prop · G503118 · 1981-12-31 00:00:00 — Det vidgade användningsområdet bör t. ex. framgå i den informations-och upplysningsverksamhet som de olika samhällsorganen bedriver tillförelagen. , den kommunala tillsynens och företagshälsovårdenspersonal, bransch- och näringslivsorganisationer, fackliga organisationer samtandra berörda organ måste också ges kunskap om möjligheter liU slöd förarbetsmiljöförbätlringar så att de i sina kontakter med förelagen också kaninformera om detla. Tjänstemännenvid de slödadminislrerande organen bör dessutom genom utbildning ochinformafion ges bättre kunskaper i arbelsmiljöfrågor så alt de kan bedömaarbetsmiljökonsekvenser av olika investeringar. Utredningen föreslår att dennautbildningsuppgift skall ankomma på arbetarskyddsstyrelsen. Förslagetatt alla berörda arbetsmiljöorgan ska medverka i information kringmöjligheterna tiU stöd för bl. a. arbetsmiljöinvesteringar, har mottagitspositivt av de flesta remissinstanserna. Arbetarskyddsstyrelsenframhåller dock att det är principiellt sett olämpligt all de organ som svararför tillsynen av arbetsmiljön åläggs information beträffande stödmöjligheler.Enligt styrelsens mening bör delta informationsbehov väl kunna tillgodoses påannat sätt, l.ex. via bransch- och näringslivsorganisalioner och andraförelagsrådgivande organ. Grandläggande utbildning i arbelsmiljöfrågor förhandläggande personal vid de slödadminislrerande organen ryms, enligt styrelsenredan inom en rad utbildningslinjer, däribland även linjer på högskolenivå, ochkan däratöver lämpligen tillgodoses i samband med personalutbildning. Styrelsenkan för sin del inte finna något motiv för att styrelsen själv skall ansvaraför all grandläggande arbetsmiljöulbildning genomförs för just dessa personalkategorier. TCOdelar inte heller i denna fråga utredningens uppfattning. Organisationen anserall varje organ självt skall ta ansvaret för handläggande av personalutbildningoch att denna är tillfyllest avseende de frågor som organet handlägger. Detmåste också vara fritt för varje organ att välja hur och fiUsammans med vem delanordnar utbildningen. 1981/82:118 175 Anmälantill proposition om åtgärder för de små och medelstora företagen samt ominnovationspolitikens inriktning såvitt avser industridepartementetsverksamhetsområde Under1977/beslutade statsmakterna om ett samlat program för de småoch medelstora förelagen (prop. 1977/78:40, NU 1977/ 78:34, SkU 1977/78:19,rskr 1977/78:110 och 1977/78:111).I min anmälan fill nämnda propositionlämnade jag en omfattande redogörelse för småföretagens situation ochutvecklingsbelingelser. Åtgärderna inom industridepartementetsverksamhetsområde innebar att de induslripoUliska insatserna på regional nivåbyggdes ut kraftigt. Sålunda ersattes de tidigare företagareföreningarna medlänsvisa regionala utvecklingsfonder. Vidare organiserades Svenskaindustrietableringsaktiebolagets (Svetabs) nyetableringsfrämjande verksamhet itvå nya regionala bolag. Verksamheten vid Statens utvecklingsfond (SUFO)regionaliserades och inordnades i de regionala utvecklingsfondernas verksamhet.Slufiigen infördes vissa stödmöjligheler för exploateringsföretag och för attuppföra kommunala industrilokaler för uthyrning. Delhar nu gått inemot de åtgärder somjag redovisadegenomfördes. Jag anser därför att det är lämpligt att redovisa erfarenheter avden förda småförelagspolitiken och vidta de ytterligare åtgärder somerfarenheterna kan ge upphov fill. Jag avser också att ta upp frågan om ensammanhåUen svensk innovationspoUlik. Denna lar sikte på att stimuleraindustriell förnyelse och utveckling oberoende av företagsstorlek. Eftersomförnyelsen ofta har sin grand i mindre enheter har jag funnit del lämpligt allla upp frågan i detta sammanhang. Jag vill vidare la upp vissa elektronikfrågorsom särskilt berör småföretagen. Somett led i beredningsarbetet inför denna proposition har inom industridepartementetsslruktursekretariat upprättats en promemoria (Ds I 1982:3). Små och medelstoraförelag - nuläge och ulvecklingsbefingelser, som avses publiceras . 