prop · G503146 · 1981-12-31 00:00:00 — Att såsom kommittén förordar tämligen generelllförutskicka straffrihel för nu aktuella beteenden anser hovrätten olämpligt. Kammarrätteni uttalar betänksamhet mot en del av kommitténs resonemang. I förstahand åsyftar domstolen kommitténs uttalanden Prop.1981/82:146 138 omatl användningen av ett förfalskat pass inte skulle vara något allvarU-garebrott om det endast sker för alt underlätta inresan i riket. Detta kan enligtkammarrätten i och för sig vara riktigt i alldeles klara fall. Man måste emellerlidha klart för sig att ell förfalskat pass är en handling som lätt kan användasför att möjliggöra allvarliga förmögenhelsbrptt. Det gäller därför all inleutan vidare efterge påföljd endasl på gmnd av etl påslående om att syftel medförfalskningen blott är atl passet skulle användas för all möjliggöra inresa tUlriket. Isitt yttrande anför överåklagaren i följande: Passhandling,resedomument eller liknade handling upprättas av myndigheter. De tjänar sombevismedel. Genom att straffbelägga förfalskning eller missbruk av dessabevismedel har man velat skydda samhällsintresset av all kunna lita på dem. Nuaktuella handUngar har bl.a. stor betydelse för gränskontrollen.Utlänningslagstiftningen ger möjlighet för alla ufiänningar, som kan betraktassom flyktingar, att erhålla det skydd som vår rättsordning kan erbjuda. Dårisken för upptäckt av brott i samband med inresa är liten bör förfalskning avbevismedel och missbruk av dem av brottspreventiva skäl beivras. Man får inteheller bortse från att det kan vara så att det finns gmpper vilka arbetar efteretl väl uppbyggt system och låter passhandlingar bli föremål för omsättningbåde innanför och utanför landet i syfte alt hjälpa utlänningar atl illegalt tasig in i . Det lorde endast i undantagsfaU förekomma att brott i denaktuella situationen bör bli föremål för åtalsunderlåtelse. 6 Vissa andra frågor Någraremissinstanser tar upp frågan om vidgade möjligheter att hämta en utlänning fillförhör hos pohsen. RPS anser att det, till skillnad från , bör finnas enmöjlighet att utan föregående kallelse hämta en utlänning, om del finnsanledning tro, all utlänningen inte kommer att hörsamma en kallelse.Rättegångsbalkens beslämmelser om hämtning till förhör i brottmål skulle kunnavara vägledande för införandet av en liknande bestämmelse i utlänningslagen.Det är enligt RPS av stor vikt att denna hämt-ningsmöjlighel införs för de falldå polismyndigheten har fått sådan kännedom om utlänningen, att det måsleanses meningslöst eller medföra svårigheter för anträffandet att skicka enkallelse. Samma synpunkt framförs av polismyndigheten i Norrköpingspolisdistrikt. 6.2 Offentligtbiträde åt förvarstagna SIVmenar att det från rättssäkerhetssynpunkt är angelägel atl man undersökerförutsättningarna för atl förordna offentligt biträde tidigare än Prop.1981/82:146 139 vadsom nu är fallet för utlänningar som har tagits i förvar. iStockholms län framhåller att majoriteten av utvisningsfallen enligt 40 och 43 §§UtlL är nordiska medborgare och atl verkställigheten ofta skall ske med mycketkort varsel. Att i dessa faU utse offentlig försvarare vid tagande i förvaranges vara obefogat och kunna förorsaka onödiga kostnader. 6.3Rätten att stanna i på grund av anknytning för invandrarkvinnor efterlyser ett särskiltprövningsförfarande för anknytningsfallen. Man framhåller att när kvinnan harvarit i landet mindre än men har blivit misshandlad eller psykiskttrakasserad och därför väljer att skiljas eller atl flytta ifrån sin man så börhon inte riskera utvisning för att anknytningen upphör. Speciell hänsyn börtagas när kvinnan kommer från sådana länder där hennes sociala situation som"förbrukad" kvinna är svår - och där en förpassning till hemlandetinnebär att kvinnan utelämnas till en total förnedring. // Departementspromemorian (Ds A 1981:9) Handläggningen av ärendenangående avlägsnande av presumtiva terrorister Efterremiss har yttranden över promemorian avgetts av JK, RÅ, , ,, länsstyrelserna i och , fingsrätl, SAF,LO och Svenska flykfingrådet. 