prop · G503192 · 1981-12-31 00:00:00 — har i enlighet med remissbeslutetendast yttrat sig över förslaget om statschefens tro. Utan föregående remiss har nio yttranden avgetts överförslaget. Sådana yttranden har avgetts av sex församlingar samt , evangeliska student- och gymnasiströrelsesamt enhet, ' I sammanställningen redovisas inte yttranden överkommitténs förslag i vad det gäller formerna för den kyrkliga lagstiftningen.En sammanställning av remissyttrandena i det avseendet finns intagen i prop.1981/82:77. 1981/82:192 93 2 Ett reformerat kyrkomöte 2.1 Kyrkomötets sammansättning Ett ganska stort antal remissinstanser har yttrat sig överförslaget.om kyrkomötets sammansättning. Några instanser uttalar sig allmänt omförslaget i denna del, medan flertalet uppehåller sig särskilt vid förslagetsolika delar. Sålunda yttrar sig flera instanser om det föreslagna antaletledamöter i kyrkomötet samt om förslaget om att kyrkomötet skall bestå endastav fritt valda ledamöter. En del instanser behandlar i sina yttranden särskiltlärofrågornas behandling i kyrkomötet. Någrainstanser yttalar sig mera allmänt om förslaget om kyrkomötets sammansättning.Av dessa är fyra i huvudsak positiva till förslaget medan en är kritisk.Sålunda förklarar juridiska fakultetsnämnden vid universilelel i attden ställer sig positiv - ehuru något tveksam - till den ifrågasatta revisionenav kyrkomötesinstitutet. i ställer sig positivtill förslaget om organisafionen på riksplanet och framhåller att härigenom får ett på demokratisk grund uppbyggt representativt organ påriksplanet. tillstyrker även vad utredningen föreslaget ominrättandet av en av lärofrågor. iVästmanlands län instämmer i förslaget med hänvisning till att det är angelägetatt kyrkomötet får en mer demokratisk sammansättning. i Skaraförklarar alt den för sin del inte har någon erinran mot förslaget, Sveahovrätt är däremot kritisk och anser att de ändringar i organisatoriskthänseende som kommittén föreslår inte framstår som välbetänkta. Hovrättenframhåller att om kyrkan skiljs från staten kommer kyrkan naturligtvis attsjälv vilja bestämma om sin organisation. Enligt hovrätten bör därför beslut i kyrka-staf-fråganinte nu föregripas genom en omfattande utvidgning av kyrkomötet och dess organ.Om däremot statskyrkosystemet kommer att permanentas bör enligt hovrätten förstefter ett sådant beslut kyrkans olika organ anpassas till en sådan ordning, Étt ganska stort antal remissinstanser uttalar sig omförslaget om antalet ledamöter i kyrkomötet. Positivatill förslaget i denna del är domkapitlen i och , samt sliflsrådet i . Domkapitleti förklarar att det biträder förslaget om 251 ledamöter med tanke påatt det ger större möjligheter till en rättvisare representation både regionaltoch åsiktsmässigt. i förklarar att även om kyrkomötetsstorlek kan diskuteras står inte främmande för ett kyrkomöte med251 ledamöter som sammanträder . hänvisar till resultatet avförbundets underremiss till förbundsavdelningarna. Enligt förbundsstyrelsenhar förbundsavdelningarna accepterat förslaget om 251 ledamöter. 1981/82:192 94 Tre förbundsavdelningar uttalar sig dock fill förmån förett kyrkomöte bestående av 151 ledamöter (jfr, kyrkomötets utredningsnämndsförslag). Förbundsstyrelsen hänvisar för egen del till sitt eget yttrande fillutredningsnämnden och konstaterar att vad den i detta anförde är tillgodosetti kommitténs förslag. i tillstyrker att kyrkomötet skallbestå av sammanlagt 251 ledamöter. framhåller att det avutredningar som gjorts inom församlings- och pastoratsförbundsynes framgå att önskvärd representativitet inte kan uppnås med ett mindreantal kyrkomötesledamöter än 251, konstaterar dock att representativitetseffektenförsvagas om kyrkomötet i sin helhet samlas endast och övriga årersätts av ett representantskap om bara 41 personer. i tar i likhet med iVästerås inte direkt ställning till förslaget. Både och sfiftsrådethänvisar till utredningsnämndens förslag och framhåller atf