prop · G503165 · 1981-12-31 00:00:00 — Vidare skaUbeaktas ägarkoncentrationen inom näringslivet, sysselsättningen, berördaarbetstagares och kommuners intressen saml konsumenternas intressen. I sinmotivering till bestämmelsen nämner utredningen som exempel på ytterligare,beaktansvärda allmänna intressen som grund för förbud mot företagsförvärvförsörjningsberedskapen och önsk- 1981/82:165 79 värdhetenav en god miljö. Andra aUmänna intressen som kan behöva beaktas kan, anförutredningen, vara av bostadspolitisk eUer jordbmkspo-litisk art. Utredningenpekar på att det kan finnas ytterligare allmänna intressen att ta hänsyn till.Också ägarnas intressen skall beaktas vid prövningen. Utredningen framhållersjälv att prövningen kan innebära svåra avvägningar och all de allmännaintressen som berörs kan strida mot varandra. På flera ställen betonarutredningen betydelsen av att ha ett -långsiktigt perspektiv vid bedömningen.MD, som i princip ansluter sig till utredningens förslag, framhåller att detär fråga om ett högst sammansatt problemkomplex. KK anser att, såvitt man kanbedöma, det torde vara en nästan omöjlig uppgift att avgöra om fömtsättningarnaför ett ingripande föreligger med beaktande av alla de kriterier som anges.SIND ställer sig tveksamt till möjligheterna alt göra samhällsekonomiskautvärderingar av enskilda förelagssammanslagningar. För detta krävs bl. a. attlångsiktiga, stmktureUa konsekvenser för såväl region som bransch skall kunnaöverblickas och fömtses både för det fall förvärvet kommer till stånd och inlekommer till stånd. anser det otillfredsställande med såvida kriterier. Aktiespararna finner det på sätt och vis förståeligt attutredningen inte har dokumenterat de nackdelar som den själv påstår attförslaget skall skydda mot. Det måste nämligen vara utomordenfiigt svårt attkonstalera eventuella nackdelar i efterhand. Enligt Aktiespararnas bedömningmåste det dock vara ännu svårare att i förväg i samband med prövningar sökaavgöra humvida ett förelagsförvärv eller liknande är olämpligt från allmänsynpunkt. Vid remissbehandUngen harvidare av åtskilliga instanser ifrågasatts hur det av utredningen föreslagnakontrollsystemet ter sig från rättssäkerhetssynpunkt och med avseende påekonomiska effekter för näringslivet och därigenom samhället. KK anser att detföreligger stor risk för godtyckliga bedömningar vid prövningen. Enligt KKsynes det också finnas stor risk för all samhället på något kantvingas vidta mycket kostsamma åtgärder för all fortsätta verksamheten vidföretag som har förbjudits att förvärvas av annat företag. Ett förbud kan ocksåmedföra att en utveckling mot en rationellare branschstmklur förhindras. NOuttalar att en ökad kontroU av företagsförvärv och de möjligheter tillålägganden och villkor för förelag som förslaget åsyftar, i vårt ekonomiskasystem inte bör tillämpas på ett sådant sätt att företagens ansvar upplevs somalltför betungande eller övervältras på samhälleliga organ. iStockholms län framhåller att de näringspolitiska effekterna av enförvärvslagstiftning av nu aktuell typ enligt uppfattning ärmycket svåra att bedöma. Därför måste en sådan lagstiftning uppfylla höglställda krav på klarhet och därmed fömtsebarhet i rättstillämpningen. Bankinspektionenanser att bestämmelsernas innehåll ger anledning till 1981/82:165 80 För företag som överväggr ett samgående måste existensen avbestämmelserna innebära ett betydande mått av rättsosäkerhet. Det kan befarasatt reglerna kommer att verka hämmande på företagens planering ochnäringslivet överhuvudtaget. Prövningen torde dessutom försvåra eller hindraatt beslut kan fattas tillräckligt snabbt, något som ofta kan vara nödvändigtmed hänsyn till de berörda företagens situation eller vara en fömtsättning församgåendet. SIND framhåller att det övergripande förbudskriteriet attolägenheterna skall vara av väsenfiig betydelse från aUmän synpunkt måstemedföra skönsmässiga och i viss mån godtyckliga bedömningar. En lagstiftning påområdet inrymmer därför risk för att en från