prop · G503134 · 1981-12-31 00:00:00 — Del kan emellertid inte uteslutas att en strikt tillämpning av denu föreslagna reglerna i vissa fall skulle kunna leda till etl obilligtresultat. Jag tänker då närmast på det fallel all en borgenär inle harmöjlighet atl få fram en uppgift som utan större besvär kan anskaffas av rätteneller något delgivningsorgan. I sådana fall bör del även i fortsättningenankomma på rätten att se fill att de möjligheter som finns alt genomföradelgivning också utnytQas. Reglerna om avvisning bör därför utformasfakultativt, så att rätten har möjlighet att vid prövning av av visningsfråganta hänsyn till omständigheterna i det särskilda fallet. Promemorieförslageli nu behandlad del innebär slutligen atl en rekom-mendafion bör tas in i LL omatt borgenären i ansökan bör ange även andra omständigheter som är av betydelseför delgivning med gäldenären. Förslagethar tillstyrkts av de remissinstanser som har tagit upp frågan. Ävenjag biträderförslaget och förordar att det genomförs. Tillden närmare utformningen av beslämmelserna om borgenärens uppgiftsskyldighelresp. avvisning återkommer jag i specialmofiveringen. Frågan om avvisning i defall föreskrivna uppgifter har lämnats men hinder ändå föreligger motdelgivning eller delgivning inte har kunnat ske trots upprepade försök kommerjag att behandla i avsnitt 2.9. Somjag nämnde tidigare får de nuvarande delgivningssvårigheterna allt allvarligarekonsekvenser även i domstolarnas övriga verksamhet. blirdelgivningsarbetet hos domstolarna och delgivningsorganen alltmer betungandeoch kostsamt. Frågan om vilka åtgärder som mera allmänt behöver vidtas för attminska problemen faller dock utanför ramen för den reform som jag nu förordaroch får las upp i ell annal sammanhang. Jag vill dock erinra om atldepartementspromemorian innehåller olika uppslag till effektivisering avdelgivningsverksamheten som inte kräver lagstiftningsåtgärder. Departementsförslaget:Delgivningsformen spikning enligl 15 8 andra stycket delgivningslagen(1970:428, DelgL) får användas i Bf-mål. Promemorieförslaget:Molsvarar departemenlsförslaget (se s. 41-46, 74 och 86). Remissinstanserna:Samdiga remissinstanser som har tagit upp frågan tillstyrker förslaget. Någraav dem anser att även kungörelsedelgivning bör vara en tillåten delgivningsformi Bf-niål. Skälför departementsförslaget: Kungörelsedelgivning enligt 15 6 DelgL 1981/82:134 22 innebäratt den handling som skall delges den som söks för delgivning i stället för attöverlämnas lill denne hålls tillgänglig under viss lid på viss plats och attelt meddelande om tid, plats och handlingens huvudsakliga innehåll förs in iPost- och och/eller ortstidning. I stället för atl kungöra itidning får den myndighet som beslutar om delgivningen bestämma atl handlingenskall lämnas i den söktes hemvist eller, om detta inle kan ske, fästas pådörren till den söktes bostad (s.k. spikning). Kungörelsedelgivningoch spikning enligt 15 8 andra stycket DelgL är avsedda för fall då den somskall delges visserligen har känt hemvist i landel men varken han eller någonannan person som är behörig atl ta emot delgivningen på hans vägnar (l.ex.hyresvärd eller vuxen medlem av den söktes hushåll) träffas där och det hellerinte kan klarläggas var han uppehåller sig. För atl någon av dessadelgivningsformer skall få användas krävs dessutom att det finns anledning antaalt den som söks för delgivning har avvikit eller pä annat sätt håller sigundan. Till skillnad mot vad som gäller i L-mål och vanliga tvistemål fårvarken kungörelsedelgivning eller spikning f.n. användas i Bf-mål. Enligtdepartementspromemorian föreligger behov av att kunna tillgripa spikning iBf-mål i de fall gäldenären håller sig undan och delgivning inte kan ske genomatt handlingen överlämnas till någon som är behörig att ta emot den förgäldenärens räkning. Avsaknaden av denna möjlighet är en av orsakerna till denuvarande delgivningssvårigheterna i Bf-målen. Den leder också lill alt mångagäldenärer genom att hålla sig undan kan