prop · G50310 · 1981-12-31 00:00:00 — Enligt utskottet fanns det dock anledning förutsätta atl problemställningarsom tas upp i motionerna blev uppmärksammade i pågående utredningsarbete ellervid beredningen inom . uttalade kan en möjlighet till kvittning mellan olikainkomstslag medföra alt den försäkrades skydd från ATP reduceras eller hellförsvinner. Denna begränsning av den fr'amtida pensionen kan inte godtas. Deskäl som talar mot kvittning mellan olika inkomstslag gäller dock enligt minmening även i fråga om kvittning av underskott mol överskott inom ett och sammainkomstslag. Därtill kommer alt elt slopande av kvittningsrätten förenklarregelsystemet och underlättar det administrativa förfarandet. Jag föreslårdärför atl kvitiningsförbudel utsträcks till att gälla också förvärvskällortillhörande samma inkomstslag. Lagenom socialavgifter skall enligl prop. 1980/81: 178 träda i krafl den 1 januari1982. De nu föreslagna ändringarna i AFL och utvidgningen av kvitiningsförbudelvid beräkning av pensionsgrundande inkomst bör enligt min mening träda i kraftvid samma tidpunkt och gälla inkcmster som belöper pä lid fr.o.m.ikraftträdandet. Den föreslagna omläggningen av avdragsreglerna föregenavgifter bör också träda i kraft Prop,1981/82:10 59 och fillämpas första gängen vid 1983 ärs taxering. Vadbeträffar den närmare ulformningen av övergångsbestämmelserna på skatlesidanfär jag hänvisa lill specialmotiveringen. I enlighet med vad jag har anförl har inombudgetdepartementet upprättats förslag till 1. lag om ändringi kommunalskatlelagen (1928: 370), 2. lag om ändringi lagen (1970: 172) om begränsning av skatt i vissa fall, 3. lag om ändringi lagen (1978:401) om exportkreditstöd, 4. lag om ändringi lagen (1979:610) om allmän investeringsreserv, 5. lagom ändring ilagen (1979:611) om upphovsmannakonto, 6. lag om ändringi lagen (1980:953) om särskill investeringsavdrag för inventarieanskaffning, 7. lag om ändringi lagen (1980:954) om särskill investeringsavdrag för byggnadsarbeten m. m., 8. lag om ändringi taxeringslagen (1956:623), 9. lagom ändring iuppbördslagen (1953:272), 10. lag om ändring i skaltebrottslagen(1971:69), 11. lag om ändring i lagen (1971: 1072)om förmånsberättigade skallefordringar m. m., 12. lagom upphävande av lagen (1981:40)om ändring i kommunalskatlelagen (1928:370), 13. lag om upphävande av lagen(1981:41) om ändring i uppbördslagen (1953: 272), 14. lag om ändring i lagen (1962: 381)om allmän försäkring, 15. lag om ändring i lagen (1959:551)om beräkning av pensionsgrundande inkomst enligl lagen (1962: 381) om allmänförsäkring. Förslagen bör fogas till regeringsprolokollet i deltaärende som bilaga 4. 4.1 Förslaget till lag om ändring i kommunalskattelagen(1928:370) 28 § 1 mom. I tredje stycket talas liksom f n. om två former aversättningar, nämligen royally och periodiskt utgående avgift. I begreppetroyalty ligger alt ersättningen i princip utgår med varierande belopp, t.ex.per producerad enhel eller i förhållande lill en verksamhels omsättning. Denomständigheten alt det i elt royaltyavlal stipuleras fasta minimi- ellermaximibelopp påverkar inte ersättningens karaktär av royalty. En på förhandfastställd avgift kan Prop, 1981/82:10 60 däremot inte hänföras lill royalty. Den kan beskattasantingen som periodiskt utgående avgift enligl iredje stycket eller somersättning för upplåtelse av driften enligt Qärde stycket. Förslagel tar sikte pä ersättningar för