prop · G503112 · 1981-12-31 00:00:00 — 1 paragrafen finns den grundläggande bestämmelsen om statensrätt att utse offenllig styrelseledamot och suppleant i styrelsen för allmännylfigastiftelser. Några civilrällsliga bestämmelser som anger vilka sfiflelsersom är allmännyttiga finns inle, men liksom tidigare bör ledning kunna hämtasfrån bestämmelserna om skattebefrielse för vissa stiftelser i 53 § 1 mom. e) kommunalskattelagen(1928:370). Enligl dessa tillkommer sådan befrielse stiftelse som främjarförsvarsändamål eller utan begränsning lill viss familj, vissa familjer ellerbestämda personer, verkar för uppfostrings- eller ul-bUdningsändamål ellerutövar hjälpverksamhet bland behövande eller främjar vetenskaplig undervisningeller forskning. Rätlen all utse offentlig styrelseledamot gäller oberoendeav vad stiftelsens stadgar innehåller om anlalel ledamöter. 2 § Regeringen beslutar om sådan slyrelsérepresentationsom anges i 1 §. Högst tio stiftelser får omfattas av sådanrepresentation. Paragrafen motsvarar i huvudsak 3 § i den nuvarande lagen.Antalet stiftelser som kan omfattas av lagen har dock begränsats lillhögst fio. Det ankommer på regeringen all besluta om representationens omfattning. 3 § Offenfiiga styrelseledamöter skall särskill verka förall samhällets intressen beaktas i verksamheten. Paragrafen överensstämmer till sin lydelse med 4 § i dennuvarande lagen. I fråga om den offentlige ledamotens ställning saknas civilrällsligaregler om antalet ledamöter i styrelsen, ledamöternas mandattid, styrelsens uppgifteretc. Sådana förhållanden regleras i första hand genom slifletseur-kunder ochstadgar. Vissa bestämmelser om styrelsens uppgifter finns dock i lagen(1929:116) om fillsyn över stiftelser. Den offentlige ledamoten avses ha iprincip samma ställning och ansvar som övriga styrelseledamöter. 1981/82:112 12 4 §Om frågan uppkommer alt inrätta offentlig slyrelserepresenlalion i en stiftelse, är stiftelsen efter anmodan skyldig att till regeringen över lämna en avskrift av sliflelseurkunden, stadgar och andra handlingar som bestämmer stiftelsens verksamhet eller visar dess ekonomiska ställning. Sådananmodan får förenas med vite. Paragrafenöverensstämmer i huvudsak med 7 § i den nuvarande lagen. 5 §Offentliga styrelseledamöter och ersättare utses för den fid som regeringen bestämmer. Paragrafenmotsvarar 8 § i den nuvarande lagen. 6 §Den offentlige styrelseledamoten får närvara och delta i överiäggning ar när ärenden, som senare skall avgöras av styrelsen, förbereds av därtill särskill utsedda styrelseledamöter. Paragrafenmotsvarar 9 § i den nuvarande lagen. 7 §Det åligger sfiftelsen att betala arvode och annan ersättning till den offentlige styrelseledamoten och hans eller hennes ersättare. Omarvode ulgår till ledamöter eller ersällare som har utsetts av stiftelsen offentlige slyrelserepresenianlen eller ersättaren rätt till arvode medsamma belopp. I annat fall bestämmer stiftelsen arvodel särskill. Arvodel skalldock vara lägst och högst för ledamot samllägst och högst för ersättare. Offentligastyrelseledamöter och ersättare har rätt lill ersättning för nödvändigakostnader för resor och uppehälle. Paragrafenmotsvarar 10 § i den nuvarande lagen men har anpassats till att avse endaststiftelser. Jaghemsläller alt regeringen föreslår att antaga förslaget lill lag om slyrelserepresenlalionför samhället i vissa stiftelser. Regeringenansluter sig tUl föredragandens överväganden och beslutar alt genom propositionföreslå att antaga del förslag som föredraganden har lagt fram. Prop.1981/82:112 13 Sammanfattning av utredningens överväganden och förslag Iutredningen har gjorts en undersökning av hur systemet med offenllig slyrelserepresenlalionfungerat i praktiken. Samtliga ordinarie offentliga ledamöter och samtligaverkställande direktörer eller motsvarande som vid utgången av 1979 funnits ide i systemet ingående 20 investmentbolagen och åtta stiftelserna harintervjuals. Utredningen har i sinaöverväganden utgått från den sammanfattning av