prop · G503166 · 1981-12-31 00:00:00 — medanledning av beslut fattade av internationella arbetskonferensen vid desssextiosjätte och sextiosjunde möten, m. m.; Regeringenförelägger vad som har upptagits i bifogade utdrag avregeringsprolokoll för den åtgärd eller del ändamål som föredraganden harhemstäUl om. 1propositionen föreslås all godkänner de av internationellaarbetsorganisationen () antagna konventionerna (nr 154) om främjande avkollekliva förhandlingar, (nr 155) om arbetarskydd och arbetsmiljö och (nr 156)om jämställdhet mellan manliga och kvinnliga arbetstagare: arbetstagare medfamiljeansvar. Genom propositionen ges även tillfälle all yttra sigöver de av antagna rekommendationerna i samma ämnen saml rekommendationen(nr 162) om äldre arbetstagare. Vidare föreslås all godkänner den avILO tidigare antagna konventionen (nr 47) om arbetstidens förkortning till 40timmar . 1981/82. Prop.1981/82:166 2 Närvarande: statsministern , ordförande, ochstatsråden , , , Åsling, Söder, . ,, , , , , Elmstedt, Ahrland, Proposition med anledning av beslut fattade avinternationella arbetskonferensen vid dess sextiosjätte och sextiosjundemöten, m. m. Genom sin anslutning till år 1920inträdde som medlem av internationella arbetsorganisationen (). lLO:s beslutande församling - internationellaarbetskonferensen -sammanträder i regel en gång . Ärenden på dagordningenkan enligt artikel 19 i organisationens stadga föranleda beslut antingen ominternationella konventioner, avsedda all ratificeras av organisationensmedlemmar, eller om rekommendationer, avsedda att övervägas vid lagstiftningeller på annat sätt men ulan den bindande karaktär som tillkommer enratificerad konvention. Om beslutet är av mindre räckvidd eller huvudsakligenav formell innebörd, l.ex. då del gäller en begäran om utredning, brukar det gesformen av en resolution. Varje medlem skall (undanlagsvis artonmånader) från avslutandet av ell konferenssammanlräde förelägga antagnakonventioner och rekommendationer vederbörlig myndighet (i vårt land )för lagstiftning eller andra åtgärder. Varje medlem har vidare skyldighet allunderrätta internationella arbelsbyråns generaldirektör om de åtgärder som harvidtagits för all uppfylla denna förpliktelse saml om vilka åtgärder som iövrigt har vidtagits. Internationella arbetskonferensens sextiosjätte möte höllsi och dess sextiosjunde möte . dellog på mötena på sedvanligt sätt med enfullständig delegation, dvs. tvä regerings-, ell arbelsgivar- och ettarbetsiagarombud samt ett antal experter.' ' Genom beslut resp. den 30 april 1981utsåg regeringen följande personer att delta i konferensen som ombud, nämligen för regeringen: departementsrådet iarbetsmarknadsdepartementet och sakkunniga i arbetsmarknadsdepartementetUlla ; för arbetsgivarna: direktören i : för arbetslagarna: internationelle sekreteraren iLandsorganisationen i . 1981/82:166 3 Arbetskonferensenantog dels en rekommendation (nr 162) om äldre arbetstagare, dels enreviderad förteckning över yrkessjukdomar vilken fogas som bilaga till 1964 årskonvention (nr 121) om förmåner vid yrkesskada. konferens antog delsen konvention (nr 154) och en rekommendation (nr 163) om främjande avkollekliva förhandlingar, dels en konvention (nr 155) och en rekommendation (nr164) om arbetarskydd och arbetsmiljö och dels en konvention (nr 156) och enrekommendation (nr 165) om jämställdhet mellan manliga och kvinnligaarbetstagare: arbetstagare med familjeansvar. Texterna på engelska och svenskatill dessa instrument bör fogas som bilagor 1-8 till regeringsprotokollet idetta ärende. Jagavser att i detta sammanhang också la upp frågan om godkännande av den av ILOtidigare antagna konventionen (nr 47) om arbetstidens förkortning till 40limmar . Texten på engelska och svenska till denna konvention bör fogastill protokollet i detta ärende som bilaga 9. 