utnyttjande avmateriella eller immateriella tillgångar. Detta lorde inle innebära någonändring i förhällande till nuvarande regler. F.n. anges att ersättning avifrågavarande slag skall utgöra intäkt av rörelse, såvida den inle är atthänföra till intäkt av jordbruksfastighet eller av annan fastighet. Enligtförslagel skall ersättningen också kunna beskattas som intäkt av tjänst. Dellablir fallet om ersättningen avser tillfälligl bedriven velenskaplig, litterär,konslnäriig eller därmed jämförlig verksamhel. Förslaget torde överensstämmamed rättspraxis på skatteområdet (jfr RÅ 1977 ref. 27). Försäkringsdomstolarnasynes dock generellt ha behandlat royalty som rörelseinkomst. Jag villmed ändringen markera att även försäkringsdomstolarna i fråga om t.ex. royaltytill en författare skall pröva om hans verksamhet bedrivs yrkesmässigt ellerinte. Endast om den bedrivs yrkesmässigt skall royaltyn anses som intäkt avrörelse. 35 § 1 mom. Enligt milt förslag skall restituerade. avkortade elleravskrivna egenavgifter enligt den i prop. 1980/81: 178 föreslagna lagen omsocialavgifter räknas som intäkt av jordbruksfastighet resp. rörelse i den månavdrag har medgetts för avgifterna vid beräkning av nettointäkten avfastigheten resp. rörelsen. Motsvarande gäller när etl belopp, som har satts avför atl läcka de på beskatlningsåret belöpande egenavgifierna, återförs tillbeskattning. .Sådana restituerade, avkortade eller avskrivna egenavgifter sominte utgör intäkt av jordbruksfastighet eller rörelse, hänförs däremol. somframgår av 3), lill intäkt av tillfällig förvärvsverksamhet. Dessa egenavgifterhar påförts på grund av inkomsl av annan fastighet, tjänst, tillfälligförvärvsverksamhet eller kapital och avdrag för avgifterna har medgetts somett s.k. allmänt avdrag enligt 46 § 2 mom. 2). I momentet har vidare gjorts ändringar av redaktionell ochspråklig natur. Ändringen ijörsta stycket föranleds av attschablonavdragen för egenavgifter ersätts med en rätt till avdrag för detbelopp som salts av för atl täcka det löpande årets egenavgifter. Tredjeslycket har justerats i redaktionellt hänseende med anledning av förslaget omlag om socialavgifter (prop. 1980/81:178). 46 § 2 mom. Egenavgifter är avdragsgilla i förvärvskälla endast omavgifterna hänför sig till en här i riket brukad jordbmksfastighet eller en härbedriven rörelse. Prop.1981/82:10 61 I undantagsfall kan egenavgifter påföras en skattskyldigpå grund av inkomsl av annan fastighet, tjänst, tillfällig förvärsverksamheteller kapital. Avdrag för avgifterna medges dä som ett allmänt avdrag enliglförsta stycket 2). 53 § I inom. Ändringen föranleds av all schablonavdragen för egenavgifterersätts med en rätt till avdrag för det belopp som satts av för att täcka detlöpande årets egenavgifter. Punkt 15 av anvisningarna tiU 21 § Har avdrag gjorts för avsättning för egenavgifter skallenligt punkt 2 a andra stycket av anvisningarna till 22 § avdraget återförastill beskattning nästföljande beskattningsår. Enligt förevarandeanvisningspunkt skall det återförda beloppet tas upp som intäkt avjordbruksfastighet. Som intäkt av jordbruksfastighet skall vidare i den månavdrag har medgetts för avgifterna vid beräkningen av nettointäkten avfastigheten - räknas restituerade, avkortade eller avskrivna egenavgifter. Punkt 2 av anvisningarna till 22 § Åndringen är föranledd av att anvisningarna till 41 b §skall upphöra att gälla. I fråga om jordbruksinkomster finns