syftena med offenllig slyrelserepresenlalionsom gjordes av Samarbelsul-redningen i SOU 1970:41 och vägt syftena mol depraktiska erfarenheterna och de principfrågor som aktualiserats vid denpraktiska tillämpningen av systemet. Samarbelsulredningenurskilde tre motiv för offenllig slyrelserepresenlalion: ideologiska motiv,pragmatiska motiv och intressebevakande motiv. De ideologiska motiven utgickfrån demokratins principer: "ingen skall vara styrd av någon som han intei sin tur har direkt eller indirekt kontroll över". De pragmatiska motiveninnebar, att förelagen skulle effektiviseras genom att tillföras en"delvis ny och kompletterande typ av personligt vetande" och en"mer direkt och för den egna situafionen avpassad information omföreslående statliga eller kommunala åtgärder". Hit kan också räknassamhällets behov av förhandsinformation i struklur-och sysselsättningsfrågor.De intressebevakande motiven sammanhängde främst med möjligheterna alt fåsamhälleliga synpunkter beaktade inför beslut i sådana frågor. Vad harutvärderingen visat om det lämpliga i alt söka realisera dessa målsättningarmed offenllig slyrelserepresenlalion? Den pragmatiska aspekten.Syftet all bredda sakkunskapen i aklibolag och stiftelser har delvis uppnåtts;del är uppenbart, all flera av de berörda styrelserna tillförts ell värdefullt"personligt velande". Emellertid kan varje aktiebolag och stiftelsesom så önskar ulan särskild lagsfiftning invälja personer med sådan sakkunskapi sin styrelse. Försöksverksamheten kan ha haft del goda med sig alt man inomföretagen fåll ökat intresse för all lill sig knyta sakkunskap från denoffentliga sekiorn. Däremot kan det knappast vara rimligt all i lag åläggaförelagen eller stiftelserna viss slyrelsekompelens. Man bör överlåta åtföretagen och stiftelserna att själva bedöma sitl behov av sakkunskap på olikaområden och hur de bäsl tillgodoser detla. som en delföretag tillförts ett nytt "personligt vetande" genom den offentligastyrelserepresentationen, har denna - del är omvittnat i intervjuerna - giviten del av de offentliga styrelseledamöterna ell ökat vetande om förelagenssituation och problem. Detta är en av systemets positiva sidor. Det finnsemellertid andra sätt all nå samma resultat 1981/82:112 14 ochdetta kan inte vara något tungt vägande skäl för offenfiig slyrelserepresenlalion. Denandra huvudaspekten av det pragmatiska motivkomplexet, information omförestående statliga och kommunala åtgärder, för oss över på samordningsfunktionen.Från denna synpunkt har de offentliga slyrelserepresenlanlerna visat sig varai huvudsak onödiga. Detla gäller samordning i båda riktningarna och alltså äveninformation liU samhället om förelagens förestående åtgärder. De offentligastyrelseledamöterna har inle spelat någon betydelsefull roll för dettainformationsflöde. Närdel gäller informationen från samhället fill förelagen, skulle systemelmöjligen i någon mån kunna effektiviseras genom alt industridepartementet meraaktivi gick in för all hålla de offentliga styrelseledamöterna välinformerade.Det troliga är emellertid, att även efter en sådan förstärkning den samhäUsinformalionsom är betydelsefull för ett förelag antingen är tillgänglig för förelaget deoffentliga ledamöterna föralan eller också är av sådan natur alt de offentligaledamöterna inle heller har den eller, om de har den, är förhindrade all föraden vidare. Vadbeträffar förelagsinformafion lill samhället bör nämnas den utbyggnad avkontaktnätet mellan förelag och samhälle som ägt rum framför allt under 1970-ialel.FörhåUandena är i detta hänseende helt annoriunda än då den offentliga styrelserepresenlationeninfördes. Redan förhandlings- och informationsskyldigheten enliglmedbestämmandelagen torde väl så effektivt som offentlig slyrelserepresenlalionsäkerställa, all olika intressenter informeras. Därtill kommer bl.a. dellokaliseringssamråd som äger rum inom ramen för avtal mellan regeringen ochSveriges industriförbund samt KF och LRF. Vidare kan nämnas varselskyldighelen enligllagen