samhällssynpunkt önskvärdstmkturomvandling hindras eller begränsas. Vidare måste det enligt SIND:smgning bU svårt att i den totala bedömningen tillräckligt beakta ägarnasintressen från rättssäkerhetssynpunkt. pekar på nödvändigheten av omfattande strukturrationaliseringar ochkonstaterar att det har blivit allt svårare attgenomföra samgåenden. T. o. m. i krislägen har fusjgner blivit utdragna,kostsamma processer av ett slag som man tidigare endast har haft en begränsaderfarenhet av inom näringslivet. En fusionskontroll som ytterligarekomplikation skulle få övervägande negativa effekter. Händels-kamrarna anseratt regler om fusionskontroll bl. a. skulle medföra problem genom den ovisshetsom skulle skapas hos berörda företag, De problem i olika avseenden som skulleuppstå om tiUstånd inte lämnas understryks kraftigt. Aktiespararna framhålleraspekterna onödig byråkratisering och rättsosäkerhet. Föreningen anser altprövningen inte kan betraktas som annat än godtycklig och att rättssäkerhetenför aktieägarna därigenom är i fara. Jagkan i flera avseenden förstå remissinstansernas invändningar. villjag framhålla att de nuvarande möjligheterna att gripa |n mot företagsförvärvsom allvarligt skadar konkurrensen på en betydelsefuU marknad enligt minuppfattning är klart otillräckliga och att det därför finns behov av regler motsådana förvärv. Jag är medveten om att införandet av en möjlighet tiU sådanaingripanden skulle kunna för de berörda företagen och andra medförakonsekvenser som i sig ter sig långtgående med hänsyn till bl. a. behovet av stabiliteti näringsutövningen. Ingripanden mot fullbordade företagsförvärv kan t. ex.mbba fömtsättningarna för de dispositioner som förvärvaren har vidtagit medstöd av sin rådighet över det förvärvade. Enligt min mening kan det dock inteövertygande hävdas alt hänsynen till omsättningens säkerhet principiellt måstei varje avseende utesluta samhällsåtgärder för att hindra ett företags tUlväxtgenom företagsförvärv, när företaget närmar sig en ensamställning påmarknaden. En sådan tillväxt kan i vissa fall innebära ett förfaringssätt som med hänsyn Prop.1981/82:165 81 tillatt gmndförutsättningen för det marknadsekonomiska systemet slås undan på denaktuella marknaden och till övriga omständigheter - inte ter sig försvarbart. Ettregelsystem för att i mycket vikliga fall ingripa mot företagsförvärv måsteenligt min uppfattning bygga på det principiella stäUningstagandet attförelagsförvärv i riktning mot en reell ensamställning för förvärvarenåtminstone i vissa fall utgör ett missbmk av den frihet som lämnas företagen iett marknadsekonomiskt system. Införs ett regelsystem för att förhindraföretagsförvärv av ett sådant slag är det mot denna bakgrund naturligt förpresumtiva förvärvare att inrätta sig efler systemels förekomst. De börsåledes undvika att fullborda företagsförvärv, som skulle kunna angripas medett sådant system, innan frågan om förvärvets godtagbarhet hunnit prövas av deansvariga samhällsorganen. Regelsystemet blir därmed en av betingelserna,förnäringsverksamhet och sluter naturligt an till den gmndfömtsättning somnäringslivet är baserat på, nämligen behovet av att UpprätthåUa en effektiv,fungerande konkurrens. Jag vill här erinra om också det förhållandel att enstark företagskoncentration inom ett led i produktionen och distributionenallvarligt kan skada konkurrens-fömtsättningarna för företagen inom ett annatled, tidigare eller efterföljande. Detär givet att ett sådant system måste kringgärdas av alldeles speciellasäkerhetsfaktorer för att i tillräcklig mån skydda rättssäkerheten samlomsättningens säkerhet. a. krävs särskilda regler för att garantera en såskyndsam handläggning som möjligt samt lidsfrister efter vars utgångingripanden mot själva företagsförvärvet i allmänhet icke fick ske. Ett systemav detta slag måste i sin helhet och till sina detaljer utformas med enomsorgsfuU avvägning meUan de mot varandra stående intressen somlagstiftningsärendet speglar. Medhänsyn tiU konkurrensens centrala