1 Rekommendation om äldre arbetstagare Fråganom äldre arbetstagare togs upp till en första diskussion vid arbetskonferensenår . Behandlingen ledde efter ytterligare överväganden vid 1980 årskonferens till aU en rekommendation (nr 162) om äldre arbetstagare enhälligtantogs (bil. Förslag från arbelslagargruppen all anta även en konvention iämnet avvisades äv konferensen. Rekommendationenhar behandlats av som i sin tur har inhämtat yttranden frånsocialstyrelsen, (Rfv), (),(), arbelarskyddsstyrel-sen (ASS), (SAFj, . ,i (LO), ()och (). Efter kommitlébehandlingenhar till inkommit ell yttrande avgivet avPensionärernas riksorganisation (PRO). Eftersomrekommendationer, till skillnad från konventioner, inte är avsedda attratificeras av medlemsländerna eller annars ger upphov till andra förpliktelserän nyssnämnda föreläggande för och viss rapportering enligt beslut avILO:s styrelse, har inte ansett del påkallat alt göra endetaljerad genomgång av hur rekommendationens intentioner uppfylls genomlagstiftning och avtal. Kommittén konstaterar emellertid all remissinstansernaär eniga i sin allmänna bedömning, att de i instrumentet intagna reglerna istort sett redan finns inskrivna i svensk lagstiftning och gällande avlal. Socialstyrelsenpåpekar att rekommendationens tillämplighet beror på vilken målgrupp den avsesgälla. Rekommendationen innehåller ingen klar 1981/82:166 4 definition av begreppet "äldre arbetstagare",och SFRF finner uttrycket flytande och därmed svåranvändbarl och stundomvilseledande. konstaterar att enligt punkten I (2)"kan ("may") i varje land närmare bestämmas för vilkaarbetstagare den (rekommendationen) gäller". Ingen remissinstans harföreslagit all begreppet skall ges en mer formell definition, och kommitténvill förorda att begreppet t. v. inle definieras närmare eftersom dettaeventuellt skulle kunna medföra en minskad genomslagskrafl förrekommendationen. Flera remissinstanser hänvisar - såvitt avser tillämpningenav rekommendationens del II - till lagen (1974:13, ändrad 1982:81) om vissa anställningsfrämjandeåtgärder som ell instrument alt uppnå den jämställdhet som eftersträvas medILO-rékommendalionen. LO, TCO och SFRF anser emeUertid att lagstiftningen inlefått tillräcklig praktisk tillämpning och vill se rekommendationen som enpåminnelse om dess existens och en uppmaning all använda den i praktiken.ILO-kommittén finner detta slå i överensstämmelse med rekommendationens punkt7. SÖ anser alt i avsnitt II - särskilt punkterna 5 (a) och (b) (il) samt 9 berörSÖ:s ansvarsområde och finner all rekommendationen i denna dd är väl tillämpligpåförhållandena i . SÖ pekar dock på några förhållanden som möjligenkan verka hindrande för äldre arbetstagare. Dels kan statliga studiemedel iregel inte sökas av personer . Dispens ges endast i undanlagsfall.Dels är skolans resurser för vägledningsändamål inom vuxenutbildningenbegränsade. Del innebär all del vanligen endast är personer vilka redan är iutbildning som får tillgång till vägledning. I fråga om tillämpningen av rekommendationens del IIIerinrar ASS om vissa regler i arbelsmiljölagen (1977: 1160) som ärgrundläggande vid till-lämpningen av lagens övriga bestämmelser. Särskilt pekarstyrelsen på bestämmelserna i lagens 2 kap. 1 § och förarbetena till dessa,varav framgår alt man vid utformningen av arbetsmiljö och arbetsförhållandenskall la hänsyn till den enskilde arbetstagarens ålder t. ex. Den svenskaarbelsmil-jölagstiflningen innehåller däremot inga föreskrifter som avserenbart äldre arbetstagare eller någon annan utpekad grupp av arbetstagare.Tanken har varit att i stället för särlagstiftning krav bör ställas på enindividuell bedömning av arbetstagares förutsättningar, som maneftersträvar all arbeten och arbetsplatser utformas så all de passar en alltstörre del av populalionen. Särlagstiftning för speciella grupper har oftavisat sig ha icke avsedda effekter för sysselsättningen och konserverauppfattningar om olika arbetsuppgifters lämplighet för vissa grupper. Därigenomfår de negativa effekter för dem man syftar till att hjälpa. Liknandesynpunkter framförs av LO som tillägger alt del, trols arbelsmiljöpolilikensgenerella