prop · G5038 · 1981-12-31 00:00:00 — Uppgift omalt någon misslänks eller har dömts för brott eller har avtjänat straff ellerundergått annan påföljd för broll eller har varit föremål för åtgärd enligtsocialtjänstlagen (1980:620), lagen (1980:621) med särskilda bestämmelser omvård av unga, lagen (1966:293) om beredande av sluten psykiatrisk vård i vissafall, lagen (1967:940) angående omsorger om vissa psykiskl utvecklingsstörda,lagen (1973:558) om tillfälligt omhändertagande, lagen (1976:511) omomhänderlagande av berusade personer m. m. eller utlänningslagen (1980:376)får ej utan medgivande av datainspektionen insamlas, lagras eller vidarebefordrasi kreditupplysningsverksam-hel. Delsamma gäller uppgifl om sjukdom, hälsotillståndeller liknande. Uppgift omall någon misslänks eller har dömts för brott eller har avtjänat straff ellerundergått annan påföljd för brott eller har varil föremål för ålgärd enliglsocialtjänstlagen (1980:620), lagen (1980:621) med särskilda bestämmelser omvård av unga, lagen (1981:000) om vård av missbrukare i vissa fall, lagen(1966:293) om beredande av sluten psykiatrisk vård i vissa fall, lagen(1967:940) angående omsorger om vissa psykiskt utvecklingsstörda, lagen(1973:558) om tillfälligt omhändertagande, lagen (1976:511) om omhändertagandeav berusade personer m. m. eller utlänningslagen (1980:376) får ej utanmedgivande av datainspektionen insamlas, lagras eller vidarebefordras ikredilupplys-ningsverksamhet. Delsamma gäller uppgifl om sjukdom,hälsotillstånd Lagen omtryckt 1981:737. Prop.1981/82:8 31 Lag om ändring i brottsskadelagen (1978:413) Härigenom föreskrivs att 3 § brottsskadelagen (1978:413)skall ha nedan angivna lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 3§ Brottsskadeersättning utgår för sakskada i fall dåbrottet har begåtts av någon som var 1. intagen ikriminalvårdsanstalt, 2. inskrivenvid eller intagen / 2. intagen för vård i en hem somungdomsvårdsskola, avses i 12 § lagen (1980:621)med särskilda bestämmelser om vård av unga, 3. intagen i allmän . intagen för vård i etl hem som alkoholinissbrukare, såvill gäller för- avses i 11 § lagen (1981:000) om vård sökspermitlerad dock endast om han av missbrukare i vissa fall, bodde på inackorderingshem eller fick familjevård, 4. häklad enligtbeslut som hade verkställts, eller 5. underkastadmotsvarande frihetsberövande i , , eller . Första stycket tillämpas även på ren förmögenhetsskada, omsärskilda skäl föreligger. Denna lag träder i kraft . Vad i lagen sägs skall till utgången av gälla ävenintagna i sådana hem där vård bereds med slöd av punkten 2 iövergångsbestämmelserna till lagen (1981:000) om vård av missbrukare i vissafall. Lag om ändring i sekretesslagen (1980:100) Härigenomföreskrivs alt 7 kap. 4 och 19 SS sekretesslagen (1980:100)' skall ha nedanangivna lydelse. Sekretess gäller inom för uppgift om enskilds personliga förhållanden, om det inte står klarl att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon honom närstående lider men. Sekretessen gäller dock inte beslut om omhändertagande eller beslut om vård utan samtycke. Inom familjerådgivning gäller sekretess för uppgift som enskild har lämnal i förtroende eller som har inhämtals i samband med rådgivningen. Medsocialtjänst förstås verksamhet enligl lagstiftningen om social-tiänst och densärskilda lagstiftningen om vård av unga utan samtycke samt verksamhel som iannat fall enligt lag handhas av socialnämnd. Till socialtjänst räknas ocksåverksamhet hos annan myndighel som innefattar omprövning av socialnämnds besluteller särskild tillsyn över nämndens verksamhet samt verksamhet hos kommunalinvandrarbyrå. Medsocialtjänst förstås verksamhet enligt lagstiftningen om socialtjänst och densärskilda lagstiftningen om vård av unga och av missbrukare utan samtyckesamt verksamhet som i annat fall enligt lag handhas av socialnämnd. Tillsocialtjänst räknas också verksamhet hos annan myndighel som innefattaromprövning av socialnämnds beslut eller särskild tillsyn över nämndensverksamhel samt verksamhet hos invandrarbyrå. 