om vissa anslällningsfrämjande åtgärder (SFS 1974:13) och även lagen om uppgiftsskyldighelrörande pris- och konkurrensförhållanden (SFS 1956: 245). Inom ramen för ochäven vid sidan av dessa överenskommelser och lagar sker numera ell fortlöpandesamråd mellan förelag och myndigheter. Behovel av offenllig slyrelserepresenlalionför att underlätta samordningen mellan samhällets och förelagens åtgärder måstedärför vara ringa. Intebara vissa argument för utan även två av argumenten mot offenllig slyrelserepresenlalionhar pragmatisk karaktär. Del ena innebär, att de berörda förelagen skulle kunnaha påtlyckningsfördelar av all ha offentliga representanter i sina styrelser.Del andra går ul på alt själva slyrelsebeslu-lel skulle kompliceras lill menför effekfivUelen. Försöksverksamheten antyder, att den förstnämnda risken kanha överdrivits, och den visar, alt ölägenheterna av den senare typen varit små,även om del framkommU alt samtidig styrelserepresenlafion för anställda ochsamhälle kan leda fill opraktiskt stora styrelser. Frånpragmatisk synpunkt har alltså såväl fördelarna som nackdelarna med offenllig slyrelserepresenlalionvisat sig vara förhållandevis små. Systemet behövs knappast men har inte hellerförefalUt göra någon större 1981/82:112 15 skada.För ett ställningslagande till den offentliga slyrelserepresenlatio-nensframtid blir det därmed avgörande i vad mån de ideologiska och intressebevakandemotiven kan tillgodoses med denna metod. Från vad Samarbelsulredningen kallade ideologisksynpunkt går den offentliga styrelserepresenlationen ut på att stärka demokratin.En lärdom av utvärderingen är all man härvid bör skilja mellanföretagsdemokrati och samhällsdemokrali, mellan insyn och inflytande för deanställda å ena sidan och för samhällsorganen å den andra. Vad som här harkallats fackliga bipresenlalion har haft en viss betydelse för några av deoffentliga slyrelseldamölerna; såfillvida kan den offentliga styrelserepresenlationensägas i någon utsträckning ha stärkt demokratin inom de berörda förelagen.Delta måste vara en av systemets positiva effekter. All effektivakommunikationskanaler finns mellan styrelse och anställda är av centralbetydelse, och några av de offentliga ledamöterna har i viss mån fungerat somsådana kanaler. Emellertidbör de anställda företrädas av styrelseledamöter utsedda av dem själva ellerderas organisationer och inte av regerigen. I motsats fill vad som gällde år1972, då den offentliga styrelserepresenlationen infördes, har de anställdanumera laglig rätt lill representafion även i moderbolagens styrelser.Offentlig slyrelserepresenlalion behövs inte för att lösa detla problem. Densamhällsdemokraliska aspeklen är viktigare. Man kan skilja mellan tvåprincipiellt olika säll all stärka den demokratiska kontrollen över akfiebolagoch stiftelser. Del ena går ul på all kontrollera aktiebolagen och stiftelsernautifrån, dvs. ulan dellagande i deras skötsel, och del andra på alt kontrolleradem inifrån, dvs. genom dellagande i skötsel. Systemel med offenllig slyrelserepresenlalionär elt exempel på kontroll inifrån. Del finns risk för alt kontroll inifrånförsvårar kontroll utifrån. Den samhälleliga kontrollen kan bli mindreeffektiv, om samhället sitter med i verksamhetens ledning. Från demokratisksynpunkt kan del vara en fördel all den politiska ledningen slår fri iförhållande lill bolagen och stiftelserna i stället för all vara inblandad iskötseln av dem (jfr debatten om de s. k. militärin-duslriella komplexen ivissa länder). Demokrafins principer kan åberopas inle bara för ulan även mot offenlligslyrelserepresenlalion. Harman emellertid vall kontroll inifrån med denna metod, blir frågan om systemetsutformning i detalj är lämpUg från demokratisk synpunkt. Därmed aktualiserasvissa egendomligheler i den offentliga styrelserepresenlationen. De offentligastyrelseledamöterna skall främja vad som kallas samhällets intressen men fårinte ges bindande direkfiv från någon myndighet om vilka dessa intressen är.De antas inle heller