prop · G50377 · 1981-12-31 00:00:00 — Kyrkomötet utser inom sig för varje valperiod ordförandesamt en förste och en andre vice ordförande. Innan val h;rr ägt rum ledes kyrkomötets sammanträde avden av de närvarande ledamöterna som längst tid har varit ledamot avkyrkomötet. Om två eller flera har tillhört kyrkomötet har denäldste av dem företräde. Val inom kyrkomötet beredes av en inom kyrkomötet utseddvalberedning. För beredning av ärenden kan kyrkomötet inom sig väljautskott. Utskott väljer inom sig ordförande. Utskott sammanträderförsta gången på kallelse av kyrkornötets ordförande, därefter på kallelse avutskottets ordförande. Innan ordförande har valts föres ordet av den av denärvarande ledamöterna som längst tid har varit ledamot av kyrkomötet. Om tvåeller flera har tillhört kyrkomötet har den äldste av dernföreträde. Varje kyrkomötets ledamot äger i alla frågor en röst. Utomi fall som avses i 23 § gäller som kyrkomötets beslut den mening varom mer änhälften av de röstande förenar sig om. Omröstning göres öppet utom i fall avval. Uppkommer lika röstetal vid omröstning avgöres utgången genom lottning. Dä fråga är om beslut i ärende rörande lärofrågor skallyttrande först ha inhämtats frän svenska kyrkanslärofrågor. Om framlagt förslag ej förkastas av kyrkomötet skall förslaget päbegäran av tio ledamöter vila till nästa nyvalda kyrkomöte sammanträder såvidaej minst fem sjättedelar av de röstande förenar sig om att anta förslaget. Val inor-n kvrkomötet skall, därest omröstning begäres,ske rned slutna sedlar. Vidare skall gälla vad som i 14 § stadgas omproportionella val. Statsråd som ansvarar för kyrkliga ärenden, ledamöterna isvenska kyrkans centralstyrelse samt ledamöterna i lärofrågor äger närvara och deltaga i kyrkomötets överläggningar men ibesluten endast om de är valda till ledamöter. För handhavande av de kyrkomötets angelägenheter som ejrör beslut i lärofrågor kan kyrkomötet inom sig välja representantskap. 1981/82:77 63 Representantskapet består av minst fyrtioen ledamöter. Förledamöterna skall finnas lika mänga ersättare. Representantskapetväljer inom sig ordförande och vice ordförande. Innan ordförande har valtsföres ordet av den av de närvarande ledamöterna som längst tid har varitledamot av kyrkomötet. Om två eller flera har tillhört kyrkomötet lika längehar den äldste av dem företräde. För beredning av kyrkomötets och representantskapetsärenden samt verkställighet av dess beslut kan kyrkomötet välja encentralstyrelse. Denna består av minst elva ledamöter som väljs av kyrkomötetför av . Styrelsens ordförande och vice ordförande väljes särskiltav kyrkomötet. För styrelsen väljes lika många suppleanter som ordinarieledamöter. Suppleanterna inträder som ledamöter i styrelsen efter de grundersom kyrkomötet beslutar. Styrelsen sammanträder på kallelse av ordföranden. Denneär skyldig att sammankalla styrelsen om minst tre av dess ledamöter begärdetta. Styrelsen är beslutsför när minst hälften av dessledamöter är närvarande. Ärärkebiskopen ej ledamot av styrelsen skall ärkebiskopen eller av denne utseddersättare närvara vid styrelsens sammanträden. Kyrkomötet fastställer närmare föreskrifter förkyrkomötets arbetssätt ävensom för representantskapets och centralstyrelsensverksamhet. Denna lag träder i kraft . Kyrkomötesförordningen(1949:174). (1950:40)angående Lunds stifts indelning i valkretsar för val av lekmannaombud vidallmänt kyrkomöte samt angående det antal sådana lekmannaombud. som skallväljas inom varje valkrets i riket. (1951:505) för allmänt kyrkomötes utredningsnämnd. Prop, 1981/82:77 64 Härigenom föreskrives följande. Nämnden förberedning av lärofrågor har till uppgift att avge yttrande ifrågor rörande lära. Nämndenbestår av biskoparna i samtliga stift samt högst sju ledamöter, som för en tidav väljes av varje nyvalt kyrkomöte. Nämnden väljer inom sig ordförande, vice ordförande ochsekreterare. Nämnden sammanträder på kallelse av ordföranden och omsådan ej utsetts på kallelse av ärkebiskopen. Denna lag träder i kraft . 