prop · G503130 · 1981-12-31 00:00:00 — Ett villkor för tvångsrätten är dockatt massuppläggningen inte vållar avsevärda olägenheter frän allmän ellerenskild synpunkt. En sådan olägenhet kan vara atl närliggande bostäder utsättsför stank. Som har framhållits av några remissinstanser kan också denomständigheten att massorna innehåller ogräsfrö innebära hinder mot att deplaceras på eller invid jordbruksmark.. Även om rätten att ta mark i anspråk förrensningsmassor inte förutsätter någol tillstånd enligl den nya vattenlagen,kan del i vissa fall krävas tillstånd enligt någon annan lagstiftning. 2 §miljöskyddsförordningen (1981:574) innebär exempelvis atl tillstånd enligt MLfordras för uppläggande av fasta ämnen på ett sådant sätt att ett vattenområdekan förorenas. Eftersom någon tillståndsprövning inle sker kanmarkägaren visserligen inte hindra att massorna läggs upp på hans mark, men omhan anser alt upplaget vållar avsevärda olägenheter kan han vid vattendomstolenväcka talan om alt massorna skall tas bort eller att skadeförebyggande åtgärderskall vidtas (se 13 kap. 14 § punkt 6). Han kan också begära ersättning förskada enligl 9 kap. 1 § första stycket. Lantbruksstyrelsen har i sitt remissyttrande tagitupp frågan om äganderätten till rensningsmassorna och efterlyser enmotsvarighet lill 7 kap. 5 § VL, som ger markägaren rätt att tillgodogöra sigjord som tas upp vid dikning. Enligt min mening bör det även utan en uttryckliglagbestämmelse vara klart all ägaren till den fastighet på vilken rensningenutförs i första hand har rätt att tillgodogöra sig massorna. Om han inte villdet och tvångsrätlen enligt förevarande paragraf utnyttjas, bör det också varaklart att massorna tillkommer ägaren lill de fasfigheler där massorna läggsupp. 30 1981/82. Prop, 1981/82:130 466 4§ Förbud mot fiske inom ett visst område får meddelas i samband med 8kap. 4 §, 9 kap. beslut om anordningar föratt främja fisket eller för att förebygga skador på Paragrafen motsvarar 9 kap. 5 § i utredningensförslag och 8 kap. 4 § i det remitterade förslaget samt 2 kap. 14 § andra stycketVL. Ett fiskeförbud kan vara motiverat i samband medförordnanden om fiskefrämjande åtgärder enligt 2 kap. 5 § första stycket punkt1 eller i samband med beslut om skyddsanordningar enligt 3 kap. 11 §. Ett fiskeförbud kan liksom enligt VL avse vattenområdeninom vilka fiskerätten tillkommer andra än förelagaren. I motsats tillutredningen anser jag inte atl detta behöver särskilt anges i förevarandeparagraf. För skada på gmnd av ett fiskeförbud harfiskerällshavarna rätt till ersättning av företagaren enligt 9 kap. 1 § förstastycket. Till frågan om straff för överträdelser av förbudenligt nu förevarande stadgande återkommer jag under 21 kap. 1 §. Kapidet motsvarar 4 och 10 kap. i utredningensförslag saml 9 kap. i det remitterade förslaget och innehåller med särskildaunderrubriker allmänna beslämmelser (1-10 §§) samt beslämmelser om ersättningvid utrivning m.m. (11 §), ersättning vid omprövning (12 och 13 §§),begränsning i ersättningsrätlen (14 och 15 §§) och andelskraft (1619 §§). Motsvarigheter till av utredningen föreslagnabestämmelser om ersättning vid förordnande om vattenskyddsområde ochersättning för oförutsedd skada m. m. (10 kap. 18 och 19 §§ i utredningensförslag) har tagits in i 19 resp. 15 kap. Förevarande bestämmelser motsvarar 9 kap. 1-10 §§VL och 10 kap. 1 10 §§ i utredningens förslag samt, med vissa ändringar i 1och 2 §§ som föreslagils av lagrådet och vissa redaktionella jämkningar iövrigt, 9 kap. 1-10 §§ i del remitterade förslaget. Gällande bestämmelser tillkom och jag kanhänvisa till vad som anfördes då (se prop. 1974:83 s. 142, 193, 302 och 309).En motsvarighet till bestämmelsen i 9 kap. 1 § tredje stycket VL om tvångsrättför skadeförebyggande åtgärder saknas i förevarande kapitel, eftersom en sådantvångsrätl kan utverkas enligt 8 kap. 1 § andra stycket. De ändringar somutredningen har föreslagit i 6 § har inte fått någon motsvarighet i den nyalagen, eftersom de hänger samman