inriktning, kan finnas motiv för särskilda insatser för all anpassaarbetsförhållanden till de äldres behov och förulsätlningar. Till punkten 14 (a) anför allfrågan om en eventuell förkortning av arbetstiden inle kan lösas enbart föräldre arbets- 1981/82:166 5 tagareutan måsle i sin helhet avgöras utifrån de ekonomiska resurser som slår till parternas förfogande. Därvid måsle parternas överväganden ochprioriteringar avgöra vilken eller vilka kategorier av arbetstagare som kan fåkomma i åtnjutande av en arbetstidsförkortning. Förbundet anser vidare attfrågan om eventuell förlängning av den betalda semestern på grandval avanställningstid eller ålder - punkten 14 (c) - måsle göras till föremål förparternas överväganden och lösas utifrån de förutsättningar som gäller vidvarje förhandlingslillfälle. Liknande synpunkter anförs av SAF som finnerbestämmelsen ifråga klart olämplig och ägnad att motverka de äldressysselsättningsmöjligheter. finner alt punkten 25 (a) innebär att äldre arbetstagare somvarit sysselsatta i arbeten som bedöms mödosamma eller ohälsosamma skall hamöjhghet all - efter viss kvalifikationstid - erhåUa förtidspension fråntidpunkt före den fastställda pensionsåldern. Förbundet påpekar alt på denprimärkommunala sektorn gäller olika pensionsåldrar, nämligen 60, 63 och 65år. Dessa pensionsåldrar har beslämls bl. a. med hänsyn till alt vissa arbeteneller arbetsuppgifter innebär större fysisk och/eller psykisk påfrestning.Genom att parterna redan vid bestämmandet av pensionsåldrarna tagit hänsyn tillvissa arbetens mera påfrestande karaktär har den i rekommendationen avseddaeffekten sålunda redan uppnåtts. Rekommendationen i denna punkt torde därförsvårligen kunna tillämpas inom del primärkommunala området. all punkten 29 avviker från vad som gäller på den primärkommunalasektorn, där möjligheter all kvalificera för eller förbättra pensionsförmånerefler uppnådd pensionsålder saknas. Beträffandepunkten 30 erinrar om bestämmelsen i socialtjänstlagens(1980:620) 20 §, tredje stycket: "Övergången från ell yrkesverksamt livskall underlättas genom information och annat slöd." Ispecialmoliveringarna till denna paragraf (prop. 1979/80: 1) om sociahjäns-tenanges klart socialnämndens "ansvar för information och andra insatser somär ägnade all förebygga eller begränsa omställningssvårigheter när de äldrelämnar yrkeslivet". och erinrar om att del i medbestämmandeavtaletför kommuner och landsting (MBA-KL 80) finns möjligheter all sluta lokala avtalom riktlinjer för hur ålders- och delpension skall förberedas. innehålla bestämmelser om informations- och utbildningsåtgärder föranställda som slutar genom pensionering. ILO-kommitténfinner för sin del ingen anledning all förorda någon ändring av de lagregleroch liknande som berörs i avsnitt III. Rfvanser all den nuvarande svenska pensionslagstiftningen väl uppfyller degrundläggande krav som föreskrivs i rekommendationens del IV. Också SAF finner all den svenska delpensionen och regelsystemet medförtida och uppskjutet uttag av ålderspension samt förtidspension på ar- Prop.1981/82:166 6 betsmarknadsmässiga grander väl svarar motrekommendationens bestämmelser. I själva verket torde del förhålla sig så,säger , att den svenska delpensioneringen utgjort en förebild förbestämmelserna ifråga. LO anser att huvuddelen av innehållet i detta avsnitt avrekommendationen överensstämmer med de regler för rörlig pensionsålder somfinns i . LO understryker dock det angelägna i att pensionsförmånernainte försämras så att möjligheterna till utnyttjande av flexibiliteten i pensionssystemetförsvåras eller omöjliggörs. Liknande synpunkter anförs av TCO och PRO. konstaterar i det sammanhanget endast attrekommendationen inle innehåller något om nivån på pensionsförmånerna ifråga. noterar en skillnad mellan punkten 20 (c)och direktiven (1979:20) till utredningen av pensionärernassysselsällningsförhållanden (äldrearbelskommillén A 1979:02). I direktivenanförs bl. a. alt del är "önskvärt all få de pensionerades