samlligabestämmelser om avdrag för egenavgifter i punkl 2 a av anvisningarna lill 22 §. Punkl 2 a av anvisningarna till 22 § Av första stycket framgår att påförda egenavgifter enligtden i prop. 1980/81: 178 föreslagna lagen om socialavgifter liksom hittillsulgör avdragsgill driftkostnad vid beräkning av nettointäkt avjordbruksfastighet i den män avgifterna är hänförliga tilljordbruksfastigheten. Bestämmelserna i andra stycket innebär att en fysiskperson, som har brukat en här i riket belägen jordbruksfastighet, inte bara fårgöra avdrag för de egenavgifter som påförs honom slutligt året eflerbeskatlningsåret. Vid laxeringen för ett visst beskattningsår har han dessutomrätt till avdrag för belopp som har avsatts för att täcka de på detta ärbelöpande egenavgifierna. Enligt förslagel skall den som enligljordbruksbokföringslagen (1979: 141) är skyldig alt upprätla årsbokslut sättaav ell mot avdraget svarande belopp i räkenskaperna för beskattningsåret. Densom inle är skyldig att upprätta årsbokslut behöver endast redovisa del avsattabeloppel som andra skulder i självdeklaralionen. Del avsatta beloppel skallåterföras lill beskattning nästföljande beskatlningsår. Intäkten kommer därvidatt räknas av mot de slutligt bestämda avgifterna. Tredje stycket innehåller beslämmelser om underlaget förberäkningen av avsättningen för egenavgifter. Avsältningsunderlaget motsvarardel avgiftsunderiag som den lokala skattemyndigheten fastställer. Prop,1981/82:10 62 för beräkningen av avgiftsunderlaget ligger denförsäkrades laxering till statlig inkomstskatt (jfr 3 kap. 5 § andra stycketlagen om socialavgifter och 11 kap. 4 § AFL). Denna regel gäller dock inte utanundantag. Vid bestämmande av avgiftsunderlaget skall sålunda enligl 3 kap. 5 §första stycket lagen om socialavgifter bortses från inkomsl som avses i 11 kap.3 § första stycket d) AFL. sjukpenning eller liknande ersättning. Sådaninkomsl kan utgöra intäkt av jordbruksfastighet om ersättningen grundas på inkomslsom hänför sig lill jordbruket (punkl 14 av anvisningarna lill 21 § KL). Vidaremåsle beaktas att de inkomstbegrepp som tillämpas vid inkomsttaxeringen ochavgiflsdebileringen inte helt stämmer överens. Det förekommer ibland - t.ex. ifråga om inkomst av skogskörslor - alt inkomst, som enligt kommunalskattelagenär rörelse- eller jordbruksinkomst, skall anses utgöra inkomsl av anslällningenligt AFL. På sådana inkomster uttas inte några egenavgifter. Slutligen kanavgiftspliktig inkomst av jordbruksfastighet eller rörelse omfattas av s.k.likställighetsavtal enligt 3 kap. 2§ andra stycket AFL. Har etl sådanl avtalträffats skall inkomsten i socialförsäkringshänseende anses som inkomst avanställning och således inte medföra skyldighel att eriägga egenavgifter. I enlighel härmed föreskrivs i tredje stycket atl avdragför avsättning för egenavgifter skall beräknas på etl underlag som molsvararden skallskyldiges nettointäkt av jordbruksfastigheten, beräknad enligt lagen(1947:576) om statlig inkomstskatt, före avdraget, minskad med dels sjukpenningeller annan ersättning som avses i punkt 14 av anvisningarna till 21 § KL, delsintäkt som är att hänföra till inkomst av anställning enligt 11 kap. 2 § förstastycket AFL, dels intäkt som omfattas av likställighetsavtal. Avdrag för avsättning för egenavgifter får enligt fiärdestycket uppgå till högst av avsältningsunderlaget. Detta innebärinle att en skattskyldig kan fritt välja en procentsats för