prop · G503222 · 1981-12-31 00:00:00 — Förordnande om nyomröstning får dock, såvitt gäller rådgivande folkomröstning, meddelas endast om vad som förekommit kan ha lett till att resultatet av folkomröstningenhar blivit missvisande med hänsyn till omröstningens ändamål. Om enligtbestämmelse i lag talan mot visst beslut inte får föras eller skall föras isärskild ordning, får omständighet som avses med beslutet inte åberopas vidbesvär som avses i denna paragraf. Att bestämmelserna i 4 kap. 6 §, 8§ tredje stycket och 18 § första stycket vallagen (1972:620) om talan i sambandmed besvär över val mot länsstyrelses beslut över anmärkning mot röstlängdeller om rättelse av allmän röstlängd skall tillämpas i fråga om besvär överfolkomröstning följer av 5 § andra stycket. Denna lag träder i kraft . 1981/82:222 12 Närvarande: statsministern , ordförande, ochstatsråden , , , , Åsling, Söder, ,, , , , , Elmstedt, Tilländer, Ahrland, Proposition om ändring i vallagen (1972:620), m.m. tillkallades enkommitté (Ju 1978:01) för att se över vallagen (1972:620, omtryckt 1982:146,ValL). Kommittén' antog namnet vallagskommitté. Kommittén har tidigare avlämnat delbetänkandena (SOU.1978:64) Översyn av vallagen 1 och (SOU 1980:45) Översyn av vallagen 2. Medanledning av att regeringen genom tilläggsdirektiv uppdrog åtkommittén att behandla vissa frågor om extra val har kommittén vidare avgettbetänkandet (Ds Ju 1981:21) Tiden för extra val till . På grundval avde nu nämnda betänkandena och remissyttrandena över dem har regeringen lagtfram fyra propositioner om ändringar i vallagen (1978/79:48. 1978/79:171,1980/81:170, 1981/82:83). har antagit förslagen i propositionerna (KU1978/79:15, KU 1978/79:31, KU 1980/81:26, KU 1981/82:19, rskr 1978/79:77, rskr1978/79:296, rskr 1980/81:392, rskr 1981/ 82:137, SFS 1978:907, 1979:456,1981:525, 1982:146). Kommittén har januari/februari 1982avlämnat sitt slutbetänkande (Ds Ju 1982:1) Översyn av vallagen 3. Tillprotokollet i detta ärende bör fogas kommitténs sammanfattning av sittbetänkande som bilaga 1 och de författningsförslag som läggs fram i betänkandetsom bilaga 2. 1 Riksdagsledamoten , ordförande,ombudsmannen , f.d. riksdagsledamoten ,ombudsmannen , organisationssekreteraren ,ombudsmannen och riksdagsledamoten . 1981/82:222 13 Beträffande kommitténs närmare överväganden får jaghänvisa till betänkandet. Betänkandet har remissbehandlats.En förteckning över remissinstanserna och en sammanställning av derasyttranden bör fogas till protokollet som bilaga 3. 2.1 Kontrollgranskning av underkända förtidsröster Vid den preliminära rösträkningen ivallokalerna på valnatten skall poströster och röster som har avgetts hosutlandsmyndigheter och på fartyg läggas åt sidan i vissa angivna fall (obehörigmärkning av kuvert, dubbelröstning etc). Föreskrifter om detta finns i 13 kap.3 och 5 §§ ValL. Röster som valförrättarna lägger åt sidan med stöd av dessabestämmelser samlas i särskilda kuvert (omslag H), som förseglas och förses medanteckning om innehållet. Lagen reglerar inte hur innehållet i H-omslagen skallhanteras i fortsättningen. Vallagskom.mittén föreslog i sittförsta delbetänkande Översyn av vallagen 1 (s. 117) att vallagen skullekompletteras med en regel om att valförrättarna skall lämna över tillsammans med det övriga valmaterial som skall lämnas ditenligt 13 kap. 7 § ValL och vidarebefordras till enligt 13 kap. 8§ ValL för slutlig sammanräkning. Under remissbehandlingen avkommitténs andra delbetänkande Översyn av vallagen 2 föreslog iStockholms län att valnämnden skulle få till uppgift att vid den preliminärarösträkningen hos nämnden efter valdagen (onsdagsräkningen) granskainte bara de röster som har kommit in till nämnden och behållits där utan ocksådet material som valförrättarna lägger i H-omslag. 