prop · G503165 · 1981-12-31 00:00:00 — 1 vissa ärenden kan situationen vara myckel komplicerad somparternas ståndpunkter skiljer sig avsevärt. Genom ett ställningstagande i skadlighetsfråganav MD skapas förutsättningar för förhandlingsuppgörelse. Processekonomiska skältalar också för den föreslagna ordningen. Det finns dock viss risk för attvinsterna i detta avseende kan omintetgöras genom alt NO:s motpart fårmöjlighet all förlänga processen. Motparten kan exempelvis begära mellandom mennär sådan har meddelats underlåta att vidta rättelse, varvid förfarandet fårfortsätta med en mer omfatiande prövning av MD. Härigenom kommer den effektiviseringav processen som mellandomsinslhul syftar till inle all uppnås. För all motverkadetta föreslår NO att mellandom får meddelas endast om parterna är ense därom. LRFanser att mellandomsinslitulel inom ramen för del av utredningen föreslagnasystemet innebär klara fördelar. Del utgör dock givelvis ingen ersättning förförhandlingssystemet, tillägger LRF. /SRlar inte direkt ställning till mellandomsinstilulet men anför. Mot en sådanförstärkning av MD:s sanklionsmöjligheler finns knappast någon allvarliginvändning. Viktigt är emellertid alt utredningen inte lar bort denmöjlighet MD nu har all nöja sig med alt i en dom förklara en konkurrensbegränsningsom samhällsskadlig ulan all precisera hur den skall undanröjas. Om dennamöjlighet las bort tvingas domstolen all redan i domen precisera det sätt påvilket konkurrensbegränsningen skall undanröjas. En granskning av hittillsavgjorda ärenden torde kunna visa all delta i åtskilliga fall skulle ha möttbetydande svårigheter. All formen för de efterföljande förhandlingarna ändrasbehöver knappast fä avgörande betydelse. MDlar upp en annan processuell fråga, som utredningen har behandlat rubriken "processföremålel".MD anser alt utredningens uttalande är föga vägledande. Domstolen utgåremellertid från all vid lalan som innebär tillämpning av 2 kap. 2 och 3 §§ ilagförslaget sökanden har all framställa yrkanden i enlighet med de där angivnarätlsföljderna saml ange grunderna härför enligt regleringen i de nämndalagrummen, varvid för det fall MD under processen skulle finna att den skadligaverkan varom fråga är må- 1981/82:165 552 händakan förhindras med förbud eller åläggande enligt 2 kap. 1 § detta förhållandedå av domstolen måsle påpekats för parterna så att dessa får tillfälle uttalasig om sin inställning därvidlag. köpmannaförbunddiskuterar behovet av inslansordning och anför. Enligt konkurrensutredningensförslag skall MD - som -handlägga ärenden beträffandekonkurrensbegränsning. Med ett par undantag blir domstolen första och sistainstans. Innebär den skadliga verkan ett oskäligt högt pris skall dock ärendetenligt 2 kap. 2§ hänskjutas till regeringen. Delsamma gäller enligt 2 kap. 3 §fråga om skadlig verkan som föranleds av dominerande näringsidkare eller gruppav näringsidkare. I dessa fall uppkommer på visst sätt ett Ivå-instansförfarande.Det slutliga avgörandet kommer emellertid att ske på del politiska planet medrisk för alt inte endast konkurrensrältsliga synpunkter inverkar på dettaavgörande. kan också sägas förekomma i fråga om förbudeller åläggande enligt 2 kap. 1 §, nämligen i sådana fall som ej är av störtevikt, då NO kan meddela förbuds- eller leveransföreläggande i den i 2 kap. 15 §angivna ordningen. De facto innebär detta, att NO i sådana ärenden agerar bådesom part och som domare i första instans. Överhuvudtaget framstårdet som i hög grad otillfredsställande, att de vikliga frågor som rör konkurrensförhåUandenainom näringslivet inte kan få en från rättssäkerhetssynpunkt lika betryggandehandläggning som ärenden och tvister som kan underställas ända till treinstanser. Ofta är sistnämnda tvister och ärenden av mindre betydelse änkonkurrensfrågorna. Med den utvidgning och skärpning avkonkurrensbegränsningslagen som föreslås, är del ännu mer angelägel äntidigare, att del även på detta område i rättssäkerhetens intresse skapas entillfredsställande