1981/82:118 176 Minaöverväganden i fråga om innovalionspoUtiken bygger bl.a. på en rapport från enarbelsgrapp inom industridepartementet, (Ds I 1981:18) InnovationspoUlik förtiUväxt. () har i rapporten (SIND 1981:7) De regionala utvecklingsfondernaredovisat erfarenheter av fondernas verksamhet un-' der . Ensammanfattning av rapporten bör fogas liU protokollet i detta ärende somunderbilaga 4:1. Styrelsenför teknisk utveckling (STU) har i rapporten , ett system attförse mindre förelag med eget kapital lämnat vissa förslag för att stimuleraalt privata, småföretagsinriklade investmentbolag bUdas. Rapporten, somanknyter tUl betänkandet (SOU 1981:95) TiUväxlkapital, har remissbehandlats. Regeringenuppdrog med anledning av beslut (NU 1977/78:55,rskr 1977/78:283) åt SIND att utreda vissa frågor om hantverkets situation ochframlidsutsikter. har i rapporten (SIND 1981:2) Hantverk.Produktion med tradifion redovisat sill utredningsuppdrag. En sammanfattning av rapporten och en sammanställning avremissyttrandena bör fogas till protokollet i delta ärende som underbUaga 4:2resp. Undervåren 1981 bildades en informell arbelsgrapp för underieveran-törsfrågor mellanindustridepartementet. Gruppen har redovisat sina överväganden och förslag i rapportenSvenska underleverantörer . Påuppdrag av industridepartementet, Näringslivssekrelarialel i ochTrygghetsrådets regionala enhet i har konsultfirman kartlagt och analyserat underleverantörsutvecklingen i Göteborgsregionen.Uppdraget har redovisats i rapporten , utvecklingstendenser och åtgärdsförslag. Påuppdrag av industridepartementet har utarbetat rapportenTeknikupphandling från småföretag. Vidare har STU i skilda skrivelser delsredovisat sina erfarenheter av sin leknikupphandlingsstöd-jande verksamhet,dels föreslagit vissa förändringar av reglerna för sin slödgivning. RapporternaGöteborgsregionens underleverantörer och Teknikupphandling från småförelagsaml en redogörelse för småförelagspolitiken i andra länder avses publiceras i(Ds I 1982:4) Små och medelstora förelag - nuläge och utveckUngsbetingelser.Bilagor. Hösten1978 uppdrog regeringen åt SIND all i samarbete med STU utreda svenskelektronikindustris nuläge och utvecklingsmöjligheter. Uppdraget omfattade enrad från varandra delvis skilda frågor. SIND har därför successivt redovisatutredningsarbetet i form av delrapporter, bl. a. rapporten (SIND 1981:1)Elektronikindustrin i , del 3. Den mindre elektronikindustrin. Prop.1981/82:118 177 SINDhar i rapporten (SIND 1982:2) Nya företag - villkor och möjligheter redovisatresultatet av en utredning om förelagsbildningen i tillverkningsindustrin ochinom viss uppdragsverksamhet. Åtskilliga av de frågorjag lar upp i det följande har anknytning till forskning och utbildning. Enpromemoria om utbildningsfrågor m. m. för de små och medelstora företagen somhar upprättats inom ulbildningsdepartemenlel bör fogas liU protokollet i dettaärende som underbilaga 4:4. Slutligen har åtskilligasynpunkter och förslag om åtgärder på småföretagsområdet förts fram iskrivelser från organisationer, företag och enskilda. 1981/82: 100 (bil.17 s. 30) har regeringen föreslagU all, i avvaktan på särskild propositioni ämnel, för /83 beräkna 1. till Bidrag fill regionalautvecklingsfonder m.m. ell reservationsanslag av , 2. till Täckande av förluster ianledning av garanligivning hos regionala utvecklingsfonder ell förslagsanslagav I , 3. till Täckande av förluster ianledning av statliga industrigarantilån m. m. elt förslagsanslag av 75 000000kr. Jaganhåller nu om alt få ta upp dessa frågor. 