1981/82:77 65 Sammanställning av remissyttranden över betänlandet (SOU1981:14) Reformerat kyrkomöte, kyrklig lagstiftning m. Efter remiss har yttranden avgetts av riksmarskalksämbetet,regeringsrätten, justitiekanslern (), , kammarrätten i ,kammarkollegiet, universitets- och högskoleämbetet, länsstyrelserna iStockholms, , , , , , ,, , , och , , ,, och , samtliga domkapitel ochstiftsnämnder. förevangelisation och församlingsarbete. Styrelsen för i utlandet.Svenska kyrkans diakoninämnd. Biskopsmötet, församlings- ochpastoratsförbund. kyrkansungdom, stiftsråden i , , , , , ,, , , och , frikyrkoråd,kyrkliga kvinnoråd, kristna ungdomsråd. och harförklarat att de avstår från att yttra sig över betänkandet. Åven ärkebiskopenhar förklarat att han avstår från att yttra sig under hänvisning till att handeltar i Biskopsmötets yttrande. Universitets- och högskoleämbetet har ulan eget ställningstagandeöverlämnat yttranden från juridiska fakultetsnämnden vid iStockholm samt de teologiska och juridiska fakultetsnämnderna vid universiteteni och . har tillsitt yttrande fogat en sammanställning av yttranden från förbundets 15förbundsavdelningar och kyrkliga samfällighet. Några andraremissinstanser har bifogat yttranden som har kommit in till dem. Riksmarskalksämbetethar i enlighet med remissbeslutet endast yttrat sig över förslaget omstatschefens tro. Utan föregående remiss har nio yttranden avgetts överförslaget. Sädana yttranden har avgetts av sex församlingar samt , evangeliska student- och gymnasiströrelsesamt enhet. ' I sammanställningen redovisas inte yrtranden överkommitténs förslag om kyrkomötets arbetsuppgifter, kyrkomötets sammansättningoch arbetsformer samt en kyrklig centralstyrelse. 5 1981/82. 1981/82:77 66 2 Uttalanden om förslaget som helhet Flertalet remissinstanser uttalar sig inte om förslagetsom helhet, utan yttrar sig endast över förslagets olika delar. Av de instansersom ger uttryck för sin uppfattning om förslaget i dess helhet är flertaletkritiska. 1 huvudsak positiva uttalanden kommer från kammarrätten iGöteborg, länsstyrelserna i . , ,, , , , och ,domkapitlen i och , församlings- ochpastoratsförbund samt stiftsråden i och Slockholm. Av depositiva instanserna ansluter sig en del till de av kommittén framlagdaförslagen utan närmare kommentarer. Sålunda förklarar länsstyrelserna iUppsala, , och lån att de utifrån sinasynpunkter inte har något att erinra mot förslagen. Länsstyrelserna i Örebrooch ansluter sig till förslagen, medan iVästerbottens län inte har något att invända mot förslagen. Andra remissinstanser som uttalar sig positivt omförslaget i dess helhet motiverar närmare sina ställningstaganden. En del avdem gör mer eller mindre långtgående förbehåll i fråga om vissa av förslagetsolika delar. Kammarrätten i ger uttryck för uppfattningen attkommittén har avlämnat ett väl genomarbetat förslag, som - oavsett hur denprincipiella frågan om förhållandet mellan staten och senare kankomma att lösas - bör kunna ligga till grund för den ändrade lagstiftningangående kyrkan som eftersträvas. i anför att betänkandet ifråga om den kyrkliga organisationen på riksplanet innehåller förslag som iväsentliga avseenden uppfyller vad efterlyste i sitt yttrandeöver betänkandet (SOU 1968:11) och staten. Såvitt länsstyrelsenkan finna innebär förslaget i dessa delar påtagliga fördelar oavsett om man serfram mot en ordning med bevarat samband mellan stat och kyrka eller mol enväsentligt ändrad relation mellan dem. framhåller att betänkandetäven i övrigt innehåller förslag, vilka i stort synes kunna godtas.Lånsstyrelsen i förklarar att styrelsen, med undantag av vissafrågor rörande valen, inte har något att erinra mot kommitténs i huvudsakenhälliga förslag. i finner att förslaget i stortsett kan läggas till grund för lagstiftning. ifrågasätteremellertid det lämpliga i att i så stor omfattning som föreslås ingripa medlagstiftningsåtgärder i nu bestående förhållanden innan man har tagit slutligställning i principfrågan stat-kyrka. Enligt kan åtgärderna -alltefter synsätt - komma att betraktas antingen som ett första steg mot enåtskillnad mellan stat och kyrka eller som ett försök att tillskapa en modernstatskyrka. 