prop · G50382 · 1981-12-31 00:00:00 — Ansökningarna om utförselfillslånd föreslås därför släUas lill ulförseldelegalionen,som sedan skall fördela ansökningarna pä lillståndsmyndigheterna. Beslul skallmeddelas den sökande direkt av liUslåndsmyndighet. fall efi ärende berör mer än en tillståndsmyndighel skall beslut om utförsellillståndfallas i samråd mellan berörda myndigheter. Ansökan om UtförseltiUstånd skallavslås om nägon av de berörda lillståndsmyndigheterna anser att sådant liUståndinte skall beviljas. Kullurtådethar övervägt möjligheterna lill en decentralisering av beslut itillståndsärenden fill organ utanför , främst till orter där utförselav kulturföremål förekommer i slor ulslräckning. Rådet har emellertid funniiatt en sådan decentralisering är förenad med avsevärda svårigheter, bl.a.därför att de beslul del här gäller inte utan vidare kan åläggas kommunalaorgan. TiU ulförseldelegationens uppgifter skall dock höra att Prop.1981/82:82 31 undersökamöjligheterna för regionala och lokala organ att medverka vid behandhngen avansökningshandlingar, dokumentera föremål och svara för informationsinsatser.Delegationen skall söka träffa de överenskommelser med landstings- ochprimärkommunala organ som kan föranledas därav. Utförseldelegationenskall vidare ha ansvaret för vissa informationsåtgärder och som ovan framgåttdisponera ell anslag från vilket delegationen efter ansökan kan fördela medel tillinköp av kulturföremål. Ulförseldelegalionenföreslås bli ett organ inom statens kullurtåd. Den skall beslå av fem personersom ulses av regeringen. Ordföranden bör vara ledamol i kulturtådets styrelse. Delär av betydelse all information om bestämmelserna om utförsel av kulturföremålsprids till allmänheten och lill dem som yrkesmässigt har befattning medutförsel av sådana föremål. Informationen bör utformas så all den inte endastger kännedom om rådande förbud utan också bidrar lill förståelse av värdet attbevara och vårda kulturarvet. Ansvaretför informationen till allmänheten, fill handeln och lill speditionsfirmornaföresläs ligga på utförseldelegationen. Ansvaret för informationen filltullpersonalen bl.a. innefattande ulbUdningsinsalser - föreslås ligga påtullverket varvid samarbete med delegationen dock förutsätts. Tullverkelsmöjligheter att hindra illegal utförsel är begränsad och önskvärdheten av enökad lullövervakning av ulförselförbudets efterlevnad måste vägas mot andraintressen i samband med trafiken över gränserna. Del synes inte realistiskt atträkna med en generellt utökad övervakning av utförseln av kulturföremål. Enförbättrad kontroll bör i stället kunna åstadkommas genom selekliva åtgärderdär kontroUen inriktas på varusändningar som kan misstänkas innehålla föremålvarom det här är fråga. Del är därvid av vikt att tullmyndigheternauppmärksammas på transporter som kan tänkas innehålla utförselförbjudnaföremål. Härvid kan allmänheten, museer och liknande institutioner,hembygdsföreningar, den yrkesmässiga handeln med kulturföremål och speditörernamedverka. Delär också önskvärt att slumpmässiga stickprovskontroller görs i ökad omfattning. Förslagenbör genomföras i ett sammanhang. räknar med all del skall kunna /82. Deårliga kostnaderna för föreslagna reformer beräknas uppgå till ca 2 milj. kr.enligt nedanstående sammanställning. TiUståndsmyndigheterna(sammanlagt) Prop.1981/82:82 32 Delegationenför skydd mot utförsel av kulturföremål av kulturföremål 900000kr. Demedel för inköp av kulturföremål som regeringen förfogar över föreslås utgå medoförändrat belopp (. Prop,1981/82:82 33 lag omförbud mot utförsel av kulturföremål Härigenom föreskrivs följande. Kulturföremål fär inte utföras ur riket utan tillstånd. 