prop · G503168 · 1981-12-31 00:00:00 — Trots en betoning i många sammanhang av barnels ålder ochmognad är det ibland oklart vad utredningen avser särskilt i de allmännagrundsatserna. Det hade blivit lättare att la ställning till lagförslag ochkommentarer om man tydligare skilt på olika åldrar hos barnen. Om den inle villanvända termer av typen förskolebarn, barn i förpuberteten respektivepuberteten kunde den åtminstone ha angivit "yngre" barn och"äldre" barn. Man riskerar annars att bli missförstådd. exempel:Utredningen påpekar, att föräldrarnas rätt att bestämma över sina barn ej börgälla oinskränkt, såsom nuvarande lagstiftning anger. . . . "barnet börmyckel tidigt ges möjlighet att få påverka sin situation i egna angelägenheterför att på så sätt vänja sig vid att fatta beslut och stå för de följder de förmed sig. Härigenom torde barnet även ges den insikten att varje människa harrätt till en åsikt och att frihet i detta hänseende leder till ansvar".SACO/SR vill helt instämma i de tankegångar som här framförs och menar attutredningen på ett förtjänstfullt sätt ställer krav och visar vägar för attförbättra situationen för barnen i dagens samhälle. menar /SR atteftersom utredningen inte skilt på olika åldrar hos barnen är det en olyckligformulering. Det är orimligt att ställa sådana krav på små barn, särskilt"slå för dess följder". Små barn måsle respekteras som barn, vilketbl. a. betyder alt man inte ställer samma krav på barnels bestämmande över sinegen situation som pä vuxna, bara för att barnet skall ha samma rättigheter somalla andra. ser mycket positivt på detinitiativ, som ligger bakom utredningen kring "Barnets rätt-2 Om föräldraansvarm. Det är otvivelaktigt så, att lagstiftningen kring barns rätt intepå något sätt står i överensstämmelse med den i mänga fall omvälvandeutveckling som skett beträffande barns vardag, deras familjeförhållanden etc.Inte heller har lagstiftningen hunnit kapp den forskning om barns behov, somlagts fram under . Vi har en mycket större kunskapom barns behov, en kunskap som måsle komma fram och las tillvara ilagstiftningen. MKF vill därför understryka vikten av att samtligaförslag, som skall läggas fram som grund för kommande lagstiftning vadbeträffar förhållandet barn-föräldrar/annan fostrare hela liden måste utgå frånbarns behov och låta dessa gå före andra intressen. ser betänkandet som ett viktigtförsta steg pä väg när del gäller barns rättigheter. Frågan om barnsrättigheter kommer med all sannolikhet alt bli en av de stora fråcorna för1980-lalet. Prop.1981/82:168 49 Sedan 1949 har samhället förändrats ochföräldrabalken Bilaga 3 speglar en förgången lids uppfattning. Barns rätt berör dels sociala frågor, dels juridiskafrågor. CKF ser därför med tillfredsställelse att SocialministerKarin Söder i 1979 -budgetproposition tagit ett samlande grepp kringde sociala barnfrågorna genom all inrätta ell barnmiljöråd. CKF finner det nödvändigt att arbetet vad gäller barnsrätt fortsätter. Inte minst viktigt är att principdebatten om barns situationfördjupas. För att öka kunskaperna om barns rätt och situation finner det angeläget att forskningen på området intensifieras och därförbör också en särskild tvärvetenskaplig professur inrättas för detta. Enligt vår uppfattning hade del varit önskvärt att man ibetänkandet hade redovisat mer av de överväganden som måsle ha gjorts medutgångspunkt frän barns olika åldrar. Gränsdragningarna är naturligtvis svåraeftersom barns mognadsgrad är så olika men måste ändå diskuteras. Barns rättigheter - sedda ur juridisk synpunkt - är ettkomplicerat område med tekniska regelsystem som griper in i varandra. Dessa fårdock inte hindra en analys och ell arbete för att på bästa sätt tillvaratabarns rättigheter. Utgångspunkt för vidare utredning måste vara grundlagen,enligt vilken barnen har samma skydd vad gäller fri- och rättigheter som vuxnahar. JO har framhållit att barn bör ges större möjligheter ände har att utöva sina medborgerliga fri- och rättigheter. Alla