genom läromedelskalalogerm. m. information om centrala läromedel och andra registrerade läromedel. Tilldessa regler om centrala läromedel anknyter i enlighet med beslutvissa bestämmelser i skolförfattningarna. Sålunda föreskriver skolförordningendels att såsom centrala läromedel i och gymnasieskolan får antasendast läromedel vilka har registrerats som centrala läromedel, dels atteleverna i skall såsom gåva få behålla centrala läromedel i denutsträckning som behövs för en allmän överblick av det huvudsakliga innehålleti lärokursen. Begreppetcentralt läromedel har sålunda genom sin koppling till andra bestämmelser,särskilt den om gåvoläromedel, kommit all ha stor betydelse förskolverksamheten. Den reella innebörden av bestämmelserna kan sägas vara alldet i princip i varje ämne måste antas ett centralt läromedel. ULÄmenar att det, som en följd av de strävanden efter decentralisering somkännetecknar utvecklingen av del svenska skolväsendet, blivit onödigt att påcentral nivå indela läromedlen i centrala läromedel och övriga läromedel. Detär på lokal nivå som del skall avgöras vilka läromedel som förmedlar delväsentligaste stoffet. Begreppet centralt läromedel bör därför, enligt ULÄ,försvinna ur gällande författningar. ULÄ:sförslag har väckt relativt bred uppslutning bland remissinstanserna.Instanserna menar att förslagel ligger i linje med såväl SIA- som läroplansbesluletsinnebörd. Flera instanser erinrar dock om föreskrifterna i Lgr 80 i dennafråga. I den nya läroplanen sägs: Förskolarbetet finns också speciella läromedel, producerade för undervisningen.Tryckt material, som läcker väsentliga delar av ämne, ämnesgrupp ellerkursmoment, måste spela en vikfig roll, bl.a. för att ge fasthet och sammanhangi studierna. Eleverna skall genom kommunens försorg vara garanterade tillgång lillsådana läromedel. Vissa sådana läromedel, eller väsentliga hjälpmedel somlexikon och kartböcker, skall eleverna få som gåva. Länsskoinämndeni län menar att ett slopande av begreppet centralt läromedel inte fårinnebära att bestämmelserna i 80 frångås. Även länsskoinämnden iVästernorrlands län framhåller att slopandet inte får ha den effekten all allaläromedel förutsätts vara lika acceptabla för skolarbetet och att därför i l.ex.en besparingssilualion främst billiga och slitstarka läromedel anvisas somgodkända och därför lämpliga. Liknandesynpunkter framförs av bl.a. länsskoinämnden i lån. Tyresökommun, /SR, CUF. och kallar demer heltäckande läromedel som anges i Lgr 80 för basläromedel. Länsskoinämndeni län anser att ULÄ i sill förslag inte lyckats skapa garantier förelevens rätl lill de läromedel Prop.1981/82:51 9 somanges i Lgr 80. För att ge eftertryck åt dessa riktlinjer i den nya läroplanenföreslår länsskoinämnden att nu gällande bestämmelser i 2 kap. 27 § förstastycket skolförordningen får en formulering som ansluter till läroplanens.Nämnden föreslår följande formulering: "Varje elev skall genom kommunensförsorg vara garanterad ständig tillgång till tryckt material, som läckerväsentliga delar av ämne, ämnesgrupp eller kursmoment." Även SÖframhåller att elevernas rätt till "basläromedel" bör preciseras iskolförordningen. Jagdelar ULÄ:s uppfattning alt beslul som rör skolans vardag bör fattas av dem sombesluten verkligen angår. Som jag framhöll i utgångspunkterna för minaöverväganden (avsnitt 2.1) förutsätter emellertid det statliga ansvaret vissaregleringar av ramkaraktär. Jag vill i sammanhanget erinra om kravet på enlikvärdig utbildningsstandard i hela landet. Idet följande kommer jag att redovisa mina överväganden rörande tillgång lilloch val av läromedel samt behovei av statliga insatser i form av granskning m.m.Detta sker bl.a. mot bakgrund av Lgr 80 och den vikt som där läggs vid atteleven har tillgång till en viss typ av läromedel, nämligen tryckt material somläcker väsentliga delar av ämne, ämnesgrupp eller kursmoment och som är ägnatatt ge fasthet och sammanhang i studierna. Jag menar att läroplanensintentioner i detla avseende föranleder särskilda regler om sådana läromedel ibl.a. Mina överväganden innebär förslag om all det nuvarandesystemet med centrala läromedel ersätts med ett system med vad jag vill kallabasläromedel vilket jag redovisar i del följande. Sombaslåromedel betecknar jag i mina fortsatta överväganden tryckt material somläcker väsenUiga delar av ämne, ämnesgrupp eller kursmoment i läroplan och somär ägnat att ge fasthet och sammanhang i studierna. Detta betyder i principatt basläromedel är detsamma som elevernas grundmaterial i resp. ämne,ämnesgrupp eller kursmoment. Mindefinition av basläromedel bygger på den beskrivning som ges i Lgr 80 av sådanaläromedel som eleverna genom kommunens försorg skall garanteras fillgång till.Jag är medveten om att för l.ex. handikappade elever kan material i bild- ochljudform vara av mycket stort värde. I dessa och andra särskilda fall bör sombasläromedel kunna fastställas även annat än tryckt material. Definitionenav basläromedel bör gälla inte bara för . Jag anser nämligen att endel av det som bör gälla för basläromedel i också bör gälla förmotsvarande läromedel i vissa andra skolformer. Huruvidabasläromedel skall användas som term i de föreskrifter som blir aktuella bör fåavgöras av den - regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer - sommeddelar