2§ Med kulturföremål enligt 1 § avses 1. följande mer än föremål och byggnader a) byggnader ochbyggnadsdelar samt föremål som utgjort fast inredning i byggnader c) fornfynd somavses i 10 och 11§§ lagen (1942:350) om fornminnen saml skeppsvrak och föremålsom påträffats i eller i närheten av sådant vrak och har samband med deltaenligt 9a§ nämnda lag d) möbler, husgeråd och annat bohag saml textUier f) instrument och apparater samt ur och andra föremål förlidsangivelse g) dräkter och dräktlillbehör saml personligaprydnadsföremål h) vapen och tillbehör lill vapen saml fångstredskap i) arbetsredskap, maskiner och transportdon j) målningar, teckningar, skulpturer och konsthantverk k) skrifter tryckta . 2. följande mer än föremål a) föremål fränsamisk kultur b) fotografiskabilder och negativ c) arkivhandlingaroch handskrifter. 3§ Tillstånd lill utförsel av kulturföremål meddelas av kungl.biblioteket. Stiftelsen , och statenshistoriska museer, eller statens konstmuseer (tillsländsmyndigheler). 4§ Utan hinder av vad som sägs i 1 § får kulturföremålutföras 1. om utförselnsker av offentlig institution och kulturföremålet inom viss lid skall återföraslill riket 2. omkulturföremålet är personlig tillhörighet och ägaren avflyttar från riket föratt bosätta sig i ullandel 3. omkulturföremålet är tillverkat eller framställt utom riket och funnits i Sverigeunder högst . 5§ Ansökan om utförsellillstånd skall inges till statenskulturråds delegation för skydd mol utförsel av kulturföremål som skallöverlämna ansökan tUl lillständsmyndighet. 3 1981/82. Prop.1981/82:82 34 Tillansökan om utförseltillstånd skall fogas två fotografier av föremålen utom i defall ansökan gäller arkivhandlingar, handskrifter, fotografisk bild ellernegaliv då på begäran av tillståndsmyndighel förteckning över föremålen skallinges. Föremålenskall på begäran av tillståndsmyndighel tillhandahållas för besiktning. Tillståndsmyndigheläger rält all i ulförselärende kopiera arkivhandling, handskrift samlfotografisk bild och negafiv. 7§ Tillståndtill utförsel av kulturföremål är giltigt under ell år efter meddelandet. Tullmyndighetskall som bevis för all föremål på grund av sin ålder inte är underkastat bestämmelsernai denna lag godta intyg av tillverkaren eller av offentlig kulturvårdandeinstitution eller en av sådan insfitution anvisad sakkunnig. Densom åberopar förhällande som avses i 4§ skall inför tullmyndigheten styrka förhåUandet. Har fillståndsmyndighetavslagit begäran om utförsellillstånd kan talan föras hos kammartällen iStockholm. Ompåföljd för olovlig utförsel av kulturföremål och för försök därtill finnsbestämmelser i lagen (1960:418) om slraff för varusmuggling. Dennalag träder i kraft den Genomlagen upphävs kungörelsen (nr 129) angående förbud mol utförselfrån riket av vissa äldre kulturföremål; dock att tillstånd fill utförsel,vilket meddelats enligt kungörelsen, fortfarande skall gälla intill efterlagens ikraftträdande. förordningom förbud mot utförsel av kulturföremål 1§I denna förordning meddelas vissa föreskrifter om sådana föremål som omfattasav lagen (1900:000) om förbud mot utförsel av kulturföremål. 2§Ansökan om tillstånd lill utförsel skall prövas av 1. riksanfikvarieämbetel ochstatens historiska museer belräffande a) byggnader och byggnadsdelar saml föremål somutgjort fast inredning i byggnader b) kyrkliga inventarier c) fornfynd som avses i 10 och ll§§ lagen (1942:350)om fornminnen saml skeppsvrak och föremål som påträffats i eller i närheten avsådant vrak och har samband med detta enligt 9a§ nämnda lag. 1981/82:82 35 a) möbler, husgerådoch annat bohag samt textilier c) instrument ochapparater samt ur och andra föremål för tidsangivelse d) dräkter och dräkttillbehör samt personligaprydnadsföremål e) vapen och lUlbehör till vapen samt fångstredskap f) arbetsredskap, maskiner och Iransportdon g) föremål från samisk kultur. 3. statens konstmuseer belräffande a) målningar,teckningar, skulpturer och konsthantverk b) fotografiskabilder och negativ. 4. kungl. b) svenskaförfattares och tonsättares efterlämnade manuskript och andra arkivhandlingar. övriga arkivhandlingar och handskrifter. skall när så erfordras bereda annaninstitution eller organisafion fillfälle att yttra sig över ansökan om utförsellillstånd. I de fall en ansökan berör mer än en tillståndsmyndighelskall delegationen för skydd mot utförsel av kulturföremål i samband med attden överlämnar ansökan lUl viss lillståndsmyndighel ange alt samråd skall skei samråd med annan fillståndsmyndighet. Ansökan om utförsellillstånd skall avslås om någon av deberörda tillständsmyndigheterna anser alt fillstånd inte skall beviljas. 