1 fråga om uppgifl i allmän handling gäller sekretessen ihögst sjuttio 19 § Sekretess gäller hos polismyndighet för sådan uppgifl om enskilds personliga förhållanden som hänför sig till 1. verksamhet somenbart innefattar hjälp eller annal bistånd ål enskild, 2. ärendeom omhänderlagande 2. ärende om omhändertagande ellerhandräckning enligt lagstift- eller handräckning enligt lagstiftningen om visspsykiatrisk vård. ningen om viss psykiatrisk vård eUer om vård av missbrukare ulan samtycke inom , Lagen omtryckt 1980:880. 1981/82:8 33 3. ärende om handräckning enligt lagstiftningen omomsorger om psykiskt utvecklingsstörda eller vård av unga utan samtycke inomsocialtjänsten, 4. ärende som avses i 21 kap. , eller 5. uiredning enligt 6S andra stycket lagen (1973:558)om tillfälligt omhänderlagande, omdel kan antas atl den enskilde eller någon honom närstående lider men omuppgiften röjs. 1fråga om uppgifl i allmän handling gäller sekretessen i högst . Dennalag träder i krafl . 3 1981/82. Prop.1981/82:8 34 Närvarande: statsministern , ordförande, ochstatsråden , Åsling, Söder, , , , , ,, , Elmstedt, Ähriand, Lagrådsremiss om lag om vård av missbrukare i vissa fall Propositionen 1979/80:1 om föreladesriksdagen . beslöt (SoU 1979/80:44, rskr385) att anta propositionens förslag till ny socialvårdslagstiftning -socialtjänstlagen (SoL) och lagen med särskilda bestämmelser om vård av unga(LVU) - samt att upphäva de nuvarande centrala vårdlagarna socialhjälpslagen(1956:2), nykierhelsvårdslagen (1954:579) och barnavårdslagen (1960:97).Ikraftträdandet bestämdes till . En sammanfattning avnykierhelsvårdslagen och socialtjänstlagen bör fogas till protokollet i dettaärende som bilaga 1. Vid samma tillfälle avslog ett isocialtjänstpropositionen framlagt förslag till ändringar i lagen (1966:293) omberedande av sluten psykiatrisk vård i vissa fall (LSPV), I del förslagetingick bl. a. särskilda regler om vård oberoende av samtycke av vuxnamissbrukare av alkohol eller narkotika. Efter framställning från och med regeringensbemyndigande tillkallade jag en parlamentarisk beredning föröversyn av bestämmelsema om vård oberoende av samtycke inom socialtjänst- ochsjukvårdslagstiftningen.' Kommittén, som antog namnet socialberedningen, ficki uppdrag att med förtur utarbeta ett förslag beträffande vården av vuxnaalkohol- och narkotikamissbrukare. Förslaget skulle redovisas i sådan tid atten ny lagstiftning skulle kunna träda i kraft med att de nu ' Ledamöter i beredningen f. d. justitierådet FredrikSterzel, ordförande, riksdagsledamöterna , avdelningschefen samt riksdagsledamoten . Prop.1981/82:8 35 gällandevårdlagarna inom social-, nykterhels- och barn- och ungdomsvården ersätts avsocialtjänstlagstiftningen, dvs. Beredningenöveriämnade betänkandet (SOU 1981:7) LVM - Lag om vård avmissbrukare i vissa fall. Betänkandet innehåller, förutom ett förslag till nylagstiftning om vård oberoende av samtycke avseende vuxna alkohol- ochnarkotikamissbrukare, förslag till vissa följdändringar i annan lagstiftning.En sammanfattning av innehållet i betänkandet samt beredningens lagförslag börfogas lill protokollet i detta ärende som bilaga 2. En sammanställning av remissyttrandena bör fogas tillprotokollet i detta ärende som bilaga 3. Utredningensförslag har aktualiserat också vissa ändringar i annan lagstiftning än den somberedningen har behandlat. Dessa frågor avser jag atl behandla i ett senaresammanhang. 2Föredragandens överväganden 2.1 Bakgrund Fråganom hur vård utan samtycke av vuxna missbrukare skall ordnas har länge varitföremål för starka meningsmotsättningar. Dessa har framträtt i olikautredningsförslag, remissopinioner och inte minst i den mycket intensivaallmänna debatten. Idirektiven till socialutredningen tog den dåvarande socialministernupp frågan om tvångsmässiga samhällsingripanden inom socialvården. Enöversyn av barnavårdslagen och nykterhetsvårdslagen bör även avse möjligheternaatt som ett särskilt avsnitt i en allmän socialvårdslag eller i en särskild lagsammanföra bestämmelser om tvångsingripanden inom socialvårdens ram. Det börvidare övervägas i vad mån det kan vara lämpligt att i organisatoriskthänseende skilja uppgifter som bygger på frivillig medverkan från den enskildemedborgarens sida från uppgifter av tvångskaraktär. Socialutredningenföreslog i sitt principbetänkande (SOU 1974:39) Socialvårdea - Mål och meddatL.den kommunala.socialvården.