avsättningen, baraden inte överstiger . Av bestämmelserna i andra stycket framgårnämligen atl avdraget skall avse de egenavgifter som belöper päbeskattningsåret. Den skallskyldige måste således i samband med upprättandet avdeklarationen göra en beräkning av dessa avgifter. I vissa fall är beräkningenenkel. Är den skallskyldige inle befriad från alt erlägga någon egenavgift ochhar han inte haft karenstid inom sjukförsäkringen uppgår egenavgifierna fr.o.m.den 1 januari 1982 till drygl av avsätlningsunderiagel. Harkarenstid gällt för honom är egenavgifierna något lägre. Har den skattskyldigeunder året ändrat karenslid en eller blir beräkningen avegenavgiflernas storiek givelvis någol svårare. Med hänsyn till dessa och andrasvårigheter som kan föreligga vid beräkningen och då avdraget ändå skallåterföras till beskattning nästföljande beskattningsår bör något krav på exaklberäkning av avsättningen inte uppställas. För skattskyldiga som inte ärbefriade frän att erlägga någon egenavgift bör således en avsättning på 25procent eller en något lägre procentsats kunna godtas. Den som har anmältundantagande från ATP betalar ingen ATP-avgift och sjukförsäk- Prop,1981/82:10 63 ringsavgift efler en lägre procentsats än vad som annarsgäller. För honom uppgår egenavgifierna till avavsättningsunderlaget. År den skattskyldige vid ulgången av inkomståret inteinskriven hos en allmän försäkringskassa är han skyldig att belala endasiATP-avgift. För honom kan avgiften beräknas uppgå till avavsätlningsunderiagel. Det nu beskrivna systemet innebär atttaxeringsmyndigheterna kan godla det deklarerade avdraget för egenavgifteräven om delta framstår som något för högt eller lågt. En av annan orsakmotiverad avvikelse från deklarationen kräver vidare inte att avdraget föregenavgifter räknas om. 1 båda dessa hänseenden är alltså de föreslagnareglerna avsevärt enklare att tillämpa än de nuvarande beslämmelserna omschablonavdrag. Vad jag nu har anförl får emellertid inte förstås sä alttaxeringsmyndigheterna helt kan underlåta all pröva deklarerat avdrag föregenavgifter. Som antytts bör myndigheterna alltid göra enskälighetsbedömning av avdragels storlek. Ger denna bedömning vid handen attden skaitskyldige sökl uppnå en obehörig skatteförmån genom att yrka avdrag föregenavgifter med etl orealistiskt belopp bör avdraget självfallel korrigeras. I femte stycket finns bestämmelser om handelsbolag ochdödsbon, för vilka reglerna om handelsbolag skall tillämpas. Handelsbolag skallenligl 53 § 2 mom. KL inte taxeras. Bolagels inkomsl hänförs i stället tilldelägarna med belopp som för var och en i princip molsvarar hans andel avbolagets inkomst. Om jordbruk eller rörelse drivs i form av handelsbolagdebileras egenavgifierna individuellt för varje delägare på grundval av hansinkomst av bolagets verksamhet. I enlighet härmed föreskrivs att även avdragför egenavgifter skall göras individuellt för varje delägare. Detta innebär atthandelsbolagels inkomst skall fördelas mellan delägarna varefter varje delägaremedges avdrag för påförda egenavgifter och avdrag för avsättning föregenavgifter med utgångspunkt i sin andel av bolagets inkomst. Delägarnasavdragsrätt påverkas inle av en eventuell avsättning för beräknade egenavgifteri handelsbolagets räkenskaper. I anvisningarna lill 52 § finns regler ominkomstfördelningen mellan makar som tillsammans har deltagit iförvärvsverksamhet avseende jordbruksfastighet eller