med någon företrädare för samhället diskutera de enskildastyrelseärenden, ifråga om vilka samhällets intressen skall främjas och ivilka samhället kan behöva insyn. är de offenfiiga ledamöternasstyrelsearbete i sin tur undandraget den allmänna insyn och politiska kontrollsom är den normala i offenllig Prop.1981/82:112 16 verksamhet.Del kan knappast hävdas, all man med denna konslraklion tillgodoser demokratinskrav. bevara systemet men göra det mindre otillfredsställande från demokratisksynpunkt, skulle man behöva anpassa del lill någon princip-modeU l.ex. ämbelsmannamodelleller en politikermodell och genomföra den valda modellen på ett konsekvent säll. Ämbelsmannamodellenskulle innebära, alt man bröt med en av systemets hittillsvarandegrundprinciper, nämligen den att de offentliga ledamöterna endast skalldiskutera allmänna frågor med företrädare för myndighelerna och all denoffentliga styrelserepresenlationen inle skall innebära någon form avmyndighetsutövning. Konsekvent genomförd skulle ämbelsmannamodellen betyda elldirekt slalligl engagemang i de enskilda slyrelsebesluten, något som enligl deuttalanden som gjorts aldrig varit avsikten med systemet. Polilikermodellenskulle innebära, all man lät partipoliliseringen av systemet bli systematiskoch uttrycklig i slällel för partiell och underförstådd. Offentligastyrelseledamöter skulle genomgående rekryteras på polifiska grunder ochförutsättas företräda sina partier. Fördelningen av uppdrag som offentligstyrelseledamot, förordnandetidens längd m.m. skulle regleras från dennautgångspunkt. En konsekvent parlipolilisering skulle kunna göra systemet meratilltalande från demokratisk synpunkt. Man kan emellertid utgå från all vissaölägenheter med offentlig styrelserepresenlafion skulle få större betydelse ände hitfills haft. Benägenheten för partipolitiska markeringar skulle kunna ökaoch göra en störning i styrelsearbetet av något som hillills på sin höjd varitell irritationsmoment. Möjligheterna all tillföra företagen värdefullexpertkunskap skulle samli-dagt minska. Slutsatsenär, alt offenllig slyrelserepresenlalion är en olämplig metod fördemokratisering av aktiebolag och stiftelser. Så som systemet fungerat,har del inte varit tillfredsställande från demokratins synpunkt. Olika länkbarasäll att göra del mera demokratiskt medför troligen betydande ölägenheter iandra hänseenden. Från demokratisk synpunkt är därför kontroll utifrån attföredra. 1 enfullständigare analys av den ekonmiska demokratin skulle givelvis såvälförstatligande som löntagarfonder behöva las upp lill diskussion. Del ingårdock inle i utredningens uppdrag all belysa så långtgående alternafiv fill denoffentliga styrelserepresenlationen. Är offentlig styrelserepresenlafion ell lämpligt sätlall få samhälleliga synpunkter beaktade i förelagen? Åtminstone tre detfrågorhar aktualiserats under utvärderingen. (1) Hur avgör man vilka de samhällsintressenär som bör bevakas? (2) Hur stort är behovet av sådan intressebevakning ibolagens och stiftelsernas styrelser? (3) Hur effektiv är dennaintressebevakning? Utvärderingenhar påvisat betydande oklarhet om vad samhällsinlres- Prop.1981/82:112 17 senainnebär och elt flertal olika metoder för dess klarläggande. känt exempelfinns på statliga styrningsförsök i den strikta meningen all regeringen ellerkanslihuset på eget initiativ informerat någon offenllig styrelseledamot omvad samhällsintresset kan anses innebära i någon aktuell fråga. Samhällsintressetsinnebörd har de offentliga ledamöterna ansett sig ha insikt om genom fidigareerfarenheter och andra uppdrag, genom kontakter i parti och fack, genominformella samtal på eget initiativ med regeringsledamöter m. m. Dessaoklarheter är den viktigaste olägenheten med offenllig slyrelserepresenlalion.Den offentliga styrelseledamotens synpunkter lorde i de flesta fall ha varit ellresultat av hans eller hennes egna funderingar men kan också ha utformats underöverläggning med ledande politiker och allså närma sig det direkta statliga