1981/82:77 67 Denna nackdel uppvägs inte av de fördelar - främst avprincipiellt statsrättslig karaktär-som står att vinna. Däremot kanlagstiftningsåtgärder motiveras med att det är lämpligt att man under enförsöksperiod kan vinna erfarenhet av bl. a. hur ett reformerat kyrkomöte ochen central kyrkoled-nrng fungerar. i framhålleratt det är svårt att bedöma om kommitténs nu framlagda förslag kan bidra tillatt föra stat-kyrka-frågan vidare. Oavsett detta anser attförslagen i flera avseenden innebär förbättringar och möjliggör en anpassningtill förändringar som har skett inom samhället i övrigt. Länsstyrelseninstämmer därför i kommitténs förslag. i anser att det framlagda förslagethar såväl positiva inslag som sådana som fordrar fortsatta överväganden. Enligtdomkapitlet är det synnerligen värdefullt att denna övergripande utredning harkommit till stånd och att härigenom en viktig bas har givits för reformer, somlänge varit aktuella och som kommit att upplevas som alltmer angelägna. Samtidigthar i sitt yttrande velat peka på punkter i förslaget såsom denföreslagna fördelningen av normgivningen mellan staten och kyrkan, där det -bl.a. för undvikande av oklarheter och tolkningssvårigheter-skulle kunna geslösningar, vilka blir ett fortsatt uttryck för det rådande förtroendefullasamspelet mellan stat och kyrka. i framhå[\er att förslagen ibetänkandet är en konsekvens av kyrkomötes beslut om bevarat sambandmellan kyrka och stat. Enligt har det framlagda förslaget mångaförtjänster, särskilt när det gäller att få fram ett väl fungerande kyrkomötemed dess verkställande organ, en . Trots attförslaget innebär, att kyrkan i vad avser lagstiftningen knyts närmare tillstaten, anser , att många av utredningens synpunkter, efterlagteknisk överarbetning, är väl ägnade att ligga till grund för enkyrkoreform, som är väsentlig både för staten och kyrkan. uttalaratt förbundet finner att kommitténs förslag kan utgöra underlag för en partiellkyrkoreform. Förbundet tillstyrker att en reform genomförs som i huvudsakföljer förslaget. i uttalar att det ansluter sig tillgrunddragen i kommitténs förslag. framför emellertid synpunkter påflera av förslagets olika delar. i tillstyrkerprincipförslaget men har erinringar i fråga om flera olika delar avförslaget. Av de remissinstanser som uttalar sig om förslaget i desshelhet är de flesta övervägande kritiska, även om några av dem kan accepteranågon eller några av förslagets olika delar. Kritiskauttalanden kommer från regeringsrätten, JK, , juridiska fakultetsnämndemavid universiteten i och , teologiska fakultetsnämnden viduniversitetet i . 1981/82:77 68 nås, , , och , stiftsnämnden i ,. för evangeUsationoch församlingsarbete. Biskopsmötet, stiftsrådeni , , och , kristna ungdomsråd. samt evangeliska student- ochgymnasiströrelse. Regeringsrätten anför att kommitténs förslag rättsligtsett innebär en väsentlig ändring i kyrkans ställning. Enligt regeringsrättenföregriper förslaget på många punkter de principiella ställningstagandena istat-kyrkafrågan. Regeringsrätten framhåller att man svävar i ovisshet omsvenska kyrkan enligt förslaget avses skola bli ett samfund av i grundenprivaträttslig karaktär eller en statlig förvaltningsmyndighet. Oklarhetenhärom försvårar en bedömning av förslagets förenlighet med regeringsformen.Enligt regeringsrätten är det oklart vad förslaget kommer att innebära förförsamlingarnas ställning, särskilt deras förhållande till det nya kyrkomötetoch den kyrkliga centralstyrelsen. Regeringsrätten anser vidare att detframlagda förslaget till lag om är, såvitt angår de mestcentrala bestämmelserna, oklart. Bestämmelserna ger därmed osäkerhet om debefogenheter som tillkommer skilda centrala, regionala och lokala instanser.Med hänsyn till de