uppgift i det marknadsekonomiska systemetoch dess gmndläggande betydelse för att driva fram effektivitet, rimligprisnivå och en resursfördelning som kommer konsumenterna tiU godo anser jagatt det mot denna bakgmnd är av stor vikt att pröva om det går att finna envälavvägd form för ingripanden mot sådana företagsförvärv som kan bedömasmedföra en från allmän synpunkt mycket olämplig koncentration. Enligtmin uppfattning synes remisskritiken i fråga om den tekniska lösningenväsentligen föranledas av följande faktorer. Utredningen har föreslagit ettmycket vidsträckt och formellt mycket omfattande kontrollsystem. Vidare harutredningen valt att inom ramen för en konkurrenslagstiftning söka lösa ocksåandra problem som kan vara förenade med en koncentrationsprocess genomföretagsförvärv. Detfinns enligt min mening saklig gmnd för den kritik som går ut på att man därmed- i ett försök att få bort vad som är ofullkomligheter i det marknadsekonomiskasystemet - har lämnat den egentliga konkurrenspolitikens område. 6 Riksdagen1980/81. 1 saml Nr 165 1981/82:165 82 Visserligenär det myckel angeläget att åtgärder vidtas som uppväger dessa ofullkomlighetermen detta bör enligt min uppfattning ske med andra ekonomisk-politiska medeloch på beprövade vägar, exempelvis inom industri- och sysselsättningspolitikensram. Av utredningsförslagets lagmodell framgår att en olägenhet av en vissomfattning för ett allmänt intresse skulle kunna vara gmnd för ett förbud motett förelagsförvärv. Varje form av sådant samhällsintresse skulle alltså vararelevant. Som jag berörde anför utredningen som exempel bl. a.ägarkoncentrationen, sysselsättningen, arbetslagar- och kommunalintressen,försörjningsberedskapen och miljöintressen. När det gäller förbud motkonkurrensbegränsande förfaranden med skadlig verkan har utredningsförslageten heh annan utformning. Här måste de relevanta ekonomiska aspekterna - dvs.negativ inverkan på prisbUdningen, effektiviteten eller annans näringsutövning- föreligga som gmnd för ett förbud, låt vara att positiva effekter för ettannat allmänt intresse i ett enskilt faU skall kunna motivera att dennanegativa inverkan inte bedöms som otillbörlig från allmän synpunkt liksom attdessa effekter får vägas mot eventuella negativa verkningar för andra sådanaintressen. Vidövervägande av utredningsförslaget och remissynpunkterna har jag kommit framtill att det bör vara möjligt att genom tekniska och andra förändringar iförslaget tillgodose dess gmndtanke, som jag anser vara riktig till sinkonkurrenspolitiska inriktning, och beakta många avremissinvändningarna. Systemet kan enligt min uppfattning utformas så atttillbörlig hänsyn tas tiU de motstående faktorer som jag berörde inledningsvis.Därmed skulle man alltså ge tUlräckligt utrymme för de konkurrensvårdandemyndigheterna att i angelägna fall gripa in mot olämpliga företagsförvärv. Enlucka i den nuvarande lagstiftningen skulle därigenom fyllas. Jag kommer därföratt föreslå att möjlighet öppnas tiU samhäUsingri-pande mot vissaförelagsförvärv. En avgränsning bör dock ske för all säkerställa att endast deverkligt angelägna fallen möts av sådana åtgärder. Eljest löper man betydanderisker för sådana från samhällssynpunkt negativa effekter som många avremissinstanserna har pekat på, däribland en omfattande byråkrati och centralstyrning. Redannu vill jag nämna att förslaget riktas in på att förhandling i MD och, ytterst,förbud skall kunna tillgripas mot företagsförvärv som ger förvärvaren endominerande stäUning eller förstärker en sådan ställning, om skadlig verkanuppkommer. En ytterligare fömtsättning för förbud bör då vara att saken är avsärskild vikt från allmän synpunkt. Ett förbudsbeslut av MD skall underställasregeringens prövning och bhr gällande om regeringen fastställer det. Utredningensförslag om att införa en bestämmelse som ger samhällel befogenhet att upplösaföretag har mötts av en remisskritik som är tungt vägande. Jag finner mig intekunna förorda att bestämmelsen införs. Reglernarörande kontroll av förelagsförvärv bör bygga på de materiella 1981/82:165 83 kriteriemaför ingripande på missbruksområdet. Jag tar därför först upp frågan omutformningen av missbmksbestämmdsen. 