med det av utredningen föreslagnaprövningssystemet. I 7 § andra stycket har gjorts ett förtydligande tillägg. I 16 kap. finns bestämmelser om betalning aversättning, fillträde m. m. som motsvarar 9 kap. 1129 §§ VL. 1981/82:130 467 1 § Den som har fått tillstånd enligt denna lag all genom inlösen eller på 9kap. 1-6 §§ annat sätt ta i anspråk annans egendom eller att vidta en åtgärd som skadar annansegendom skall utge ersättning för vad som avstås eller skadas, om annal inte ärsärskilt föreskrivet. Detsamma gäller den som lägger upp rensningsmassor enligt8 kap. 3 § och därigenom skadar annans egendom. Ersättning skall även utges förskada till följd av förbud enligt 8 kap. 4 §. Om företag eller åtgärder vartill tillstånd harlämnats enligt denna lag medför atl särskild rätt till en fastighet gårförlorad eller rubbas, gäller vad som föreskrivs om ersättning då fasfighelertas i anspråk eller skadas. Den ersättningsskyldige skall, om del är lämpligt,åläggas alt utföra åtgärder som är ägnade att förebygga eller minska skador.Ersättning utgår endast för de skador som kvarstår sedan åtgärderna harutförts. 2 §Fastigheter eller fastighetsdelar, som lider synnerligt men av etl företag eller en åtgärd vartill fillstånd har lämnats enligt denna lag, skall lösas in, om ägaren begär del. Den ersättningsskyldige har rätt till inlösen, omdetta skulle medföra endast en ringa höjning av fastighetsägarens ersättningoch denne inte har något beaktansvärt intresse av att behålla fastigheten ellerfaslighetsdelen. Kostnaderna för åtgärder som avses i I § tredje stycket skallhärvid räknas in i ersättningen. 3 § Ersättning bestäms i pengar att betalas på en gång. Om del finns skäl till det, får ersättning förskador till följd av företag för allmän flottled fastställas att utgå med årligabelopp. Om skadorna av ett sådant förelag inle med säkerhet kan uppskattas påförhand eller om de sannolikt inte kommer atl uppslå , får denskadelidande hänvisas att framställa anspråk i den ordning som föreskrivs ilagen (1919:426) om flottning i allmän flotded. Gmnderna för hur ersättningenskall beräknas skall dock anges om det är möjligt. 4 §För en fastighet som löses in i sin helhet skall, om inte annat följer av vad som sägs nedan, löseskilling betalas som motsvarar fastighetens mark nadsvärde. Om en del av en fastighet löses eller en fastighet eller del av fasfighet på annat säll tas i anspråk eller skadas, skall intrångsersältning betalas som motsvarar den minskning av fastighetens marknadsvärde som uppkommer genom ingreppet. Ersättning skall betalas även för de skador som i övrigt uppkommer för fastighetsägaren. Då ersättningen bestäms, skall hänsyn las tillåtgärder som avses i 1 § tredje stycket. 5 § Om del företag för varsgenomförande en fastighet löses har medfört inverkan av någon betydelse påfastighetens marknadsvärde, skall löseskillingen bestämmas på grundval av detmarknadsvärde som fasligheten skulle ha haft om sådan inverkan inle hadeförekommit, dock endast i den mån del är skäligt med hänsyn till förhållandenai orten eller till den allmänna förekomsten av likartad inverkan underjämförliga förhållanden. Om ingreppet är sådant atl intrångsersältning skallbetalas, skall vad som har sagts om beräkningen av marknadsvärdet tillämpas ifråga om värdet före ingreppet. 6 § Då löseskillingen bestäms,skall en sådan ökning av fastighetens marknadsvärde av någon betydelse, som harägt rum från Prop.1981/82:130 468 dagen före det talan väcktes vid domstol ellerförrättningen påkal- 9kap. lades, räknas ägaren tillgodo endast i den mån det blirutrett att den beror på något annat än förväntningar om en ändring i markenstillåtna användningssätt. Om ingreppet är sådant att intrångsersältning skallbetalas, skall vad som har sagts om beräkningen av marknadsvärdet tillämpas ifråga om värdet före ingreppet. Värderingen skall ske med hänsyn fillfastighetens skick när ersättningsfrågan avgörs eller, om fastighetendessförinnan har tillträtts eller tagits i anspråk eller skadats, när