det fortsattautredningsarbetet får visa vilket förslag som i denna del slutligen är attföredra. Flertalet remissinstanser som har yttrat sig i frågan ärkritiska mot eller tveksamma till förslaget att kyrkomötet utökas fill 251ledamöter. Med några få undantag förordar de att antalet bestäms till 151. Ensådan inställning redovisas av kammarkollegiet, teologiska fakultetsnämnden viduniversitetet i , domkapitlen i , , , , Luleåoch , för evangelisation och församlingsarbete.Biskopsmötet, för stiftstingen, stiftsråden i , Karlstadoch , kyrkliga kvinnoråd och . Kammarkollegiet framhåller att kyrkans mening i fråga omantalet ledamöter i ett reformerat kyrkomöte bör bli av stor betydelse.Kollegiet ifrågasätter för egen del om inte antalet bör begränsas fill 151såsom kyrkomötets utredningsnämnd har föreslagit. Teologiska fakultetsnämndenvid i ifrågasätter starkt motiven för den föreslagnastorleken på kyrkomötet. framhåller att det infe kan avgörashur många ledamöter som fordras för att ge kyrkomötet en allsidigrepresentation. Enligt nämnden kan man emellertid konstatera att bland de 57 lekmannaombudenvid det nuvarande kyrkomötet har funnits representanter såväl för flertaletpolitiska partier som för skilda fromhetsriktningar och kyrkopolitiskäståndpunkter. Nämnden finner det därför fillrådligf att de minsta stiftentillförsäkras två ledamöter, men att man i övrigt följer kyrkomötetsutredningsnämnds förslag om 151 ledamöter. i framhåller aft domkapifiet i valetmellan ett kyrkomöte med 251 ledamöter och ett med 151 föredrar det sistnämndaeftersom ett möte med 251 ledmöter skulle bli både ytterst kostnadskrävande ochett administrativt otympligt organ. i säger sig inte kunnafinna att några bärande skäl har anförts för att kyrkomötet skall bestå av 251ledamöter. Också eft kyrkomöte bestående av 151 ledamöter skulle 1981/82:192 95 enligt ge möjlighet till en allsidig representation.Domkapifiet framhåller att det nu gäller att skapa ett funktionsdugligtkyrkomöte, som kan ges drägliga arbetsformer inom den givna ekonomiska ramen.Kommitténs diskussion om modell för sammanträden visar enligt domkapitletsuppfattning det orimliga i ett så stort kyrkomöte som 251 ledamöter. Enligtdomkapitlet blir även kostnaderna stora med så många ledamöter. iGöteborg anser att det inte finns någon anledning att utöka antalet ledamöter,eftersom kyrkomötet fungerat väl med den sammansättning det har . framhåller att ett kyrkomöte med 251 ledamöter blir en mycket svårhanteradstorhet, eftersom det skall kunna sammanträda oftare än . Enligt domkapifietkan inte ett så stort kyrkomöte motiveras av att det får utökadearbetsuppgifter. anser att både administrativa och ekonomiska skältalar för ett mindre antal ledamöter, dock med ett bibehållet krav på atterforderlig geografisk täckning erhålls. i anser att detär fullt tillräckligt med 151 ledamöter i kyrkomötet. i anseratt kommitténs mofivering för att föreslå att kyrkomötet skall utökas fill 251ledamöter inte är bärande. menar att kyrkomötesutredningsnämnds förslag om 151 ledamöter i kyrkomötet är ett från mångasynpunkter bättre förslag, som även ger kyrkomötet en såväl god idémässigt somregionalt tillfredsställande sammansättning. Detta ger enligt godaförutsättningar för ett brett ansvarstagande från kyrkomedlemmarna församtliga kyrkoangelägenheter, även i frågor rörande kyrkans lära. Liknande synpunkterframförs också av stiftsrådet i . i föreslår attantalet ledamöter i kyrkomötet begränsas till 151. för evangelisation ochförsamlingsarbete uppger att centralrådet i ett tidigare remissvar till 1979års kyrkomötes utredningsnämnd har lämnat utan erinran utredningsnämndensförslag att antalet ledamöter i kyrkomötet skulle utökas till 151. Centralrådetförklarar sig vidhålla denna inställning. hävdar att denna mer än femtioprocentigautökning av det nuvarande kyrkomötet är fullt tillräckligt för att tillgodosede demokratiska kraven på en allsidig representation. Biskopsmötet