1980/81:170 (s.64) uttalade jag som min mening attreglerna om hur man skall förfara med rösterna i omslag H behövde förtydligas.Jag framhöll att dessa röster i princip borde granskas också av länsstyrelseneller ev. av valnämnden. Jag ansåg emellertid att frågan borde övervägasytterligare av' vallagskommittén och pekade särskilt på att man måste se tillatt skyddet för valhemligheten inte kommer i fara. Kommittén har vid sina fortsattaöverväganden stannat för den lösningen att valförrättarna bör lämna överH-omslagen till valnämnden och att valnämnden vid sin onsdagsräkning börkontrollgranska innehållet i dessa omslag. De röster som valförrättarna harunderkänt men som nämnden vid sin kontroll godkänner, kan då läggas ivalurnorna och räknas tillsammans med de andra röster som nämnden räknar, dvs.sådana poströster, utlandsröster och fartygsröster som anländer till nämnden såsent att de inte hinner sändas ut till vallokalerna. Alternativet att låta kontrollera innehålleti H-omslagen Prop.1981/82:222 14 skulle enligt kommittén kunna äventyra skyddet förvalhemligheten. Valsedlarna i H-omslagen har nämligen kvar sin anknytning tillväljarna (röstkort eller adresskort m.m. medföljer), som antaletröster i dessa omslag är ringa. En granskning av rösterna i H-omslagen ocksåhos skulle kunna leda till att i enstaka fallgjorde en annan bedömning än valförrättarna eller valnämnden och godkände någoneller några röster. Sådana röster skulle då få räknas för sig. Med tanke på hurfå röster som brukar finnas i H-omslagen skulle antalet godkända rösteruppenbarligen bli så ringa att skyddet för valhemligheten inte kundeupprätthållas. Remissinstanserna har nästan allatillstyrkt kommittéförslaget. En valnämnd har dock - med hänvisning till atten slutlig granskning inte bör göras av en underordnad myndighet - förordatalternativet att låta ombesörja kontrollgranskningen. Jag ansluter mig till kommittéförslaget. Kontrollen av attvalförrättarna inte har felbedömt de fåtaliga rösterna i H-omslagen kommervisserligen enligt förslaget att göras av en annan valmyndighet (valnämnden) änden som svarar för den slutliga sammanräkningen av andra röster(). Mot en sådan lösning kan också invändas att vissa röster,nämligen sådana sent inkomna poströster o.d. som valnämnden själv kasserar ochlägger i H-omslag, liksom kommer att granskas bara en gång.Förutsättningarna för att undvika misstag är emellertid i allmänhetgynnsammare vid valnämndens onsdagsräkning än vid valförrättarnas rösträkningpå valnatten. Alternativet att låta länsstyrelsenutföra kontrollen vid den slutliga sammanräkningen är svårt att förena med dehöga krav på skydd för valhemligheten som man enligt min mening måste ställa.Jag kan därför inte förorda det alternativet. Förslaget att valnämnden skallkontrollgranska de förtidsröster som valförrättarna underkänner och lägger iH-omslag föranleder ändringar i 13 kap. 7 och 9 §§ ValL. 2.2 Enhetligare regler för mandatfördelningen i kommunalaval Om ett parti vid mandatfördelningeni ett landstingsval får flera mandat än det finns namn på partiets valsedlar ivalkretsen, flyttas mandatet till annan valkrets (14 kap. 15 § b ValL). Kanmandatet inte heller genom detta förfarande besättas med en kandidat från detparti som har vunnit mandatet, skall det stå obesatt . Vid kommun- och kyrkofullmäktigvalgäller däremot att partiet utesluts från vidare mandatfördelning när namnen påpartiets valsedlar inte räcker till (14 kap. 15 d § ValL och 43 § lagen1972:704 om kyrkofullmäktigval, omtryckt 1982:147). Återstående mandat sompartiet annars skulle ha fått tillfaller då ett annat parti i stället, nämligendet som står närmast i tur att få Prop.1981/82.222 15 Skulle det inträffa att mandatet inte kantilldelas något parti, skall kompletteringsval anordnas (14 kap. 21 § ValL). Någon motsvarighet till dessa regler finns inte, om namnenpå ett partis valsedlar skulle ta slut när en efterträdare skall utses för enlandstingsledamot eller fullmäktig som har avgått under löpande mandatperiod.Under remissbehandlingen av vallagskommitténs andra delbetänkande Översyn avvallagen 2 föreslog ett tillägg i vallagen av innebörd attplatsen efter den avgångne skall stå obesatt till mandatperiodens slut, om detinte