deltaskedde. Om en stadsplan eller enbyggnadsplan, enligt vilken marken har avselts för enskilt bebyggande, harfastställts innan talan väcktes vid domstol eller förrättningen påkallades,skall första stycket tillämpas endast på den värdestegring som har inträffatefter det att planen fastställdes. Om inlösen sker av en bebyggdfaslighet, som innehas i huvudsakligt syfte att bereda bostad åt ägaren ochhonom närstående, gäller den begränsningen för tillämpningen av första stycketatt löseskillingen inte i något fall får bestämmas till lägre belopp än sombehövs för alt anskaffa en likvärdig bostadsfastighet. I den mån del blir utrett attvärdestegringen ulan alt ha samband med förväntningar om någon ändring imarkens tillåtna användningssätt beror på inverkan av valtenföretaget, gäller 5§. 7 § Om fastigheten har tillträtts i sin helhet ellertagits i anspråk eller skadats, skall då ersättningen bestäms hänsyn inte tas till sådan ändring i fastighetens värde som uppkommer därefter. Detsamma gäller då fastighe ten har tillträtts endast delvis, om inte värdeändringen beror på att den återstående delens skick ändras. Ersättningen skall jämkas medhänsyn lill den höjning i del allmänna prisläget som kan ha skett sedanfastigheten tillträddes eller togs i anspråk eller skadades. Om det behövs, skall i beslutet omersättning tas in beslämmelser som är ägnade atl hindra att ersättningstagarengör en förlust till följd av ändringar i penningvärdet frånersätlningsbeslutet till dess betalning sker. 8 § Har en åtgärd vidtagits i uppenbar avsikt att höjaersättningen, skall, om skäl föreligger, ersättningen bestämmas som om åtgärden inte hade vidtagits. Om företag eller åtgärder vartilltillstånd har lämnats enligt denna lag medför att särskild rätt till enfastighet går förlorad eller rubbas, skall, då en åtgärd som avses i förstastycket har vidtagits av faslighetens ägare i avsikt som anges där, förstastycket tillämpas så att den ersättningsskyldige erhåller goltgörelse genomminskning av den ersättning som tillkommer ägaren. 9 § Ersättningen skall bestämmas särskilt för varjesakägare. Löse skilling, inlrångsersätlning och annan ersättning skall bestämmas var för sig. Om ersättningen avser samtligadelägares andel i en samfällighet eller en del av denna och det församfälligheten finns en känd styrelse eller en förvaltare med rätt att uppbäramedel som härrör från samfälligheten, kan domstolen eller förrättningsmannenulan hinder av första stycket bestämma gemensam ersättning för delägarna i denmån nedsättning inte skall ske enligl 16 kap. 1 §. Prop.1981/82:130 469 10 § Om företag eller åtgärder vartill tillstånd har lämnats enligt denna 9 kap. 10-11 §§ lag medför skada på en fastighet som tillhör den som har fått tillståndet, skallersättning för skadan bestämmas. Detta gäller dock inle, om medgivanden harlämnats av samtliga borgenärer som har panträtt i fastigheten. Om fasfighetenbesväras av gemensamma inteckningar, fordras dessutom de medgivanden frånfastighetsägare och fordringshavare som i 22 kap. 11 §jordabalken föreskrivs för relaxation. Medgivande fordras dock inte av den för vars rätt domstolens eller förrätlningsmannens avgörande är väsentligen ulan betydelse. 11§ Den som har fått tillstånd enligt 14 kap. 1 § eller har ålagts eller medgettsenligt 15 kap. 6 § att riva ut en vattenanläggning skall betala skäligersättning för skador på annans egendom som orsakas av beslående ändring ivattenförhållandena. Skyldighet att betala ersättning för förlust av förmån somorsakas av utrivningen föreligger endast om förmånen har tillförsäkrats ifillståndsdomen eller tillståndsbeslutet eller i avtal som träffats i sambandmed vattenanläggningens fillkomst. Ersättning utgår i sådant fall endast förkostnader i anledning av förlusten av förmånen. Om medgivande att riva ut en vattenanläggning harlämnats annan än den som är skyldig atl underhålla anläggningen och skyldighetatl betala ersättning har ålagts i samband därmed, får ersättningen sökas återav den underhållsskyldige. Den