2,1Företagsbeståndets utveckling Vidmin anmälan till prop. 1977/78:40 om åtgärder för alt främja de mindre ochmedelstora förelagens utveckling lämnade jag en omfattande redogörelse förföretagsbeståndets utveckling. Jag skall därför nu koncentrera minframsläUning och främst ta upp utvecklingen . fanns i ca430000 förelag. Ungefär hälften av dessa hade anställd personal. Jämfört med år1978 innebär detla en ökning med ca 36500 förelag. Av ökningen faller dock ca90% på förelag ulan anställd personal. Inom näringsgrenarna lillverkningsinduslri,byggnadsindustri och konsultverksamhet fanns ca 58000 förelag med anställdpersonal. Dessa förelag sysselsatte ca 1,2 miljoner människor. Drygl entredjedel av dessa personer var sysselsatta i småförelag, dvs. förelag medfärte än 200 anställda. De minsta företagen med upp lill 50 anställda var denantalsmässigt helt dominerande gruppen av alla företag. Av den totalasysselsättningen fanns inom denna slorleksgrupp. Men även om förändringarna lokall och i enskilda förelagkan vara stora under relativt korta perioder, är det bara om man betraktarmyckel långa lidsperioder som mer betydande förändringar i förelagsslrakturenkan noteras. När del gäller förelagsfusioner kan märkasatt uppköpsfrekvensen ökar. Del 12 I98II82. Prop.1981/82:118 178 genomgåendedraget därvid är att störte företag köper upp mindre. Framför alll lorde detvara storföretagens intresse av alt öka sina marknadsandelar och atttillförsäkra sig nya produkter som är huvudsakliga mofiv lill företagsköpen.Det tycks dessutom vara så att del främst är expansiva småföretag som bliruppköpta. När det gäller etableringarna inom den fillverkande industrin kankonstaleras en irendmässig nedgång sedan mitten av 1960-lalel. Antaletkonkurser har ökat sedan mitten av 1970-lalel. Tillskottet av nyaindustriföretag har således successivt minskal. Småföretagkopplas vanligen ihop med begreppet familjeföretag eller fåmansföretag. I deflesta fall är också småföretaget nära anknutet lill en person och dennesaffärsidéer. Del bör dock noteras att även andra ägarformer förekommer inomgruppen småföretag. Sålunda är mer än vartannat lillverkningsförelag i grappen50-199 anställda koncernägl. Detsamma gäller för vart fjärdetillverkningsförelag i grappen 2049 anställda. Mer än var tredje sysselsatt ismå och medelstora fiUverkningsföretag arbetar i koncemägda förelag. Vidare kannoteras att de lönlagarägda förelagen ökar i anlal. F. n. beräknas anlalellönlagarägda förelag inom tillverkningsindustri och byggnadsverksamhet tillett hundratal. Hälften av dessa beräknas ha fillkommit efter år 1977.Slufiigen noteras all omkring en sjättedel av de koncemägda småföretagen ingåri en utländsk koncern. Sysselsättningsmässigt innebär delta att av deanställda i små och medelstora lUlverkningsförelag arbetar i företag medutländska ägarintressen. Beträffandeden ekonomiska utvecklingen kan inte några betydande förändringar noteras förliden . Konjunklurvariationerna är alltför stora för att någraslutsatser skall kunna dras om någon förändring i den långsiktigt fallandelönsamhels- och soliditetstrenden. Spridningen mellan ekonomiskt mycketframgångsrika och mindre framgångsrika förelag tycks dock ha ökat under senareår. Inte heller för investeringsulvecklingen kan några betydande förändringarregistreras . Småföretagens andel av såväl materiella somimmateriella investeringar inom tillverkningsindustrin är lägre än deras andelav produktionen. Man bör dock hålla i minnet all småförelagens förmåga att medreparationer förlänga livslängden på gamla maskiner och benägenheten attdirekt kostnadsbokföra forsknings- och utvecklingsarbete kan göra all derasinvesteringsnivå slalisliskl sett underskallas. Somstatsministern fidigare har anfört grandas småförelagspolitiken på det faktumatt vissa förelag möter vissa hinder just därför alt de är små. De behöversamhäUets slöd för all undanröja dessa hinder. Om stödet skall kunna utformaseffektivt, måste det klargöras vilken roll småföretagen spelar och bör spela iekonomin. Branschbegreppelhar ofta lagts till grund för analyser av den ekonomis- Prop.1981/82:118 179 Med fiden har dock branschbegreppet blivit ett allt sämreanalysinstramenl. Detta hänger samman med att branschindelningen är enstalistisk indelning som beträffande liUverkningsföretagen främst bygger påförelags råvaraanvändning. Den indelningen lämpar sig väl för verksamheter sombefinner sig tidigt