ställningstaganden bör ske utifrån barnens situationoch med hänsyn till barnens bästa. Vi instämmer i utredningens förslag attbarnen skall ges ökad rätt att lägga synpunkter på sin situation. instämmer också i grundtanken iutredningens förslag all vårdnaden om barnen blir båda föräldrarnas ansvar. Inledningsvis vill förbundet betona all del är väsentligtatt reglerna om vårdnad, umgängesräll och överflyttning av barn nu anpassastill de förändringar som sketl i samhällel och i familjemönslrel. Föräldrar harhuvudansvaret för att barns behov tillgodoses. Barn bör mycket tidigt fåmöjligheter alt påverka sin egen situation. Del är därför viktigt attföräldrarna inle, som nuvarande lag säger, har oinskränkta möjligheter altbestämma. Rent allmänt anser förbundet att de framlagda förslagen ärbra. framsteg är gjorda, även om mycket återstår, för att hävda barnetsrätt och intressen. Överhuvud kräver det ändrade belraktelsesältet där barnenjämställs med sina föräldrar alt barnens mening efterhörs och att barnenssituation undersöks i större utsträckning än . För all denna attitydförändringhos föräldrar och andra vuxna skall kunna uppnås fordras information ochutbildning av berörda parter. Utredningens första betänkande ledde till förbud mot aga.Detta andra betänkande är en utökning av barnets rätt och vi kan tillstyrkadelsamma, då del ligger i linje med våra strävanden till barns möjligheter attutvecklas under så gynnsamma förhållanden som möjligt. 4 1981/82. 1 saml Nr 168 1981/82:168 50 I detta yttrande avser vi att begränsa oss till synpunkterpå de för vår del mest intressanta avsnitten. Del innebär dock inle alt vi för varjeövrigt avsnitt ställer oss bakom utredningens förslag. Inledningsvis vill vi poänglera att vi ser positivt på allbarnens situation om än sent om sider nu har blivit föremål för närmaregranskning av en rad utredningar. Vi instämmer med utredningen i alt reglerna om vårdnad,umgängesrätt och överflyttning av barn bör anpassas till de förändringar somskett i samhället och i familjemönstret. En viktig princip måste då också varaalt nya regler tar hänsyn till det enskilda barnels bästa. FPU hälsar utredningens betänkande med glädje. Barnensställning måsle stärkas, både i samhällel och gentemot föräldrarna. Del är dagsall bryta föräldrarnas oinskränkta makt över sina barn. barn är enfrislående människa med egna rättigheter, inte en ägodel till sina föräldrar.Utredningen har en lång rad mycket bra förslag för att driva utvecklingen i ensådan situation. Del är vår stora förhoppning och absoluta ståndpunkt att ettlagförslag i betänkandets anda ska läggas fram. Vi vill nedan uppmärksamma de viktigaste punkterna iförslaget och dessutom ta ställning till de alternativ som utredningen lagtfram. Avslutningsvis vill vi återigen uttrycka vårt starka stödför tankegångarna i belänkandet och betona viklen av att stärka och befästabarnens rätt i samhället. anser att utredningens förslag trols denlovvärt höga ambitionsnivån både formellt och innehållsmässigt uppvisar sådanabrister, all det inte bör i sin nuvarande form läggas till grund förlagstiftning. Enligt samfundets mening tillämpas gällande lag avdomstolarna på sådant sätt att barnets bästa i önskvärd utsträckningtillgodoses. Samfundet ifrågasätter därför om lagändringar i syfte att få tillstånd sådana attitydförändringar, som utredningen säger sig eftersträva, överhuvud är påkallade. har synen på barn och på förhållandet mellanföräldrar och barn starkt förändrats. Mot bakgrund av den kunskap som numerafinns om 1 Deltagare: , ordf., , , Bo Lenter, . ref.,, , . Skiljaktig mening, se avsnitten 6.35 och 7.33. Prop.1981/82:168 51 barns behov och intressen har utredningen på ettförtjänstfullt sätt lagt fram Bilaga 3 olika förslag till en lagstiftningsom bättre än skall tillgodose barnets rätt. Stark tonvikt har därvidlagts på bägge föräldrarnas ansvar för sina barn och på barnets bästa. Förbundet har inte i detalj granskat föreslagna lagtexter. får efter hörande