rörelse. Som huvudregelgäller atl den make som har drivit verksamheten beskattas för hela inkomslen avdenna. Har den andra maken (medhjälpande make) arbetat i verksamheten minsl 400timmar under beskattningsåret får dock makarna enligt tredje stycket av nämndaanvisningar fördela inkomsten sig emellan så alt en del av hela inkomsten avförvärvskällan hänförs till den medhjälpande maken. I sådant fall skall enligtbestämmelserna i sjätte stycket avdrag för egenavgifter göras särskilt förenvar av makarna. I sjunde stycket föreskrivs atl uppgifter om beräkning avavdrag för avsättning för egenavgifter skall lämnas pä blankett enligt formulärsom fastställs av . Prop, 1981/82:10 64 Punkt 10 av anvisningarna till 28§ Har avdrag gjorts för de pä beskattningsåret belöpandeegenavgifierna enligl beslämmelserna i punkl 9 a av anvisningarna lill 29§,skall enligt samma stycke avdraget återföras lill beskattning nästföljandebeskattningsår. Enligt förevarande anvisningspunkt skall det återfördabeloppet tas upp som intäkt av rörelse. Som intäkt av rörelse skall vidare - iden män avdrag har medgetts för avgifterna vid beräkningen av nettointäkten avrörelsen - räknas restituerade, avkortade eller avskrivna egenavgifter. Punkt 9 av anvisningarna till 29 § Enligt förslaget slopas det nuvarande andra stycket. Ändringenär föranledd av att anvisningarna till 41 b § skall upphöra atl gälla.Beslämmelserna om avdrag för egenavgifter som är hänförliga lillrörelseinkornst är enligt förslaget i sin helhel intagna i punkl 9 a avanvisningarna lill 29 §. Punkt 9 a av anvisningarna till 29 § Anvisningarna innehåller bestämmelser om avdrag föregenavgifter som är hänförliga till rördseinkomsl. De överensslämmer i sak medreglerna om egenavgifter som är hänförliga lill jordbruksinkomst. Jag fårdärför hänvisa till motiveringen till punkl 2 a av anvisningarna till 22 §. Anvisningarna tiU 52 § Åndringen föranleds av alt schablonavdragen föregenavgifter ersätts med en rätt till avdrag för det belopp som satts av föralt läcka det löpande årets egenavgifter. Punkt 3 av anvisningarna till 53 § Ändringen är en följdändring av den föreslagna nyalydelsen av 28 § 1 mom. De nya bestämmelserna träder i kraft den 1 januari 1982och lillämpas fr. o. m. För skattskyldiga varsbeskattningsår sammanfaller med kalenderår kommer det nya avdragssystemelsåledes att tillämpas första gången inkomsler. Använder sig denskaitskyldige av brutet räkenskapsår kommer de nya reglerna atl omfatta äveninkomsl . Med hänsyn bl.a. lill det nya systemets flexibilitetstrider detta dock inle mot förbudet mol retroaktiv lagstiftning. En av huvudprinciperna i det nya systemet är att sluttigaegenavgifter är i sin helhet avdragsgilla. Detta gäller också avgifler somhänför sig lill beskattningsår för vilkel laxering skett ellertidigare. För atl förhindra atl den skattskyldige för visst ärs inkomst fårdels schablonavdrag med slöd av äldre regler, dels fullt avdrag för sedermerapåförda egenavgifter med slöd av de nya reglerna, gäller enligt punkt I atl del 1981/82:10 65 tidigaremedgivna schablonavdraget skall återföras lill beskattning. Del anförda kanbelysas med följande exempel. Enrörelseidkare, vars räkenskapsår sammanfaller med kalenderår, medgesschablonavdrag med . vid laxering (inkomst). Viddebiteringen av slutlig skatt påförs egenavgifter med 12000kr, Sislnämnda belopp är i princip avdragsgillt. Av punkl 1 avövergångsbestämmelserna följer dock atl