som har fått tillstånd enligt 14 kap. 3 §första stycket att bortskaffa flottledsanläggning är inte skyldig alt betalaersättning för andra skador än sådana som uppkommer i samband med arbetena medbortskaffandet. Paragrafen, som delvis motsvarar 10 kap. 17 § iutredningens förslag samt 9 kap. 11 § i det remitterade förslaget, harbehandlats i den allmänna motiveringen i lagrådsremissen (avsnitt 2.6.2). Vissaändringar har vidtagits i anledning av vad lagrådet anfört. Paragrafen saknarmotsvarighet i VL. I 14 kap. nya vattenlagen finns särskilda bestämmelser omutrivning m.m. Första stycket innehåller bestämmelser omersättning vid utrivning av vattenanläggningar. Utrivning av envattenanläggning i ytvatten är vatlenföretag enligt definifionen i I kap. 3 §första stycket punkt I. Härav följer bl. a. atl de allmänna bestämmelsernaom ersättning i förevarande kapitel blir tillämpliga. På skäl som har anförts iden allmänna motiveringen i lagrådsremissen (avsnitt 2.6.2) har emellertidersättningsskyldigheten för den som river ut en vattenanläggning begränsatsnågot i förhållande till vattenföretag i allmänhet. Enligt första meningen i förevarande stycke gälleratt den som river ut en anläggning skall betala skälig ersättning för de skadorpä annans egendom som orsakas av den bestående ändring av vattenförhållandenasom blir följden av utrivningen. Innebörden av bestämmelsen är att vattendomstoleni vissa fall kan jämka ersättningen. Som.närmare har utvecklats i den allmännamotiveringen i lagrädsremissen bör en sådan jämkning kunna ske i de fallskadorna av utrivningen blir betydande och den skadelidande 1981/82:130 470 genomatl överta ansvaret för anläggningen enligt 14 kap. 2 § hade kunnat 9kap. Vid bedömande av jämkningsfrägan bör hänsyn tas till kostnaden för eltfortsatt underhåll av vattenanläggningen. En jämkning bör förekomma endast i defall skadeersättningen avsevärt överstiger kostnaden för elt fortsallunderhäll. Även i andra fall bör del kunna anses skäligt alt jämkaersättningen, exempelvis då skadeersättningen framstår som oproporfioneriigtstor i förhållande lill arten och omfattningen av den vattenanläggning somskall rivas ut. Enligl andra meningen i förevarande stycke utgårersättning för en genom utrivningen orsakad förlust av en förmån endast i denmån förmånen har tillförsäkrats i tillståndsdomen eller tillståndsbesluteteller i avtal som har samband med vattenanläggningens tillkomst. Ett exempel påen ersättningsgill förmån är rätt lill andelskraft. Vad som skall ersättas är härvid enligt tredjemeningen i förevarande stycke förmånstagarens kostnader i anledning avförlusten av förmånen. Som framhåller utgår alltså inte ersättningför utebliven framlida vinst. Ersätlningsgilla är bl. a. omställningskostnadersom uppkommer exempelvis genom att den som har rätt till andelskraft måsletillgodose sitt elkraftbehov på något annat sätt. Om den skadelidande harbidragit fill kostnaderna för anläggningen bör han också ha rätt till ersättningför alt han inte har möjligheter alt utnyttja anläggningen under förutsattfid. Ersättning bör slutligen kunna utgå för åtgärder som den skadelidande harbekostat för alt kunna utnyttja anläggningen och som blir onödiga genomutrivningen. Vid prövningen av frågan om ersättningens skälighet bör bl. a.beaktas den skadelidandes möjligheter att överta underhållsansvaret enligt 14kap. Av förevarande bestämmelser framgår motsatsvis attersättning inte utgår till den som utan särskild rättsgrund har haft vissförmån av anläggningen, exempelvis i fråga om badmöjligheter ellerkommunikationer. Den av utredningen föreslagna bestämmelsen med detta innehållbehövs därför inte. Andra stycket innebär atl om exempelviskammarkollegiet har utverkat elt tillstånd till utrivning med stöd av 15 kap. 6§ andra stycket får den ersättning som kollegiet tvingas utge sökas åter av denansvarige. Tredje stycket, som saknar motsvarighet iutredningens förslag, innehåller en särskild ersättningsbestämmelse för detfallet atl någon har fått