styrningsförsökel.Redan den offentliga styrelserepresenlationen som sådan ökar osäkerheten ifråga om ansvarsfördelningen; formlösheten när del gäller definierandet av deståndpunkter som i samhällets namn hävdas av dessa representanter görosäkerheten ännu större. mån man kan dra några slutsatser av intervjuundersökningen angående behovelav samhällelig intressebevakning, har delta behov visat sig vara litet. Deoffentliga ledamöterna har bara undantagsvis agerat på ett från övrigastyrelseledamöter avvikande, "samhällsrepresenterande" säll. Det hardå i huvudsak gällt tre slag av ärenden: informationsfrågor, utdelningsfrågor samlpartipolitiskt betonade frågor som bidrag lill motstånds-partier ochformuleringar om den ekonomiska politiken i förvaltningsberättelserna.Angående informationen har liilfredsslällande besked i allmänhet kunnat lämnas.De partipolitiskt betonade frågorna uttrycker elt samhällsintresse bara i enganska speciell mening. Del har dessutom uppgivils av flera offentligaledamöter, alt del de uppfattat som samhällsansvar endasi undantagsvis om ensnågonsin kommit i konflikt med företagsintresset och vidare att företagetbrukat la sitl samhällsansvar. Del kan diskuteras hur resultatet skall tolkas,men något uppenbart och starkt behov av samhällelig intressebevakning har inlekommit . Återstårfrågan hur effektiv samhällelig intressebevakning genom slyrelserepresenlalionkan bli. Del är svårt alt dra slutsatser om makt och inflytande. Erfarenhetenförefaller dock visa, att i den mån de offentliga ledamöterna påvisbartförändrat innebörden i konkreta slyrelsebeslut, har delta skett i kraft avderas aUmänna kunskaper och duglighet och inle haft karaktären av att speciellt"samhälleliga" krav tillgodosetts. I vilken utsträckning deoffentliga ledamöterna haft ett mera indirekt och långsiktigt inflytande genomsin argumentation och även genom sin blotta närvaro och insyn går inte altavgöra, och därmed inte heller i vilken utsträckning den offenfiigarepresentationen ökat den allmänna benägenheten i de berörda styrelserna allbeakta samhällsbelonade synpunkter. Svårigheten alt säga något bestämt om deoffentliga ledamöternas inflytande medför en 1981/82:112 18 motsvarandesvårighet all ange vad den offentliga styrelserepresenlationen betyder föransvarsfördelningen mellan förelag och samhälle. Densammanfattande bedömningen av för- och nackdelar med offenllig slyrelserepresenlalioni aktiebolag är följande. De viktigaste nackdelarna är dels svårigheterna allförena systemet med demokratiska principer om allmän insyn och politiskansvarighet, dels oklarheten i fråga om ansvarsfördelningen. De viktigastepåvisbara vinsterna är den breddade styrelse-kompetensen experlfunklionen -samt i någon mån funktionen som facklig birepresenlalion. Del förta kanemellertid uppnås ulan lagstiftning och del senare uppnås bättre genom direktrepresentation. När det gäller informationsutbytet mellan samhälle och förelagoch den samhälleliga intressebevakningen gentemot förelagen har den offentliga styrelserepresenlationenvisat sig ha liten betydelse. Nackdelarna med systemel överväger därförfördelarna. Delkan inle uteslutas, all behovel all få samhälleliga synpunkter tillgodoseddaär större då del gäller stora rörelsedrivande bolag än i fråga om de investmentbolagförsöksverksamheten omfattat. Även de principiella betänkligheterna motoffentlig slyrelserepresenlalion har emellertid större tyngd i dessa fall. Juangelägnare samhällsorganen är om att påverka förelagen, desto större vikt har demokraU-och ansvarsproblem. Avdessa skäl föreslås, all ingen ytterligare lagstiftning om offenllig slyrelserepresenlalioni aktiebolag sker, då den nuvarande lagsliflnigen upphör att gälla den 30 juni1982. Finnsbehov av andra åtgärder för alt tillgodose syftena med den offentliga styrelserepresenlationen?1 utredningen har pekats på de många formella och informella kanaler som idagfinns mellan förelag pch samhälle. Systemel med lokaliseringssamråd har särskillintresse. Delta samråd har kommit