avdragsbeloppet skall reduceras meddet tidigare medgivna schablonavdraget. Vid 1983 ärs taxering blir därföravdraget för de påförda avgifterna endast (12000 ./. Omfattarrörelseidkarens räkenskapsår exempelvis tiden den 1 maj-den 30 april, skall detvid 1981 ärs taxering medgivna schablonavdraget behandlas som en inläklspostvid 1983 ärs laxering. Det vid laxering medgivna schablonavdraget bliren inläklspost först vid laxering. Punkt2 av övergångsbestämmelserna tar sikle pä det fall dä ett schablonavdrag föregenavgifter, som hänför sig lill 1982 eller tidigare års taxering, ändras isamband med omprövning av taxeringen. En höjning av taxeringen leder normaltlill ökat schablonavdrag och större egenavgifter. För att den skallskyldigeinte skall få avdrag för såväl schablonavdragshöjningen som de tillkommandeegenavgi/terna föreskrivs alt elt belopp motsvarande höjningen avschablonavdraget skall las upp som inläkt. Har å andra sidan taxeringen sänkts- vilket normalt leder till lägre schablonavdrag - blir etl belopp motsvarandeminskningen av schablonavdraget avdragsgillt. Ipunkl 3 första stycket finns regler om när skatteplikt resp. avdragsrätlinträder för de i punkterna 1 och 2 angivna intäkterna och kostnaderna.Reglerna överensstämmer i princip med vad som f n. gäller enligt tredje stycketav anvisningarna lill 41 b § KL. För tydlighets skull bör påpekas allövergångsbestämmelserna givetvis inte alls blir tillämpliga om ett belopp, somär skattepliktigt eller avdragsgillt enligt första eller andra punkten, ärhänföriigl till ett beskattningsår för vilket laxering sker ellerlidigare. Punkt3 andra slyckel innehåller regler om egenföretagare som har fieraförvärvskällor tillhörande inkomstslagen jordbruksfastighet eller rörelse. Idessa relativt sällsynta fall måste slällning tas lill vilken förvärvskälla somskall påverkas t.ex. när etl tidigare medgivet schablonavdrag justeras.Reglerna överensslämmer i alll väsentligt med nuvarande bestämmelser i fjärdeslycket av anvisningarna lill 41 b § KL. 4.2Förslaget till lag om ändring i lagen (1970:172) om begränsning av skatt ivissa fall Ändringenföranleds av att lagen (1968:419) om allmän arbetsgivaravgift är upphävd (jfrSFS 1978:434). 5 1981/82. Prop, 1981/82:10 66 Skattebegränsningen innebär f.n. atl skatten skallnedsättas om del belopp som den skaitskyldige för visst beskattningsår måslebetala i statlig inkomstskatt, inkomstskatt, förmögenhetsskatt ochegenavgifter överstiger viss del (80/) av etl spärrbelopp, som utgörs avden skatlskyldiges till statlig inkomstskatt beskattningsbara inkomst minskadmed . och ökad med dels avdrag för egenavgifter, dels särskiltinvesteringsavdrag. Att spärrbeloppet skall ökas med avdraget för egenavgifterberor på alt den skaitskyldige skulle bli dubbelt kompenserad om spärrbeloppetberäknades på grundval av inkomsten efter avdrag för egenavgifter samtidigtsom egenavgifierna inräknas i det skattebelopp som jämförs med spärrbeloppetGfr prop. 1976/77:41 s. 44). I avdraget för egenavgifter ingår bådeschablonmässigt beräknat avdrag och avdrag som medgetts i samband medavstämningen mellan schablonavdraget och avdraget för definitiva avgifter. Åandra sidan skall den beskattningsbara inkomslen minskas med intäkter somhänför sig till denna avstämning. Enligt milt förslag skall systemet med schablonavdragersättas av ett avdrag som är kopplat lill den skatlskyldiges avsättning fördet löpande årels egenavgifter. Delta