prop · G503177 · 1981-12-31 00:00:00 — ---- Detkan vidare antas att arbetet försvåras, om en bmkningsenhet uppdelasmellan flera ägare. Även vid tillskottsförvärv och delavyttringar liksom vid allframtidsupplåtelserav skog, mark för t ex vägar, kraftledningsgata och annat ändamål kan omräkningsförfarandetbli omständligt ---- .Även ändringar av fasfighetstaxeringens uppgifter om virkesfill- gångkan ske efter besvär över fastighetstaxeringen. Meddet anförda vill kammartätten ifrågasätta, om det föreslagna sättet attbestämma avverkningskravet verkligen är tillfredsställande. Det kan på goda gmnderfömtsättas, att en skogsägare som är ovillig att avverka - av skatteskäl ellerandra skäl kommer att kunna försvåra och fördröja arbetet t ex genom attöverklaga till högre instanser. Det kan inte uteslutas, att antaletbesvärsärenden av denna art blir betydande. ---- Ärdet---- rimligt att tvinga honom att avverka, kanske med Ytterligareett skäl att ställa sig avvisande till förslaget i denna del är att det såsomkammarrätten tidigare påpekat kan ifrågasättas om nedgången i avverkningarnaverkligen är varaktig. ---- Meddet sagda vill kammarrätten peka pä att det kan bli ätskilliga besvärligaavvägningsfrågor för skogsvårdsmyndigheterna. Det förefaller ovisst, om skogsvårdsstyrelserna har tillgång till personal som på ett tillfredsställande sätt kan bemästra alla svårigheter som kan uppstå. skall ett fastställt avverkningskrav följa fastigheten och ettföreläggande riktas mot den som äger skogen när föreläggandet utfärdas. Användesdärvid vite, torde detta icke kunna utdömas, om skogsägaren överlåterfastigheten. Medhänsyn till de invändningar som kan göras mot förslaget anser sig kammartättenicke kunna tillstyrka att det genomförs. Om den föreslagnaändringen genomförs, viU kammarrätten anföra föl jande. --- Enligt kammarrätten kan lagtextens uttryck "åtminstone" tolkasså att avverkningskravet kan sättas tiU minst hälften. Detta torde inte varautredningens avsikt. Uttrycket ätminstone bör därför utgå. 1981/82:177 56 6.14------------------------------ Sverigeslantbruksuniversitet: 5 §. attarealerna 5§3-skog i form av behandlingsenheter, trots utförda reduktioner,kan ha överskattats. 6§.--- Detta är en riktig åtgärd som ligger i linje med den fastställda skogspolitiken.Utredningen påpekar helt riktigt att effekten på virkesutbudet av denna ätgärdtroligen är försumbar. Ransonering.----- Utredningenhar enligt styrelsens mening ej till räckligt analyserat konsekvenserna av den ändrade gränsen. Vad händer tex om antalet skogsägare, som ej är beroende av jämna skogsinkomster, blir allt större samfidigt som lönsamheten i skogsbmket tillfälligtvis eller blir mycket hög? Avverkningsskyldighet.- Detsaknas överslagsberäkningar över huravverkningsskyldigheten skuUe ha påverkat virkesutbudet om alla "inaktiva" skogsägare hade fullgjort sin avverkningsskyldighet enligtut redningens förslag. ---- Vifrågar oss--- om det är rimligt att det schablonberäknade avverkningskravetpå den enskilda fastigheten kan vara 2-3 gånger högre ellerlägre än ett krav beräknat med bättre dataunderlag. sigskall det kontrolleras att schablonen ger rimliga resultat innan föreläggandeom avverkning ges, men risken är uppenbar att tilltron till hela systemetäventyras pga de stora enskilda avvikelserna. Problemen med schablonmetodenberor huvudsakligen pä att varken ålder eller bonitet beaktas i metoden. 6.15---------------------------- Länsstyrelseni : Enligt uppfatt ning är det angeläget att får i uppdrag att i samråd med meddela föreskrifter till skogsvårdslagen som ger möjlig het fill undantag från skyldigheten att avverka skog eller plantera igen öppna marker i de fall starka natur- eUer kulturvårdsskäl talar mot dessa åtgärder. Genomatt upprätta naturvärdsinriktade skogsbmksplaner kan en församhället lämplig avvägning göras mellan skogsbrukets och naturvårdensintressen. Skogsvårdslagen bör dock inte hindra frivilliga, önskvärda naturhänsynsom går längre än de allmänna hänsynsregler som finns angivna iskogsvårdslagens 21 §. ---- förslag om avverkningsskyldighet godtas utaninskränkningar, innebär detta att det blir mycket svårt att tillgodose storstadsbornasbehov av tilltalande ströv- och rekreationsområden. ---- Detär ofta befogat att här medge en längre överhållning av gamla, förfriluftslivet attraktiva skogsbestånd än som är motiverat ur virkespro duktionssynpunkt. - Enligt mening bör det finnas rela tivt generösa dispensmöjligheter för detta ändamål. 