föreslår ettkyrkomöte om 151 ledamöter. Rikskommitlén för stiftstingen hänvisar också tillsitt yttrande över kyrkomötets utredningsnämnds betänkande, i vilket kommitténtillstyrkte att kyrkomötet skulle erhålla 151 ledamöter och i principsammanträda . Kommittén vidhåller denna åsikt och säger sig inte kunnafinna någon bärande parallellitet i jämförelsen med pastoratsförbundetsorganisation. i ifrågasätter om det föreslagnaantalet ledamöter verkligen är rimligt och önskvärt. menar attkyrkomötet kunde göras väsentligt mindre, utan atf man för den skull minskadedess representativitet. i förordar att kyrkomötetsammanträder . För att detta skall vara möjligt bör enligt sfiftsrådetantalet ledamöter inte överskrida 151. kyrkliga kvinnoråd ansluter sigtill 1981/82:192 96 kyrkomötes utredningsnämnds förslag om 151ledamöter. Enligt kvinnorådets mening tillgodoser antalet kravet på delsdemokrati, dels regionalt rättvis fördelning och är dessutom ekonomisktförsvarbart, säger sig inte kunna finna attbärande skäl har anförts för att kyrkomötet skall bestå av 251 ledamöter. föreslaget antal, 151 ledamöter, ger enligt förbundetkyrkans medlemmar möjlighet till en allsidig representation. Förbundetframhåller att avsikten måste vara att skapa ett funktionsdugligt kyrkomöte meddrägliga arbetsformer inom en rimlig ekonomisk ram. Därigenom kan också detorimligt stora antal elektorer som skall förrätta det slutliga valetnedbringas, uttalar förundet. Åtskilliga remissinstanser har också yttrat sig överförslaget om att kyrkomötet skall bestå av endast fritt valda ledamöter.Flertalet remissinstanser är kritiska mot förslaget. Av dessa anser flera attbiskoparna skall vara självskrivna ledamöter i kyrkomötet, medan andra anseratt kyrkomötet utöver biskoparna skall tillförsäkras en viss prästerligrepresentation, I huvudsak positiva till förslaget i denna del ärlänsstyrelsen i lån, domkapitlen i , , ochLund, Biskopsmötet, kyrkans ungdom, stiftsrådet i samt kristnaungdomsråd även om en del av dem är tveksamma eller knyter förbehåll till sinapositiva ställningstaganden. i framhåller att kyrkomötet isin nuvarande sammansättning utifrån allmänna utgångspunkter får anses varamindre tidsenligt. Man kan hävda att sammansättningen inte återspeglar detborgerliga samhällets syn på demokrati. Det är dock enligt länsstyrelsentveksamt, om de kyrkliga intressena genom förslaget blivit fillgodosedda itillräcklig grad. Ett för kyrkan grundläggande drag är sålunda samspeletmellan lekmannainflytande och ämbetsförvaltning. framhåller attdetta drag är i lag manifesterat i bl. a. församlingsstyrelselagen och lagen omdomkapitel. Såväl på lokalplanet som på stiftsplanet är det prästerliga medinflytandetmarkerat på ett sätt som saknar motsvarighet i annan lagreglerad verksamhet.Även om detta medinflytande inte återfinns i församlingarnas beslutandeorgan synes det enligt tveksamt med en reformering av kyrkomötet,grundad på tanken att ämbetsrepresen-tation i kyrkans högsta beslutande organinfe alls behöver förekomma. framhåller att den utifrån sinintressesfär inte har anledning att principiellt motsätta sig vad somföreslagits i denna del. anser emellertid att frågan är av sågenomgripande karaktär att ett förverkligande av kommitténs tankegångar intebör ske utan ett starkt stöd från kyrkan själv. Domkapitleti förklarar att redan i yttrande över utredningsnämndensbetänkande har uttalat sig för att kyrkomötet bör bestå Prop.1981/82:192 97 av endast fritt valda ledamöter. motiverarsitt ställningstagande med att ett demokratiskt uppbyggt kyrkomöte utankvotering skulle kunna påräkna ett större förtroende och därigenomförhoppningsvis också kunna äga större befogenhet att självständigt avgöra ettantal ärenden av klart kyrklig eller ekonomisk art som beslutas av andrainstanser. För att garantera prästämbetets inflytande föreslås atf en nämnd förberedning av lärofrågor inrättas. anser att det är riktigt attkyrkomötet bereds möjlighet aft utse