att gälla sysselsältningspåverkande åtgärderi allmänhet. Dess syfte är att skapa förutsättningar för att de avstatsmakterna fastställda riktlinjerna för regionalpolitiken och sysselsällningspolifikenbeaktas på ell tidigt stadium vid planeringen av investeringar inom industrin.Detta har varit en huvudmålsättning även med den offentliga slyrelsereprsenla-tionen.Jämfört med denna har lokaliseringssamrådel vissa fördelar. Dels kan det varaeffektivare genom att samhället kommer att företrädas av personer medkvalificerad kunskap i just de frågor samrådet gäller. Dels bliransvarsförhållandena mindre problematiska när del inle längre är fråga om ettsamhälleligt medbestämmande i förelagens hela verksamhet. En första utvärdering gjordes 1979 (prop. 1978/79:112, bilaga10). De erfarenheter man då hunnit få av systemet var positiva.Målsättningarna med den offenllig styrelserepresenlationen bör därför tillväsentlig del kunna nås inom lokaliseringsområdets ram. Med tanke på detta ochpå den mängd andra vägar som finns för informationsutbytet föreligger knappastnågot behov av ytteriigare instrument för statlig insyn i, samordning med ochintressebevakning gentemot förelagen på central nivå. Därför föreslås inlenågra sådana åtgärder. 1981/82:112 19 Angåendestiftelserna är situationen annorlunda. När det gäller dem finns ett speciellt mofivför samhällelig insyn: den fill del allmännylliga ändamålet knutna skattemässigasärställningen. Utvärderingen aktualiserar frågan om offentlig slyrelserepresenlalionär en lämplig form för sådan insyn. De ärenden de offentliga ledamöterna haralt la ställning lill i sliflelserna gäller huvudsakligen utdelning av anslag.Principfrågan som aktualiseras är knappast förhållandel mellan staten ochnäringslivet ulan snarare det mellan staten å ena sidan och främst forskningenmen även skolan, handikappverksamhelen m.m. å den andra. Offenllig slyrelserepresenlalioninnebär ell visst samhälleligt inflytande över dessa verksamheter som annarsinte funnits. Om detla skall här endast två reflexioner göras. Den ena är alt myndighelernaredan idag har elt så starkt inflytande över huvuddelen av de berördaverksamheterna, inle minst FoU-verksamhelen, alt del kan finnas fördelar medall sliflelserna har möjlighet all självständigt la ställning tillanslagsfrågorna. Den andra är all problemaliken kring samhällsintressetsinnebörd, och därmed demokratiproblemali-ken, är lika påtaglig i fråga omstiftelserna som då det gäller aktiebolagen. Emellertidpågår i Stiftelseulredningen en mera ingående belysning av stiftelsemasställning och verksamhet. Frågan om offentliga styrelseledamöter i sfiftelsernabör ses i delta övergripande sammanhang. I avvaktan på Sliflelseulredningensförslag bör inga förändringar av nuvarande ordning genomföras. Lagen omoffentliga styrelseledamöter bör förlängas i vad avser sliflelserna fill dess elllångsiktigt beslut kan fattas på grundval av Sliflelseulredningens förslag. 1981/82:112 21 Sammanställning av remissyttrandena över utredningens omoffentlig styrelserepresentation i investmentbolag och stiftelser betänkande(Ds I 1980:21) Samordning, insyn, styrning. Efterremiss har yttranden över belänkandel avgetts av bankinspektionen, konjunkturinstilutel,statskontoret, riksrevisionsverkel, kommerskollegium, länsstyrelserna iStockholms, , , , , ,och , , , och Norrbollens län.Svenska kommunförbundet. , (),(), Centralorganisationen /SR,i (LO), , AB , AB ,AB Hevea, AB Industrivärden, Asken, (),och nr 2 och . ,, hantverks- och industriorganisalion -Familjeföretagen (SHIO) och () har avgell ellgemensamt yttrande som i del följande redovisas under rubriken m.fl. Kommerskollegiumhar bifogat yttranden av handelskamrarna i , och Malmö.Länsstyrelsen i har bifogat yttrande av Öslergöllands ochSödermanlands handelskammare. i har bifogatyttranden av och handelskammare, utvecklingsfonden iKronobergs län och läns TCO-dislrikl. i län harbifogat yttranden från kommun, handelskammaren för ochVästmanlands län och länsarbetsnämnden i länet.