föreskrifterna. Idet nuvarande systemet med centrala läromedel gäller att SIL fast- 1981/82:51 10 ställeroch registrerar centrala läromedel som är avsedda för , sameskolan,specialskolan, gymnasieskolan, och statlig vuxenutbildning,riksinternatskolor och privatskolor som omfattas av privatskolförordningen(1967:270). Enligtmin mening finns det med hänsyn till det statliga ansvar som jag harframhållit ett behov av att en statlig myndighet prövar vilka läromedel somtäcker tillräckligt mycket av ämne, ämnesgrupp eller kursmoment för att kunnautgöra basläromedel i dessa skolformer. Det bör vara SÖ som efter sådanprövning fastställer vilka läromedel som är basläromedel. Som jag har angettbör SÖ i särskilda fall kunna fastställa annat än tryckt materiel sombasläromedel. Prövning bör ske på ansökan av den som framställt ellertillhandahåller läromedlet. Om del i undanlagsfall inte kommer någon ansökanfrån del hållet bör styrelsen för den skola, som vill använda läromedlet, kunnabegära en sådan prövning. Som basläromedel bör styrelsen för skolan få antaendast sådana läromedel som av SÖ fastställts som basläromedel. Frågan omfinansiering av verksamheten med fastställande av basläromedel bör övervägasytterligare. Om ell avgiftssystem skall tillämpas avser jag att återkomma medförslag som kan föreläggas . Jagvill beträffande skolformer nämna alt del för i ochutlandsskolor som avses i förordningen (1978:591) om statsbidrag lill svenskundervisning i ufiandet finns regler som knyter an till det syslem med centralaläromedel som gäller för bl. a. och gymnasieskolan. Motsvarandekopplingar bör enligt min mening kunna komma i fråga även beträffandebasläromedel. Motbakgrund av beslut om den nya läroplanen för och framlagda betänkande kommer jag i det följande alt la upp frågor omtillgång till och val av läromedel i och andra skolformer (avsnitt2.3.2). Jag behandlar även frågan om gåvoläromedel (avsnitt 2.3.3). Innanjag går närmare in på dessa frågor vill jag erinra om vissa bestämmelser iskollagen (1962:319). Enligt skollagen får avgift inte las ul för undervisningeni . Av samma lag framgår att avgift inte heller får tas ul förundervisningen i specialskolan eller för undervisningen i gymnasieskolan.Vidare finns i skollagen bestämmelserom alt kommunerna skall svara för dekostnader för och för gymnasieskolan som inte täcks av andra medel. Isitt betänkande (DsU 1981:4) Skollagen har skolförfattningsutredningen (U1979:12) analyserat vilken innebörd de nämnda bestämmelserna har när det gällerelevernas tillgång till läroböcker och andra hjälpmedel för Prop.1981/82:51 11 slutsats äratt i rätten till kostnadsfri utbildning ligger en rätt att kostnadsfritt fåtillgäng till de hjälpmedel som är nödvändiga för utbildningen. I utredningensförslag till ry skollag ingår vissa bestämmelser i denna fråga, vilkaemellertid inte syftar till någon ändring i rådande praxis. belänkande remissbehandlas f.n. slällningstagande lill utredningens förslag bör anstå till dess attremissbehandlingen är avslutad. 2.3.2 Tillgång tdl och val av läromedel F.n. innehåller skolförordningen bl.a. följandeföreskrifter om läromedel i . I 2 kap. 27 § första slyckel finns enallmän föreskrift om att eleverna i i skälig omfattning skalltillhandahållas läromedel och annan materiel som behövs för en tidsenligundervisning. I 2 kap. 27 § andra siycket finns föreskrifter om gåvoläromedel.Till frågan om gåvoläromedel återkommer jag i del följande (avsnitt 2.3.3).Enligt 5 kap. 13 § antas läromedel av skolstyrelsen efter förslag av rektor.Därvid får som centralt läromedel antas endast läromedel som har registreratssom centralt läromedel. beslut om den nya läroplanen och vad jag harförordat om basläromedel föranleder vissa ändringar i de föreskrifter som jagnu har redovisat. På grundval av beslut har i Lgr 80 tagits införeskrifter som i huvudsak innebär följande. Skolstyrelsen beslutar efterförslag av rektor om inköp av vad jag kallar basläromedel. Rektor beslutar omövriga läromedel inom den samlade ekonomiska ram som skolstyrelsen anvisat. 1båda fallen skall rektor först samråda med lärare och elevföreträdare. Rektorkan i sin tur genom skolans interna budget fördela uppgiften att utnyttja fillgängligamedel. I enlighetmed vad som uttalas i Lgr 80 har basläromedlen en viktig roll bl.a. för att gefasthet och sammanhang i studierna. Lgr 80 föreskriver också att eleverna genomkommunens försorg skall vara garanterade tillgång lill sådana läromedel. Som jag lidigare har anfört bör som basläromedel få antasendast läromedel som av SÖ har fastställts som basläromedel. Jag vill isammanhanget framhålla att en strävan bör vara att beslut fattas så nära demdet angår som möjligt. Skolstyrelsen kan i det syftet delegera en del av sinbeslutanderätt till rektor. ULÄ har pekat på möjligheten att använda sig av ettrambudgetsystem, där varje rektorsområde, skola, stadium eller klass disponeraren läromedelsresurs. ULÄ har även föreslagit ett ökal utnyttjande avskolbibliotekels resurser. Förslaget om ramresurser och önskemålet omutnyttjande av s. k. kollektiva läromedelsresurser stämmer väl överens medintentionerna i Lgr 80. Prop.1981/82:51 12 understrykaatt skolstyrelsen alltjämt skall ha ansvar för kvaliteten påläromedelstillgången. Detta innebär bl.a. ell ansvar för att föreskrifterna ombasläromedel uppfylls.