konsfitulionella och lagtekniska bristerna i förslagetavstyrker regeringsrätten att kyrkomöteskommittés förslag utan engenomgripande omarbetning läggs till grund för lagstiftning. JK anser attförslaget i väsentliga delar är otjänligt att läggas till grund för delagstiftningsåtgärder som åsyftas. Enligt JK kan, på grund av de bristfälligheteroch oklarheter som förslaget är behäftat med främst när det gäller kyrkansrättsliga karaktär , förslaget inte heller tjäna som principskissoch bedömas med utgångspunkt från detta. hovrän avstyrker kommitténsförslag i avvaktan på en lösning av kyrka-statfrågan. vid universitetifrågasätter om olägenheterna med den nuvarande ordningen är av den art, att demotiverar ett ingrepp i det nuvarande grundlagsförankrade systemet. mening talar övervägande skäl för att nu avstå från reformerpå delta område, vilka endast kan bli av preliminär art. De argument sommotiverade att man vid författningsreform valde att genomövergångsbestämmelser till regeringsformen låta gällande ordning bestå iavvaktan på ställningstagandet i stat-kyrka-frågan synes alltjämt relevanta,framhåller nämnden. vid uttalaratt den finner sig böra avstyrka merparten av förslagen beträffande punkt 9 iregeringsformens övergångsbestämmelser och 4 § successionsförordningen.Fakultetsnämnden ställer sig mera positiv, ehuru något tveksam, till denifrågasatta revisionen av kyrkomötesinstitutet. Teologiska fakultetsnämndenvid i konstaterar att utredningen har haft starkt begränsadebefogenheter vad gäller förslagens räckvidd, eftersom det i 1981/82:77 69 direktiven förutsattes att de principiellaställningstagandena i stat-kyrkafrågan inte skall föregripas. Det har gälltatt finna åtgärder som varken befäster statskyrkosystemet eller försvårar enframtida kyrkoreform. Trots detta innehåller enligt fakultetsnämndenutredningen vittgående förslag, som visserligen förefaller enkla att genomföramen med hänsyn till de givna direktiven, liksom också av andra skäl, kan starktifrågasättas. Domkapitleti anser att förslaget innebär ett befästande och en utbyggnad avstatskyrkosystemet, som inte låter sig förenas med de intentioner som kommittill uttryck i direktiven. För kyrkan vore en sådan utveckling olycklig ochframstår som oacceptabel. Den är inte heller förenlig med en modern uppfattningom förhållandet mellan statsmakt och kyrka sådan den exempelvis kommer tilluttryck i den internationella utvecklingen. Kommittén har enligt påett klargörande sätt påvisat följderna av att det nuvarande sambandet med statoch kyrka bevaras, om nu gällande regeringsform får full giltighet ocksåbeträffande kyrkan. i vill med skärpa ifrågasätta det riktigai att genomföra så omvälvande förändringar som förslaget innebär innanstat-kyrka-frågan har fått sin slutliga lösning. i hävdaratt kyrkomöteskommitténs utredning utgör en del av kyrka-stat-problemet. Enligtdomkapitlet kan de föreslagna lösningarna inte genomföras utan attkyrka-stat-frågan föregrips i avsevärd mån. Vid sådant förhållande avstyrkerdomkapitlet utredningens förslag i dess helhet. , sliftsnämnden ochstiftsrådet i avstyrker i ett gemensamt yttrande att betänkandet läggstill grund för lagstiftning. anser att relationernamellan svenska staten och de etablerade religionsgemenskaperna bör baseras pågenomarbetade och klara principer, som kan gälla för samtliga sådanareligionsgemenskaper i landet och som kan hävdas internationellt samt kanunderlätta och befordra internationella relationer. Varje form av lagstiftningsom utskiljer ett eller flera religionssamfund, positivt eller negativt, börenligt missionsstyrelsen undvikas. Missionsstyrelsen framhåller att i avvaktanpå ett ömsesidigt accepterat särskiljande av ansvar och kompetensområdet mellanden och den svenska staten bör utöver de övergångsbestämmelsersom gäller inga ytterligare övergångsbestämmelser tillskapas, särskilt intesådana som accentuerar ett historiskt betingat statskyrkosystem. centralråd för evangelisation och församlingsarbete anser