tillstånd enligt 14 kap. 3 § första stycket atlbortskaffa en flottledsanläggning. Bestämmelsen innebär alt den som har fåtttillstånd till bortskaffandet endast kan förpliktas alt betala ersättning förskador som uppkommer i samband med arbetet med att föra bort anläggningen.Skador på annans egendom till följd av bestående ändringar ivattenförhållandena eller förlust av en förmån som någon har åtnjutit tillföljd av anläggningens existens ersätts alltså inte. 1981/82:130 471 Enmotsvarighet lill paragrafens Qärde stycke i del remitterade förslaget 9kap. harpä skäl som anförts av lagrådet tagits in i 14 kap. 5 §. Frågan om ersättning vid omprövning har behandlatsi den allmänna mofiveringen i lagrådsremissen (avsnitt 2.5.3) och i inledningentill delta slutprotokoll. I enlighet med lagrådets förslag regleras iförevarande avdelning frågorna om när ersättning vid omprövning skall utgå,dels fill tillståndshavaren och dels till tredje man, samt hur ersättningenskall beräknas (12 §) och vidare vem som skall betala ersättning i olikaomprövningsfall (13 §). Bestämmelserna, som har utformats i enlighet medlagrådets förslag, motsvarar 9 kap. 12 och 15 §§ i del remitterade förslagetsaml 10 kap. 11 och 14 §§ i utredningens förslag. 12§ Medför omprövning enligt 15 kap. 3, 4, 9 eller 11 § föriust av vatten ellerfallhöjd eller inskränkning i rätlen att reglera vattnets avrinning förfillståndshavare som omfattas av omprövningen utgår ersättning för förlusteneller inskränkningen, om annat inte följer av 14 §. Medför omprövning enligt denna lag skada för annanän tillståndshavare som omfattas av omprövningen utgår ersättning härför. Förmottagare av andelskraft gäller dock viss begränsning enligt 19 §. Beträffande ersättning enligt första eller andrastycket äger 1-10 §§ motsvarande fillämpning. Första stycket motsvarar 10 kap. 11 § iutredningsförslaget och, med vissa redaktionella jämkningar, 9 kap. 13 § i detremitterade förslaget. En tillståndshavare som lider ekonomisk skada pågrund av omprövning omfattas inte av den allmänna bestämmelsen om rätt tillersättning enligl I §. Förevarande stadgande innehåller därför en allmänföreskrift om tillståndshavares rätt lill ersättning vid omprövning. Ersättningutgår för förlust av vattenmängd eller fallhöjd eller inskränkning iregleringsrätt som han åsamkas på grund av omprövning enligt 15 kap. 3, 4, 9eller 11 §, med de begränsningar som stadgas i 14 § för de fall då omprövningensker till förmån för kvalificerade allmänna intressen. Däremot skall i sambandmed omprövning ålagda förpliktelser för fillslåndshavaren att vidta skadeförebyggandeeller skadekompenserande åtgärder som inle innebär förlust av vatten m. m. intevara förenade med ersältningsrätt för denne. Med "tillståndshavare som omfattas avomprövningen" avses i första hand den tillståndshavare som ansökan omomprövning riktas mot. I det fall den som har tillstånd till en vattentäktbegär omprövning av tillståndet till en konkurrerande vattentäkt enligt 15 kap.11 § gäller stadgandet båda tillståndshavarna. I andra stycket regleras frågan om ersättning förskador som annan än tillståndshavaren åsamkas på grund av omprövning. 1981/82:130 472 svarar9 kap. 15 § andra stycket första meningen i det remitterade förslå- 9kap. get.I andra meningen erinras om att en särskild begränsningsregel gäller förmottagare av andelskraft. I tredje stycket, som motsvarar 9 kap. 15 § förstastycket och andra stycket första meningen i det remitterade förslaget, hänvisastill de allmänna ersättningsbestämmelserna i 1 -10 §§ om i vilka formergoltgörelse skall utgå - alltså genom skadeförebyggande åtgärder ellerersättning i pengar - och hur ersättningen skall beräknas. 