6.16-------------------------------- Länsstyrelseni : 5 § 3. Avvecklingen av lågpro ducerande bestånd kan delvis komma i konflikt med naturvårdsintressen. Framför allt kan ädla lövskogar i hotas. Avvecklingspro grammet bör därför genomföras på ett sätt som är acceptabelt även från naturvårdssynpunkt. I detta sammanhang vill framhålla att den utredning om behovet av särskUd lagstiftning fill skydd för ädla löv skogar, som i samråd med bl a genomför på regeringens uppdrag, bör slutföras. 6§.------ Ävenmed denna ändring kommer dock 6§ enligt länsstyrel sens mening att i stort sett vara utan betydelse för avverkningsnivän i 1981/82:177 57 Bestämmelsen bör liksom hittUls endast ta sikte pä fall som närmar sigvanvård. Ransonering.--- Länsstyrelsentillstyrker förslaget, eftersom en sädan ätgärd börunderlätta administrationen av paragrafen. Avverkningsskyldighet.-- Länsstyrelsenavstyrker förslaget om av verkningsskyldighet, eftersom lagbestämmelsen med stor säkerhet kom mer att få ytterst marginell påverkan på den ärliga genomsnittliga avverk ningsnivån. Denna uppfattning gmndas bland annat på det förhållandet att det är betydligt fler skogsbrukare som avverkar än under. Vidare kommer åtgärden inte att svara mot den administrativa apparat som lagens genomförande och efterlevnad kräver. Som utredningen påvisat finns det ett starkt samband mellan lönsamhet i skogsbruket och benägen heten att avverka. Den höga marginalskatten utgör härvid ett stort hinder för ökade avverkningsvolymer. Sexav ledamöterna i i (, ,, , och ) anser det vara principiellt riktigtatt skyldighet att avverka står angivet i skogsvårdslagen, eftersomnskogspolitiken inte enbart syftar till att producera växande skog utan har somhuvudsyfte att få fram virke ur skogen. tillstyrker därförförslaget om avverkningsskyldighet enligt utredningens förslag. 6.17----------------------------- Länsstyrelseni län: 6§. dettaförslag, eftersom den nuvarande formuleringen av paragrafen leder till att dennästan aldrig kan tillämpas. Ransonering.---- Länsstyrelseninstämmer i detta förslag. Länssty relsen har i tidigare skrivelse tiU begärt att få höja gränsen tiU . Att"uppsparad" avverkning inte får tillgodoräknas följande period verkaronödigt återhållande på avverkningarna, specieUt på större fastigheter, därhela årsytor kan förloras, om man vill utnyttja konjunkturlägen. Denna tillämpningsregelbör därför mildras. Avverkningsskyldighet.- Pgaatt en tillförlifiig schablonberäkning avavverkningsskyldigheten i de enskUda faUen inte finns att tillgå och utsikternaatt åstadkomma en sådan är små, och genom den höga, ryckiga arbetsbelastningenpå skogsvårdsstyrelserna med åtföljande resurskrav, som blir svåra atttillgodose, anser inte att en avverkningsskyldighet bör införas.Andra möjligheter att åstadkomma en ökning av avverkningarna måste förstprövas. 6.18-------------------------- Länsstyrelseni : Dänu en massiv insats planeras för att ta i anspråk de dåligt utnyttjade 5:3-skogarnaär det viktigt att de andra samhäUsintressen som berörs av åtgärdernatas till vara. Parallellt med eller som ett led i den översiktliga skogsinventeringenbör sålunda inventeringar av skyddsvärda 5:3-beständ göras. anserdet angeläget att resurser för sådana inventeringar tillförs länsstyrelserna. Medhänsyn till naturvårdsintresset framstår det vidare som angeläget att bringaklarhet i vilka förändringar i sammansättningen av fauna och flora som en storskaligavverkning av de lövdominerande 5:3-bestånden kan medföra, liksom omkonsekvenserna på de försumingskänsliga ekosystemen av denna avveckling avlövskog. Dessa frågor bör närmare studeras av eUer lantbmksuniversitetet. 