attförslaget som helhet inte kan läggas till grund för en reformering avkyrkomötet och den kyrkliga lagstiftningen. förklarar dock att det står positivt till fortsattreformarbete under förutsättning att tillräcklig hänsyn tas till kyrkan somtrossamfund, så att åtminstone kyrkans nuvarande självständighet kan bevarasoch helst utökas, att kyrkomötets medverkan vid kyrkolagstrftning kvarstår samtatt i ett blivande kyrkomötes organisation en bestämd samverkan mellan folkligsjälvstyrelse och prästerlig ämbetsförvaltning 1981/82:77 70 diakoninämnd förklarar att ävenom nämnden i vissa smärre frågor kan ansluta sig till kommitténsställningstaganden måste huvudkritiken bli att betänkandet genom sina förslagpå ett olyckligt sätt föregriper kommande principbeslut om relationenkyrka-stat. Enligt nämnden betyder framförallt avlägsnandet av kyrkomötetsmedverkan vid stiftandet av lagar, som berör som trossamfund, enklar förändring i del nuvarande inbördes förhållandet mellan staten och . Biskopsmötet har funnit betydande svagheter i det framlagda förslaget.Detta innebär nämligen enligt Biskopsmötet i grova drag, att kyrkan får vad deni praktiken i stort sett redan har, medan den måste offra sin medverkan ilagstiftningen rörande kyrkan, en befogenhet som varit ett klartuttryck för kyrkans frihet och givit henne en möjlighet till ett självständigtagerande gentemot staten. Biskopsmötet framhåller att det därför inte kan kommai fråga att godkänna förslaget som det nu är utformat. Förslaget har emellertidäven positiva sidor och i reviderat skick bör det enligt Biskopsmötet kunnautgöra ett fundament för en både för samhälle och kyrka viktig kyrkoreform. Istort sett samma synpunkter framförs av i . Sliflsrådel iUppsala framhåller att kommittén i enlighet med sina direktiv inte föreslårnågra förändringar på den för hela relationen stat-kyrka avgörande punkten,nämligen församlingarnas ställning som offentligrättsliga kommuner. Dencentrala bestämmelsen i punkt 9 övergångsbestämmelserna till regeringsformenföreslås alltså kvarstå oförändrad. finner det under sådanaförhållanden tveksamt om det är meningsfullt att upphäva andra delar av dessabestämmelser som å ena sidan är mindre väsentliga, men som å andra sidan måsteersättas med ganska omfattande regleringar av ny typ. När resultatet av deföreslagna delförändringarna därtill blir en allvarlig rubbning av den rådandebalansen i förhållandet mellan stat och kyrka, finnerstiftsrådet sig nödsakatatt avstyrka att de framlagda förslagen genomförs i föreliggande form. Sliflsrådeli menar att kommitténs förslag i sina huvuddelar inte kan ligga tillgrund för förändringar av kyrkans organisation. Enligt stiftsrådet måsteprincipbeslut om de framtida relationerna mellan kyrkan och staten först antas.Stiftsrådet i anser att resultatet av förslagen blir en statskyrka,som vi inte har haft i . framhåller att kyrkans ställningsom trossamfund måste betyda, att frågor sådana som de om kyrkans organisation,arbetssätt och bestämmande av medlemskap i kyrkan inte så lättlåter sig överföras till suveräna beslutanderätt. Det är därförstiftsrådets mening, att betänkandet i flera avseenden behöver ytterligarebearbetas. kristna ungdomsråd konstaterar attkyrkomöteskommitténs betänkande som helhet är föga övertygande. Förbundetförklarar att betänkandet stärker förbundet i ställningstagandet för endemokratiskt uppbyggd och från staten helt fristående kyrka. Enligt förbundettycks det vara en svårframkomlig väg att nå detta mål genom successivadelreformer av 1981/82:77 71 anser att staten därföråter bör aktualisera själva grundfrågan om förhållandet mellan staten ochkyrkan och söka åstadkomma en helhetslösning. personalförbundanser att kyrkomöteskommitténs förslag inte kan läggas till grund för kyrkligareformer. evangeliska student- och gymnasiströrelse anser attkommitténs förslag inte kan genomföras. 