finns någon ersättare att kalla in. 1980/81:170 (s. 65) höll jag med riksskatteverketom att det kunde finnas fog för en sådan regel. Jag ansåg dock att tillräckligtunderlag saknades för att då genomföra förslaget. Sedan vallagskommittén numerahar sett över 14 kap. ValL i syfte att göra reglerna för mandatfördelning m.m.i landstingsval och andra kommunala val enhetligare, vill jag i dettasammanhang på nytt ta upp bl.a. den av aktualiserade frågan. Det system med utjämningsmandat som gäller i landstingsvalmen inte vid kommun- eller kyrkofullmäktigval gör att en fullständigöverensstämmelse mellan reglerna för mandatfördelningen vid olika slagskommunala val f n. inte kan nås. Kommittén har emellertid funnit att denuvarande olikheterna kan minskas genom att reglerna för kommun- ochkyrkofullmäktigval i vissa avseenden anpassas till de regler som gäller förlandstingsval. Kommittén föreslår sålunda nya, enhetliga regler för detfall att namnen på ett partis kandidater inte räcker till vidmandatfördelningen i ett kommunalt val. I så fall skall mandatet stå obesattunder mandatperioden. Är kommunen valkretsindelad, skall dock mandatet ommöjligt flyttas till en annan valkrets. Kan mandatet inte heller på detta sättbesättas med en kandidat från det parti som har vunnit mandatet, skall detlämnas obesatt. De nu nämnda reglerna skall enligt förslaget tillämpasinte bara vid mandatfördelningen i samband med själva valet utan också vidutseende av efterträdare då suppleanterna från en lista inte räcker till föratt ersätta landstingsledamöter eller fullmäktige som har avgått under löpandemandatperiod. Förslaget tillgodoser alltså bl.a. det önskemål somriksskatteverket har fört fram. I konsekvens med de nya enhetligareglerna om att mandat som inte kan besättas skall stå obesatta tillsmandatperioden går ut föreslår kommittén vidare att den nuvarande regeln omkompletteringsval av fullmäktige (14 kap. 21 § ValL) slopas. Också på den punkteninnebär förslaget en anpassning till vad som gäller vid landstingsval. Enligt nuvarande ordning (14 kap. 15 d § ValL och 43 §lagen om kyrkofullmäktigval) kan en och samma kandidat i ett kommun- ellerkyrkofullmäktigval få mandat i fullmäktige från två eller flera partier. Varjemandat räknas då som ett halvt,resp. ett tredjedels mandat osv. Prop.1981/82:222 16 föreslår här den ändringen att kandidaten skall tillträdadet mandat för vilket hans jämförelsetal är störst. Ingen ledamot avfullmäktige skall alltså kunna representera mer än ett parti. Ensådan ordning stämmer överens med vad som gäller vid landstingsval och liggerockså i linje med förfarandet då en kandidat i ett landstings- ellerkommunfullmäktigval har fått plats i mer än en valkrets (14 kap. 16 § ValL). För att reglerna skall bli enklare och överskådligareföreslår kommittén slutligen också några justeringar av formell karaktär i 14kap. Remissinstanserna tillstyrker kommitténs förslag omenhetligare regler för mandatfördelning eller lämnar dem utan erinran. Ocksåjag kan ansluta mig till förslagen. För egen del vill jag tillägga att de sakliga ändringarsom föreslås tar sikte på situationer som är mycket ovanliga. De kommer alltsåknappast att få någon större praktisk betydelse. Förslagen innebär emellertidså till vida en klar förbättring att reglerna blir enhetligare och lättare attöverblicka. Förslagen förutsätter att 14 kap. 21 § ValL upphävs ochatt 14 kap. 3,15 d, 16, 17, 19 och 22 §§ ValL ändras. Genom hänvisningen i 43 §lagen om kyrkofullmäktigval blir de nya reglerna tillämpliga också påkyrkofullmäktigval. En redaktionell justering bör emellertid göras i dennaparagraf med hänsyn till att 21 § ValL upphävs. 