1981/82:177 58 6.19Länsstyrelsen i : 6 §. anser dock att en sädanutveckling mäste balanseras av kraftfulla åtgärder för att tillgodosenaturvårdens och friluftsUvets intressen. Ransonering.Länsstyrelsen tillstyrker den föreslagna justeringen avden undre gränsen för tillämpning av bestämmelserna om ransonering av slutavverkningsskog. Avverkningsskyldighet.- Omdet bedöms nödvändigt för att uppnå en fillräckligavverkningsnivå godtar att en bestämmelse om avverkningsplikt avden föreslagna modellen förs in i SVL. Hur stor nettoeffekten av bestämmelsenblir på avverkningarna kan knappast beräknas på förhand men genom att den är genereUkommer den att nå en del skogsägare som inte kan påverkas på annat sätt samttvinga dessa fill ökadeavverkningar och ett aktivare skogsbmk. bestämmelsenär relativt enkel och entydig för den enskUde skogsägaren. Övervakningen kanvidare ske inom ramen för den typ av verksamhet som skogsvårdsstyrelserna redanbedriver. Det är dock nödvändigt att de ökade kraven på skogsvårdsstyrelsenockså följs upp med motsvarande resurser. Denföreslagna nivån för avverkningskravet är enligt länsstyrel sens mening en lämplig avvägning mellan å ena sidan behovet av att få upp avverkningarna och å andra sidan de svårigheter som hänger samman med schablonmässig beräkning av avverkningsmöjligheterna samt det angeläg na i att värdefulla bestånd för högkvalitativt sågtimmer byggs upp. Läns styrelsen vill i detta sammanhang också peka på en annan faktor som talar för att gränsen för avverkningsplikten inte skall sättas alltför högt, nämli gen den möjlighet enligt skogsvårdsförordningen som finns att, vid större investeringar som har långsikfig betydelse för jord-eller skogsbruket på fastigheten, göra större avverkningar pä en fastighet än vad ransonerings bestämmelserna normalt tillåter. För kombinerade jord-och skogsbmk kan den skogliga delen av verksamheten genom möjligheten att bygga upp virkesförråd för användning vid sådana tillfällen i mänga fall fä ett väsent ligt större ekonomiskt värde än vad som framgår av redovisningar av stafistiska genomsnitt. ---- avverkningsperiodernabör sammanfalla med gällande perioden i 14§ SVL och alltså bör börja 1980 i stället som utredningen föreslagit.--- Länsstyrelsenanser att avverkningsplikten i första hand Sexav ledamöterna i i (Carldén, , , ,och ) anför i reservation: Vi avvisar tanken påavverkningsskyldighet som innebär ingrepp i ägande och förfoganderätten överden egna skogsmarken. Fyratjänstemän i i (, , ochWirén) anför i särskilt yttrande: viU härvid också framhålla denprincipiella skillnaden mellan förslaget om att en bestämmelse ömavverkningsplikt förs in i skogsvårdslagen mot utredningens övriga förslag. Enbestämmelse om avverkningsplikt är generell och tvingande medan de övrigaförslagen bygger på ett decentraliserat beslutsfattande. delarden uppfattning som också framgår av direktiven för utredningen att det iförsta hand är ätgärder av det senare slaget som skall vidtas. Deanser inte att de ökade kraven på skogsvärdsstyrelserna skaU följas upp medmotsvarande resurser. 1981/82:177 59 6.20 i : 5 § 3. uppfattningen om att avvecklingen av lågproducerandeskogar är angelä gen. 6§.----- Syftet var att bestämmelsen skulle gällaskogsbestånd som anser liksom ((utredningen)) attdenna karaktär bör bibehållas men har ingen erinran mot att lagte;iten ändraspå föreslaget säU. Ransonering.----- anser liksom utredningenatt en ----- höjning ((av ransoneringsgränsen)) kan ske utan attsyftet med ransoneringsbestämmelserna äventyras.------------ Detta innebäratt tillsynsarbete kan omfördelas tillangelägnare uppgifter. Avverkningsskyldighet.