inslansordning. Detta kan exempelvis ske antingen genom enunderinstans under MD eller genom en överinstans över denna. Den starkasteinvändning som kan anföras mot delta förslag torde vara risken för en föriängningav tiden för ärendenas behandling. Man behöver dock inle räkna med all ettstörre antal ärenden skulle komma att behandlas av två instanser. Också näringsidkarnaär angelägna om all del slutliga avgörandet inte onödigtvis fördröjes. Ettöverklagande torde komma all ske endast i särskilt betydelsefulla ärenden, dådel även ur allmän synpunkt måste vara värdefullt att få den dubbla prövningsom två instanser möjliggör. Genom den första instansens beslut ochmotiveringen för detta klarlägges vad som bedömes vara mest relevant i ettärende, vilket underlättar ställningstagandet till ett eventuellt överklagandeoch utformningen av detta. Förfarandet i den första instansen bör dessutomkunna bli snabbare med vetskap om all det kan vara möjligt att gå till en högreinstans. Köpmannaförbundethemställer all frågan om en särskild instansordning övervägs i samband med denfortsatta behandlingen av konkurrensutredningens belänkande. En praktisklösning kunde vara tillskapandet av en första instans - "Handelsrätt"på tingsrällsnivå - med nuvarande MD som överinstans. Prop.1981/82:165 553 Beträffandehandläggningen av konkurrensbegränsningsärenden fäster köpmannaförbundetuppmärksamheten på all del i synnerhet för näringsidkare med mindre ellermedelstora förelag och med inle sällan begränsade resurser kan vara svårt attbära kostnaderna i sådana ärenden. I fråga om andra straffbelagda handlingarsom från såväl allmän som enskild synpunkt kan vara väsentligt mer betänkligaän överträdelser av konkurrensbegränsningslagen finns tillgång tillrättshjälp. Del måsle vara skäligt all även vid sistnämnda överträdelsererhålla sådan hjälp. Detta bör bli fallet, även då näringsidkaren bedriver sinverksamhet i form av aktiebolag eller annan juridisk person. 6.8Ändringar i aktiebolagslagen m. m. Patent-och registreringsverket (PRV) - som enligt aktiebolagslagen (ABL) är regislreringsmyndighetför aktiebolag och har enligt 14 kap. samma lag alt iakttaga vissa regler vidregistrering av avlal om fusioner -framhåller alt det stora fiertalel fusionerhar varit fusioner mellan moderbolag och helägl dotterbolag. Somexempel kan nämnas all enligt tillgängliga uppgifter har under tiden 1948-1969genomförts 979 fusioner mellan moderbolag och helägl dotterbolag. Fusioner iform av absorption i annat fall än mellan moderbolag och helägl dotterbolaggenomfördes endast i 7 fall. (Jfr prop. Även under tidendärefter har de fiesla genomförda fusioner ägt rum mellan moderbolag och helägldotterbolag. Fusioner av annat slag förekommer f. n. praktiskt tagel aldrig pågrund av oförmånliga skattekonsekvenser, vilket utredningen också har påpekat. Omen planerad fusion förbjuds med stöd av 3 kap. 8 § KBL skall hinder förregistrering föreligga. Utredningen föreslår därför ett tillägg i 14 kap. 3 §andra stycket ABL, enligt vilket hinder mot registrering möter om fusionenförbjudits enligt 3 kap. 8§ KBL eller där avsett förbud kan meddelas. Ispecialmotiveringen till förfallningsförslagel uttalas all regislreringsmyndighelenhar att pröva huravida fusionen är av den art som enligt 3 kap. 2 och 3 §§ iden föreslagna KBL faUer inom prövningsområdel. För denna prövning harsökanden att lämna erforderliga uppgifter. Utredningen föreslår därför också enändring i 25 § akliebolagsförord-ningen. Deföreslagna ändringarna i 14 kap. 3 § ABL och 25 § aktiebolagsförordningenföranleder PRV all anföra följande synpunkter. I14 kap. 3§ andra stycket ABL hänvisas tUl 3 kap. 8§ i KBL. Del är oklart om regislreringshinderskall föreligga inte blott vid meddelat förbud mot fusionen enligt förstastycket första punkten sistnämnda lagram ulan även vid sådant förbud som avsesi andra punkten. En precisering av lagtexten är önskvärd om det såsom PRV antarendast är förbud enligt första punkten som åsyftas. Prop.1981/82:165 