1 Avvisning av presumtiva terrorister Flertaletremissinstanser ansluter sig till förslaget att regeringen ensam skall beslutaom såväl avvisning som utvisning av presumfiva terrorister. JK säger dock försin del att några egentliga skäl inte har anförts för atl läggabeslutanderätten i aUa terroristärenden hos regeringen. De remissinstanser somtUlstyrker förslaget menar i övrigt i allmänhet att en befogad anpassning avlagreglerna har skett till den utveckling som fakfiskt har ägt mm.Överåklagaren i tror inte att frekvensen av avvisning genom polisensförsorg skulle komma att öka . RPS anser all styrelsen ensam bör hainitiativrätt hos regeringen när det gäller terroristärenden. Även avvisningsärendenbör alltså anhängiggöras av RPS och inte av . Verket bör enligt RPS barayttra sig i verkställighetsfrågan. Spmskäl för sitt avstyrkande anför RA att det av flera skäl är angeläget attpresumtiva terrprister kan avvisas snabbt och helst redan vid gränsen. Attpolisens avvisningsmöjlighet har utnyttjats så lite är inte i sig något skäl Prop.1981/82:146 140 fören ändring av bestämmelserna. Aktiviteten från olika terroristgruppers sida kansnabbi ändras och det är därför för tidigt atl dra slutsatser att polisens avvisningsrältkan avvaras. Nuvarande lagstöd kan visa sig behövligt. Liknande synpunkteranförs av länsåklagaren i län. anser inte att något bärande skälhar anförts för förslaget. Det är enligt verkel angelägel all beslul kan fattasomedelbart vid gränsen. Enlång rad remissinstanser har understrukit att polisen även efter det atl avvisningsbefogenhetenhar avskaffats har behov av föreskrifter eller direktiv bl.a. angående vilka grupperav utlänningar som faller under tertoristbestämmelserna. Den nuvarandeordningen med beslut av regeringen enligt 30 § iredje stycket UtlL och en spärrförleckningmåste i vart fall ersättas med något annat. RPS ifrågasätter om det inle måste finnaslagstöd för regeringens direklivrätt i dessa fall. Inågra yttranden framhålls värdet av del föreslagna ålerreseförbudet. Någraremissinstanser ifrågasätter om inte överträdelse borde straffsanktioneras. 2 Förhandling i terroristärenden Samtligaremissinstanser tiUstyrker förslaget. ÅtskUliga framhåller att goda skäl haranförts för en reform. RPS framhåller emellertid med skärpa att någon befogadinvändning inte kan rikias mol det sätt på vilket förhandling sker i dag.Styrelsen vill dock inle motsätta sig den föreslagna ändringen. Någraremissinstanser framför synpunkter på enskildheter i förslaget. JK sägersålunda att bestämmelserna bör förtydligas så alt del framgår atl allmänt ombudskall medverka även om förhandlingen undantagsvis förläggs utanför Stockholmstingsrätt. RÅ understryker behovel av att överlåta förhandlingen till annanallmän underrätt i mycket brådskande situationer. RPS och tingsrättanser alt det allmänna ombudets funktion och befogenheter bör preciseras. Entidsfrist för hållande av förhandling föreslås av en remissinstans. Enlång rad remissinstanser ställer sig tveksamma lill del sätt på vilketsekretessfrågan har lösts. Någon anvisning på andra lösningar ges emellertid inle.Man understryker att frågan kräver ytterligare överväganden. RPSföreslår i sitt yttrande en rad mera generella ändringar iterrorist-bestämmelserna. Således föreslås att man för att markera bestämmelsernasextraordinära natur samlar dem i etl avsnitt i lagen. Vidare föreslås atthandläggningen i överförs från arbetsmarknadsdeparte- Prop.1981/82:146 141 Straffet för medhjälp lill inresa och tillhindrande av verkställighet bör enligt RPS skärpas. Slutligen föreslås atl densärskilda spaningslagen får vidgad tiUämpning. RPS förordar att lagen blirtillämplig när fråga uppkommer om utvisning av presumtiva terrorister. RPS börensam få ta initiafiv till beslut om användning av lagen och defta först sedan Stockholmsfingsrätt prövat frågan. Lagom ändring i utlänningslagen (1980:376) Härigenomföreskrivs i fråga om utlänningslagen (1980:376) delsalt 36 § skall upphöra att gälla, delsatt 7, 8, 30, 32, 36, 47, 50, 52, 57, 58, 59, 60, 62, 67, 72, 74, 82, 84, 90,93, 95, 96 och 99 §§ skall ha nedan angivna lydelse, dels att i lagenskall införas tre nya paragrafer, 90 a, 99 a och 99 b §§ samt närmast före 90 a§ en ny rubrik av nedan angivna lydelse. Utlänningar som kommertill eller uppehåller sig här skall ha pass, om regeringen har förordnalom detta. Regeringen föreskriver vilka legifimalionshand-Ungar som får gällasom pass samt i vilka fall svenska myndigheter får utfärda pass för flyktingareller andra utlänningar. Utlänningar som kommertill eller uppehåller sig här skall ha pass, om regeringen harförordnat om detta. Regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, statensinvandrarverk föreskriver vilka legitimafionshandling-ar som får gälla sompass. Regeringen förordnar vidare om i vilka fall svenska myndigheter fårutfärda pass för flyktingar eller andra utlänningar. 8 § Vid inresa eller utresa skall en utlänning visa upp sitt pass för polismyndigheten, om inte regeringen har föreskrivit annat. En utlänning skall vid inresa eller utresa även lämna de upplysningar som begärs av poUsmyndigheten. En utlänning som vistas iSverige är skyldig att efter kallelse av polismyndighet personligen inställasig hos myndigheten och lämna upplysningar om sin vistelse här. Om han inteefterkommer kallelsen, får han hämtas. På begäran skall utlänningen även visaupp sitt pass för poUsmyndighet eller polisman. Förutredning i samband med inresa eller utresa eller kallelse enligt En utlänning som vistas iSverige är skyldig att efter kaUelse av pplismyndighet personligen inställasig hos myndigheten och lämna upplysningar om sin vistelse här. Om han inteefterkommer kallelsen, får han hämtas. Kan det med hänsyn tiU utlänningenspersonliga förhållanden eller övriga omständigheter skäligen befaras att hanej skulle efterkomma en kallelse, får utlänningen hämtas utan föregåendekallelse. På begäran skall utlänningen även visa upp sitt pass för polismyndigheteller polisman. Förutredning i samband med inresa eller utresa eller kallelse eller andra stycket får utlänningen kvarhållas, dock intelängre än som är nödvändigt och inte i något fall längre än sex fimmar, om intebeslut har meddelats om förvar enligt 50 eller 52 §. hämtning enligt andra stycket får utlänningen kvarhållas,dock inte längre än som är nödvändigt och inte i någol fall längre än ,om inte beslut har meddelats om förvar enligt 50 eller 52 §. /samband med inresekontroll får en polisman undersöka bagageulrymmen och övrigaslutna utrymmen i bilar och andra transportmedel i syfte att förhindra attutlänningar reser in i i strid mot bestämmelserna i denna lag eller ien författning som har utfärdats med stöd av denna lag. Om inresekontrollensker under medverkan av tuUmyndighet eller med biträde av särskilt förordnadpasskontrollant, skall lulltjän.stemannen eller passkontrollanten ha sammabefogenhet. En utlänning som kommer till skall avvisas, om detfinns grundad anledning att anta alt han tillhör eUer verkar för en sådanorganisation el/er grupp som avses i andra stycket och om det dessutom medhänsyn till vad som är känt om hans föregående verksamhet eller i övrigtföreligger fara för att han här i riket medverkar till sådana handlingar somavses i det stycket. I första stycket avses en organisation eller grupp som,med hänsyn fill vad som är känt om dess verksamhet, kan befaras utanför sitthemland använda våld, hot eller tvång för politiska syften och därvid begåsådana gärningar här i riket. upprättar en förteckning över utlänningarsom skall avvisas enligt första stycket. Regeringen bestämmer vilka organisationereller grupper som därvid kommer ifråga. När en utlänning, som finns i den förteckning som anges i30 § tredje stycket och som saknar visering eller uppehållstillstånd, kommertill riket, skall polismyndigheten besluta om avvisning av honomutom i de fall då ärendet skall överlämnas tiU regeringen enligt 36 §. När det