--- kan accepteraprincipen om ett minimikrav pä avverkning, vilket bör vara så avvägtatt det fär avsedd effekt och inte blir normgivande eller störvirkesprissättningen. Den föreslagna hälftennivån förefaller lämplig. kan tillstyrka att en schablonmetod användssom i första hand kan tillämpas av skogsägaren själv och att han hosskogsvårdsstyrelsen skall kunna begära ett förhandsbesked. Skogsvärdsstyrelsen bör - som utredningen föreslår - ocksåha rätt att medge undantag från avverkningsskyldigheten om kostnaderna föravverkning och därpå följande återväxtarbeten överstiger intäkterna sedan hänsyntagits till utgående statsbidrag. finner det mindre lämpligt att gebestämmelsen så stark retroakfivitet.---- skogsägarna bör åtminstone ha minstett är pä sig att anpassa sig till den nya bestämmelsen. Under det året börskogsvårdsstyrelsen, skogsägareföreningar och andra ha möjlighet att informeraom de nya kraven. Avverkningsperioden bör tidigast räknas från ochsamma tidpunkt gälla för enheter som har en 10-årig period. Tre av ledamöterna och två av suppleanterna ilänsstyrelsen i (, och resp. Lindströmoch ) anför i reservation:--- Utformningen avavverkningsskyldigheten gör att storskogsbmket och de akfiva jord- och skogsbrukarnaknappast be rörs. ----- Ålägganden kommer--- nästan helt att drabba de löntaga re som bebor en fastighet med skog och som har förvärvsarbete utanför fastigheten. Utredningens förslag skulle innebära att om industrin avskilda anledningar inte vill köpa rotposter så kan löntagaren bli tvungen attlämna sitt ordinarie arbete för att göra virkesuttag oberoende av detekonomiska resultatet. En sådan lag skulle med rätta betraktas som en lag riktadmot en viss grupp. kan inte biträda ett sådant förslag. Ingentingtalar heller för att en byråkratisk reglering ger bättre anpassning avskogsuttagen till konjunkturerna än en marknadsmässig utveckling. De bestämmelser som finns i skogsvårdslagen om skyldighetatt utnyttja markens produktionsförmåga är tiUräckliga och väl avvägda. 6.21 i : 6 §. kantillstyrka den förändring av skogsvårdslagens 6§ som föreslås. 1981/82:177 60 Ransonering.---- Settmot bakgmnd av utredningens egen bedöm ning att denna bestämmelse i lagen knappast utgjort något mera påtagligt hinder mot avverkning, och mot de synpunkter av administrativ karaktär som anfört, tUl vilket yUrande hänvisas, bedömer att den föreslagna ändringen av ransoneringsgränsen kan vara tveksam i vissa avseenden. Avverkningsskyldighet.Länsstyrelsen delar utredningens principiella uppfattningatt god skötsel av skog även inbegriper avverkning. Motbakgmnd av-- skogsindustrins utbyggnad med ett virkesbehov i nivåmed tUlväxten i våra skogar kommer det föreslagna kravet på skyldighet attavverka åtminstone hälften av det som är möjligt att bli aUtför lågt omskogsägarna i större omfattning av ett eller annat skäl anpassar sig till dennivån. Ifallbestämmelsen om avverkningsskyldighet införs är det angeläget att skogsvårdsstyrelsenfår de resursförstärkningar som den nya uppgiften kräver--- .Beträffande vidare -. aspekter kring tillämpningen av denföreslagna skyldigheten hänvisas fill yttrande i dessafrågor. Så tex är det kraftigt retroaktiva ikraftträdandet, som föreslagits,ytterst tveksamt. Enav ledamöterna i i () motsätter sig att enavverkningsskyldighet införs. 6.22Länsstyrelsen i : Det är svårt att direkt bedöma effektenav den föreslagna föreskriften om avverkningsskyldighet som utredningenslutligen föreslår. har inga erinringar mot förslaget somsådant, inte heller när det gäller ändringen i §6 SVL eUer den föreslagnahöjningen av ransoneringsgränsen fill . De senare åtgärderna tycks dockfå en begränsad effekt i praktiken. vill understryka att om deföreslagna åtgärderna inte visar sig verkningsfulla måste man övervägakraftigare påverkan från samhällets sida. Frågan om ekonomiska styrmedel bör dåprövas på nyfi. Detär enligt uppfattning självklart att de resurser skogs vårdsstyrelsen behöver tiU följd av de föreslagna lagändringarna också ställs till förfogande.