av bl. a. sinasektioner för barn- och ungdomspsykiatri, pediatrik och skolhygien samlpsykiatri anföra följande. Sällskapet finner del lovvärt att man i takt medförändringar i familj och samhälle börjat uppmärksamma barns rätt och behov påett sätt som tidigare ej skett, då lagstiftning beträffande barn endast fanns iföräldrabalken med självklar betoning på föräldrars rätt gentemot barnet. Barnsegna rättigheter bör stärkas vid familjerättsliga konflikter och i fall avomplaceringar på grund av samhällsvård. Sällskapet har därför med glädjenoterat utredningens förslag om ny benämning av lagen till "Barn- ochföräldrabalken". Sällskapet finner, alt förslagen i belänkandet i storttillgodoser målet att stärka barnens rättigheter i olika konfliktsituationer. 1.39 Föreningen och landstingsanställda familjerådgivare () Vi tycker det är positivt alt betänkandet kommit tillstånd och åstadkommit en fokusering på barnets förhållanden och villkor.Barnens behov har på senare lid ofta blivit eftersatta i det sociala arbetetenligt helhetssynen. Som framgår av ovanstående tycker vi att lagförslaget tillövervägande del är bra. Vi är dock övertygade om att många av de godaintentionerna i lagförslaget inle går att genomföra enbart genom lagstiftningutan de måsle åtföljas av en intensiv upplysning och undervisning på alla nivåer.Del är nödvändigt att människor får kunskap om barns rättigheter och behov samtde påfrestningar som en separation alllid innebär för såväl barn som vuxna ochkännedom om de förebyggande resurser samhället har att erbjuda vidfamiljekonflikler. Detta möjliggör en attitydförändring, som vi menar, är ennödvändig förutsättning för all den aktuella lagen skall kunna tillämpas. 1.40 Delegationen för familjerådgivning Under detta århundade har åtskilligt skrivits om barn ochderas behov och man har ansett 1900-talel som barnets århundrade. Trots dettaär barnen fortfarande en utsatt grupp ofta utlämnad till vuxnas godtycke ochutan möjligheter alt själva påverka sin situation. Barn växer upp pä de vuxnasvillkor. Det är därför av största vikt att samhällel klart utsäger och i lagenformulerar barnens rätt till fysisk och psykisk omsorg, trygghet, förståelseför sina särskilda behov och förutsättningar saml deras rätt till fostran ochutbildning. Inle bara föräldrar utan alla vuxna bör skaffa sigkunskaper och insikt om betydelsen av att barnens grundläggande behov blirtillgodosedda. Prop.1981/82:168 52 Utredningen drar ej upp några detaljanvisningar rörandeuppfostran utan Bilaga 3 nöjer sig med att påpeka att en målsättning bör varaatt hjälpa barnet till att ta ansvar för sig själv och visa hänsyn till andra.Här kommer också föräldrarnas behov in i bilden. För all de skall orka med attengagera sig för sina barn. har de också rätt att få leva ell liv som i rimligutsträckning tillfredsställer dem själva. Det måsle här bli en strävan eflerjämvikt och balans både när del gäller barns och vuxnas behov. 1.41 Barn- och ungdomspsykiatriska kliniken, , ' Under det senaste årtiondet har ökade kunskaper om barnoch barns behov medfört en förändrad syn på förhållandet mellan föräldrar ochbarn. Runt om i världen har denna kunskap salt spär i lagstiftning rörande barnoch handläggning av mål rörande vårdnad, umgänge och placering av barn.Utredningen lar nii på ett förtjänstfullt sätt upp dessa internationellatongångar och försöker se förhållandena ur barnets synpunkt ulan att för denskull bli alltför radikal i sina förslag. Utredarna är väl medvetna om att dedjupt rotade föreställningarna om föräldrars rätt till sina barn behöver långtid av påverkan och allmän attitydförändring för all övergå i ett erkännande avbarnet som självständig individ med egna rättigheter. Vi finner det mycket positivt att utredningen utgår fråndagens kunskap om barns grundläggande behov liksom all utredningen helt igenomså starkt betonar barnets bästa i samband med frågor om umgänge och föräldraansvar.Barns grundläggande behov är ytterst vikliga saker som