13§ Ersättning enligt 12 § första stycket betalas av den som har begärtomprövningen eller, om omprövning enligt 15 kap. 11 § omfattar tillståndenfill konkurterande vattentäkter, av vardera tillståndshavaren. Ersättningenligt 12 § andra stycket betalas, 1. om omprövningen sker enligt 15kap. 3, 4 eller 8 §, av fillslåndshavaren, 2. om omprövning enligt 15 kap. 11§ omfattar tillstånden till konkurrerande vattentäkter, av varderatillståndshavaren, 3. vidannan omprövning av den som har begärt omprövningen. Ersättning för minskning av andelskraft från vattenkraftverk som omfat tas av omprövningen betalas av den som har fillstånd till kraftverket. Paragrafen reglerar frågan om vem som skall betalaersättning i anledning av omprövning. Första och andra styckena motsvarar, med av lagrådetföreslagna tillägg i fråga om omprövning enligt 15 kap. 11 § av tillstånd tillkonkurrerande vattentäkter, 9 kap. 15 § första stycket och andra stycket andrameningen i det remitterade förslaget. Skyldigheten att betala ersättning vid omprövningav tillstånden till konkurrerande vattentäkter innebär att varderatillståndshavaren betalar ersättning till den andre för de förluster ochinskränkningar som denne åsamkas genom att hans tillstånd jämkas och till desakägare som lider skada genom en jämkning av den andres tillstånd. Tredje stycket har tillkommit på lagrådets förslag.Frågan om ersättning lill mottagare av andelskrafl från elt kraftverk,beträffande vilket villkoren för tillståndet omprövas, regleras så allkraftverksägaren får uppbära hela ersättningen för kraftförlusten ikraftverket, men han blir i sin tur ersätlningsskyldig gentemot mottagaren avandelskraft för den eventuella minskning i kraftleveransen som denne drabbasav. Av 19 § i detta kapitel framgår att mottagare av andelskraft är underkastadsamma begränsningar i sin ersättningsrätt som kraftverksägaren i vissa fall ärunderkastad enligt 14ochl5§§. I denna avdelning har tagits in bestämmelser ombegränsning i ersällningstagarnas ersättningsräll när omprövning sker ellernya vattenföretag utförs lill förmån för vissa kvalificerade intressen.Bestämmelserna har 1981/82:130 473 utformatsenligt lagrådets förslag med ell förtydligande tillägg i 15 § första 9kap. 14§ Om förlust eller inskränkning som avses i 12 § första stycket föranleds avomprövning till förmän för del allmänna fiskeintresset, allmän farled, allmänhamn, allmän flollled eller hälsovården eller, vid omprövning enligt 15 kap. 3§ eller 9 § första meningen, till förmån för den allmänna miljövården, ärtillståndshavaren skyldig all utan ersättning tåla viss del av förlusten ellerinskränkningen. Den del som inte ersätts avser den sammanlagdaförlusten eller inskränkningen till följd av skilda omprövningar som har angettsoch av vatlenföretag som avses i 15 § och motsvarar i fråga om 1. vattenkraftverk högsl enfemtedel och lägst en tjugondel av produktionsvärdet av den vattenkraft somenligt meddelat tillstånd kan utlas vid kraftverket efter avdrag för den del avproduktionsvärdet som är att hänföra till vattenregleringar, 2. vattenreglering förkraftändamål högst en femtedel och lägst en tjugondel av det fill regleringenhänförliga produktionsvärdet av den vattenkraft som enligl meddelade fillståndkan utlas vid varje kraftverk, 3. andra vattenförelag högst enfemtedel och lägst en Qugondel av värdet av den vattenmängd, fallhöjd ellermagasins volym som omfattas av tillståndet till företaget. När lämnar tillstånd till ettvattenföretag för vilket begränsning i ersättningsrätlen som har nämntsskall gälla, skall inom de gränser som anges i andra stycket1-3 fastställa den del som inte ersätts. Därvid skall hänsyn tas främst tillföretagets inverkan på vallenstånds- och avrinningsförhållandena, den fördeleller olägenhet som företaget väntas medföra från allmän synpunkt, graden avnytta för tillståndshavaren och mottagare av andelskrafl saml längden av denlid som föreskrivs enligl 15 kap. 3 § första stycket. Om omprövning sker före den enligl 15 kap. 3 §första stycket fastställda tidpunkten, skall den del som inte ersätts minskas iförhållande till den tid som återstår till denna lidpunkt. Paragrafen, som har behandlats i den allmännamofiveringen i lagrådsremissen (avsnitt 2.5.3) och i inledningen tillslutprotokollet, motsvarar i huvudsak 10 kap. 12 § i utredningens förslag och 9kap.