2.3 Rätt för politiska partier att överklaga beslut omvalutgång ochlänsstyrelsernas beslut om utgången av val och av förrättningar för att utseefterträdare till avgångna ledamöter eller suppleanter får överklagas hosvalprövningsnämnden genom besvär. (När jag i det följande talar om utgången avval syftar jag också på förrättningar för att utse efterträdare.) i ämnet finns i 15 kap. 4 § ValL och 50 § lagen omkyrkofullmäktigval. Vem som har besvärsrätt regleras dock inte i dessa lagar. Som en allmän regel gäller atttalan mot ett sådant beslut av en myndighet som kan överklagas genom besvär fårföras av den som beslutet angår, om det har gått honom emot (11 §förvaltningslagen 1971:290). I valprövningsnämn-dens praxis tillämpas dennaregel så att beslut om valutgång får överklagas dels av den söm enligtröstlängden hade rösträtt vid valet, dels av den som enligt beslut avlänsstyrelsen över anmärkning mot röstlängden var utesluten från rösträtt.Politiska organisationer (partier) anses däremot inte ha besvärsrätt. Partiersom klagar hos valprövningsnämnden över att de har tilldelats för få mandateller suppleantplatser får därför sin talan avvisad utan prövning i sak. föreslår att partier under vissaförutsättningar skall få rätt att överklaga beslut om valutgång. Enförutsättning för att ett parti skall kunna vara part i ett besvärsförfarandeär enligt kommittén att partiet har en så fast organisation (stadgar och styrelse)att det kan betraktas som en 1981/82:222 17 Som en ytterligare förutsättning för attett parti skall få överklaga ett beslut om valutgång anges att partiet hardeltagit i valet. Remissinstanserna godtar alla i princip tanken att partierskall få rätt att överklaga beslut om valutgång. Enligt ochvalprövningsnämnden behöver det emellertid klarläggas vem som skall få utövabesvärsrätten för partier som har dels en riksorganisation, dels särskildaregionala och/eller lokala organ. Enligt hovrätten behöver man dessutomöverväga om besvärsrätten för partier bör vara inskränkt till de val ochvalkretsar där partiet har ställt upp kandidater och om det bör vara ettvillkor för besvärsrätten att det klagande partiet har fått sämre utdelning ivalet än vad det rätteligen borde ha fått. I detta sammanhang kritiserarhovrätten ett motivuttalande av vallagskommittén om att besvär av partier intebör tas upp till prövning, om klaganden som enda grund åberopar fel iröstlängden. Hovrätten anmärker vidare på att kommitténs förslag till lagtextär missvisande så till vida som texten närmast ger vid handen att besvärsrätteninte är knuten till förutsättningen att klaganden är juridisk person. Liknandekritik som den hovrätten riktar mot kommittéförslaget framförs i ett särskiltyttrande av en ledamot i valprövningsnämnden. Också en valnämnd är kritisk motutformningen av lagtexten. För egen del vill jag till enbörjan erinra om att vårt valsystem är en kombination av partival ochpersonval. Inslaget av partival kommer till uttryck i vallagen bl.a. genom attdet på varje valsedel måste finnas en partibeteckning för att sedeln skall varagiltig (14 kap. 4 §) och genom att mandaten fördelas mellan partier (14 kap. 3och 9 §§). Väljarna använder också vanligen de färdigtryckta valsedlar sompartierna tillhandahåller. Strykningar och tillägg av kandidatnamn på sedlarnaär sällsynta. I själva verket dominerar partivalet klart över personvalet. Kontrollenav att vallagens regler efterlevs utövas också huvudsakligen genom partierna. Mot den bakgrunden håller jag medom att det är naturligt att de partier som deltar i ett val också har rätt attbesvära sig över valmyndigheternas beslut om valutgången. Jag tillstyrkerdärför kommitténs förslag att partierna skall få rätt att föra talan mot sådanabeslut. anser jag att besvärsrätt endast bör tillkomma sådanapartier som har deltagit i det val som beslutet avser. Detta bör enligt min meningkomma till uttryck i lagtexten. I enlighet med gängseförvaltningsrättsliga principer bör som en ytterligare förutsättning för attett parti skall få anföra besvär krävas att partiet har en sådan organisationatt det är att betrakta som en juridisk person, dvs. partiet skall ha antagitstadgar och valt styrelse. Som kommittén påpekar uppfylls detta krav av alla deetablerade partierna och även av flertalet andra partier som deltar i valen.Liksom kommittén anser jag inte att det behövs någon uttrycklig