ställning iarbetslivet närmare belyst och all utreda vad som kan göras för att bereda förvärvsarbeteåt de pensionärer som så önskar". drar slutsatsen allSverige i den principiella uppfattningen uppenbarligen ligger före den syn påäven de äldres rätt till förvärvsarbete som rekommendationen står för. konstaterar för sin del all existerandelagstiftning och avlal ger goda möjligheter alt tillämpa p'unkten 30. Kommitténföreslår avslulningvis all regeringen efter riksdagsbehandlingen av rekommendationennr 162 överiämnar texten till rekommendationen och däröver avgivna yttrandentill äldrearbelskommillén och förelagshälsovårdsutred-ningen(A 1976:01) samläldreberedningen (S 1981:01). Efter samråd med chefen för socialdepartementettillstyrker jag ILO-kommilléns nyssnämnda förslag. De tidigare nämndautredningarna bör i samband med överlämnandet av nu föreliggande materialdelges också de synpunkter som framkommer i riksdagsbehandlingen avrekommendationen nr 162. 2 Förteckning över yrkessjukdomar (reviderad 1980) antog en konvention (nr 121) om förmåner vidyrkesskada. TUl konventionen finns fogad en förteckning över yrkessjukdomar,tabell t. Konventionen och en rekommendation i samma ämne förelades riksdagengenom prop. Med anledning av all lagstiftningen om yrkesskadeförsäkringvid den tidpunkten var föremål för omprövning, beslöt man att uppskjuta fråganom ratifikation i avvaktan på yrkesskadeulred-ningens slutbetänkande och enreviderad lagstiftning på området. 1969: 15 lades de två instrumentenpå nytt fram för varvid föredragande departementschefen tillstyrkteen svensk anslutning till konventionen. godkände konventionen somratificerades av med verkan . Prop.1981/82:166 7 1 artikel 7 i konventionen anges en definition avbegreppet yrkesskada i vilken ingår såväl olycksfall i arbetet somyrkessjukdomar. Del ankommer på medlemsstaterna att själva specificera vad somskall förslås med yrkesskada. Beträffandeyrkessjukdomar anvisas i konventionens artikel 8 olika möjligheter. En möjlighetär all upprätta en särskild förteckning över de falt som skall ersättas. Dennaförteckning måsle då minst vara av samma omfattning som den till konventionenfogade förteckningen över yrkessjukdomar. annat alternativ är all imedlemsstaternas lagstiftning ingår en allmän definition av yrkessjukdomar. Enkombination av de båda metoderna är också möjlig. Sverigehar genom lagen (1976:380) om arbelsskadeförsäkring infört en generellbeskrivning av arbelsskadebegreppel (2 kap. 1 § st.). Arbetsskadandefinieras där som en skada till följd av olycksfall eller annan skadliginverkan i arbetet. Definitionen läcker även yrkessjukdomarna.Yrkesskadeförsäkringskommitlén motiverade i sill belänkande (SOU 1975:84)införandet av en allmän regel om yrkessjukdomar på följande sätt: Genom engenerell definition kan utvecklingen fångas in på ell säkrare och snabbaresätt; del kan inle förhindras att en förteckning, hur uttömmande den än görs, itakt med utvecklingen och nya vetenskapliga rön blir föråldrad och i behov avåterkommande komplettering. Även ur lagteknisk synpunkt är enligt kommittén enallmän regel all föredra. Den föredragande departementschefen anslöt sig tillde refererade synpunkterna (prop. 1975/76: 197). antogs en reviderad lista över yrkessjukdomarav internationella arbetskonferensen (bil. Mot bakgrund av svensklagstiftning på området får den nya listan över yrkessjukdomar inle någrakonsekvenser för åtaganden enligt konvention nr 121. uppfattning bör dock informeras om den revideradelistan. Likaså bör förteckningen, som en integrerad del av konventionen nr121, publiceras i överenskommelser med främmande makter. Efler samråd med chefen för ansluterjag mig till bedömning och förslag. 