3.3.4Den tekniska utformningen i stort av ett sammanfört system mot missbruk (3.3.2.1) har jag allmänt angett hur missbmksbestämmdsen bör byggas upp.Materiellt bör den gmndas på begreppet skadlig verkan. Ocksåde regler som jag kommer att föreslå beträffande vissa företagsförvärv utgårfrån detta begrepp men anvisar särskilt konstmerade ingripandeformer för attförhindra den skadliga verkan. Principiellt är departementsförslaget alltså såuppbyggt att det utgör ett sammanfört system vars utgångspunkt är att man i detenskilda fallet konstaterar att skadlig verkan föreligger. De särskildaföretagsförvärvsreglerna utgör därför i princip endast en påbyggnad iförhåUande till missbmksbestämmdsen. 3.3.4.2 Utformningenav missbmksbestämmdsen och ingripandereglema Utredningen förordar att missbruksbestämmelsen, intagen i 2 kap. 1 § i utredningenslagförslag, i sina detaljer skall utformas på följande sätt. Föranledernäringsidkare skadlig verkan inom landet av konkurrensbegränsning, kanmarknadsdomstolen för att förhindra sådan verkan 1. förbjudanäringsidkaren att tillämpa visst avtal eller avtalsvillkor eller annat konkurrensbegränsande förfarande, 2. ålägganäringsidkaren att tillhandahålla annan näringsidkare viss vara, tjänst eUer annan nyttighet på vUlkor som motsvarar vad han erbju der andra näringsidkare. Domstolenkan även överlämna ärendet till regeringen enligt 2 eUer 3 §. Konkurrensbegränsninghar skadlig verkan då den, på ett sätt som är olämpligt från allmän synpunkt, 1. påverkar prisbildningen, 2. hämmar effektiviteten inomnäringslivet eller 3. försvårar eUer hindrar annansnäringsutövning. Vidbedömningen skaU särskild hänsyn tagas till konsumentemas intressen. I frågaom prövning av företagsförvärv gäller 3 kap. Hänvisningarnai första stycket sista meningen avser de av utredningen föreslagnabestämmelserna om prisingrepp (2 §) respektive upplösning av företag(stmkluringrepp, 3 §). AUmäntuttalar konkurrensutredningen följande (s. 245) om missbmksbestämmdsen:Utredningen har inte funnit fog för att - bortsett från diskrimineringsfallet -föreslå en genereU möjlighet att med stöd av generalklausulen utfärdaålägganden om att uppfylla viss handlingsplikt. För en sådan bedömning talaratt ett åläggande att tillämpa visst förfarande innebär att den det riktas motblir skyldig att göra detta och därför inte kan Prop.1981/82:165 84 ersättaförfarandet med ett annat. För att den ålagda handlingen är den från samhälletssynpunkt mest riktiga svarar därmed den instans som har utfårdat åläggandet.Detta ansvarslagande för vad som är det rätta handlingssättet i viss situationsynes vara mer långtgående och betungande än -vad som är påkallat förlagstiftningens syfte. - Ett förbud åter får till innebörd att vederbörandemåste upphöra med den handUng som har gjorts otillåten. Därmed står dock öppetför honom att överväga andra handlingsmöjligheter än den förbjudna. Utredningenanser att utgångspunkten för lagstiftningen på detta område bör vara att denenskilde näringsidkaren själv har att inrätta sig så att han inte förfar istrid med lagen. Det ansvar samhället främst har anledning att ta på sig ärväsenfiigen att stoppa sådana överträdelser som för med sig samhällsskadligaverkningar. Enklast sker detta genom ett förbud mot själva denkonkurrensbegränsande åtgärden, .när ett sådant förbud är möjligt. Någonskyldighet för MD att - såsom blir fallet vid åläggande av handlingsplikt -anvisa ett godtagbart ersättningsfört"arande bör därför inte föreskrivas,bortsett från det särskilda fall som rör säljåläggande. Vidareuttalar utredningen följande: Ett förbud bör alltså till en början kunna riktasmot att viss näringsidkare tillämpar ett avtal eUer avtalsvillkor som utgör enkonkurrensbegränsning varav följer skadlig verkan. Men också tillämpandet avandra förfaranden som har sådan följd bör