undgå alt en i sak välgrundadexekutionstitel kan utverkas. Någol behov av all även kunna användakungörelsedelgivning i Bf-mål anses inte föreligga enligt promemorian. Ilikhet med remissinstanserna anser jag atl promemorieförslaget bör genomföras.Med hänsyn till alt det i Bf-mål inle görs någon materiell prövning avborgenärens påslående om att det föreligger en fordran, är det viktigt altdomstolen noga prövar om de uppgifter som lämnats ger anledning till antagandeatl gäldenären har avvikit eller håller sig undan. Vadgäller del av några remissinstanser framförda förslaget alt även tillåtadelgivning genom kungörelse i Bf-mål, anser jag all bl.a. rätlssäkerhetssynpunktertalar emot en sådan ordning. Departementsförslaget:Möjligheten att låta borgenären ombesörja delgivning bör UtnytQas i störreutsträckning. I LL las in en särskild regel om att ansökningen förfaller, omborgenären inte redovisar resultatet av sin delgivningsverksamhet. Promemorieförslaget:Motsvarar departemenlsförslaget (se s. 57-61,73 och 83). Remissinstanserna:Förslagel tillstyrks av de flesta remissinstanser som Prop, 1981/82:134 23 En remissinstans anser atl den föreslagna regeln i LLmolsvarar vad som redan nu gäller och avstyrker därför lagstiftning. Skäl fördepartementsförslaget: Ansvaret för delgivning i mål och ärenden vid domstoleller annan myndighet ligger i första hand pä myndigheten själv. Myndighetenkan dock på begäran av part medge alt parten själv får ombesörja delgivningen(s.k. partsdelgivning), om det kan ske utan olägenhet. Beslutar rätten ompartsdelgivning skall den förelägga parten att komma in med bevisom att delgivning har skett. Om ett sådant bevis inte kommer in tillmyndigheten inom den föreskrivna tiden, skall enligt 2 6 andra slycket själv ombesörja delgivningen. I 32 kap. 2 6 RB finns emellerlid enavvikande regel för de fall det l.ex. är en stämning som parlen skall delge.Inkommer inle bevis om att delgivning av stämningen har skett förfaller partenstalan, såvida motparten inte ändå har avgivit svaromål. Om en partsdelgivandeborgenär i etl L- eller Bf-mål inte inom förelagd tid underrättar domstolen omresultatet av sin delgivningsverksamhet, torde det - enligtdepartementspromemorian - ofta bero på alt fordringen redan har betalats elleratt någon annan uppgörelse har träffats mellan parterna och att borgenärensintresse av målet därigenom har upphört. I promemorian föreslås därför atlpåföljden för underlåtenhet att redovisa resultatet av partsdelgivning i L- ochBf-mål bör vara densamma som i fråga om stämning m.m. enligt 32 kap. 2 8 RB,dvs. att ansökningen förfaller. Somnämns i departementspromemorian var utgångspunkten delgivningsreformatt delgivning skall ombesörjas av myndighet. Denna princip bör fortfarandegälla. En ökad användning av möjligheten till partsdelgivning i L- och Bf-målskulle dock medföra lättnader i delgivningsarbetet hos såväl domstolar somdelgivningsorgan. Med hänsyn härtill anser jag all partsdelgivning i nuavsedda fall - åtminstone temporärt bör kunna tillämpas i ökad omfattning iL- och Bf-mål. Jag kan därför ställa migbakom rekommendafionen i promemorian att en borgenär som begär atl själv fåombesörja delgivning normalt skall kunna räkna med alt få bifall till sinbegäran. vill jag emellerlid framhålla alt behovet av partsdelgivningpå sikt bör kunna minskas genom en effekfivisering av delgivningsverksamhetenhos myndigheterna. I promemorian och remissvaren förs del fram flera förslagsom bör kunna bilda utgångspunkt för olika rationaliseringsätgärder. Ilikhet med flertalet remissinstanser anser jag all påföljden för underlåtenhetall redovisa resultatet av en partsdelgivning bör vara atl ansökningen i nuavsedda fall förfaller. Med hänsyn fill atl det får anses oklart humvidabestämmelsen i 32 kap. 2 6 RB är tillämplig i L- och Bf-mål (se l.ex. JO:sämbetsberällelse 1981/82 s. 51), bör en särskild beslämmelse därom tas upp iLL. 1981/82:134 24 2.9Avvisning av ansökan vid hinder mot delgivning m.m. Departemenlsförslaget:En ansökan