554 Föratt PRV skaU kunna ulföra den verket åliggande prövningen enligt 14 kap. 3 § ABLmåsle verket få tillgång tiU uppgifter som visar dels att aktiebolaget inte ärsådant som avses i 3 kap. 2 och 3§§ KBL (dvs. att koncernförhållande inleföreligger eller alt storleken av de fusionerade bolagen ej är sådan attprövning skall äga rum), dels att förbud inle har meddelats eller kommer attmeddelas. I del förra avseendet kanuppgifter ev. hämtas ur redovisningshandlingar som finns hos PRV:s bolagsbyrå.Det förefaller dock rimligt all utredning härom lämnas i form av intyg avbolagels revisor eller dylikt. All klargöra situationen i detta avseende bör inleerbjuda nämnvärda svårigheter. Värre synes det vara allfå tillfredsstäUande utredning i del senare avseendet. Här kan, som utredningenhar framhålht, knappast godtagas annat än intyg av NO såvida interegeringsbeslut föreligger. Eftersom en lång frist är utmätt för NO:s ingripande() innebär det att en begäran om fusion kan bli vilande avsevärd lidinnan den kan registreras med de ölägenheter för berörda parter och förregistreringsmyndigheten som detta kan medföra. 25 § första stycket tredjepunkten akliebolagsförordningen har givils en utformning som ger fögavägledning för den registreringssökande i fråga om vad han skall prestera föratt kunna få en anmälan om fusion registrerad. Ett förtydligande är önskvärtoch bör laga sikte på alt mera konkret ange vad en sökande har att prestera förall undgå det uppställda regislreringshindret. Sålunda bör krävas antingen allbolaget genom intyg av sin revisor visar all del inle är sådant som avses i 3kap. 2 eller 3 §§ eller att det företer intyg av NO att fusionen ej har förbjuditseller kommer all förbjudas. 1981/82:16S 555 Närvarande:f. d. justitierådet , regeringsrådet , justitierådet . tillhandakommet utdrag av protokoll vid regeringssammanträde den 22december 1981 har regeringen på hemställan av statsrådet och chefen förhandelsdepartementet beslutat inhämta lagrådets yttrande över förslag tiUkonkurrenslag. Förslaget har införlagrådet föredragits av l.f. Delantecknas, att föredragningen inför lagrådet pågått , dålagförslaget ännu inle erhållit slutlig utformning, och all åtskilliga inomlagrådet därvid framförda jämkningsförslag av väsentligen redaktionell ellerlagteknisk natur har beaktats i del förslag som genom remissen överlämnats tilllagrådet. Förslagetföranleder följande yttrande: Begränsningarav konkurrens inom näringslivet kan ske i många olika former och de effekter enbegränsning kan få är växlande. Del är därför mångskiftande förhållanden som enlagstiftning till motverkande av de från samhällelig synpunkt icke önskvärdaeffekterna av konkurrensbegränsningar kommer all beröra. Med hänsyn till dessaomständigheter framstår det som ofrånkomligt att de regler som lagen ger om föratsätlningarnaför all ingripande genom förbud och ålägganden skall fä ske måste bli tämligenobestämda. Detta kan i sin lur innebära vissa risker från rättssäkerhetssynpunkt.Under den lid nu gällande konkurrensbegränsningslag varit i kraft har medtillämpning av de tämligen vaga lagreglerna utbildats en omfattanderättspraxis. Det område inom vilket ingripande kan ske har härigenom blivitnärmare avgränsat. Dennu föreslagna konkurrenslagen knyter i fråga om föratsätlningarna föringripande i del väsentliga an till del rättsläge som skapats med slöd av nugällande lag och kan sägas vara en vidareutveckling av detta. All förslagetliksom gällande lag innehåller regler som är tämligen vaga föranleder med hänsynhärtill mindre betänkligheter från rättssäkerhetssynpunkt än som eljest skulleha varit fallet. Framhållas må ock all förslagels straffbestämmelser i vissahänseenden är mer preciserade än enligt gällande lag. Lagrådet finner medhänsyn till det anförda icke anledning till erinran mot förslagels uppläggning.Tillika må framhållas all denna medför 1981/82:165 556 altvid tillämpningen lagstiftarens uttalanden om en regels innebörd och syfte fårsärskild betydelse. Avde