hos polismyndigheten uppkommer fråga om avvisningenligt 30 § av annan utlänning än som avses i första stycket, skall ärendet hänskjutastill statens invandrarverk som med eget yttrande överlämnar ärendet tillregeringen. I ärenden som prövas av regeringen skall förhandling hållas. Uppkotnmer fråga om att en utlänning som kommer tiUSverige skall avvisas enligt 30 §. skaU polismyndigheten genast överlämnaärendet till regeringens avgörande. I ärendet skall förhandling hållas.Yttrande skall inhämtas från statens invandrarverk, oin (jet inte möterhinder på grund av Qtt ärendet är synnerligen brådskande. Regeringen får dockutan föregående förhandling eUer hörande ay statens invandrarverk besluta atticke avvisa utlänningen enligt 30 §. Beslulom avvisning enligl 30 § skall förenas med förbud för utlänningen attåtervända till eller utan lidsbegränsning. 1beslutet skall utlänningen upplysas pin vilken dag som förbudet upphör "f?gälla. Regeringenfår meddela närmare föreskrifter med riktlinjer för polis-myndigheterncisprövning av frågan om ett ärende skall överlämnas till regeringens avgörandeenligt första stycket. Ärenden om avvisning enligl 32 § första stycket skall hänskjutastill statens invandrarverk, om det föreligger sådana omständigheter som enligt33 eller 34 § föranleder att ärenden som avses där överlämnas tiU statensinvandrarverk. skall med eget yttrande överlämna sådanaärenden till regeringen. En utlänning får utvisas ur riket, om del föreligger sådana omständigheter som anges i 30 §. En utlänning får utvisas ur riket, om det föreliggersådana omständigheter som anges i 30 § första och andra styckena. Beslut om utvisning enligt första stycket meddelas avregeringen. I sådana ärenden skall förhandling hållas. Yttrande skall inhämlasfrån statens invandrarverk, om hinder inte möter på grund av att ärendet ärsynnerligen brådskande. Prop.1981/82:146 145 Enutlänning får tas i förvar om del föreligger sannolika skäl för avvisningeller för utvisning enligt 38, 43, 47 eller 48 § eller om det uppkommer frågaom verkställighet av en sådan åtgärd eller av utvisning på gmnd av broll.Förvar beslutas av den myndighet spm handlägger avvisnings- eller utvisningsärendeleller verkställighetsärendet. Beslul om förvar får dock meddelas endasl om delmed hänsyn lill utlänningens personliga förhållanden eller övriga pmsländigheterskäligen kan befaras att han kommer atl hålla sig undan eller bedriva brottsligverksamhel här eller om utlänningens identitet är oklar. Om det bedöms tillräckligt, kan myndigheten under deförutsättningar som anges i första styckel i stället för att ta utlänningen iförvar ålägga utlänningen att på vissa tider anmäla sig hos polismyndigheten iorten eller föreskriva, att utlänningen skall lämna ifrån sig pass eller därmedjämställd legitimationshandling, eller föreskriva de andra villkor som behövsför alt hålla utlänningen under uppsikt. Om utlänningen inte följer sådana föreskrifter,kan han tas i förvar, / ärenden som handläggs av re- geringenfårbeslut i frågor som rör av detstatsråd, som ansvarar för ärenden enligt denna lag. 52 § När det inle finns tid att avvakta den handläggandemyndighetens beslut om särskilda tvångsåtgärder mol en utlänning eller statensinvandrarverks beslut enligt 51 §, får en poUsmyndighet tillfälligt lautlänningen i förvar eller ställa honom under uppsikt enligt 50 §. Skall ett ärende om avvisning en- Även om de i 50 § angivna förut- Ugt 36 § överlämnas till regering- sättningarnainte föreligger, får en en, skall polismyndigheten ta utlän- polismyndighetla en utlänning i ningen i förvar. Även om de i 50 § förvar eller ställa honom under angivna fömtsättningarna inte före- uppsikt när fråga om avvisning ligger, får polismyndigheten ta en skallöverlämnas till regeringen en- utlänning i förvar eller ställa honom ligt32 § första stycket eller när det under uppsikt när frågan om av- uppkommerfråga om alt utvisa Mf- visning skall överlämnas till rege- länningen enligt 47 §. ringen enligl 32 § andra styckel el ler när det uppkommer fråga om alt utvisa honom enligt 47 §. Anmälan om att en ufiänning har tagits i förvar ellerställts under uppsikt enligt första eller andra stycket skall skyndsamt görashos den myndighet som handlägger ärendet eller, i fall som anges i 51 §, hosstatens invandrarverk. Denna myndighet skall därefter pröva om åtgärdenskall beslå. 