bestämmelse idetta avseende. Till frågan vilket organ inom ettparti som skall ha rätt att klaga återkommer jag i specialmotiveringen, där jagockså tar upp vissa andra 1981/82:222 18 frågor som rör besvärsrätten. En särskild fråga i dettasammanhang är vilka besvärsregler som bör gälla i fråga om folkomröstningar.F.n. får enligt 16 § folkomröstningslagen (1979:369) beslutom utgången av en sådan omröstning överklagas hos valprövningsnämnden endast avden som enligt röstlängden var röstberättigad vid omröstningen eller som enligtbeslut av över anmärkning mot längden var utesluten frånrösträtt. föreslår - medmotivering att den har funnit övervägande praktiska skäl tala för detta - attpolitiska partier skall få rätt att överklaga också beslut om utgången avfolkomröstningar. Samma besvärsrätt vill kommittén ge "sådan kommitté somhar bildats för att verka för något av de förslag som omröstningen gäller ochsom erhållit statsbidrag för sin verksamhet". De citerade orden, som ärhämtade från kommitténs förslag till lagtext, syftar på sådana särskildakampanjkommittéer som senast förekom vid folkomröstning ikärnkraftsfrågan. Med tanke på den roll som kampanjkommittéer av detta slag haranser vallagskommittén att det är riktigast att jämställa dem med partier närdet gäller besvärsrätten. Av remissinstanserna är det baraSvea hovrätt och en ledamot av valprövningsnämnden som särskilt kommenterarförslaget om besvärsrätten vid folkomröstningar. Förslaget ger enligt hovrättenanledning till vissa principiella betänkligheter. menar att behovet av besvärsrätt för partier är svagt, isynnerhet vid folkomröstningar. Som kommittén har anfört är skälenför att tillerkänna partierna besvärsrätt i fråga om beslut om utgången avfolkomröstningar inte särskilt starka. Sådana beslut mynnar inte ut i någonfördelning av mandat mellan partier och angår alltså inte partierna på samma sättsom beslut om utgången av val. Den roll som partierna har vid de vanliga valen motsvarasvid folkomröstningar i viss utsträckning av den roll som spelas av sådanasärskilda kampanjkommittéer som bildas för att verka för de olika förslagen. Omman inför besvärsrätt för partier vid valen, är det därför enligt min meningnaturligt att införa en motsvarande besvärsrätt för kampanjkommittéer vidfolkomröstningar. Som kommittén också påpekar kan det emellertid förekommaatt partierna själva företräder en viss linje även inför en folkomröstning,t.ex. om en folkomröstning äger rum som allmänna val. I sådana fallkan det vara motiverat att även partierna har rätt att besvära sig över ettbeslut om utgången av omröstningen. På grund av det anförda tillstyrkerjag kommitténs förslag att partier och kampanjkommittéer skall ha besvärsrättvid folkomröstningar. Besvärsrätt bör dock föreligga bara under förutsättningatt ett parti eller en kommitté har verkat för något av de förslag somomröstningen avser. När det gäller förutsättningarna i övrigt för attbesvärsrätt skall tillerkän- 1981/82:222 19 nas en kampanjkommitté eller ett parti anser jag att detliksom vid vanliga val bör krävas att kommittén eller partiet har tillräckligtfast organisation för att betraktas som juridisk person. Någon uttryckligbestämmelse härom torde dock inte behövas. Däremot kan jag inte ansluta mig till kommitténs förslagatt besvärsrätt endast skall tillkomma sådana kampanjkommittéer som har fåttstatsbidrag för sin verksamhet. Att ställa upp ett sådant krav somförutsättning för besvärsrätt är enligt min mening inte acceptabelt. Mot en bestämmelse om besvärsrätt med den angivnainnebörden kan riktas den invändningen att kretsen av besvärsberättigade inteblir tillräckligt klart avgränsad. Besvärsrätt kan tänkas tillkomma en delorganisationer med relativt svag anknytning till den aktuella folkomröstningen.Enligt min mening väger denna invändning dock inte särskilt tungt. Bl.a. med hänsyntill att alla röstberättigade medborgare har rätt att besvära sig över utgångenav en folkomröstning kan det inte betraktas som någon större olägenhet omytterligare ett begränsat antal juridiska personer får besvärsrätt. Förslagen om rätt för politiska partier och kampanjkommittéer att överklaga beslut om utgången av val och folkomröstningarföranleder ändringar i 15 kap. 4 § ValL, 50 § lagen om kyrkofullmäktigval och16 § folkomröstningslagen. 