får avvisas om hinder mot delgivning föreligger eller om fortsalldelgivningsverksamhet bedöms bli långvarig eller kostsam och borgenären intesjälv vill ombesörja delgivning. Promemorieförslaget:Motsvarar i huvudsak departemenlsförslaget (se s. 61-65, 76-77 och 88). Remissinstanserna:Flertalet av dem tillstyrker förslaget atl en ansökan om lagsökning ellerbelalningsföreläggande skall få avvisas när delgiv-ningsmaterialet visar attdet föreligger hinder mot delgivning med gäldenären. Även förslaget omavvisning i de fall delgivning i och för sig inte är utesluten men rimligaförsök har gjorts utan resultat och borgenären inle själv vill ombesörjadelgivning har fått ell positivt mottagande. Flera remissinstanser framhållerdock att förutsättningarna för avvisning i den situationen bör nyanseras. En avde remissinstanser som är kritiska till förslaget anser att avvisningsmöjligheten bör begränsas till Bf-mål. Skäl fördepartemenlsförslaget: Domstolarnas möjligheter att avsluta handläggningen avmål i vilka gäldenären inte kan delges är beroende av atl borgenären kan förmåsalt återkalla sin ansökan. Vill han inte det, blir målet liggande hosdomstolen. Problemen med sådana mål blir alll slörre. Detta gäller framför alltBf-målen i vilka kungörelsedelgivning inte kan ske. För domstolarna utgör dessamål en påtaglig belastning i en redan ansträngd arbetssituation och försvåraren rationell uppläggning av arbelet med de löpande målen. Jaganser alt domstolarnas resurser i första hand måste inriktas på de mål i vilkaförutsättningar finns för atl elt verkställbart avgörande skall kunna meddelas.Det kan inte anses vara något beaktansvärt borgenärsintresse att ett mål blirliggande hos domstolen - kanske -trols atl man redan efter deförsta delgivningsförsöken kan utgå från all gäldenären inle kommer att kunnadelges. 1 likhet med flertalet remissinstanser förordar jag därför allpromemorieförslagel i den delen genomförs. Vadgäller förslaget om ökade avvisningsmöjligheter i de fall elt fortsalldelgivningsförfarande kan bedömas bli kostsamt och tidsödande vill jag lill enbörjan erinra om alt syftel med den summariska processformen är alt den snabbt,enkelt och billigt skall leda fram lill elt verkställbart avgörande. Enligtmin mening rimmar det illa med det syftet all låta processformen utan någonbegränsning slå öppen för sådana mål i vilka del visar sig all delgivning inlekan ske annat än till mycket höga kostnader och avsevärda arbetsinsatser. Dennuvarande skyldigheten för domstolarna att fortsätta delgivningsverksamhetenäven i svåra delgivningsfall leder också lill att en slor del av derasarbetskapacitet tas i anspråk för delgivningsfrågor till men för handläggningenav övriga mål. Jag anser därför alt domstolarna bör fä möjlighet att begränsasina delgivningsinsatser genom atl i stället erbjuda borgenären att självombesöQa delgivning. Vill han inte det eller lyckas 1981/82:134 25 haninte delge gäldenären , bör domstolen ha möjlighet alt avvisaansöKningen. Jag förordar således attpromemorieförslaget genomförs även i denna del. De farhågor som har förts framfrån några remissinstanser för att de ökade avvisningsmöjligheterna skulleminska användbarheten hos den summariska betalningsprocessen eller leda tillatt borgenärer i högre grad skulle komma alt utnytQa den väsentligt dyrareordinära processformen anser jag vara överdrivna. Tillämpningsområdet för denav mig nu förordade regeln är i fråga om L-mål begränsad lill de fallfömtsättningarna för kungörelsedelgivning inle föreligger. Även i fråga omBf-mål får bestämmelsen etl begränsat tillämpningsområde genom den möjlighetall använda delgivningsformen spikning som jag har föreslagit i del föregående. För borgenären innebär denföreslagna regeln att han tvingas göra en avvägning mellan sitt intresse alt fåsin fordran fastställd och de ökade kostnader som uppkommer genom atl han självhar att ombesörja delgivning. I de fall han lyckas delge gäldenären bör hanliksom f.n. ha möjlighet att yrka ersättning av denne för dedelgivningskostnader som uppkommer. I annal fall får han själv svara för dessakoslnader. Jag anser inte att det kan anföras några principiella skäl mot altlåta en sådan ordning gälla för den summariska betalningsprocessen i nuaktuella fall. Till frågan om vilkanärmare fömlsättningar som bör gälla för tillämpning av de nu ifrågavarandeavvisningsreglerna återKommer jag i specialmotiveringen. 