kunna förbjudas. Hit hör såvälkonkurrensbegränsande samverkan meUan flera näringsidkare som repressivaåtgärder som en eller flera näringsidkare riktar mot andra. Även mot andraskadliga konkurrensbegränsningar kommer vitesförbud i fråga. Ärförutsättningarna enligt 2 kap. 1 § uppfyllda i övrigt kan förbud komma attgälla exempelvis att köpare tillämpar en bojkottöverenskommelse eller attsäljaren tillämpar en cirkaprisöverens-kommelse eller på annat sätt samarbetarom pris. Vidare kan förbud avse bl. a. exklusivavtal, konkurrensklausuler,etableringskontroll och samverkan med säljorganisation som medel. bedömning bör den tekniska utformningen av förbud i allmänhetinte bereda svårigheter. Delsamma gäller den möjlighet alt meddelasäljåläggande som finns , i gällande KBL. I utredningens specialmotiveringbehandlas detta ytterligare. Det framhålls särskilt alt förbud kan riktasendast mot vad som utgör en konkurrensbegränsande åtgärd. Uppstår skadligverkan på så sätt att ett marknadsdominerande företag i sin skyddade ställningblir ineffektivt e.d. utgör förbudsmetoden inte den rätta formen för ingripandemot denna verkan. Avsikten är alltså inte att förbud skall användas vid sådanaskadliga följder av ett företags handlande eller brist på handlande. Givetviskan dock förbud komma i fråga vid externa följder, dvs. när företagelsförfarande medför verkan för andra. Förslagetinnebär dock, fortsätter utredningen, att bl. a. vid ineffektivitet m. m.andra ingripanden kan ske. Därmed avser utredningen, fömtom annat, deföreslagna föreskrifterna om pris- och stmkluringrepp. 1981/82:165 85 Omutformningen av missbruksbestämmelsen uttalar utredningen i övrigt bl. a.följande: Utredningen har, som framgått av det tidigare anförda, inte funnitfog för att föreslå ändring i fråga om de principer som bör ligga till gmnd föringripanden på missbruksområdet samt de faktorer som får beaktas vidprövningen. Med hänsyn till detta och tUl värdet av att knyta an tillhittillsvarande rättstillämpning har utredningen sökt att i den nyabestämmelsen i största möjliga mån använda de termer och begrepp som finns inuvarande KBL. - På sätt som skadlighetsbegreppet är uppbyggt skall förhindrassådant som är till nackdel från konkurrenspolitisk synpunkt. Lagförslaget hardärför, i vad avser det område som den nuvarande lagen omfattar, inte deninnebörden att ingripande skall få ske mot viss konkurrensbegränsning endastdärför att den innebär exempelvis att arbetskraft friställs i en omfattningsom är till väsenfiig olägenhet från allmän synpunkt. Ett ingripande skaUalltjämt bygga på vad effektkriterierna innehåller om prisbildning,effektivitet och annans näringsutövning. Däremot kan givetvis, liksom ,vid prövningen av vad som skaU anses vara skadligt dämtöver beaktas de positivaoch negativa följder en konkurrensbegränsning kan ha för andra allmännaintressen än de rent konkurrenspolitiska. Sådana samhällsintressen kan gällasysselsättning, anställdas intressen, konsumenternas valfrihet ochservicebehov, kostnader för samhället vid flyttning av företag och arbetskraft- bl. a. med hänsyn till gjorda investeringar, branschprogram som fömtsätter enmer planmässig stmkturdl utveckhng, lokaliseringsfrågor, handelsbalansen,landets försörjning vid kriser, bibehållandet av internationellakonkurrensförmåga m. m. Av det anförda framgår att det vid bedömningen måsteske en avvägning meUan vad som kan anses från allmän synpunkt tala för och motviss konkurrensbegränsande åtgärd. 