4§ öm kulturföremål som avses i lagen om förbud molutförsel av kulturföremål genom arv, testamente eller bodelning tillfallitperson, som är bosatt utom riket skall lUlstånd lill utförsel medges om intesärskilda skäl föreligger däremot. 5§ Tillståndsmyndighel skall för kännedom filldelegationen för skydd mol utförsel av kulturföremål översända beslul iutförselärende. 1981/82:82 36 Sammanställning av remissyttranden över kulturrådetsrapport (1979:05) Skydd mot utförsel av kulturföremål Del övergripande syftet med kulturtådets förslag, nämligenatt förhindra alt del svenska kulturarvet utarmas genom en okontrolleradutförsel av kulturföremål, har fått ett övervägande positivt bemötande.Rikspolisstyrelsen, fideikommissnämnden, , RRV, , ,statens konstmuseer, LSH, Svenska unescorådet. , Akademienför de fria konsterna. Länsmuseernas samar-betsråd, museinämnd,. Museet i , Museet i , ,. Svenska ungdomsringen förbygdekultur. , , , . och SACOISR stöder rapportens huvudtanke att del nuvarande förbudet mol utförsel avkulturföremål bör utvidgas. anser del angelägel att samhälletreagerar mot en okontrollerad utförsel av kulturföremål som är kommersielltbetingad och ofta kulturpolitiskt negativ. anser att rådetsavvägning mellan bevarandemålel och målet att stödja internafionelltkulturutbyte har givits en i huvudsak riktig utformning, även om vissa detaljerkan diskuteras. Statens konstmuseer delar i princip den uppfattning som kommertill ullryck i rapportens utgångspunkter för förslagen, och den tämligen liberalasyn på problematiken som där redovisas. LSH instämmer i kulturtådetsuppfattning att bevarandemålel inte (år leda lill kulturell isolationism.Riskerna för all den föreslagna lagen skulle få sådana konsekvenser bedömer livruslkammarensom obefintliga, och vill ocksä betona att helhetsbedömningar skall ligga tillgrund för ulförselförbudets utformning. Vdter-hetsakademien anser det viktigtatt uppmärksamheten på exporten av svenska kulturföremål skärps, och attlämpliga åtgärder planeras för all förhindra ett icke önskvärt utflöde.Tekniska museet menar alt arbetsgruppen har gjort ell gott arbete genom attgrundligt analysera de besvärliga problem som hänger samman med museernasföremålsvärd. Utförseln leder lill en utarmning av landets kulturarv, trots attdet också förekommer en icke obetydlig import av antikviieler. Länsmuseernas samarbelsrädanser att de kulturhistoriska synpunkterna bör väga tyngst vid bedömningen avbevarande av det nationella kulturarvet i . Mindre vikt bör fästas vidde praktiska svårigheter som en noggrann kontroll kommer att medföra. Ett ulförselförbudi sig medverkar aktivt lill ell bevarande. Museet i och Västerbottensmuseum ser del som värdefullt med en central överblick av kulturarvet ochtillstyrker förslaget om fem tillståndsmyndigheter med ett övergripande organinom . och anserdet vikiigi att samarbete med regionala och lokala museer och organ etableras,och ställer sig positiva till medverkan i den utsträckning resp. resursertillåter. TCO har inga invändningar mot den föreslagna omorganisationen av myndighetsansvaret,men förutsätter att erforderliga medel anslås ulan att begränsningar avmotsvarande storlek görs på andra delar av kullurbudge-ten. RRV, statenskonstmuseer. för de fria konsterna och 1981/82:82 37 delar rådets uppfattning att dispenser från utförselförbudet skallges i stor utsträckning, och understryker vikten av generositet i fillståndsgivningen. Flerainstanser framför kritik mot kulturtådets förbudskonstruktion.Fideikommissnämnden och kammarrätten i avstyrker en lagstiftningstekniksom innebär alt regleringen utformas som ett omfattande straffsanktionerattotalförbud mot export, trols alt avsikten