vi, som barnpsykialriskakuratorer, får anledning att tänka över, då vi ofta möter barn sommyckel bristfälligt får dessa behov tillfredsställda. Utredningen beslår dockav så många förslag, alternativ och reservationer att man blir förvirrad ochfår svårt att skilja mellan dem och förslå konsekvenserna. Delbetänkandel tar upp reglerna om vårdnad(föräldraansvar), umgängesrätt och överflyttning av barn. Endast kortfattat beskrivs den verklighet som finns bakomatt nästan var annat barn i drabbas av sina föräldrarsskilsmässa. Vi anser att detta är en mycket olycklig utveckling och enkatastrof för våra barns trygghet. Många samhällsinsatser inom skilda områdenbehövs för att motverka denna utveckling såsom arbetsmarknadspoliliska åtgärder,utbyggd barnomsorg, föräldrautbildning, attitydförändringar i samlevnadsfrågorm. Vi ställer oss mycket positiva till att barns rättsligaställning stärks. I Yttrandet har utarbetats av klinikchefen i sarhråd medkurator och psykolog. Styresmannen för sjukhuset har förklarat sig uppleva desynpunkter som framförs i vttrandel som mycket beaktansvärda. Prop.1981/82:168 53 dagliga arbete är vi ofta vittnen till alt barn far illaav all alltför stor hänsyn las Bilaga 3 till föräldrars behov och känslor. Det är rikligt alt förebyggande, stödjande insatser sättsin för alt förbättra dåliga familjesituationer, men det finns en gräns för hurlångt man kan utsträcka dessa insatser ulan att barn kommer i kläm. Det ärviktigt att stödjande åtgärder sätts in i ell så tidigt skede som möjligt,vilket bl. a. kan ske genom ökade sociala insatser i och via skolan. Vi vill nu närmare kommentera några av utredningensförslag. 1.44 Föreningen - Barnens Rätt I Samhället Vi vill uttrycka vår stora uppskattning av betänkandetsanda och mening samt utredarnas vilja att sätta barnet i centrum och ge det enväsentligt förstärkt rättslig ställning i många livsavgörande situationer. Betänkandet ger ullryck för en förändrad syn på barnet ochlåter den ökade psykologiska kunskap vi har om barnet, dess olika behovoch utvecklingsstadier, vara vägledande vid utformningen av lagtexten. Dettanya synsätt har också fört med sig alt man i en mängd situationer strävar eflerall lösa Ivisligheter kring barn utan rättsligt förfarande. 1 stället skallannat slöd ges ål familjer i kris så alt de själva skall la ansvar för ochfinna en lösning pä sina problem. Sålunda välkomnar vi varmt förslagen omsamarbetssamtal vid Ivisligheter om vårdnaden, möjligheten att tillsättakontaktperson för barn även mot föräldrarnas vilja, medlare i frågor rörandeöverlämnande av barn samt den barnombudsman som genom sina insatser skallbidraga till förbättrade villkor för barn. Vi vill i detta sammanhang poängtera vikten av att nyaresurser verkligen ställs till socialnämndens förfogande för att uppfylla dessareformer i enlighet med utredarnas intentioner. Förutom de rent mänskligavinster som reformerna rätt genomförda kommer att ge i form av mindre svårakonflikter vid skilsmässor, färre ångestskapande situationer för barn etc., såkommer de samhällsekonomiska vinsterna såsom minskade kostnader för utredningaroch domstolsbehandlingar vid tvister kring föräldraansvar, minskad vård avpsykiska störningar och minskal behov av övriga samhällsinsatser åt såväl barnsom vuxna att täcka de kostnader de nyinrättade tjänsterna inomsocialförvaltning och domstolsväsende innebär. Barnet behandlas i betänkandet som en fullvärdig individmed tillgång till de mänskliga rättigheter som för vuxna individer längeansetts självklara. Vi ser det som väsentligt all barn på detta sätt görs merjämlika i rättsligt hänseende. I dagens storstadssamhälle har den lillafamiljeenhelens isolering ökal, vilket bidrar till all barnet mer och merutlämnas ål föräldrars godtycke och kommer utom räckhåll för den socialakontroll som tidigare fanns med som en naturlig del i samhällsbilden. Principiellt ställer sig alltså bakom betänkandet ochstöder det. Vi anser emellertid all lagtexten i vissa fall kunnat