- Enav ledamöterna i i () anför i reservation:Föreskrifter om avverkningsskyldighet har en så blygsam målsättning som minst50% av möjlig kvantitet. Skulle kommande avverkningar följa detta minimikravkommer inte försörjningen av virke till skogsindustrierna att , utanfortsatt import. Totalinsatseni skogsvården kommer också att bli för låg - en lämpUg gräns skulle ha legatvid . Enav ledamöterna i i (Holmkvist) anför i reservation:Utredningen föreslår, så även majoritet, att lagstiftning skallinföras om avverkningsskyldighet för skogsägare att avverka av denberäknade totaU möjliga avverkningen pä en fastighet. Mot detta reserverar jagmig. Redan nu föreligger hinder för en ökad avverkning varför dessa hinderförst bör undanröjas, i första hand en snar sänkning av marginalskatterna, alternafivten höjning av de s.k. stimulansavdragen . Redannu föreligger möjligheter att i öka uttaget av skog i interinga omfattning genom aU myndighetema använder sig av de lagar som redanfinns. I första hand bör således skogsägare bofasta eller icke bofasta påfastigheten åläggas att följa skogsvårdslagsttftningen . 1981/82:177 61 6.23Allmänningsutredningen: för allmänningarna inte föreligger något behov avlagbestämmelser som föreskriver avverkningsskyldighet ---- .Inte heller för många allmänningsdelägares del kan sådant behov 6.26---------------------------------- CentralorganisationenSACO/SR: 5 § 3. En stor del av denna skogligger på mark som av klimatiska skäl är svårföryngrad. För att skogen skallkunna avverkas krävs säkrare föryngringsmetoder. En ökad forskningsinsatsrörande skogsförnyelse i hårda klimatlägen är således en fömtsättning förföreslagna avverkningar. ------ ParaUeUtmed eller som ett led i den översiktliga skogsinvente ringen bör--- inventeringar av skyddsvärda 5:3-bestånd göras. Medhänsyn fill naturvårdsintresset framstår det vidare som angeläget att bringaklarhet i vilka förändringar i sammansättningen av fauna och flora som en storskaligavverkning av de 5:3-beständ som är lövdomine-rade kan medföra, liksomkonsekvenserna på de försurningskänsliga ekosystemen av denna avveckling av lövskog. 6.27 : SALF är av den uppfattningen att det är av avgörande betydelse att obligatoriska skogsbruksplaner genomförs så snart det är tekniskt och administrativt möjligt. Detta för att få ett kraftfullt styrinstmment för planläggningen av uttaget av skogsråvara för industrin ufifrån rådande marknad och konjunktur. SALFär vidare av den uppfattningen att måste ges ökade resurserför att bistå och övervaka bestämmelsernas efterlevnad. 6.29Lantbrukarnas riksförbund och : 6 §.LRF och SSR tillstyrker förslaget om en utvidgning av möjligheter att beslutaom avverkning av mycket gammal skog, som växer dåligt, genom föreslagen ändringav 6§ skogsvårdslagen. Ransonering.Vi accepterar den ändring i 14 § skogsvårdsförordningen som innebär attransoneringen av slutavverkningsmogen skog ej tUlämpas pä fastigheter som haren årlig produktion av upp till . Men vi anser att man ispeciella fall kan försvara en högre nivå utan att det grundläggande syftet medransoneringen berörs. Åtgärden är ett värdefullt led i en minskaddetaljreglering. Avverkningsskyldighet.Genom ett införande av en generell avverkningsskyldighet minskas bådekonkurrensen och fömtsättningarna för att via marknadsöverenskommelseråstadkomma en rimlig och riktig prisnivå. Mot bakgmnd av möjligheten attavverkningsskyldigheten höjs tUl att gäUa mer än hälften av möjlig avverkningaccentueras dessa svårigheter. Settur dessa aspekter och med hänsyn tiU virkesmarknadens centrala funkfion förvirkesutbudet anser vi den inte tillräckligt belyst i utredningen. DenschablonmodeU för fastställande av avverkningsnivån som utredningen redovisarmedför klara svårigheter att skapa en rättvis fillämpning avavverkningsskyldigheten och risk för felaktiga beslut. Detta innebär därför attskogsvårdsstyrelserna måste avsätta tidsmässiga och personella resurser för enlagtillsyn, som inte är produkfionshöjande, i en sådan omfattning att insatseri skogsvårdande syfte blir lidande. Förslaget torde också endast medföramarginella effekter på virkesutbudet. Virkesutbudenkan inte tvångsmässigt