ledamöter i denna nämnd utöver landets 13biskopar. i tillstyrker att kyrkomötet består av endast frittvalda ledamöter och att en täronämnd inrättas. Med hänsyn till biskoparnassärskilda ansvar för lärofrågorna föreslår att endast biskoparnaingår i läronämnden. Nämnden bör dock ha rätt ätt knyta experter till sig.Domkapitlet vill understryka den i specialmotiveringen angivna rätten förnämnden att själv ta initiativ och yttra sig i lärofrågor. iVästerås ansluter sig i huvudsak till förslaget orn ett fritt valt kyrkomöte.Domkapitlet aktualiserar emellertid tanken atf biskoparna vid avgörande avlärofrågor i kyrkomötet också skall ha rösträtt. Enligt börbiskoparna också ha möjlighet att delta i utskottsarbetet. i Lundanser att kyrkomötet bör väljas helt fritt med hänsyn till de nyaarbetsuppgifter som det nya kyrkomötet får. Enligt säkrasbisköparnas inflytande på handläggningen av lärofrågor genom den vari biskoparna skall ingå. Med hänsyn till att ledamöternai nämnden ges rätt att närvara och delta i alla kyrkomötets överläggningarförordar att biskoparna inte bör vara valbara till kyrkomötet.Enligt bör de dock ha närvaroplikt. Biskopsmötet framhåller att en viktig uppgift förkyrkomötet blir att handlägga och fatta beslut i frågor, som har med kyrkanslära och bekännelse att göra. I en luthersk kyrka är det självklart attförsamlingen i dess helhet och inte endast prästämbetet har ansvar förbekännelsen, men att biskopar och präster har ett särskilt ansvar härvidlag.Enligt biskopsmötet har alltsedan reformationen det kyrkliga ämbetets särskildaansvar kommit fill uttryck då det gäller beslutordningen i lärofrågor. Enligtbiskopsmötet är det nödvändigt att bevara ämbetets inflytande på frågor avbekännelsekaraktär också . Biskopsmötet anför vidare: En väg att göra detta är att biskoparna och eventuelltytterligare präster är självskrivna ledamöter av kyrkomötet. Redan i sittremissvar på kyrkomötets utredningsnämnds preliminära betänkande fannbiskopsmötet emellertid det vara en bättre väg att tillförsäkra kyrkans ämbetefaktiskt inflytande på annat sätt och att till följd därav kunna förorda, attkyrkomötet skall bestå av fritt valda ledamöter. I remissvaret framhölls, 1) att biskopsmötet skall höras i allafrågor, som har med kyrkans bekännelse att göra, innan de behandlas ikyrkomötet, 2) att biskoparna icke är valbara menhar närvaroplikt och yttranderätt i kyrkomötet, och 7 1981/82. 3) att det bör ankomma på biskopsmötet att avgöra, om en ikyrkomötet väckt fråga är av bekännelsekaraktär eller inte. Första att-satsen är fillgodosedd i och medkyrkomöteskommitténs förslag till läronämnd. Denna nämnd, som vad gällerberedning av lärofrågor på sätt och vis innebär en legaliseringav biskopsmötet, blir en viktig faktor i den framtida kyrkan. Andra att-satsenskrav på yttranderätt är tillmötesgått i förslaget till Lag om svenska kyrkan.Enligt dess § 25 äger biskoparna i egenskap av ledamöter i läronämnden attnärvara och deltaga i kyrkomötets överläggningar, dock utan beslutsrätt.Biskopsmötet finner här skäl att aktualisera tanken (SOU 1978:2 s.74), att biskoparna vid avgörande av lärofråga i kyrkomötet också skall ägarösträtt. Praktiskt och rimligt vore det att biskoparna hade förslagsrätt äveni andra frågor. De bör givetvis också ha möjlighet att deltaga iutskottsarbetet. Tredje att-.satsen om att biskopsmötet bör avgöra, huruvida eni kyrkomötet väckt fråga är en en lärofråga, har inte tillmötesgåtts, men detkan konstateras, att det i lagen om lagda förslaget om minoritetsbordläggningär en smidig form för att få betänketid i lärofrågor. "Lärofrågor därenighet inte uppnåtts bör hänvisas till förnyad behandling", skrevbiskopsmötet i sitt ovannämnda remissvar. Förslaget om minoritetsbordläggningkan ses som ett svar på det kravet. Härtill kommer att läronämnden förutsattesvara oförhindrad att själv ta initiativ att avge yttrande i frågor om kyrkanslära. Vi menar dock fortfarande att det är nödvändigt att