57 § Förhandling skall hållas inför den Förhandlingskall hållas inför den myndighel som handlägger ärendet. myndighet som handläggerärendet. får dock be- får dock be-10 1981/82. sluta atl en länsrätt eller länsstyrelse skall hållaförhandling i ett ärende som verket handlägger. I ärenden, som handläggs avregeringen, får del statsråd, som ansvarar för ärenden enligt denna lag ellerden tjänsteman som statsrådet bestämmer, besluta om förhandling och utsemyndighet som skall hålla förhandlingen. sluta atl en länsrätt eller länsstyrelse skall hållaförhandling i ett ärende som verket handlägger samt därvid bestämma om andra änutlänningen skall höras. I ärenden, som handläggs av regeringen, får detstatsråd, som ansvarar för ärenden enligt denna lag eller den tjänsteman somstatsrådet bestämmer, besluta om förhandhng och bestämma om andra änutlänningen skall höras samt. där annat ej följer av andra stycket, utsedomstol eller förvaltningsmyndighet spm skall hålla förhandlingen. / ärenden om avvisning enligt 30 § eller utvisning enligt47 eller 48 § skall förhandlingen hållas vid , om det inteföreligger särskUda skäl mot det. När detbehövs får den myndighet som håller förhandlingen uppdra åt en polismyndigheteller ål en särskilt utsedd person att vara allmänt ombud vid förhandlingen. När detbehövs får den myndighel som håller förhandlingen .uppdra åt enpolismyndighet eller åt en särskilt utsedd person att vara allmänt ombud vidförhandlingen. Allmänt ombud skall alltid förordnas vid förhandling i ärendenom avvisning enUgt 30 § eller utvisning enligt 47 eller 48 §. Ufiänningenoch andra personer, som skall höras, skall kallas lill förhandlingen. Om ufiänningenhåUs i förvar, skall den myndighet som håller förhandlingen besluta om hansinställelse. Har kallelse fill förhandlingen delgelts den som skall höras före förhandlingen och uteblir den kallade utan alt ha anmält lagaförfall, får myndigheten besluta pm hämtning. Hämtning av någon annan änutlänningen får dock ske endast om det föreligger synneriiga skäl. Ufiänningenoch andra personer, som skall höras, skall kallas till förhandlingen. Omutlänningen hålls i förvar, skall den domstol eller förvaltningsmyndighet somhåller förhandlingen besluta om hans inställelse. Har kallelse lillförhandlingen delgetts den som skall höras minst före förhandlingenoch uteblir den kallade ulan atl ha anmält laga förfall, får domstolen ellerförvaltningsmyndigheten besluta om hämtning. Hämtning av någon annan änutlänningen får dock ske endast om det föreligger synnerliga skäl. 60 § Vid förhandlingen skall noga utredas deomständigheter som kan inverka på ärendets avgörande. Utlänningen skall fåtillfälle att ange sin ståndpunkt och atl uttala sig om de omständigheter somåberopas i ärendet. / fråga om förhandling vid allmän domstol skall, i denmån annat inte följer av 57-59 samt 61 och 62 §§, i tillämpliga delar gälla bestämmelsernaom bevisupptagning utom huvudförhandhng i brottmål. Utöver vad som följer av 5 kap. 1 § fårrätten förordna att förhandlingen skaU hållas inom stängda dörrar, om det kanantas att det vid förhandlingen kommer att förebringas uppgift, för vilken hosdomstolen gäller sekretess som avses i sekretesslagen (1980:100). Förhandlingen skall vara offentlig, om utlänningen begär det och myndigheten inte anser att omständigheterna föranleder något annat. Förhandling vid förvaltningsmyndighet skall varaoffentlig, om utlänningen begär del och myndigheten inle anser atl omständigheternaföranleder något annat. Frågan omersättning eller förskott prövas av den myndighet som håUer förhandlingen.Närmare beslämmelser om ersättning och förskott meddelas av