2.10Kostnader för tidningskungörande m.m. Departemenlsförslaget:Liksom svarar slaten för kostnaden för tidningskungörande ochöversättning i mål om lagsökning. Promemorieförslaget:Borgenären bör svara för domstolens kostnad för tidningskungörande ochöversättning av handlingar till främmande språk i L-mål (se s. 65-66, 73-74 och83-84). Remissinstanserna:Förslagel har fått ett blandat mottagande. Flera av de remissinstanser somavstyrker förslaget framhåller att sådana kostnader kan uppkomma även i andramål än L-mål och alt det inte har förts fram några bärande skäl för ensärreglering av L- målen i det avseendet. Skäl fördepartementsförslaget: Statens kostnader i L-mål där tidningskungörande elleröversättning lill främmande språk behövs blir i allmänhel höga. Som fleraremissinstanser har anfört har frågan om kostnadsansvaret för översättning ochför tidningskungörande i samband med kungörelsedelgivning emellertid inte barabetydelse för L-målen utan även för andra typer av mål. Med hänsyn härtillanser jag att de skäl som har anförts lill slöd för förslagel inte ärtillräckligt starka för att nu genomföra en särreglering beträffande L-målen. Prop, 1981/82:134 26 Departementsförslaget:Liksom bör avvisningsbeslut i L- och Bf-mål vara avgiftsfria. Promemorieförslaget:Avvisningsbeslut bör beläggas med en avgift för att dels stimulera ingivare attåterkalla en ansökan när det slår klart att målet kommer all avvisas, dels föratt kompensera tingsrätterna för det extra arbete som elt avvisningsbeslutinnebär. Remissinstanserna:Förslaget har fått ett blandat mottagande. Flera remissinstanser framhåller attelt system med expeditionsavgifter innebär ett merarbete och befarar attförslaget snarare kommer att verka betungande än förenklande på verksamheten.Ett par remissinstanser erinrar om atl skyldigheten att mot avgift lösa domaroch slutliga beslul i underrätt har avskaffats av bl.a. rationaliseringsskäloch alt förslagel strider mot de tankar som ligger bakomstämpelskatteutredningens belänkande Avgifter vid tingsrätt m.m. (Ds B 1980:7).Några remissinstanser ifrågasätter om avvisningsbeslut är så mycket merbetungande än avskrivningsbe-slul alt del motiverar skillnad beträffande avgiftför beslutet. Förslaget kan också medföra att domstolarna drar sig för attmeddela avvisningsbeslut utan atl först ha berett sökanden tillfälle atlåterkalla ansökningen, vilket skulle motverka förslagets syfte. Skälför departemenlsförslaget: Jag delar de betänkligheter som har förts fram motpromemorieförslagel och anser att det inle bör genomföras. 2.12 Lägrearvode när en ansökan är bristfällig Departementsförslaget:Del införs inte någon särskild regel om nedsättning av ersättningen tillborgenären. Promemorieförslaget:Mot bakgmnd av nuvarande schablontillämpning i vissa tingsrätter avbestämmelserna om ersättning lill borgenären i L- och Bf-mål bör dessabestämmelser kompletteras med en uttrycklig regel om att ersättningsbeloppetskall sällas lägre än annars när en ansökan är uppenbart ofullständig ochdärför måsle kompletteras (se s. 66 och 90-92). Remissinstanserna:Förslagel har fått ett blandat mottagande. Flera remissinstanser ifrågasätterbehovel av en sådan regel och erinrar om att redan nuvarande beslämmelser gördet möjligt alt sätta ned ersättningen i de fall som avses med förslaget. Detframhålls också alt ersättningsbeloppet i princip skall bestämmas efter enskälighetsbedömning och atl del även finns andra omständigheter änbristfälligheter i ansökningen som kan påverka prövningen av ersättningsfrågan. Skälför departementsförslaget: Nuvarande bestämmelser innebär alt borgenären