även i_ fortsättningen skulle ha viktigahandläggningsuppgifter i tvångsärenden mot vuxna missbrukare. Samma organ somsvarade för utredningen borde dock inte fatta beslut. Länsrätten föreslogs blibeslutande organ med möjlighet för ordförande eller annan inom socialnämnden attfatta interimistiska beslut i brådskande fall. Den kommunala socialvårdenskulle även verkställa besluten. Enligtprincipförslaget skulle en person kunna tvångsomhändertas om han till följd avmissbruk av beroendeframkallande medel var i trängande behov av vård. Detförutsattes att missbrukaren var ur stånd att bedöma sitt vårdbehov och attutebliven vård kunde medföra allvarlig fara för hans liv eller hälsa eller ledatill andra sociala skadeverkningar för honom. 1981/82:8 36 omfattade inte möjligheter till Ivångsomhändertagande tillskydd för annan person. Utifrån den helhetssyn som ulredningen företräddeomfattade förslagel lill skillnad från den gällande nykierhelsvårdslagen ävennarkotikamissbrukare. Nykterhetsvårdslagens bestämmelser om övervakning ochlydnadsföreskrifter m. m. föreslogs slopade. Omhändertagande skulle inte fåavse än . I flertalet fall räknade utredningen med ettkortvarigare omhändertagande. skulle redovisa en särskild behandlingsplantill länsrätten. I principbetänkandet log utredningen inte ställning lillhuruvida tvångsbestämmelserna skulle tas in i den kommande sociala vårdlageneller i en särskild författning. Utredningen var inle enig. 1 reservationer och särskildayttranden redovisades avvikande uppfattningar. Den mycketomfattande remissbehandlingen visade att ålskilliga remissinstanser villeförlägga bestämmelserna om tvångsomhänderiaganden utanför den framtida socialalagstiftningen och utredning och verkställighet utanför den sociala sektorn.Del fanns emellertid också många remissinslanser som stödde ulredningensförslag eller som ville ha fler grunder för ingripande, utsträcka den avulredningen föreslagna längsta värdtiden osv. Efter remissbehandlingen uttalade den dåvarande regeringeni att socialutredningen i fråga om tvångsåtgärder mot vuxna bordeundersöka möjlighelerna till enhetliga beslämmelser uianför socialvårdslagstiftningen. Socialutredningenlade fram sitt slutbetänkande (SOU 1977:40) Socialtjänst ochsocialförsäkringstillägg Lagar och motiv. Det innehöll ett majoritetsförslagsom förutsatte att behövliga vårdinsatser för den som missbrukar alkohol ellerandra beroendeframkallande medel kunde ges med stöd av sjukvårdslagstiftningen(LSPV) i de situationer då det fanns behov av tvångsvård. En nära och i vissahänseenden författningsstyrd samverkan föreslogs genomförd mellan sjukvårdenoch . Förslagel log alltså inte upp några särskilda bestämmelserom vård utan samtycke i fråga om de vuxna missbrukarna. Utredningen redovisade emellertid också elt allernalivlförslag som innebar att tvångsvärd skulle kunna genomföras med stöd av ensärskild social vårdlagstiftning. Detta förslag sammanföll i sina huvuddrag medsocialulredningens förslag i principbetänkandet. Remissbehandlingen av socialutredningens slutbetänkandevisade all opinionen fortfarande var slarkl splittrad. Ensärskild arbetsgrupp bildades inom med uppdrag att pågrundval av bl. a. socialutredningens förslag och remissbehandlingen av dettaredovisa ett underlag för regeringens ställningstagande i fråga om vård utansamtycke av vuxna som missbrukade alkohol eller narkotika. 