biskopsmöte/läronämndäger tolkningsföreträda om en fråga är av bekännelsekaraktär eller inte. Detligger ju i sakens natur att om biskoparna bedöms äga särskild kompetens ochansvar i lärofrågor detta även bör inbegripa bedömningen av vad som är enlärofråga. Om denna rätt infe ges biskoparna, får dessa inte det ansvar förläran som åvilar dem enligt kyrkans egna bestämmelser. I den händelse att dessayrkanden inte kan tillgodoses, synes det bästa vara, att biskoparna ingår somsjälvskrivna ledamöter i kyrkomötet. hänvisaräven här till sin underremiss till förbundsavdelningarna. Förbundsstyrelsenkonstaterar att remissopinionen är mycket splittrad. Sju förbundsavdelningaruttalar sig för ett kyrkomöte med självskrivna biskopar. Övriga ledamöter skallväljas fritt. En förbundsavdelning uttalar sig för ett kyrkomöte med såvälsjälvskrivna biskopar som en viss kvot präster. Sju förbundsavdelningar uttalarsig för ett kyrkomöte i enlighet med kommitténs förslag. Förbundsstyrelsenframhåller att den erhöll ungefär samma reaktion på utrednings-nämndens olikaalternativ. Förbundsstyrelsen hänvisar för egen del till sitt yttrande tillutredningsnämnden och säger sig endast kunna konstatera att förbundsstyrelsensönskemål uppfylls genom kyrkomöteskommitténs förslag. kyrkansungdom delar utredningens uppfattning att det är önskvärt med ett demokratisktvalt kyrkomöte med ett större antal ledamöter och utan den nuvarandekategoriindelningen. vill förbundet framhålla föreningen av folkligsjälvstyrelse och prästerlig ämbetsförvaltning som något konstitutivt försvenska kyrkan. Förbundet hänvisar till att biskopsmötet i sitt yttrande överkyrkomötets utredningsnämnds förslag anför att det är nödvändigt att även iframtiden läroämbetets inflytande över frågor av bekännelsekaraktär bevaras,att det bör ankomma 1981/82:192 99 på biskopsmötet att avgöra om en i kyrkomötet väckt frågaär av bekännelsekaraktär eller inte samt att det under alla omständigheter pånågot sätt bör garanteras ett faktiskt inflytande från läroämbetets sida ifrågor som har med tro och bekännelse att göra. Förbundet delar biskopsmötetsuppfattning. Förbundet menar dock att förslaget fill föreskrifter om yttrandefrån lärofrågor och de särskildareglerna om hur lärofrågorna skall behandlas i kyrkomötet inte utgör engodtagbar tillämpning av den tidigare nämnda för grundläggandeprincipen. Förbundet menar med hänsyn till denna princip dels att det börankomma på biskoparna att avgöra om en i kyrkomötet väckt fråga är avbekännelsekaraktär eller inte, dels att eft kyrkomötes beslut i en sådan frågaskall ha föregåtts av biskopsmötets beredning. Enligt förbundet borde förslagetom ett nytt kyrkomöte genomföras i samband med en helhetslösning av staf-kyrka-frågan. i konstaterar atf stiftsrådet i fidigareremissyttranden har uttalat sig för ett kyrkomöte med enbart fritt valdaledamöter. biträder förslaget om att inrätta en läronämnd. Likasåinstämmer sfiftsrådet i förslaget om ordningen för avgörande av lärofrågor.Läronämndens ledamöter bör enligt stiftsrådet ha närvaro- och yttranderätt ikyrkomötet. Vidare anser sfiftsrådet att biskoparna, på grund av sitt särskildaansvar för kyrkans lära och förkunnelse, skall ha rätt att delta i beslut ilärofråga i kyrkomötet. kristna ungdomsråd förklarar att ungdomsrådetsom ekumenisk organisation varken kan eller vill gå in på detaljerna när detgäller inre organisation. ser emellertid positivtpå aft nu föreslås få en demokrafiskt uppbyggd struktur och ettcentralt representativt organ. Enligt ungdomsrådet är detta ägnat attunderlätta både kyrkans egen verksamhet och dess samarbete med andratrossamfund. framhåller atf det ändå tycks motsägelsefullt atf såi detalj lagstifta om formerna för kyrkans självbestämmanderätt. uppfattning vore det att föredra att lagstiftningen på dettaområde begränsades till att slå fast grundprinciperna för kyrkans organisationoch självbestämmanderätt eller att hänvisa till den lagstiftning som gällerövriga