i L-och Bf-mål har rätt till ersättning för bl.a. eget arbete med anledning avmålel och för arvode fill sitt ombud eller biträde. Ersältning ulgår medskäligt belopp som dock är maximerat lill i L-mål och 1981/82:134 27 160kronor i Bf-mål, om det inle föreligger särskilda skäl för en högre ersältning.Maximibeloppen fastställs i en av regeringen utfärdad författning (se SFS1981:1056). Föregen del är jag tveksam om den föreslagna regeln behövs vid sidan av dennuvarande möjligheten till nedsättning efter skälighetsprövning. Härtill kommeratt ersättningsfrågorna i den summariska processen kommer att behandlas irältegångsutredningens betänkande. Mot bakgrunden av del anförda anser jag attpromemorieförslaget inte bör genomföras . Departementsförslaget:Förslaget atl vissa domaruppgifter i Bf-mål skall kunna delegeras tilldomstolsbilräden genomförs inte . Promemorieförslaget: Medhänsyn till betalningsföreläggandenas karaktär av schabloniserade massärendenoch intresset av etl rationellt utnyttjande av domstolsväsendets resurser bördel hinder för en delegation till domstolsbilräden som det nuvarande kravet pålagfarenhet utgör undanröjas. I stället bör anges i LL att mål om Bf i denutsträckning som regeringen bestämmer får handläggas av Qänstemän som inte ärlagfarna. Remissinstanserna:Flertalet ställer sig tveksamma lill eller avstyrker promemorieförslaget. Fleraremissinstanser ifrågasätter om förslagel kommer att medföra någrarationaliseringsvinster med hänsyn till de svårigheter som föreligger attsortera ut mål av sådan beskaffenhet att de kan handläggas av domstolsbilräden.Även rättssäkerhetssynpunkter anförs som skäl mot förslagel. Någraremissinstanser anser att förslaget medför behov av kostnadskrävande utbildningav domstolsbiträden samt en längre tids försöksverksamhet och ifrågasätter omförslaget bör genomföras innan resultatet av rätlegångsutredningens översyn avden summariska processen föreligger. Ett par remissinstanser befarar atlnotarieutbildningen kommer alt försämras, om förslaget genomförs. Skälför departemenlsförslaget: Som framgår av departementspromemorian finns detflera skäl som talar för att domstolsbilräden på eget ansvar får handlägga Bf-mål av enklare beskaffenhel. Enligl min mening skulle en sådan ordning på siktkunna medföra en ökad effektivitet i verksamheten ulan alt rättssäkerhetendärigenom försämrades som biträdesQänsternas attraktivitet skullehöjas. Ettgenomförande av förslagel förutsätter emellertid dels en ej obetydligutbildningsverksamhet, dels en försöksverksamhet som inle kan vara alltförkortvarig. Som jag har nämnt tidigare är den summariska processformen f.n.föremål för utredning. betänkande, som är näraförestående, kommer sannolikt att innehålla relativt långtgående förslag lillförändringar av de nuvarande reglerna. Även de lagändringar som föreslås idelta lagstiftningsärende och som syftar till alt avhjälpa de största problemeni den nuvarande verksamheten kan behöva omprövas 1981/82:134 28 medanledning av rätlegångsutredningens belänkande. Med hänsyn härtill anser jagatt frågan om delegation av domargöromål i Bf-mål bör anslå till dess densummariska processformen har fått sin mera definitiva utformning. 2.14Behovet av övergångsbestämmelser m.m. Departementsförslaget:De nya reglerna blir tillämpliga även på mål som är anhängiga vidikraftträdandet utom såvitt avser den föreslagna tolkningsregeln i 31 b 6beträffande ofullständiga ränteyrkanden. Promemorieförslaget:Promemorian innehåller inte några förslag lill övergångsbestämmelser. Remissinstanserna:En remissinstans anser atl det inle är helt odiskutabelt hur de föreslagnareglerna skall fillämpas på de mål som är anhängiga vid ikraftträdandet,särskilt vad gäller rättens prövning av sin behörighet och reglerna omavvisning på gmnd av de nya kraven på uppgifter om gäldenären. Skälför departementsförslaget: Som har nämnts i det föregående innebär nuvaranderegler alt rätlen skall pröva sin behörighet atl handlägga en ansökan omlagsökning eller