3 Konvention och rekommendation om främjande avkollektiva förhandlingar Efler sedvanlig Ivåårsbehandling antog internationellaarbetskonferensen en konvention (nr 154) och en rekommendation (nr163) om främjande av kollekliva förhandlingar (bil. Konventionen antogsmed 332 röster för, ingen emot och 108 nedlagda, och rekommendationen med 417röster för, ingen emot och sju nedlagda röster. För konventionens antaganderöstade de svenska regerings- och arbetsiagarombuden medan Prop.1981/82:166 8 arbelsgivarombudel lade ner sin röst. För rekommendationenröstade samtliga svenska ombud. De nyantagna instrumenten syftar till alt kompletteravissa äldre ILO-instrument av grundläggande betydelse för förhållandena mellanarbetsmarknadens parter, främst konvention (ni- 87) omföreningsfrihet och skydd för organisationsrätten, konvention (nr 98)om organisationsrätten och den kollektiva förhandlingsrätten och 1978 årskonvention (nr 151) om offentligt anställda. Dessa konventioner har allatilllrätls av (prop. 1949: 162, 1950: 188 resp. 1978/79: 148). Yttrande över de nya instrumenten har avgells avILO-kommittén som har överiämnal yttranden från . ,i , ochCentralorganisationen /SR. Tillämpningen av bestämmelserna i de nya instrumenten får,anför , anses ankomma på alla tre parter i ILO-samarbetel. Ingenremissinstans har funnit hinder föreligga mot alt ansluter sig tillkonventionen nr 154. Någon åtgärd med anledning av rekommendationen nr 163föreslås inte. För egen del finner jag all den svenska lagstiftningen,främst lagen (1976:580) om medbestämmande i arbetslivet och lagen (1976:600, omtryckt1982: 100) om offentlig anställning, med kompletterande författningar ochavtal motsvarar högl ställda krav på instrumentens tillämpning. Efler samrådmed statsrådet förordar jag att ansluter sig tillkonventionen nr 154. Rekommendationen nr 163 påkallar ingen åtgärd. 4 Konvention och rekommendation om arbetarskydd ocharbetsmiljö Frågan om arbetarskydd och arbetsmiljö logs upp tillförsta diskussion vid arbetskonferensen . Behandlingen ledde efterytteriigare överväganden vid konferens lUI att en konvention (nr 155)och en rekommendation (nr 164) om arbetarskydd och arbetsmiljö enhälligtan-logs (bU. Som framgår av bilaga till rekommendationen har genomåren antagit ett antal konventioner och rekommendationer inom mer avgränsade,ämnesspecifika områden inom arbetsmiljöseklorn. Den nya konventionen utgör ettbasinstrumenl på arbetsmiljöområdet och är till sitt innehåll av övergripandeoch generell karaktär. Konventionen och rekommendationen har behandlats avILO-kommittén som i sin tur har inhämtat yttranden från ,fiskeristyrd-sen, arbelarskyddsstyrelsen (ASS), (), . Prop.1981/82:166 9 tionen i (LO), (), och . Samtliga remissinstanser tillstyrker svensk anslutningtill konventionen eller har inget all erinra däremot. I artikel I punkt 2medger konventionen all medlemsstat gör vissa undanlag från tillämpningen avbestämmelserna i konventionen. Sådan befrielse, fullständig eller partiell, kanpå vissa villkor göras då del gäller t. ex. sjöfart eller fiske. , och är av den uppfattningen all några skäl inle föreligger för atthelt eller delvis utesluta sjöfart eller fiske från konventionens tillämpning. ASS framhåller att konventionen och rekommendationen inlekan förväntas få någon nämnvärd inverkan på arbetsmiljön i , men väl iländer där arbetsmiljön ligger på en lägre utvecklingsnivå. Enligt LO utgör konventionen och rekommendationen sammantagnaett övergripande normsystem på arbetsmiljöområdel med sikte på en internationelltillämpbarhel och bredast möjliga uppslutning bland medlemsländer. LOframhåUer all greppet på ämnet från nordisk synpunkt kan betraktas somkonventionellt både i konventionen och rekommendationen. Enligt LO:s bedömningframstår ILO-inslramenlen i jämförelse med den svenskaarbelsmiljölagsliftningen kompletterad med centrala arbels-miljöavlal närmastsom en form av minimistandard. Liknande synpunkter framförs av SAF. LO förvidare fram den uppfattningen all en ratifikation av konventionen kan ses somett led i strävandena all utjämna skillnader mellan länder i fråga om synsättpå och reglering av arbelsmiljöfrågorna. ILO-kommUtén konstaterar för sin del all såväl den nyakonventionen som den nya rekommendationen är av övergripande och