nyheter förslaget innehåller i förhållande till gällande rätt är reglerna omförelagsförvärv de principiellt viktigaste. Lagrådet kommer att längre frambehandla de problem bl. a. med hänsyn till rättssäkerheten som är förbundna meddessa regler. Enligtden allmänna motiveringen (3.3.2.1) skall, liksom tidigare, i begreppetskadlig verkan ligga även risker av en mera påtaglig art för inträde av denegativa effekter som skadlighetsbegreppet inrymmer. Detta framgår emellertidinte ulan vidare av uttrycket, och inle heller definitionen i 2 § andra stycketger besked härom; dess avfattning lyder närmast på all effekten avkonkurrensbegränsningen redan kan konstateras. Inle minst med tanke på denbetydelse begreppet får också vid tillämpning av reglerna om förelagsförvärv -där del vanligtvis torde bli fråga om framlida effekter av förvärvet - synesdel önskvärt all innebörden kan utläsas av lagtexten eller åtminstone antydas idenna. På grund härav föreslås all andra stycket får följande lydelse:"Med skadhg verkan förslås all konkurrensbegränsningen måste antagas påett sätt som är otillböriigl från allmän synpunkt 1. påverka prisbildningen, 2. hämma effektiviteten, 3. försvåra eller hindra annans näringsulövning." Bengtssonanför för sin del: Bestämmelseni första stycket punkt 1 är från språklig synpunkt sett inle lyckad genom altenligt lydelsen ett avlal eller avtalsvillkor skulle utgöra ett"förfarande" - en terminologi som inle stämmer med normall språkbrukoch möjligen kan leda till missförstånd i vissa fall. "Användning"eller "tillämpning" av avtalet eller villkoret kan däremot betecknassom ett förfarande. Formuleringen bör enligt min mening jämkas, förslagsvis påföljande sätt: "1.förbud alt använda ett visst avlal eller avtalsvillkor eller eljest tillämpaett visst konkurrensbegränsande förfarande och, om del är erforderligt, förbudall tillämpa ett avtal, avtalsvillkor eller förfarande som väsentligenöverensstämmer med del sålunda angivna." Ändrasparagrafen på delta vis, bör motsvarande ändring ske i 11 § första stycketpunkt 1. Prop.1981/82:165 557 5-9 och 19-23 §§ Som framhållits är den principiellt viktigastenyheten i lagförslaget reglerna om företagsförvärv (fusionskonlroll). Från lagleknisksynpunkt är det också bestämmelserna härom som medför de största problemen.Även om departementschefen anfört vägande skäl för den föreslagna regleringen,finns del - som också beaktats i remissprolokoUel - flera inslag i denna sompåkallar speciell uppmärksamhet från rättssäkerhetssynpunkt. Lagsfiflaren harsålunda av naturliga skäl kunnat ange föratsätlningarna för ett ingripandeendast på ett ganska allmänt sätt (se 5 och 6 §§). Förbud mot ettförelagsförvärv kan i vissa fall, särskilt om förvärvet genomförts och parternainrättat sig efler detta, leda till myckel vittgående konsekvenser inle baraför parterna själva ulan också för tredje man som träffat avtal av olika slagmed förvärvaren denne innehaft företaget. Uppgörelsen i sådanafall aktualiserar en rad svårbedömda rättsfrågor. Även med hänsyn tillförfarandet ler sig reglerna om förelagsförvärv i viss mån särpräglade. a.kan här framhållas den föreslagna ordningen att ett beslut av marknadsdomstolenför att bli gällande kräver regeringens fastställelse. Bestämmelsen om inlerimislisklförbud all fullfölja ett förvärv (21 §) möjliggör alt domstolen på grundval avett begränsat material kan besluta stoppa en affärstransaktion under dessfullgörande. Allt detta medför att regleringen i vissa hänseenden kan lyckassvårförenlig med den princip om omsättningens säkerhet, som man traditionelltbrakar anse vägledande i vart fall när del gäller lagstiftning om företagaresinbördes förhållanden. Vad först gäller förutsättningarna för ett ingripande ärav särskilt intresse hur de utvecklas i motiven. 