regeringen. Frågan pm ersättningeller för-skptt prövas av den domstol eller förvaltningsmyndighet som hållerförhandlingen. Närmare bestämmelser om ersättning och förskott meddelas avregeringen. Beslutenligt 50, 51 eller 53 § om att en utlänning skall tas i förvar eller hållaskvar i förvar får överklagas av utlänningen utom då beslutet har meddelats avregeringen. Har beslutet fattats av en polismyndighet, överklagas dethos länsrätten. Har beslutet fatlats av statens invandrarverk eller av enlänsstyrelse, överklagas det hos kammarrätten. Länsrättens eller kammarrättensbeslut överklagas enligt bestämmelserna i förvaltningsprocesslagen (1971:291). Beslut enligl50, 51 eller 53 § om all en utlänning skall tas i förvar eller hållas kvar iförvar får överklagas av utlänningen. Klagan får föras särskilt och är Inteinskränkt till . Beslutet överklagas hos kammarrätten. Kammarrättens beslut överklagas enligt bestämmelserna i förvaltningsprocesslagen(1971:291). Klagan får föras särskilt och är inte inskränkt till visstid. Om ett beslut som avses i första stycket har fattats avregeringen eller av det statsråd som ansvarar för ärenden enligt denna lag,prövar regeringsrätten på framställning av utlänningen, om åtgärden skall bestå. Har fråganom verkställighet av etl beslut pm avvisning enligt 28 eller 29 § ellerutvisning enligt 38 § överlämnats lill statens invandrarverk enligt 85, 86eller 89 § pch finner invandrarverket att beslutet inte bör verkställas, fårverket upphäva beslutet eller besluta anstånd med verkställigheten. Frågor omupphävande av beslul som anges i denna paragraf eller anstånd medverkställigheten av ett sådant beslut kan prövas av regeringen endast dåinvandrarverket med stöd av 69 § har överlämnat verkställighetsärendet tillregeringen eller då verkets beslut har överklagats enligl 90 §. Har fråganom verkställighet av ell beslul om avvisning enligt 28 eller 29 § ellerutvisning enligl 38 § överlämnats lill statens invandrarverk enligt 85, 86eller 89 § eller övertagits av invandrarverket enligt 90 a § och finnerinvandrarverket alt beslutet inle bör verkställas, får verket upphäva besluteteller besluta anstånd med verkställigheten. Frågor om upphävande av beslutsom anges i denna paragraf eller anstånd med verkställigheten av ett sådanl beslulkan prövas av regeringen endast då invandrarverket med stöd av 69 § haröverlämnat verkstälUghetsärendet fill regeringen eller då verkets beslut haröverklagats enligt 90 §. När regeringen upphäver ett beslut enligt 71 eller 72 §eller medger en utlänningrätt atl uppehålla sig här i riket trots ell utvisningsbeslut, får regeringen meddela sådana föreskrifter ominskränkningar och villkor förutlänningens vistelse här i riket som anges i 48 § första stycket. Närverkställighet inte skall ske i fall som avses i 73 §, får regeringen meddelasädana föreskrifter som anges i första styckel. Detsamma gäller när ett beslutom avvisning eller utvisning i andra fall inte kan verkställas och delbeträffande utlänningen föreligger sådana omständigheter som anges i 30 förstaoch andra styckena. 1 ärenden enligt detta stycke skall förhandling hållas. Närverkställighet inle skall ske i fall som avses i 73 §, får regeringen meddelasådana föreskrifter som anges i första stycket. Delsamma gäller när ett beslutom avvisning eller utvisning i andra fall inte kan verkställas och delbeträffande utlänningen föreligger sådana omständigheler som anges i 30 §. 1ärenden enligt detta stycke skall förhandling hållas. Avvisas enutlänning, som har kommit hit till riket med fartyg eller luftfartyg, får hanföras fillbaka fill Avvisas enutlänning, som har kommit hit fill riket med fartyg eller luftfartyg, får hanföras fillbaka till Prop.1981/82:146 149 fartyget eller luftfartyget, om detta skall avgå till utlandet eller . Han får också sättas ombord på annat fartyg eller luftfartyg med samma innehavare. Vägrar fartygets eller luftfartygets befälhavare att ta emol utlänningen, får polismyndigheten förelägga honom lämpligt vite.