i förädlingskedjan såsom stålverk, sågverk etc. Däremot ärdel svårare att klassificera verkstadsföretag, som dessutom ofta kan glidaöver mol typen serviceförelag och utgöra en kombination av fiUverkningsföretag,konsultföretag och handelsföretag. Särskill för småföretagssektorn kanbranschbegreppet visa sig vara olämpligt. Visserligen är oftast småföretaglätta att klassificera med avseende på bransch genom all de bedriver enensartad verksamhet. I många fall verkar dock småföretagen inom en så speciellmarknadsnisch, att de kan visa upp en bild som helt avviker från den typiskaför branschen. Branschbegreppel kan således endasi i vissa fall och underspeciella omständigheter läggas till grund för industripolifiska insatser. Närdel gäller småförelagen kommer jag i del följande alt använda en annanindelningsgrand. Jag vill peka på alt de förétagstyper som jag diskuterardelvis överlappar varandra. Sålunda kan l.ex. en underleverantör varaelt innovalionsförelag och en exportör. Delär vanligt all man förknippar nya idéer, produktutveckling och affärsmässigtnyskapande med en speciell typ av företag, nämligen innovationsföretag. Dessaföretag är mycket betydelsefulla för industrins förnyelse. Det är dock viktigtalt komma ihåg all antalet innovalionsförelag är litet i förhållande lUl deltotala antalet småföretag. Olika studier tyder på att del tolala antaletinnovafionsförelag kan uppskattas till mellan 1 000 och 2000. Dessa förelag hardock ofta myckel hög tillväxttakt både omsättningsmässigt ochsysselsätlningsmässigt. Sell över har de därför väsentligtstörre betydelse än vad som framgår av deras nuvarande andel avsysselsättningen. Delär enligl min uppfattning en viktig uppgift att utforma politiken så attantalet innovationsförelag ökar och all de ges goda möjligheter att växa. Detlaär ett arbete på lång sikt som går via leknisk och affärsmässig utveckling ochutveckling av nya företag. Det innebär bl. a. all former måste finnas för alleffektivt stödja de förelag som kan bedömas ha en utvecklingspolenfial. Jagåterkommer strax till frågan om riktlinjer för innovationspolitiken. Enmyckel viktig småföretagsroll är att vara underleverantör i lokala ochnationella produkfionssyslem. Småförelagen är ofta en förutsättning för all deomfattande produktionssystemen skall fungera. Dessa system är en föratsättningför all storföretagen skall kunna hålla en hög och jämn produktion. Jagåterkommer strax lill vissa underleveranlörsfrågor. Småföretagensbetydelse som exportörer är begränsad. Del finns flera orsaker till detla. Enförklaring är all småförelagen saknar administrativa 1981/82:118 180 resurseralt arbeta på avlägsna marknader. Inle minst bristfälUga språkkunskaper är etthinder för exportsatsningar. Chefen för har tidigareredogjort för de åtgärder som vidtas för att undanröja exporthinder. Enviktigare förklaring till småföretagens hemmamarknadsberoende lorde dock varaatt de saknar egna produkter. Inriktningen på underleveranser innebär i mångafall att småföretagen svarar för legotillverkning och bearbetning av andraföretags produkter. En framgångsrik satsning på all öka anlalelinnovafionsförelag kan sålunda ge liU resultat all anlalel exporterandesmåförelag ökar. Trotsen fortgående specialisering och ökad arbetsdelning i produktionen finns detännu kvar ett behov av hantverksföretag. Jag tänker därvid på småreparationsverkstäder, snickerier och andra lokala fillverk-nings- och serviceföretag.Del framgår av en undersökning av verkstadsföretag i all avca I 550 arbetsställen inom verkstadsindustrin i Storgöleborg hade ca 1100färre än fem anställda. Åtskilliga av dessa är inle vad man normalt menar medmekaniska verkstäder, utan sysslar t. ex. med reparation och service av pumpar,fläktar och dammsugare samt har försäljning av sådana varor. Denna typ avförelag har ofta vikliga uppgifter i den lokala industriella miljön, menuppmärksammas sällan i småföretagsdebalten. Jag återkommer strax till vissafrågor som rör den traditionella typen av hantverk. Somstatsministern