belalningsföreläggande dels när ansökningen ges in, dels närgäldenären har delgivits. Det torde inle möta något hinder att låta denföreslagna begränsningen av rättens skyldighet att pröva sin behörighet gällaäven i mål som är anhängiga vid ikraftträdandet. Det innebär all rätten slipperatt självmant pröva sin behörighet i samband med delgivningen, om det interedan har skett. Enligtmin mening bör även de föreslagna reglerna om möjlighet för rätten all avvisaen ansökan på grund av alt föreskrivna uppgifter inte har lämnats görastillämpliga på redan anhängiga mål. Med hänsyn bl.a. till att ettavvisningsbeslut i sådana fall skall föregås av etl kompletteringsföreläggande,torde någon risk för rättsförluster inte uppkomma för borgenären. Vadgäller den föreslagna möjligheten att avvisa mål på grund av att hinderföreligger mot delgivning eller fortsatt delgivningsverksamhet inte bedöms varamotiverad vill jag erinra om alt syftet med dessa regler är just att komma fillrätta med mål som på grund av delgivningssvårigheter till ingen nytta belastarden nuvarande verKsamheten. Det är således önskvärt att domstolarna tar vara påden nya möjligheten att avsluta handläggningen även när del gäller mål som haranhängiggjorts före ikraftträdandet. Dessa beslämmelser bör alltså tillämpasomedelbart, i förekommande fall efter föreläggande om komplettering. Närdet gäller föreslagna ändringar i övrigt torde något behov av övergångsbestämmelserinte föreligga utom såvitt avser tolkningsregeln i 31 b 8 beträffandeofullständiga ränteyrkanden. Denna regel bör inte omfatta ansöKningar som hargivits in före ikraftträdandet. Somjag nämnde inledningsvis har många remissinstanser i sina remiss- Prop.1981/82:134 29 svarfört fram egna förslag till effekfivisering av den summariska betalningsprocessenvilka inte kräver författningsändring. Även i övrigl har remissinstansernaanlagt värdefulla synpunkter på problemen i den nuvarande verksamheten. Dessaförslag bör kunna tas fill utgångspunkt för ytterligare rationalisering av densummariska betalningsprocessen. Detär angeläget att den nuvarande arbetssituafionen i tingsrätterna när det gällerhandläggningen av L- och Bf-målen förbättras. Jag förordar därför attde föreslagna ändringarna får träda i kraft . Ienlighet med vad jag har anfört har inom justiliedepartemenlet upprättatsförslag till 1. lag om ändring ilagsökningslagen (1946:808), 2. lag om ändring ihandräckningslagen (1981:847). Förslagen bör fogas fill protokollet i dettaärende som bilaga i'. 4.1Förslaget till lag om ändring i lagsökningslagen (1946:808) 26 I denna paragraf anges vad en ansökan om lagsökning skall innehålla, bl.a.vilka uppgifter om gäldenären som skall eller bör ingå. Nuvarandebestämmelser innebär alt uppgift allfid skall lämnas om gäldenärens namn.Uppgift om personnummer, yrke, hemvist, postadress och telefonnummer skalllämnas där det kan ske. Bestämmelsen lorde i praktiken tillämpas på det sättetatt uppgift i allmänhel lämnas om gäldenärens namn och postadress medan övrigauppgifter lämnas endast om borgenären har tillgång lill dem och anser att debör tas upp i ansökningen. Ienlighet med vad som har utvecklats i avsnitt 2.6 har borgenärens skyldighetalt lämna de uppgifter om gäldenären som behövs för delgivning utökats. Till deuppgifter om gäldenären som f.n. enligt paragrafens första stycke skall lämnasi ansökningen har fogals uppgift om gäldenärens postadress och, om det behövsför delgivning med gäldenären, även uppgift om annan adress där han kananträffas samt hans personnummer. Saknar gäldenären känd adress, skall uppgiftlämnas om den utredning som bor- 'Bilagan har uteslutits här. Förslagen är likalydande med dem som är fogade tillpropositionen. Prop, 1981/82:134 30 genärenhar gjort för alt fastställa detta. Vidare har lagts till en rekommendationtill borgenären att också ange andra omständigheter som är av betydelse fördelgivning med gäldenären. Dessulom har gjorts vissa redaktionella ändringar ilagtexten. Medannan adress än postadressen avses l.ex.