1981/82:8 37 gruppen redovisade en rapport (Ds S 1978:8) -Vård utan samtycke inom socialtjänst och sjukvård. lade den dåvarande regeringen frampropositionen 1979/80:1 Om , som också behandlade frågan om vårdutan samtycke av vuxna missbrukare. Enligl förslagel skulle de möjligheter tilltvångsvård av missbrukare som LSPV erbjuder vara till fyllest. Vissa ändringari LSPV föreslogs i förtydligande syfte. Ett tillägg till lagen skulle såledesange atl om någon var beroende av alkohol eller narkotika och därför i trängandebehov av avgiftning och annan psykiatrisk värd i samband med denna så skullehan få beredas vård med stöd av LSPV. Som förutsättning skulle dessutom gällaatl utebliven vård skulle medföra allvarlig fara för missbrukarens hälsa ellerliv eller för annans personliga säkerhet eller hälsa. Vården skulle få omfattahögst . Även riksdagsbehandlingen kom alt spegla den oenighet somså länge hade rätt i frågan. godtog som redan nämnts förslaget om ensocialljänstreform men avslog förslaget lill ändring i LSPV som en lösning avfrågan om tvångsvård av vuxna missbrukare. godkände ocksåsocialutskottets förslag alt hemställa hos regeringen atl en parlamentariskberedning skulle få i uppgifl att före socialtjänstlagens ikraftträdande den 1januari 1982 lägga fram ett nytt förslag (SoU 1979/80:44). Vikten av en bredpolitisk samling bakom det kommande förslaget underströks. Den parlamentariska beredningen, socialberedningen,tillsattes med uppgift alt arbeta ut ell förslag om tvångsvård avvuxna alkohol-och narkotikamissbrukare i sådan tid att en ny lagstiftning kundeträda i kraft med socialtjänsllagstiftningen. Beredningen tillfördesrepresentation från alla fem riksdagspartierna. 2.2 Allmänt om förslaget och remissutfallet Det är mol den redovisade bakgrunden som man får sesocialberedningens arbete. Beredningen har avlämnat ellenhälligt förslag lill lag om vård av missbrukare i vissa fall (LVM). Beredningenanger som utgångspunkt för förslaget alt beredningen har ansett det vara avsärskild vikt att man - trots olika utgångspunkter och synsätt - kan ena sig omen lösning som flertalet kan ställa sig bakom. Beredningen har anfört att delär naturligt att det finns olika uppfattningar om i vad mån man bör ha en vårdoberoende av samtycke för vuxna missbrukare och om hur en sådan värd i så fallbör vara utformad. Beredningen anför bl. a. alt det är vanskligt att jämförabehandlingsresultat mellan frivillig vård och tvångsvård och all del råder en anmärkningsvärdbrist på vetenskapligt material som kan ge besked om värdet av en tvångsvård iolika situationer och dess funktion i ell syslem som i övrigl bygger påfrivillig . Subjektiva värderingar och bedömningar blir därför, menarberedningen, läll avgörande för vilka slutsatser som dras. Prop.1981/82:8 38 Beredningenframhåller att det har behövts öppenhet och kompromissvilja för att kunnasamlas kring en lösning som är acceptabel för de flesta. Det lagförslag somläggs fram varken kan eller bör betraktas som en definiliv lösning på frågan omvård utan samtycke av vuxna missbrukare. Det bör därför, menar beredningen, bhen av de viktigaste deluppgifterna vid beredningens kommande utvärdering avsocialljänstreformen att undersöka om de föreslagna lagreglerna fungerarändamålsenligl och är ägnade att tillgodose ett behov inom missbruksvården.Vissa detaljer kan betraktas som provisoriska - t. ex. reglerna om vårdtiden. Beredningensförslag kan sammanfattas på följande sätl. LVMär avsedd att komplettera socialtjänsflagen på samma sätt som den särskildalagstiftningen om vård utan samtycke av unga, LVU. Både alkohol-ochnarkotikamissbmkare skall kunna beredas vård oberoende av samtycke om följandeförutsättningar är uppfyllda. Missbrukaren skall vara i trängande behov av vårdtill följd av ett fortgående missbruk. Vård med missbrukarens samtycke ellerutan hans samtycke enligt annan vårdlagstiftning skall ha bedömts varaotillräcklig. Vidare fordras att missbrukaren antingen utsätter sin fysiska ellerpsykiska hälsa för allvarlig fara eller befaras komma att skada sig själv ellernågon närstående. sociala enhet utreder om det finns skäl attbereda