1 stora drag innebäruttalandena följande. Man skall kunna ingripa mot ett förvärv endast på vad somkan kallas rent konkurrenspoliliska grander (negativ inverkan påprisbildningen, på effektiviteten eller på annans näringsutövning). Däremotkan vid avvägningen, huravida denna inverkan är otillbörlig från allmänsynpunkt, så alt skadlig verkan föreligger, beaktas även förhållanden av annatslag som talar för förvärvet, såsom rationaliseringsvinster eller hänsyn tilllandels försörjning i kriser. Sådana molskäl kan i sin lur neutraliseras avandra allmänna intressen av liknande typ, vilka verkar i den riktningen altförvärvet trots allt bör förhindras. Det bör idetta sammanhang understrykas, all de förvärv bestämmelsen tar sikte på kan haen genomgripande betydelse för förelagels anställda och för sysselsättningen påviss ort. 1 sådana fall torde ofta sociala och arbels-marknadsmässiga hänsynkunna le sig viktigare vid en mera allmän värdering av förvärvets lämplighetfrån samhällssynpunkt än den möjliga nackdel en förvärvares dominerandeställning kan medföra för konsumentkolleklivets del på en marknad. Man kanvänta sig all dessa mera allmänna 1981/82:165 558 lämplighetssynpunklerockså betonas i förvärvsärendel; all märka är alt enligt 17 § andra stycket bl.a. sammanslutning av löntagare har rätt att föra frågan om ett förelagsförvärv tiUmarknadsdomstolen, om NO beslutar all inle ansöka om prövning. Det finnsdärför särskild anledning alt framhålla, alt enligt lagstiftarens mening såvälmarknadsdomstolen som regeringen skall låta de könkurrenspolifiska skälen förett ingripande bli utslagsgivande på angivet sätt. Om ell förvärv frånandra synpunkter medför olägenheter är avsikten all behövliga åtgärder skallvidtas inom ramen för samhällspolitiken i övrigt, dvs. med andra instrument änkonkurrenslagen (3.3.4.3). Det gäller bl.a. just i fråga om olägenheter försysselsättningen. I förhållande till utredningens inställning innebär delta enprincipiellt viktig skillnad. - Med hänsyn till lagens uppbyggnad torde trotsallt del vara mindre sannolikt att reglerna kommer alt tillämpas på annat visän lagstiftaren avsett. a. kan framhållas all en transaktion kan förbjudas endasti sådana fall där finner delta motiverat. Somnyss antytts kan reglerna om förelagsförvärv också diskuteras med hänsyn tillingreppens långtgående konsekvenser. Särskilt gäller detta när förvärvet skettpå annat sätt än genom aktieköp. De problem som kan uppslå vid återgång avföretagsförvärv är visserligen inle alldeles nya. Delvis liknande frågor kankomma upp vid tillämpning av annan lagstiftning om förvärvskonlroll rörandefast egendom, t. ex. lagen (1916:56) om vissa inskränkningar i rätlen allförvärva fast egendom m.m., lagen (1975:1132) om förvärv av hyresfastighet m.m.och jordförvärvslagen (1979:230). Men situationen vid förbud motföretagsförvärv enligt lagförslaget är mera invecklad och medför större riskför konflikter. De nämnda lagarna avser förvärv, för vilka det uppställts enskyldighet all ansöka om fillstånd eller liknande. Vad gäUer förvärv av fastegendom - det fall som lagstiftningen i första hand lar sikte på - skallförvärvaren inle beviljas lagfart innan fillstånd erhålhts (se 20 kap. 6 § 8och 7 § 11 jordabalken), och han framstår då inte som legitimerad all förfogaöver egendomen. Reglerna om förelagsförvärv i lagförslaget har en annaninnebörd. Förvärv kan ske utan föregående tillstånd, och intiU dessmarknadsdomstolen meddelat förbud mot förvärvet, har även den som köpt enrörelse eller del därav full frihet att disponera över egendom som ingår iköpet. Ingenting hindrar att han avyttrar företagets egendom eller upplåter t.ex. panträtt, annan säker-helsrätl eller nytljanderätl i egendomen, och den somöverlåtit företaget kan å sin sida fritt förfoga över vederlaget. Del börunderstrykas all inle bara tredje man utan också överlåtaren och förvärvarenmyckel väl kan vara i god tro i dessa sammanhang; del kan vara försvarligt omnågon av dem förbiser all här föreligger ell av de tämligen sällsyntaundanlagsfall där NO kommer att ingripa och utverka ett förbud mot förvärvet -detta särskilt i del fall att del gått en lid efter transaktionen ulan all NOhört av sig. Under den lid av mer