få en klarareskrivning för att undanröja alla tveksamheler om utredarnas intentioner.Lagtexten har en viktig uppgift som information och kan, när den är tydlig ochinsiktsfull, ge uppslag till lämpliga handlingsnormer och åtgärder. De justeringar av lagtexten som föreslår i detföljande grundar sig på faktisk erfarenhet av var behov av kompletterandelagstiftning är för handen. Genom vårt arbete med uppföljning av anmälningar ombarn som far illa har vi inom föreningen samlat en bred erfarenhet om situationerdär barns behov och intressen kommer i kläm. Vi kan därför la fram konkretahändelser som pekar på viklen av de föreslagna ändringarna och förtydligandena. Prop.1981/82:168 54 Reglerna för vårdnad, umgängesräll och överfiyttning avbarn har granskals i detta betänkande och utmynnat i dels ett huvudförslag medlagbestämmelser dels några alternativa förslag till lösningar i vissa frågor.Arbetet har gått ut på att anpassa lagstiftningen till dagens samhälle och tillden nya syn på barn och barns behov, som råder. I vårt svar har vi valt all följa rubriksättningen iutredningens sammanfattning utan att gå in i delaljgranskning av förslaget. 1.46 Föreningen och Rätt (FoR) Liksom i tidigare remissvar har FoR uppehållit sigrelativt kortfattat kring förslag där uppfattningarna överensstämmer medutredningens. På många punkter är dock FoR synnerligen betänksam för alt inlesäga mycket kritisk till utredningens förslag. Anledningarna till detta tordeframgå i de separata avsnitten men redan här vill påpekas, att FoR anser delnärmast häpnadsväckande all utredningen inle tagit fram ell signifikantbakgrundsmaterial i form av statistik m.m. Än mer anmärkningsvärt är att vid kontroll av defaktauppgifter som undantagsvis lämnas finner man sällsynt grova fel. Somexempel kan nämnas att utredningen påstår alt antalet tvistiga vårdnads- ochumgängesmål utgör ca 2 000 . I själva verket är det rätta antalet över 4000. Varken fiertalel remissinstanser eller senare beslutsfattarna tordenormalt ägna tid åt kontroll av statistik i ett betänkande. Inledning: Två steg bakåt - marsch! ' En klingande jämlikhetsfanfar var dåvarandejustitieministerns direktiv till familjelagssakkunniga 1969. Tonerna som t. ex. att lagstiftningen är ett instrument av fiera ireformsträvandena mot ett samhälle där varje vuxen individ kan la ansvar för sigsjälv ulan att vara ekonomiskt beroende av anhöriga och där jämlikhet mellanmän och kvinnor är en realitet, liksom alt lagstiftningens funktionär inle att privilegiera en samlevnadsform har blivit temat inte bara i den omvälvandefamiljelagstiftningen ulan också i lagsfiftningen på många andra områden underhela 70-talet. Statsrådet starka intonering av jämlikhelsprincipen harockså lett till synnerligen ändrade attityder inom hela samhällel. Jämlikheten- i varje fall den teoretiska - ifrågasätts inle längre. Lagstiftaren har under del gångna decenniet tvärpolitiskltagit tillvara dessa intentioner men också företrätt ett ofrånkomligt ochbehövligt nytänkande inom familjerätten i vårt snabbt föränderliga samhälle.Man får därvid inte glömma att fram t. o. m. 70-talets reformer viladehuvuddelen av ' Till yttrandet i denna del har föreningen fogat ensammanställning av uttalanden om att umgängessabotage utgör grund föromprövning av vårdnaden enligt förarbetena till 6 kap. FB (delar ur SOU 1972:41s. 210. prop. 1973:32 s. 131 och LU 1973:21$. 