är att den allt övervägande delen avföremålen i praktiken skaU ges ulförseltUlstånd. Begränsningar måsteeftersträvas så att skyldigheten att söka liUstånd radikalt inskränks, gärnagenom stora generella undantag enligt brittisk eller västtysk modell. Även statenskonstmuseer och svenska menar att ulförselförbudeli enlighet med den brittiska modellen inte bör gälla enskilda föremål varsvärde understiger en viss summa. Götahovrätt hävdar alt en förutsättning för all kunna förstå innebörden av de ilagtexten angivna föremålsgrupperna är att man har tillgång lill förklaringen irapporten. Det kan rimligtvis inte begäras av en enskild person att han föreutförsel skall gå igenom denna kalalog. Motsvarande synpunkier gör sig ocksågällande vid kontroUen av lagens efterlevnad. öm en reglering av utförseln avdessa föremål anses nödvändig, lorde del vara lämpligare med ett särskilt tillslåndslvångför föremålen ifråga. för är tveksamlill ett skärpt ulförselförbud. Definitionen av kulturföremål är oklar, ochgränserna för prövning och eventuellt förbud tycks vara svåra att dra. Med ensträngare lag med ett omfattande prövningsförfarande och en byråkratiskhandläggning kommer överträdelserna att bli många och den negativa effekten enutbredd misstro. Husgerådskammaren känner tveksamhet inför de föreslagnaåtgärderna. Att stifta lagar som man på förhand kan ana endast i ringautsträckning kommer att efterlevas förefaller diskutabelt. Museet i Halmstadbetonar svårigheterna all bedöma båda del faktiska behovei av och möjligheternaatt upprätthålla ett så omfattande lagskydd som det föreslagna. Museet noterarockså all överblicken av föremålsbeståndel i vårt land, i offentlig och privatägo, är bristande. En inventering hade kunnat leda fill en annorlundautformning av lagen. Fideikommissnåmnden, Götahovrätt och kammarrätten i menar all den föreslagna administrationenblir tung och osmidig och alltför omfattande i förhållande till sitt syfte.Kammarrätten och anser att ett ulförselförbud av denomfattning rapporten anger svårligen kan bli effektivt ulan en betydande ochkostsam konlrollapparat. menar att förbudet fårnegativa konsekvenser och inte kommer att kunna övervakas. Enligt /SR.smening innebär förslaget ell omfattande arbete för berörda myndigheter. En sånoggrann prövning som förslaget förutsätter kommer troligen alt kräva störteresurser än rapporten angivit för att inte medföra prakliska olägenheter, ochförslaget medför också risk för alt den illegala utförseln av föremål kommeratt öka kraftigt. menar att förslaget innebär en ickeobetydlig nykriminalisering som kommer att ta rättsväsendets resurser ianspråk. I den mån reformen innebär alt tvingas överföra resurserfrån t.ex. narkotikabekämpning liU utförsel-kontroll av kulturföremål villrådet avstyrka förslaget. Nordiskamuseet anser att det konkreta förslagel är oklart. En så stor ekonomisk ochpersonell satsning som rapporten föreslår är rimlig endast Prop.1981/82:82 38 omman avser att verkligen kvarhålla kulturföremål i landet och inte enbart nöjersig med en samling bilder som dokumenterar det utförda. Bevarandemålet ärlångt viktigare än målet om internationellt kulturutbyte, vilket i alla tiderfrämst gällt det nyskapade och samtida materialet. Svenska konst- och antikhandlareföreningenanser all del största hotet mot landets kuhurföremål ligger i den okunnighethos mänga som lar sig uttryck i t. ex. avlutning av målade möbler, utbyte avoriginaldelar, olämplig förvaring osv. Ett vidgat ulförselförbud kan äventyradet goda förhållandet mellan antikhandeln och museerna, då museitjänstemännenkommer all uppfattas som myndighetspersoner enligt förslaget. Förslagel för medsig en väsentligt ökad byråkrafi och kan leda lill en konstlad, låg prisnivåpå svenska föremål som i sin tur kan fresta många mindre nogräknade personer fillförsök tUl olaga utförsel. Götahovrätt och kammarrätten i anser också all mol förslaget talar attSverige har ett starkt intresse av att självt kunna berika sin kultur medföremål av ufiändskt