har redogjort för omfattar innovationspolitikensamtliga de poUliska åtgärder som påverkar innovafionsproces-sen skapandet avnya idéer och ny teknik som förs fram fill praktisk och samhällsnyttigtillämpning. Klimatetför innovationsverksamhet är resultatet av en mångfald åtgärder inom vittskilda områden. En aktiv innovationspoUlik föratsätter att deinnovationspoliliska aspekterna konsekvent lyfts fram och vägs in när politiskabeslut fallas som påverkar innovalionsklimatel. Jag vill emellertid betona atthelt avgörande för innovationers framväxt är de insatser som görs av förelagoch enskilda. Innovalionspolifikens roll är alt i bred bemärkelse skapaföratsättningar för och stimulera dessa insatser. Enuppfinning innebär all tekniskt konkretisera en idé. Det krävs således mångaidéer och många uppfinningar för varje lyckad innovation. Bakom en uppfinningstår vanligen en enda person. För att via innovalionsprocessen förauppfinningen ul på marknaden krävs emellertid elt antal medverkande, l.ex. "entreprenören" eller eldsjälen, projektledaren och projektledarenoch projeklpådrivaren i ell förelag, samt en finansiär av något slag. Eninnovation är således resultatet av fiera människors arbele - människor medolika, varandra kompletterande kompetenser - och del 1981/82:118 181 ärdärför sällan som en enda person kan kallas innovatör. InnovalionspoUtikensyftar lill alt befrämja och förkorta fiden för införandel och spridningen avny teknik och nya idéer som är samhällsekonomiskt och socialt önskvärda. Måletbör vara att antalet nyttiga idéer skall bli fler och framför alll all de tasom hand effektivare. Enviktig del av innovalionspoUtiken utgörs av statens stöd tiU leknisk forskningoch industriellt utvecklingsarbete. har efter förslag iprop. 1980/81:130 om industripolitikens inriktning m.m. beslutat om riktlinjer,inriktning och omfattning av detla stöd för treårsperioden /82-1983/84 (NU1980/81:64, rskr 1980/81:425). Beslutet innebär ett betydelsefullt steg iansträngningarna att ge industripolitiken en mer offensiv prägel. Somredan framhållits omfattar emellertid innovalionspolifiken inle endast dedirekta insatser som syftar lill att befordra den tekniska förnyelsen isamhället utan också de många åtgärder och villkor från helt andra poUliskaarbetsfäU som väsentligt påverkar befingelserna för innovations-verksamhet. Föratt få bättre underlag för en svensk innovationspolitik tillsattes förra åreten arbelsgrapp inom induslridepartemenlet. Resultatet av gruppens arbelepresenterades i rapporten (Ds I 1981:18) InnovationspoUlik förtillväxt. I rapporten har rön inom den internafionella inno-vafionsforskningenoch genomförda svenska undersökningar slälUs mot praktiska erfarenheterförmedlade av några representanter för svenskt näringsliv. Rapportenger det helhetsperspektiv som del innovationspoliliska synsättet kräver.Grappen konstaterar all del finns två huvudvägar för innovation. Den ena äratt nya förelag startas kring radikalt annorlunda idéer, den andra att redanetablerade förelag systematiskt och stegvis vidareutvecklar och kompletterarsin verksamhet. Ibåda fallen är vidareutvecklingen av idén central. Det handlar inte endasi omen leknisk utveckling utan i ännu högre grad om en kommersiell. För det nyaförelaget med den nya idén blir en avgörande fråga hur snabbt det kan erövra enså stor och lönsam marknad som möjligt. För elt etablerat förelag gäUer del attyllerligare påskynda utvecklingen av nyheter men all sedan också utnyttjadessa snabbi och brett. Ibörjan av innovalionscykeln, dvs. Uvscykeln för ny på marknaden accepteradteknik, är förändringslakten hög, investeringarna små men kortlivade ocharbelsinlensitelen hög, medan det mogna stadiet utmärks av hög kapital- och lågarbets- och förändringsinlensilel. För kapilalintensiv teknik("mogen" teknik) gäller all både produkfionstekniken och marknaden ärväletablerad. Tekniken kan därför lätt överföras lill mindre utvecklade länderefter beslut förenade med liten osäkerhet. Den senaste anläggningen