någon vård och ansöker om vård vid länsrätten. Länsrätten beslutar omöverlämnande till vård enligt LVM. Vården ges primärt på enkommunal eller landstingskommunal institution avsedd för vård av missbrukareunder en vårdtid av . Om vissa angivna förutsättningar förehgger såfår institutionens styrelse, som skall vara sammansatt med poUtiskt valdalekmän, besluta om förlängning av vården . Vården skallsom regel inledas med en sjukhusperiod. Även senare kanmissbrukaren få vård på sjukhus men också på en privat institution, i ettfamiljehem eller i det egna hemmet. Beredningen understrykeratt missbruksvården genom 11 § socialtjänstlagen uttryckligen har fastslagitsvara en uppgift för i första hand . Det framlagda förslagetavser inle att inskränka ansvar för missbmksvården. Dettainnebär också, säger beredningen, att tvång inte bör få komma i fråga annat ändå det är oundgängligen nödvändigt. Man bör inte heller få använda merlångtgående tvångsåtgärder än som är nödvändigt för att genomföra vården ivarje enskilt fall. Så snart det är möjligt skall tvånget mildras ellerupphöra. Målet skall, säger beredningen, vara att den enskilde så fort sommöjligt skall kunna ta ansvaret för sin situation. En vård utan samtycke skallvara begränsad till vad som fordras för att ge den enskilde en vilja attfortsätta vården i frivilliga former. Den får inte innebära att samhälletövertar den enskildes ansvar för sitt eget liv. Beredningenframhåller vikten av att vården utan samtycke ingår som ett led i ensammanhållen vårdkedja. skall sålunda ha huvud- 1981/82:8 39 ansvaretför den samlade planeringen av ålgärderna. Beredningen betonar att förslagetutgår från en ökad samverkan mellan och sjukvården. Elt genomgående drag iremissvaren över beredningens förslag är tillfredsställelsen över att förslagelär enhälligt. Fiertalel remissinstanser accepterar också i huvudsakberedningens ställningstaganden i fråga om behovet av lagstiftning,utformningen genom en särskild lag, förutsättningarna för ingripande ochingripandets syfte. Samtiiga remissinstanser understryker liksomsocialberedningen huvudansvar för missbruksvården. Däremotgår uppfattningarna isär i enskilda frågor, särskilt i frågorna om det skaUvara eller socialnämnden som ansöker om vård enligt lagen och omvårdtidens längd. Många instanser stämmer också in i beredningens egetuttalande om förslagets provisoriska karaktär och behovet att noga följatillämpningen av lagen. Ävenjag känner tillfredsställelse med att beredningen på den korta tid som harstått till förfogande har kunnat presentera ett enigt förslag till lösning avfrågan om vård utan samtycke av vuxna missbmkare. Enigheten i sig kannaturligtvis inte ensam avgöra användbarheten av ett förslag, särskill inte ifrågor om frihetsberövande av enskilda. Remissvaren ger emellertid ett klartbesked om att beredningens förslag - efter vissa huvudsakligen tekniskajusteringar - är väl användbart som underlag för lagstiftning. Jag föreslårdärför i det följande en lag om vård av missbrukare i vissa fall, som näraansluter till beredningens förslag. På vissa punkter föreslår jag avvikandelösningar. Jag återkommer till det i anslutning tiU att jag närmare behandlarenskildheterna i förslaget, Beredningenföreslår att de förutsättningar som skall föreligga för vård oberoende av denenskilde missbrukarens samtycke uttrycks genom två bestämmelser i lagen. I 2 §lagförslaget anges grundförutsättningarna ("generaHndikationen") ochi 3 § förslaget anges i vilka konkreta-situationer som lagen får tillämpas("specialindikationerna"). Degrundläggande krav som enligl förslaget måste vara uppfyllda för atl vårdenligt LVM skall kunna komma i fråga är att någon är i trängande behov av vårdtill följd av ett fortgående missbruk av alkohol eller narkotika. Härmed avserberedningen att uttrycka att missbruket skall vara förhållandevis intensivteller regelbundet. Ett tillfälligt missbmk bör inte kunna föranleda vård enligtLVM. understryker beredningen atl del enligt förslaget inte