ursprung, och hovrätten anser alt de föremålsgrupper iSverige som hotas av utarmning torde vara fåtaliga. Stockholmshandelskammare och AB H. konsthandel anser att de anförda skälen förett utökat skydd mot utförsel av kulturföremål inte motiverar de föreslagnaingreppen i den fria handeln över gränserna, och menar att deföreslagna exportbegränsningarna skuUe påverka det internationella utbytetnegativt. Från svensk sida borde man i stället verka för att del fria kulturutbytetöver gränserna underlättas. I stället för detföreslagna ulförselförbudel anser ett flertal remissinstanser att det vorelämpligt att inrikta samhällets insatser på en positiv inköpspolitik, varigenompå ell enklare och biUigare sätt omistliga föremål skuUe kunna bevaras ilandet. Denna uppfattning framförs av fideikommissnämnden, kammarrätten iStockholm, , , för , Husgerådskammaren och konst- och antikhandlareförening.Bukowskis konsthandel anser all materiella resurser i stället för att läggas påadministration av förbudslagar bör tillställas samhäUets kulturellainstitutioner i deras aUl viktigare uppgift att höja och utveckla allmänhetensintresse för kulturarvet. kan intefinna att förslag lill utförselförbud strider mol någraöverenskommelser eller konventioner som slutit resp. ratificerat.Etnografiska museet och svenska unescorådet konstaterar all frågan om utförselav kulturföremål har en klar anknytning lill frågan om återlämnande avkulturföremål till deras ursprungsländer. Museet menar alt prövningen avutförsel av föremål som varit i i mer än lOOår borde ske i dettasammanhang. Rådet finner del angelägel alt frågan om en svenska anslutning lillunescokonvenfionen ånyo prövas. En svensk ratificering av konvenfionen skuUeinnebära att på ett tydligt sätt visar sin internationella solidaritetoch förståelse för andra länders behov av skydd för sitt kulturarv. Museet framhåUerall man vid förvärv av föremål anser sig böra vägledas av konventionom åtgärder mol olaglig import, export och förvärv av kulturföremål. Attfrågan om ett svenskt ställningstagande fill internationella konventioner somberör ämnesområdet bör prövas föreslås också av RAÅ, ,Länsmuseernas samarbetsråd och Museet i . Museet i , och riksförbundetför hembygdsvård anser också all en eventuell Prop.1981/82:82 39 lagstiftningbör samordnas med motsvarande lagstiftning i de nordiska länderna.Västerbottens museum framhåller den nordiska kulturella samhörigheten, främstpå det samiska området. Föratt bättre kunna bemästra ulförselproblematiken understryker ,och det vikfiga ialt man från de kullurvärdande myndigheternas sida söker upprätta ettförtroendefullt samarbete med den etablerade konsthandeln. 2.Föremål, föremålsgrupper och åldersgränser Flerainstanser, bl.a. Vitterhetsskademien. för de fria konsterna. Museeti och Museet i anser det nödvändigt alt vissa föremål ochföremålsgrupper icke fär utföras ur utan tillstånd. för defria konsterna anser att man därigenom uppnår åtminstone all föremålen ärregistrerade och dokumenterade när de lämnar . Det kan också vara avvikt att vela var de befinner sig vid önskan om inlån fill utställningar.Museerna i och tillstyrker en rullande åldersgräns, koppladtill föremålels ålder. och museinämnd anser alt deföreslagna gränserna om 100 och i vissa fall är ändamålsenliga, även ommuseet påpekar att skydd inte ges ål alla de i rapporten som ulförselhotadenämnda exemplen. Vissainstanser, framför allt fideikommissnämnden, kammarrätten i och Götahovrätt, efterlyser en klarare definition av begreppet kulturföremål ochbestämda avgränsningar för ulförselförbudel. hävdar attutredningen har valt att inte definiera begreppet kuhurföremål eller preciseradel i lagtexten. Rimligen bör emellertid en begränsning ligga i själva ordetoch inte endast i uppräkningen av föremål. Vissa föremålsgrupper i förslagethar en så vid omfattning att en efterlevnad av ulförselförbudel ler signärmast omöjlig. Nämnden anser det nödvändigt med avgränsningar exempelvisgenom att register upprättas på