rambelonad natur.Kommittén påpekar all den svenska arbelsmiljölagsliflningen i många stycken haren ambitionsnivå som ligger högre än de nya ILO-instrumen-ten. Kommittén pekar i detta sammanhang på riskerna med attproduktion förläggs till ett annat land i syfte att slippa ifrån krav på godarbetsmiljö. Under förutsättning att ett stort antal medlemsstater ratificerarden nya konventionen bör man, enligt kommitténs uppfattning, med större kraftkunna skapa förulsätlningar för en mera likartad lösning av problemen medhälsofarliga arbetsmiljöer och därmed motverka all arbetsmiljön används somotillbörligt konkurrensmedel. föreslår för sin del all tillträderkonventionen. Inga invändningar har anförts mot tillämpning avrekommendationen. För egen del finner jag all konventionens krav i storttillgodoses genom gällande lagstiftning i form av arbetsmiljölagen (1977:1160),lagen (1965:719) om säkerheten på fartyg och lagen (1973:329) om hälso- ochmiljöfarliga varor. Efler samråd med chefen för kommunikalionsdeparle-menleloch chefen för ansluter jag mig till ILO-kommitténsförslag. Rekommendationen nr 164 påkallar enligt min uppfattning ingen åtgärd. Prop.1981/82:166 10 5 Konvention och rekommendation om jämställdhet mellanmanliga och kvinnliga arbetstagare: arbetstagare med familjeansvar har ägnat intresse ålkvinnornas situation i arbetslivet och ell antal instrument har utarbetats pådelta område. På 1970-lalet har perspektivet vidgats till alt gällajämställdhet mellan könen. antogs sålunda en deklaration och enaktionsplan om lika möjligheter och behandling för kvinnliga arbetstagare.Dessa texter redovisades för genom prop. 1975/76:126. Vidare antogspå nordiskt initiativ en separat jämslälldhelsresolulion, där lLO:s styrelsebl. a. uppmanades alt sätta upp frågan om arbetstagare medfamiljeansvar på arbetskonferensens dagordning. Efter sedvanlig Ivåårsbehandling antog internationellaarbetskonferensen nu föreliggande konvention (nr 156) ochrekommendation (nr 165) om jämställdhet mellan manliga och kvinnligaarbetstagare: arbetstagare med familjeansvar (bil. Konventionen antogsmed 324 röster mot O och 92 nedlagda. Rekommendationen antogs med 287 rösterför, O mot och 56 nedlagda. De svenska regerings- och arbetsiagarombudenröstade för instrumentens anlagande medan arbelsgivarombudel lade ned sin röst. Den nya rekommendationen ersätter rekommendation(nr 123) om sysselsättning av kvinnor med familjeplikler. Del gamlainstrumentet utgick frän all familjeansvarel helt åvilar kvinnorna. 1proposition 1966:19 ställde sig departementschefen tveksam till dennarekommendation och framhöll all särbehandling av kvinnor i ell internationelltinstrument riskerar all motverka snarare än främja en utveckling mot verkliglikställighet mellan kvinnor och män på arbetsmarknaden. beslut att ersätta den gamlarekommendationen fattades efter intensiva diskussioner genom en särskildomröstning. Det är enligt min mening ett viktigt ställningstagande. De nuföreliggande instrumenten utgår från all både män och kvinnor harfamiljeansvar . 1 syfte all åstadkomma reell jämställdhet föreslås åtgärder somkan främja en jämnare fördelning av detta ansvar mellan könen och göra delmöjligt för kvinnor och män all delta i arbetslivet på lika viUkor. Delta sättalt se på jämställdhelsproblemaliken ligger väl i linje med del svenska. Yttrande över instrumenten har avgells av ILO-kommitlénsom i sin lur har inhämtat yttranden från ,, statens arbetsmarknadsnämnd, ,, arbelarskyddsstyrelsen, jämslälldhelsombudsmannen,jämslälldhelskom-mittén. , i ,och Centralorganisationen /SR. Samtliga remissinstanser tillstyrker eller har ingentingatt invända mot att ratificerar konventionen. 1981/82:166 11 ILO-kommitténkonstaterar all frågan om vilken grad av åtaganden en ratifikation medförregleras i konventionens artikel 1 och artikel 10. De åtgärder som vidtasenligt konventionen skall i varje fall avse såväl manliga som kvinnligaarbetstagare med ansvar för egna barn som är beroende av sina föräldrar.