krävs attmissbmket skall ha hunnit manifestera sig i form av någon inträffad allvarligskada och inte heller krävs att man kan konstatera ett "beroende"eller liknande tillstånd hos missbrukaren. Särskilt betydelsefullt är det,menar beredningen, att kunna ingripa snabbt för att motverka Prop.1981/82:8 40 ettbegynnande allvarligt missbruk hos ungdomar. Beredningen ulgår ifrån att ellbehov av avgiftning som regel föreligger hos missbrukaren men anser inte allbehov av avgiftning skall utgöra en förutsättning för vård. Härutöverföreslår beredningen som ett ytterligare krav att insalser enligtsociakjänsllagen eller någon annan lag är olillräckhga för alt lillgodosevårdbehovel. Med detta avser beredningen att uttrycka både att missbrukarenvägrar ta emot eller underlåter all söka vård inom sociakjänsten ellersjukvården, och att LSPV eller LVU, om dessa lagar är tillämpliga, skallanvändas före LVM. Deallmänna förutsätlningarna i 2 S kompletteras med beskrivning av två olikasituationer, av vilka någon måste föreligga i del enskilda fallet vidingripandetillfällel (3 § a eller b). Denförsta grunden, 3 § a), är att missbrukaren genom sitt fortgående missbrukutsätter sin fysiska eller psykiska hälsa för allvarlig fara. Den andragrunden, 3 § b), är att missbrukaren genom missbruket kan befaras komma attskada sig själv eller någon närstående. Denförsta grunden avser enligt beredningen att uttrycka att det föreligger enmedicinskt påvisbar hälsorisk för missbrukaren eller att, även om så inte ärfallet, missbrukaren utsätter sin hälsa för allvarlig fara genom hjälplösheteller med flit. Han underlåter l. ex. all äta eller löper risk alt förolyckaseller frysa ihjäl. Man skall, säger beredningen, objektivt kunna konstalera attmissbrukarens fysiska eller psykiska tillstånd är sådant alt han måste ha vårdeller i vart fall måste iaktta avhållsamhet från alkohol eller narkotika föratt inte allvarligt förvärra sitt tillstånd. Denandra grunden avser enligt vad beredningen har anfört motivvis att missbrukarenkan befaras allvarligt komma att skada sig själv eller någon närslående. Ättrisken för att missbrukaren skall komma att skada sig själv har nämnts särskiltberor på att del enligt beredningen är uppenbart att ingripande måste kunna skenär det föreligger risk för självmord och all del ter sig främmande att hänföraett självmordsförsök under kriteriet "utsätter sin hälsa för fara" i3 § a). Vaddärefter gäller möjligheten lill ingripande när del föreligger risk för attmissbrukaren skadar någon honom närstående har den till syfle att.ge skydd åtmissbrukarnas familjer. Beredningen understryker atl della bör vara enövergångslösning i avvaktan på att det utredningsarbete som f. n. bedrivs av1977 års sexualbrottskommitté (Ju 1977:03) och som bl. a. omfatlarbrottsbalkens ålalsregler avseende misshandel på enskild plals, kan resultera iregler som bättre skyddar människor mol våld inom familjen. a. följande. Ettsådanl utökat skydd kan främst åstadkommas genom en skärpning av de nuvarandeåtalsreglerna. Enligt beredningens uppfattning bör sålunda misshandel och annatvåld mol både barn och vuxna alltid falla under allmänt åtal, oavsett ombrottet förövats i hemmet eller på allmän plats. 1981/82:8 41 nödvändigt att bryta med den syn som innebär att våld motnärstående i stor utsträckning får passera utan alt samhällel reagerar.Beredningen anser det således utomordentligt angeläget att det utredningsarbetesom f. n. bedrivs av sexualbrottskommiltén påskyndas och läggs tillgrund för lagändring i den riktning beredningen förordat. Det finns vidareanledning att se över bl. a. reglerna om häktning i syfle atl öka möjligheternaatt ingripa mol och avbryta ett våldsamt beleende som hotar andramänniskors personliga säkerhet. Man bör framför allt kunna ge barn och andrasom har svårt att försvara sig eller att komma undan bättre skydd mot våldeller hot från andra familjemedlemmars sida. Beredningen understryker att den föreslagna regeln får sessom ett provisorium.