föranleder en ändring i reglerna förberäkningen av spärrbeloppet. Ändringen innebär inte någon principiell nyhet.Den beskattningsbara inkomsten skall således enligt förslaget ökas med påfördaegenavgifter och avdrag för avsättning för egenavgifter. Å andra sidan skallinkomsten minskas med restituerade, avkortade eller avskrivna egenavgiftersamt till beskattning återfört avdrag för egenavgifter. I paragrafen har gjorts några ändringar av språklig ochredaktionell natur. Ändringen föranleds av alt lagen (1968:419) om allmänarbetsgivaravgift är upphävd (jfr SFS 1978:434). 4.34.7 Förslagen till lag om ändring 1 lagen (1978:401)om exportkreditstöd, lagen (1979:610) om allmän investeringsreserv, lagen(1979:611) om upphovsmannakonto, lagen (1980:953) om särskilt investeringsavdragför inventarieanskalTning och lagen (1980:954) om särskilt investeringsavdragför byggnadsarbeten m. m. Ändringarna föranleds av alt systemet med schablonavdragför egenavgifter ersätts av ett avdrag som är kopplat till den skatlskyldigesavsättning för del löpande årets egenavgifter. Prop, 1981/82:10 67 4,8Förslaget till lag om ändring i taxeringslagen (1956:623) Ändringarnaföranleds av atl bestämmelserna om arbetsgivaravgifter för finansiering av denallmänna försäkringen har förts över frän 19 kap. AFL lill lagen omsocialavgifter (prop. 1980/81: 178). 4.9Förslaget till lag om ändring i uppbördslagen (1953:272) Arbetsgivaravgifterdebiteras och uppbärs enligl lagen (1959:552) om uppbörd av vissa avgifterenligt lagen om allmän försäkring, m. m. Debile-ring och uppbörd avegenavgifter sker enligt föreskrifter i uppbördslagen. De föreslagnaändringarna innebär i huvudsak en anpassning av uppbördslagens regler tilllagen om socialavgifter (prop. 1980/81: 178). I /§ anges sålunda alt med skall i uppbördslagens mening förslås bl, a.egenavgifter som uttas enligt lagen om socialavgifter. Ändringeni3 § är föranledd av den nya lagen om socialavgifter. Avgiftsunderlagetför egenavgifter fastställs av den lokala skattemyndigheten. En uttryckligbestämmelse om detta har tagits in i 22 §. I 25§ föreskrivs atl vid debitering av preliminär B-skall skall iakllas altegenavgifter skall uträknas med ledning av lagen om socialavgifter. 127§ I mom. anges att egenavgifter skall debileras med ledning av lagen omsocialavgifter och på grundval av uppgifter om försäkringsförhållanden somlämnas av den allmänna . Sådana uppgifter är av betydelsebl.a. för atl fä besked om huruvida sjukförsäkringsavgift skall uträknas efteren lägre procentsats med hänsyn lill alt sjukförsäkringen för egenföretagarengäller med karenstid. Åndringen innebär också atl örelal som uppkommer vidberäkningen av egenavgift bortfaller, Åndringeni 49 § I mom. är av redaktionell nalur. Enligt85 § 1 mom. skall den lokala skattemyndighetens beslut överklagas hoslänsrätten. I fråga om vissa beslut överklagas dock dessa hos . Ipraxis har vidare den lokala skaltemyndighetens beslut i vad avserfastställande av avgiftsunderlag för egenavgifter ansetts skola överklagas hosförsäkringsrätten. Med anledning av lagrådets yttrande över förslaget till lagom socialavgifter (prop. 1980/81:178 s, 93) har i andra stycket intagits enuttrycklig bestämmelse alt beslut om fastställande av avgiftsunderlag föregenavgifter överklagas hos försäkringsrätten. 4.104.11Förslagen till lag om ändring i skattebrottslagen (1971:69) och lagen(1971:1072) om förmånsberättigade skattefordringar m. m.