regleras utan hänsyn tUl en mark- 1981/82:177 62 nadsekonomisom styrs av vår omvärld. Skogsindustrins beroende av snabbakonjunkturförändringar och internationella marknadsförändringar är välkänt.Lika välkänt är att behoven av olika virkessortiment kan variera starkt mellansäsongerna och även inom en virkessäsong. Detbör understrykas att avstyrkandet av generell avverkningsskyldighet enligtutredningens modell är betingat av anförda adminsitrativa och principiellabetänkligheter. LRF och SSR biträder fullt ut den grundläggande tanken som förmodligenligger bakom förslaget, nämligen att ägande av skogsmark medför stort ansvaratt också avverka och bedriva god skogsskötsel. Detär naturligt att skogsägare skalj avverka skogen i den omfattning som ärlämplig, med hänsyn fiU skogstillståndet på hans bmkningsenhet, utifrån deramar som skogsvärdslagen anger och den enskilde brukarens varierandesituation. Vianser att den nuvarande skogsvårdslagen innehåller de resurser och medel somkrävs för att uppfylla skogspolifikens mål men att det ännu, med hänsyn tillden korta tid den tUlämpats, är för fidigt att analysera effekterna av lagen.Enligt vår bedömning finns främst i 5 § ett inslag som bör verka aktiverande påavverkningarna. TiUsammans med av VFU föreslagen ändring av 6§ och med detvingande åtgärder som 7§ och 9§ föreskriver finns stora fömtsättningar förökad aktivitet även bland hitfills "passiva" skogsägare. Viavstyrker därför utredningens förslag till avverkningsskyldighet. 6.31------------------------------------------ : Ransonering. gärnasett att den höjning av gränsen för ransonering av slutavverkning arna, som föreslagits höjts ytterligare till i varje fall 300 msk:s avkastning per fastighet.- Avverkningsskyldighet.Den komplettering av § 14 som föreslås kan på de skäl utredningen anföraccepteras. Det kan betraktas som en brist i SVL att ingenting sägs som gör veterligtatt god skogsvård kräver att skogen gallras när behov härav föreligger och slutavverkasnär skogen är mogen härför.--- Detär endast skogsägare som uppenbart vanvårdar sin skog somkan riskera ett avverkningsåläggande genom den nya lagbestämmel sen. --- Det är viktigt att lagändringen föregås av en omfattande infor mation om motiv och innebörd. Den schablon för beräkning av minimiav- verkning som utredningen framlagt bör överarbetas. De skogsägareföreningsägdaföretagen kommer vad gäller förslaget om avverkningsskyldighet iskogsvårdslagen (§ 14) att framföra sina synpunkter genom annan remissinstans. 6.32----------------- : 6§. kan ansluta sig till förslagen att ändra 6 § . Ransonering.Vidare kan en höjning av gränsen för ransonering 14 § medföra välbehövligförenklad administration. Avverkningskyldighet.Däremot kan inte förslag om avverkningsskyl dighet bifaUas.-- Möjlighet för skogsvårdsstyrelse att besluta om avverkningför skog som ej utnyttjar markens avkastningsförmåga föreslås skärpas, vilketär fillräckligt för att tillgodose krav på tvångsföreläggande om avverkning avskog. Deredovisade virkesbalansema avser endast volymbalanser utan hänsyn fillavverkningsmöjlighetens fördelning på sortiment. Prop.1981/82:177 63 verkning av privatskogsbmkets grovskogsförråd kommer attbli förödande för sågverkens långsikfiga timmerförsörjning. Tas dessutom ibeaktande att timmerkvaliteten med nuvarande skötsel blir allt sämre kommer skogsbmketsekonomiska resultat att påverkas negativt. Skogsvårdsorganisationernasresurser bör koncentreras tiU uppföljning och förbättring av skogsvården.Eftersom ransoneringskravet i lagen föreslås mUdras, bör avverkningsanmälankunna avskaffas. Den tillkom ju med anledning av risken för överavverkning i privatskogsbmket. 6.34 Virkesråden region 2 och 3: Virkesråden stödjerutredningens förslag att i § 14 i skogsvärdslagen förändra ransoneringsbestämmelsen så att gränsen höjs från till 200 . Virkesräden har däremot inte uppnått enighet beträffandeinförande av avverkningsskyldighet i skogsvårdslagen utan avstår ifrån ettställningstagande.