med sådanteknik blir dessutom mest konkurrenskraftig, även om priserna lUl följd avöverkapacitet blir pressade. Prop.1981/82:118 182 utbildas, men kunskapen behöver inte ständigt förändras,vilket gör de mindre utvecklade ländernas otillräckliga resurser förkontinuerlig vidareutbildning av arbetskraften till en mindre betydelsefullkonkurrensnackdel. Låg arbetskraflkoslnad och subventionerad kapitalkostnadblir avgörande. Av detla följer att avancerade industriländer som Sverigei första hand måste salsa på områden som karaktäriseras av hög kunskapsinlensileteller kanske främst hög förändringsinlensilel. Förmågan all vara innovaliv ochatt utnyttja ny teknik är avgörande för vår internationella konkurrenskraft ochdärmed för vår handelsbalans. Del gäller både vår förmåga att i högre gradersätta import genom inhemska produkter av högre kvalitet och till lägre pris,och alt konkurrera på exportmarknaderna. I innovalionscykelns iniliala skede är idéverksamhelensprangen ur kännedomen om ett specifikt behov, kombinerad med kunskap om tekniskamöjligheter. Någon färdig marknad behöver nödvändigtvis inle finnas för justden produkten. Ju närmare kontakt man har med kundens egentliga behov, destostörre är chansen till framgång. Utvecklingsinsatser ger i genomsnitt högavkastning. Samfidigt är del dock svårt all internt motivera utveckling. Delråder nämligen slor osäkei"het i bedömningen av både teknik och marknad.Företagslillväxten begränsas i detta skede ofta av de problem som följer av ensnabb expansion, bl. a. bristande tillgång på kvalificerad personal. I denmogna fasen är innovationerna i hög grad processinriklade, dvs. inriktade påalt förbättra produktionstekniken, och behoven definieras internt. Företaget ärlyhört för signaler från den etablerade marknaden. Forskning och utveckling ärinle sällan omfattande i den meningen att varie projekt kräver stora insatser,trots att framstegen nu är små och resultaten på elt helt annat sätt än i deninledande dynamiska fasen är föralsebara. UtveckUngsinsatserna inriktas på allförverkliga idéer till förbällringar av befintliga produkter och processer ochpå att bättre utnyttja redan gjorda investeringar. Det är alltså inteuppfinningen som kommer fram ur forskningens resultat, utan del är nyauppfinningar eller problem av konstraktionslyp som leder lill nya och riktadeforsknings- och utveckUngsinsatser. Uppfinnare och nyföretagare spelar en viktig roll underden dynamiska fasen, medan utnyttjande av existerande resurser i form avmaskiner och marknadsorganisalion dominerar den mogna. De organisationsformersom härskar är också olika. Den ena är inriktad på och skapad ur förnyelse, denandra på all effektivt förvalta existerande tillgångar och därmed investeringari tidigare idéer och kunskap. Delta innebär i sin lur att den etablerade och mognatekniken alltid har förespråkare i företagsledning och fackförening,professionella organisationer och påtryckningsgrapper. Den helt nya tekniken,idén, innovationen saknar den typen av slöd. I delta resonemang framstår alltså nya förelag, inle små,som ett nyckel- Prop.1981/82:118 183 Ännu mer träffande är nya verksamheter eftersom ävenetablerade företag i mogna branscher lar upp nya och förändringsintensivaverksamheter. Som enkonsekvens härav är huvuddelen av de förslag som lämnas i gruppens rapport inriktadepå att förbättra förutsättningarna för nya idéer och nya verksamheter, vilket imånga fall innebär slimulering av nyetablering och utveckling av småleknikinlensiva förelag. Jag vill betona all för alt samhället skallklara de enorma krav som ställer, måste de storainstilufionerna i samhället - stora företag och organisationer - bättre förståoch utnyttja enlreprenörskapels grundläggande idé. För all liltfredsställasamhällets behov behövs innovationer som fordrar så storasatsningar i form av kapital och mänskliga insatser att de bara kan avstora institutioner. En viktig del i innovalionspolifiken är således att verkaför att de större företagen bUr mer innovativa.