114 och 1975/76:33 s. 101). vår familjerätlsliga lagstiftning på tankegångar från årenföre och kring Bilaga 3 1920. Del blir då med undran och med skräck som FoR - liksom engång bonden i kurir - konstaterar all den starktkvinnodominerade utredningen om barnens rätt i 70-lalels slutfas ilat fram föratt lägga en depesch med begäran om privilegier om inte på drottningens så dockregeringens bord. Att spekulera över orsakerna till detta kunde varafantasieggande men definitivt inte konstruktivt i remissammanhang. Däremot ärdet betydelsefullt att ha nedanstående citat ur direktiven i minne. "De nya regler om föräldrars gemensamma vårdnad somriksdagen beslöt och som trädde i kraft syftar tillatt främja barnets intresse av goda förhållanden till båda föräldrarna.Kommittén bör undersöka vilka möjligheter som står till buds att ytterligaretillgodose barnets eget intresse i vårdnadsfrågor. Den bör sålunda söka belysaden centrala frågan om vilka faktorer som bestämmer barnels bästa i vårdnads-och umgängesfrågor." Av skäl som utredningen inle redovisar - men som läsarenmöjligen mellan raderna kan sluta sig till - har den inte lyckats "belysaden centrala frågan". I stället beslutar den göra "på stället -marsch" eller vad värre är t.o. "två steg bakåt - marsch" närden kräver privilegier för gifta föräldrar respektive ensamma vårdnadshavaressläkt. Ex. 1: Gemensam vårdnad. Efter de första, litet tveksammaintentionerna om gemensam vårdnad i de klingska direktiven fick vi sedanfrågan varit uppe i 1973 (LU20), 1974 (LU 1) och 1975 (LU 14) genom1976 års reform gemensam vårdnad. En u tö k ad gemensam vårdnad har därefterbehandlats vid de båda följande riksmötena (LU 1976/77:26 och 1977/78:9).Motionerna om utökad gemensam vårdnad har avstyrkts med s. k. "positivskrivning" under hänvisning till pågående utredning. Utredningens majoritet priviligierar äktenskapet och denogifta modern genom sin "på stället - marsch"! Är föräldrarna giftafår de gemensam vårdnad automatiskt. Är föräldrarna inte gifta tvingas de gemensamtföreta en a k t i v handling, som entydigt bestäms av m o d e r n . Hon skallge sitt uttryckliga medgivande till all fadern f å r la på sig sin del avföräldraansvaret. Inte ens domstol kan ge honom del i del! Ex. 2: Ensam vårdande (obs ej = "ensam") mordör. För mindre än sex (6) år sedan gällde att om föräldrarna var ogifta ochmodern dog så hade fadern inget som helst legalt företräde framför någon annanalt bli vårdnadshavare för barnet. eller t. o. m. allmänne åklagaren(ja, faktiskt den gamla landsfiskalen) kunde föreslå vem som helst istället förfadern. Det krävdes inle ens alt denne utomstående skulle vara "meralämplig". Denna skymfande diskriminering av den ogifta fadern (obs dettagällde även om han sammanbodde med modern och barnet) har tagits bort i tvåsteg genom 1973 och reformer. Familjelagssakkunniga gav en utförligbåde allmän och specialmolivering, när man 1972 ansåg att om modern avlider"står fadern alltid närmast till att överta vårdnaden". 1propositionen ägnades stort utrymme åt frågan i specialmotiveringen. Lagtexteninnebar alt den efterlevande föräldern skulle förordnas "att utövavårdnaden, såvida ej denna med hänsyn till barnels bästa finnes böra anförtrosåt särskilt förordnad förmyndare". Att även den ogifte fadern näst intill automatiskt bör slånärmast till alt överta vårdnaden underslröksän mer reform dåregeringen Prop.1981/82:168 56 1975/76:170) föreslog all lagtexten skulle vara:"förordna den andre Bilaga 3 att utöva vårdnaden, om det ej äruppenbart med hänsyn till barnels bästa att vårdnaden bör anförtros ål särskiltförordnad förmyndare". Detta förslag tog enhälligt den 1 juni1976 - en av de få enhälliga punkterna vid behandling av LU1975/76:33. I den här frågan gör utredningen - obs utan motivering -två steg bakåtmarsch, dvs. tillbaka till gamla liders matriarkatiskauppfattning. Utredningen skriver faktiskt alt den ogifte fadern skall inlelängre stå närmast till all överta vårdnaden utan han jämställs med "annanperson" t. ex. "morföräldrarna" för att citera utredningen. Mest anmärkningsvärt (- nej, skamligt är ordet) isammanhanget är alt utredningen i specialmotiveringen påslår all"Paragrafen motsvarar huvudsakligen nuvarande 10 a §. Det tillägget hargjorts alt även barnet kan väcka talan i frågan." Del måste anses synnerligen tvivelaktigt att ulan närmaremotivering ändra en endast lagbestämmelse. Men alt försöka döljaändringen genom påståendet alt omskrivningen "huvudsakligen motsvararnuvarande" lagtext skulle i varje annat sammanhang fallit under brottsbalkensbedrägeribegrepp.