utförselförbjudna objekt, genom utförligaexemplifieringar och specificer-ingar som i finsk och norsk lagstiftning påområdet, eller genom värdemässiga begränsningar. Riksarkivetanser det tillfredsställande att arkivhandlingar och handskrifter innefattas iförbudet mol utförsel. Därigenom skyddas autografer, brev, dagböcker ochmanuskript av stort kulturvärde, liksom kartor, ritningar ochpergamentsfragment, vilka funnit vägen till utländska samlare.Tidsgränsen har emellertid kritiserats av de flesta landsarkiven ochandra arkiv. Arbetartörelsens arkiv har med hänvisning lill bokföringslagensbestämmelse att förelags räkenskapsmaterial skall bevaras i ordnat skick iminst 10är föreslagit att tidsgränsen för arkivhandhngar sätts vid IO år.Riksarkivet ansluter sig lill detta förslag förutsatt alt del kan förenas medtullverkets krav på klara övervakningsregler. , liksom KB, LO, /SRoch Svenska ungdomsringen för bygdekultur, ansluter sig i detta sammanhang lillyrkandet i särskilda yttrande, att ulförselförbudel skallomfatta svenska författares och tonsättares efterlämnade manuskript och andrahandlingar oavsett ålder. LSHanmärker alt äldre böcker i stor utsträckning ställs utanför lagskyddet,eftersom förslaget endast omfattar böcker tryckta i före år 1600.Böcker eller boksamlingar som har haft stort inflytande på svenskt 1981/82:82 40 kulturliv faller utanför utförselförbudet därför attböckerna kan vara tryckta utomlands. Enligt förslagel skyddas endast den urinternationell synpunkt synnerligen blygsamma kvantitet svenska skrifter somtryckts . Att ett (svenskt) tryck finns i kungl. gör f.ö. enligt LSH och KB inte alla andra exemplar ointressanta, eftersom varje exemplarofta har unika kvaliteter genom bokhandels konsthantverk, bokens ägare,marginalkommentarer osv. LSH och KB anser det anmärkningsvärt alt utredningeninte preciserat bokband som en skyddsvärd typ av konsthantverk. RAÅ fäster uppmärksamheten på en fråga som man inte anserkan lösas genom bestämmelser om utförsel av kulturföremål, nämligen skyddet avsådana samlingar där värdet ligger i enheten eller totalileten snarare än i de enskUdaobjekten. Hur ell skydd mol skingring av dylika samlingar skall kunna utformasfår enligt ämbetets mening närmare utredas, möjligen i samband med den översynav kulturminnesvårdens speciallagstiftning som påbörjats. LSH hävdarall den föreslagna lagen inte ger något underlag för skydd av samlingar avböcker såsom folkrörelsebibliolek, sockenbibliotek, m.m. Ej heller finnsmöjlighet all hindra skingring av enskilda personers boksamlingar, ellerboksamlingar som ger information om idéspridning och opinionsbildning. Alladessa kategorier bör enligt LSH omfattas av eU ulförselförbud som dock måsteutformas så alt del inte skadar anlikvarialbokhandeln. SACÖ/SR anser alt kartor utförda av svenskar före år 1800bör definieras som kulturföremål och skyddas av lagen mol utförsel. KBföreslår ell förtydligande i lagtexen så all begreppet tryckta skrifter fåromfatta även tryckta kartor och bilder. och att åldersgränsen för fotografiskt material är för lång. Statenskonstmuseer föreslår all skyldighel till utförsellillstånd inträder omedelbartefter vederbörande fotografs död. Karlläggningen av den svenska folografinshistoria och utveckling pågår, och innan detta arbete slutförts är det viktigtall också relevant 1900-talsmalerial skyddas. Statens konstmuseer ochFotografiska museels vänner anser all begreppet fotografiska bilder i lagen omutförselförbud måste omfatta fotografiska bilder oavsett underlaget, dvs.fotografier pä papper, metall, glas, porslin och vaxduk, diapositiv samlnegaliv. Nägon åtskillnad mellan svartvitt och färg görs ej. Länsmuseernas samarbetsråd anser att filmupplagningar börbehandlas enligt samma regler som fotografi, då filmdokumentationen har storbetydelse för kunskapen om 1900-talets samhällsförändringar. för defria konsterna noterar all rapporten har bortsett från att även grafiska blad,särskilt äldre sådana, kan ha karaktären av unika konstföremål.