1fortsättningen framhåUer utredningen bl. a. följande: Liksom den nuvarande generalklausuleni 5 § KBL ger den här föreslagna klausulen utrymme för fortsatt rättsbildningoch utfyllnad inom den givna yttre ramen. Eftersom förhållandena på det områdedär regeln skall tillämpas är föränderliga kan och bör inte ställas upp ettdetaljerat schema över vilka konkreta företeelser ingripanden kan riktas mot.På sätt som gäller redan nu bör ål de rättstillämpande organen lämnas attbedöma när ingripande skall ske. Allmänt kan dock sägas att förfaranden somligger nära del enligt förslaget utvidgade förbudsområdet kan av samma skäl somhar grundat förbudet vara att bedöma som skadliga. Vidare är det en viktiguppgift att med stöd av generalklausulen hindra beteenden som kringgår destraffbelagda förbuden. - Av den föreslagna bestämmelsen framgår att uttrycketotillbörligt i 5 § andra stycket KBL har ersatts med termen olämpligt. Härmedavses dock ingen ändring i sak. Vissaav remissinstanserna har redovisat detaljsynpunkler på den föreslagnamissbmksbestämmelsen. Flera reagerar mot att utredningen använderutryckssättet olämpligt från allmän "synpunkt. De pekar på att i Prop.1981/82:165 86 nuvarandelag i stället används begreppet otillbörligt, som anses ha en bättre valör.Exempelvis MD uttalar att det sistnämnda uttrycket är avsevärt starkare.Begreppet olämpligt ger enligt domstolen intryck av en utvidgning avmöjligheterna till ingripande. Fleraremissinstanser tar upp frågan om formerna för ingripande. NO uttalar bl. a.följande: Den huvudsakliga formen för MD:s ingripande skall enligt utredningenvara förbud. Åläggande skall inle få användas annat än i de fall där åläggandekan utfärdas redan enligt gällande lag, dvs. i fall av leveransvägran ellerhknande diskriminering. Eftersom MD har praktiskt taget obegränsademöjligheter att inom ramen för en förhandlingslösning välja former förundanröjande av skadlig verkan, finns del anledning att fråga sig omutredningens förslag ger ett tillräckligt utrymme för MD att på ett effektivtsätt ingripa mot alla typer av konkurrensbegränsande förfaranden. Vid vissatillfällen kan det framstå som nödvändigt för att undanröja skadlig verkan attett företag korrigerar viss tidigare vidtagen åtgärd vars verkningar alltjämtfortlever. Det kan exempelvis vara fråga om att återkalla uppmaning tiU bojkotteUer liknande aktioner. - MD:s rätt att meddela förbud för näringsidkareatt-tillämpa visst konkurrensbegränsande förfarande omfattar enligtutredningen även möjlighet att förbjuda underlåtenhet som medför skadligverkan. Även med en sådan tolkning av innebörden av ett förbud torde man intekunna ingripa mot varje form av konkurrensbegränsning med skadlig verkan. Detfinns risk för att den ovanliga konstmktionen att förbjuda underiålenhet inteär tillfyllest. Det kan nämligen visa sig svårt att formulera invändningsfriaförbudsleman. Mot bakgmnd av bl. a. detta menar NO att MD:s möjligheter attutfärda ålägganden måste vidgas, så att sådana kan utfärdas även när det inteär fråga om leveransvägrans- och diskrimineringssitualioner. anser måste beakta att de avtal, avtalsvillkor, eller andra konkurrensbegränsandeförfaranden som det är fråga om ofta utgör en del i ett komplicerataffärsförhållande mellan parterna. Detta försvårar möjligheten att - om hänsyntas till samtliga övriga avtalsförhållanden och relationer parterna emellan -rätt bedöma verkan av ett förbud . riktat mot ett avtal, avtalsvUlkor eUerförfaranden. Den nuvarande förhandlingsordningen har gjort det möjligt för MDoch parterna att, efter det att MD uttalat sin mening humvida ett visstförhållande inneburit en skadlig konkurrensbegränsning, gemensamt söka finna enändring i avtalet så att den skadliga verkan undanröjts. Genom det sätt påvilket utredningen föreslår att MD nu skall kunna utfärda förbud kommerpartema inte att ha deiina möjlighet att justera avtalet och varasäkra på att det justerade avtalet inte strider mot av MD utfärdat förbud. Detkommer därför att vara av avgörande betydelse för parternas fortsatta agerandehur förbudet utformas. a. att ett system där missbmksregler blir omedelbartsanktionerade genom förbud och ålägganden enligt deras mening är alltför 1981/82:165 87 tmbbigt,inle minst därför att konsekvenserna av detta är oberäkneliga då förhållandenaändrats med tiden efter ett beslut. Föregen del viU jag framhålla följande. Jaghar tidigare (3.3.2.1) uttalat att jag anser att begreppet skadlig verkan ärväl ägnat att ligga liU grund för en missbmksbestämmdse i den nyakonkurrenslagen.