2.4 Förfarandet vid besvär över beslut om valutgång Den som vill överklaga ett beslutav en förvaltningsmyndighet skall enligt huvudregeln i förvaltningslagen (12 §)ge in sin besvärsinlaga till besvärsmyndigheten (dvs. den myndighet som skallpröva besvären) från den dag då han fick del av beslutet. Harett annat förfarande föreskrivits i en bestämmelse i någon annan författning,gäller i stället den bestämmelsen (1 § andra stycket). Reglerna om besvär över valmyndigheternas beslut äroenhetliga. Olika regler gäller för skilda slag av beslut. I de flesta fallgäller reglerna i förvaltningslagen att besvärsinlagan skall ges in tillbesvärsmyndigheten (valprövningsnämnden) och att besvärstiden är tre veckorfrån delfåendet. När det gäller beslut om utgången av val eller av förrättningför att utse efterträdare finns dock särskilda regler i vallagen (15 kap. 4 §)och lagen om kyrkofullmäktigval (50 §) som avviker från förvaltningslagensregler. Dessa särskilda regler innebär att besvärsinlagan skall ges in tillbeslutsmyndigheten (resp. ) och att besvärstidenär tio dagarvid riksdagsval och vid kommunala val. Besvärstidenräknas, när det gäller riksdagsval från det att kungjordevalutgången i och när det gäller kommunala val fråndet att protokollet över den offentliga förrättningen för slutlig sammanräkningoch mandatfördelning lästes upp hos . Enligt 16 § folkomröstningslagengäller samma besvärstid beträffande utgången av folkomröstningar 1981/82:222 20 som beträffande riksdagsval. Förvaltningslagens regler ses f.n.över av förvaltningsrättsutredningen (Ju 1978:09). I ett delbetänkande (SOU1981:46) har den utredningen föreslagit att förvaltningslagen ändras bl.a. såatt besvärshandlingen skall ges in till beslutsmyndigheten i stället för som nutill besvärsmyndigheten. Förslaget övervägs f n. i . Med anledning av attbesvärsförfarandet enligt valförfattningarna bereder de klagande vissasvårigheter förordar vallagskommittén att reglerna i ämnet görs mera enhetligaoch att de i möjligaste mån anpassas till vad som i allmänhet gäller inomförvaltningen. Ev. ändringar bör dock enligt kommittén med ett undantag anståtills har tagit ställning till de förslag som den pågående översynenav förvaltningslagen kan leda till. Undantaget gäller tiden för överklagande avlänsstyrelsens beslut om utgången av kommunala val. Den tiden föreslås förlängdfrån , dvs. anpassad till vad som gäller vid riksdagsval. Kommitténs förslag har godtagits avremissinstanserna. Också jag kan ansluta mig till det. Reglerna blir på så sättnågot enhetligare och lättare att hålla i minnet. Med hänsyn till intresset avatt man och helst före mandatperiodens början får klartför sig om valet står fast eller kan komma att ändras anser jag det intelämpligt att utsträcka besvärstiden längre än , I dettasammanhang vill jag särskilt peka på att utgången av riksdagsval brukarkungöras omkring efter valdagen och att den nyvalda enligtregeringsformen (3 kap. 5 §) skall samlas på femtonde dagen efter valdagen. Jag delar också kommitténs uppfattning att frågan om ev.andra ändringar i besvärsförfarandet enligt valförfattningarna inte bör tas uppinnan resultatet av den pågående översynen av förvaltningslagen föreligger. Förslaget om förlängd besvärstid ikommunala val förutsätter ändringar i 15 kap. 4 § ValL och 50 § lagen omkyrkofullmäktigval. 2.5 Förutsättningarna för att upphäva val Förutsättningarna för attvalprövningsnämnden skall upphäva ett val regleras i 15 kap. 7 § ValL.Förutsättningarna är i korthet att det i valmyndigheternas verksamhet harförekommit en avvikelse från föreskriven ordning eller att det vid valet harförekommit ett sådant otillbörligt förfarande (valfusk) som är straffbartenligt 17 kap. 8 § .