trossamfund. anser slutligen att det är en öppen fråga omreformen över huvud taget är meningsfull inom ramen för förslaget omkompetensfördelningen mellan staten och kyrkan utan mera genomgripandeförändringar i relafionen stat-kyrka. Som har anförts fidigare är flertalet instanser som haryttrat sig i frågan kritiska mot förslaget att kyrkomötet skall bestå av endastfritt valda ledamöter. Flera av de kritiska instanserna anser aft biskoparnaskall vara självskrivna ledamöter i kyrkomötet. Att biskoparna skall varasjälvskrivna ledamöter i kyrkomötet anser länsstyrelserna i samtGöteborgs och län, domkapitien i , , och ,stiftsnämnden i , för evangelisation ochförsamlingsarbete. Styrelsen för i utlandet. 1981/82:192 100 för stiftstingen samt stiftsråden i ,, , och . En del av dessa instanser anslutersig uttryckligen till ledamoten reservation och anser alltså attbiskoparna måste garanteras representation som fuUvärdiga ledamöter i detföreslagna reformerade kyrkomötet samt att det därför inte finns skäl att skapaden föreslagna lärofrågor. i förklarar att styrelsen, ilikhet med vad en reservant i kommittén har anfört, finner att biskoparna haren sådan särställning inom kyrkan och ett sådant ansvar särskilt förlärofrågor, att de bör garanteras en ställning som fullvärdiga ledamöter avkyrkomötet. Enligt bör kyrkomötet alltså bestå av 238 fritt valdaledamöter och de 13 biskoparna som självskrivna ledamöter. anser atfden särskilda därigenom skulle kunna slopas. Länsstyrelseni förklarar aft den i fråga om kyrkomötetsrepresentation ansluter sig till reservantens mening. Liksom denna anserlänsstyrelsen att biskoparna skall vara självskrivna ledamöter av kyrkomötet.En konsekvens av denna utformning av kyrkomötet blir att någon särskild nämndför lärofrågor inte behövs. i vill betona att varje medlem isvenska kyrkan har ansvar för kyrkan som helhet, även dess lära, men attbiskopar och präster enligt kyrkans bekännelse och ordning har ett särskiltansvar. Detta måste enligt även komma till synes i sammansättningenav det nya kyrkomötet. Utredningen vill tiUgodose detta genom en särskildläronämnd, konstaterar och framhåller, att en enklare och klarareväg att gå är att tillerkänna biskoparna självskrivenhet i kyrkomötet. Detskulle då vara en parallell på riksplanet till den ställning som församlingsstyrelselagenger pastor på församlingsplanet. i framhåller att en huvud-.linje i svensk tradition har varit att lärofrågor har avgjorts i samverkanmellan präster och lekmän. Prästerskapet har här alltid haft ett särskiltansvar och uppdrag. Detta uppdrag består enligt i, atf utifråntotalkyrkans situation och med hänsyn lill kyrkans tradition klargöra vadbibeln och bekännelsen säger. Kyrkans grundläggande uppgift är atf förkunnaevangelium, men varken budskapet eller uppgiften kan förändras utan att kyrkanmister sin identitet och sitt existensberättigande. framhåller attdet är en tillgång och en garanti, aft prästen genom de löften som avlagts vidprästvigningen är religiöst bunden vid att hålla sig till läran och kyrkansbekännelse. Prästlöften och prästvigning urholkas enligt innehållsligtom prästen förvandlas till tjänsteman och funktionär. framhålleratt utredning Samhälle och trossamfund konstaterar, "att biskoparoch präster inte enbart har ställning som tjänstemän och funktionärer inom en organisafion.Som innehavare av det religiöst bestämda prästämbetet i kyrkan har de dessutomett självständigt ansvar för kyrkans lära, undervisning ochsakramentsförvaltning" (SOU 1972:36 s. 158). Vad gäller kyrkomötetssammansättning vill för sin del ansluta sig till 1981/82:192 101 ledamoten reservation, att biskoparna skallingå som självskrivna ledamöter i eft reformerat kyrkomöte. Detta är enligtdomkapitlet inte ett avsteg från de demokratiska principerna. Det förtjänar atterinras om att biskopen, till skillnad från andra verkschefer, valts idemokratisk ordning genom ett valkollegium sammansatt av både präster ochlekmän.