3 Kyrkomötets deltagande i normgivning 3.1 Förfarandet vid lagstiftning om Flertalet remissinstanser uppehåller sig i sina yttrandenvid förslaget om att kyrkomötets medverkan vid kyrkolagstiftningen skallavskaffas och att ensam skall stifta kyrkolag. Remissinstansernasinställning till förslaget i denna del är splittrad. Av de 55 instanser som haryttrat sig i denna del är 15 i huvudsak positiva till förslaget, medan 40 ärnegativa. Av de positiva instanserna anger nio förbehåll för sina positivaställningstaganden. Nästan alla dessa instanser anser att kyrkomötet bör få enlagfäst eller t. o. m. en grundlagsfäst yttranderätt i kyrkolagsfrågor. 3.1.1 Instanser som utan förbehåll stöder förslaget En i princip positiv inställning till förslaget om kyrkliglagstiftning redovisas av kammarrätten i , länsstyrelserna i ,, och samt av frikyrkoråd. Kammarrätteni tillstyrker kommitténs förslag att upphäva övergångsbestämmelserna ifråga om kyrkolag och att sålunda ensam även skall stiftakyrkolag. Kammarrätten anser i likhet med kommittén att begreppet kyrkolagdärvid bör begränsas till att avse kyrkliga frågor av mera allmän räckvidd.Åtskilliga mera detaljbetonade bestämmelser om kyrkans lära och inreverksamhet, som har karaktär av kyrkolag, bör enligt kammarrätten i ställethänföras till kyrkans självbestämmanderätt. i länanser, att det nu framlagda utredningsförslaget får ses som en konsekvens av1979 års kyrkomötes ställningstagande i stat-kyrka-frågan, men också som enkonsekvens av den nya regeringsformen. Denna föreskriver att all offentligmakt utgår från folket, att den offentliga makten utövas under lagarna och attriksdagen stiftar lag. Det är då enligt rimligt att sammaprinciper skall gälla för s. k. kyrkolag. framhåller attutredningsförslaget från dessa redovisade utgångspunkter ter sig som välmotiverat, även on-r det - i vart fall på kort sikt - snarare är ägnat attförstärka än försvaga ställning som statskyrka. Länsstyrelsenvill starkt understryka vikten av att ett genomförande av det nu framlagdaförslaget inte får tas till intäkt för att skjuta upp 1981/82:77 72 Tvärtom börenligt ställningstagandena med anledning av föreliggandeutredning ytterligare aktivera arbetet för en slutlig lösning av frågan. Meddetta förbehåll har inget att erinra mot utredningens förslag idenna del. i framhåller att det utifrån allmännautgångspunkter bör vara en vägledande princip att ensam handhar alllagstiftningsmakt och således vid nuvarande lösning av stat-kyrka-fråganstiftar även kyrkolag. Denna princip bör frångås endast om tunga skäl talardäremot. konstaterar att förslaget torde få uppfattas så attbehörigheten att fatta beslut i frågan om relationen mellan staten och kyrkantillkommer ensam i den ordning som gäller tillkomsten av lag. Pågrund av relationsfrågans art och tyngd i ett komplicerat samband mellan statoch kyrka är det emellertid av stor vikt att kyrkan får ett starkt inflytandepå frågans behandling. Enligt bör eventuella förändringar härutinnanförutsätta beslut av efter hörande av ett reformerat kyrkomöte.Länsstyrelsen kan i övrigt inte finna annat än att förslaget innehåller en ihuvudsak godtagbar ordning, som i nuvarande relation mellan staten och kyrkankan godtas såviit avser allmänt samhälleliga intressen. Enligt länsstyrelsenfår det ankomma på de kyrkliga organen att avgöra huruvida ordningen förkyrkans del kan accepteras. i tillstyrkerförslaget om kyrklig lagstiftning. konstaterar att den nuvarandeordningen för att stifta kyrkolag helt avviker från regeringsformenslagstiftningsprocedur. Enligt är det rent principiellt intetillfredsställande att ha en specialreglering för en del av den statligalagstiftningsmakten. Den föreslagna uppdelningen på statlig oeh kyrklig normgivningskompetensinnebär enligt uppfattning en önskvärd lösning av denna fråga.Länsstyrelsen i ställer sig positiv lill kommitténs principförslagom att - i avvaktan på de principiella ställningstagandena i stat-kyrka-frågan- upphäva regeringsformens övergångsbestämmelser om kyrkolagstiftning och attdela upp normgivningen på detta område mellan och kyrkomötet.