än två är som kan förfiyla, innan ell förbudgör 1981/82:165 559 förvärvetogiltigt Gfr 23 § i lagförslaget), kan vidare den överlåtna egendomen undergåvärdeförändringar och situationen även på andra sätt radikalt förändras iförhållande till lägel när avtalet ingicks. Alldeles speciella problemuppkommer slutligen om företagets tidigare ägare varit en juridisk person somvid tiden för ogilfighelens inträde upphört all existera. - Allt detta kan medföraatt uppgörelsen mellan parterna och med tredje man kan bli myckel komplicerad. De rättsprinciper somgäller i situationer av denna typ är delvis oklara också i andra fall avåtergång; och i del aktuella lägel kan som framgått särskilda hänsyn göra siggällande. (Jfr om liknande frågor bl. a. i for reltsvilenskap1936 s. 10 ff, Bramsjö, Om avtals återgång kap. IV-VI, Grönfors i Svensk jurisUidning1955 s. 457 ff, Hjerner, Främmande valutalag och internationell privaträtt s.604 ff, 609 ff, Welam-son, Konkursräll s. 272 ff, 282 ff och Konkurs (7 uppl.1979) s. 96 ff, SOU 1965:14 s. 43 ff, SOU 1970:75 s. 162 ff, , Allmän sakrätis. 170 ff, NJA II 1976 s. 199 ff, , Materiell konkursräu s. 167 ff)I motiven till lagförslaget har dessa frågor inle närmare analyserats. Den nyaregeln i 36 § avtalslagen, som särskilt uppmärksammals i remissprotokollel(3.8.1), synes endast i begränsad utsträckning kunna lösa de rättsliga problemsom uppkommer. Allmänt torde kunna sägas, alt man här - liksom i andraåtergångsfall - bör kunna hämta viss ledning bl. a. av bestämmelserna om verkanav i 5 kap. jordabalken och om återvinning i konkurslagen. Situationensspeciella drag kan dock påkalla en särbedömning; bl. a. får beaktas allåtergången här grundas på en ogiltighet av speciell typ, som ibland konstaterasförst efler transaktionens fullbordande och kan vara svår alt föralse. Sådanaförhållanden kan också påverka prövningen av frågan om god tro kan ansesföreligga hos kontrahenterna och hos tredje man (jfr ovan). Att närmare gå inpå bedömningen av de skilda tvistefrågor som här kan uppkomma är inle möjligt idetta sammanhang. Delframgår av det sagda all ett förbud mot förelagsförvärv i vissa fall kan ledatill mycket ingripande verkningar för de berörda parterna och för tredje man,och alt dessa därtill kan ha stora svårigheter all överblicka den rättsligasituationen även sedan frågan väckts om förbud. förslag med sådanakonsekvenser kan onekligen förefalla betänkligt med hänsyn till omsättningenssäkerhet. Del är i aUa händelser angelägel all förbudsmöjligheten utnyttjasmed särskild försiktighet i sådana fall där ell förvärv redan har börjatgenomföras en synpunkt som också kommit fram i remissprotokollel. Vadhärefter angår reglerna om förfarandet har redan berörts det särdrag somligger i att regeringen enligt 7 § fungerar som en sorts överinstans tillmarknadsdomstolen. 1 övrigt har här särskilt intresse vissa bestämmelser, sominverkar på de berörda parternas möjlighet all överblicka rättsläget ochkonsekvenserna av olika handlingsalternativ. början kan framhållas stadgandet i 20 §, som bl. a. medför dels all 1981/82:165 560 parternafår reda på alt en undersökning av förvärvet beslutats och dels all en fristkommer all gäUa för NO:s initiativ i saken. Av värde är att sådana parter somär förtänksamma nog att anmäla förvärvet för NO kan framtvinga ell beslut frånhans sida och därigenom få fristen all börja löpa. Beslutar NO all lämnaförvärvet ulan åtgärd, kan de på grund av förbudei mot omprövning i andrastycket i regel känna sig trygga mot ingripanden. är att märka, allom parterna av ena eller andra orsaken underlåter sådan anmälan, det i vissmån lagts i NO:s hand all avgöra när ell undersökningsbeslul skall fattas. Delslår klart all redan före beslutet viss utredning måste ha förekommit rörandeomständigheterna kring förvärvet, och bestämmelsen ger inte något besked påvilket stadium av utredningen då skall bestämma sig i undersökningsfrågan.Som antyds i speciaimotiveringen kan delta innebära ell besvärligt problem förNO.