prop · G503169 · 1981-12-31 00:00:00 — Att lägga kontrollinstrumenten i händerna påriksorganisationer och kommuner förändrar endast skenbart åtgärdernas karaktär av kontrollinstrument. är det principiellt tveksamt att enkontrollagstiftning de facto bygger påen princip om icke lika behandling. Med den ställning somriksorganisationer och kommuner har påden lokala bostadsrättsmarknaden, kommer i själva verket stora delar av den lokala marknaden attkunna bli reglerade. Drag utav kontrollinstrument förstärks dessutomav kopplingen till statlig långivning.Det uppstår en ordning, där den lokala bostadsmarknaden ej kommer att godtaekonomiska uppgörelser hushållen emellan. I stället införs som nämnts lokala kösystem,måhända kopplade till anvisningsrätt. Att detta fungerar som en tvångslagstiftningi praktiken, framgår kanske klarast av att sådana kontrollfunktioner möt medlemmarna i en bostadsrättsförening säkerligen inte skulle införas i någonnämnvärd utsträckning i stadgarna av föreningsmedlemmarna själva, om de hade frihet att bestämmastadgarnas innehåll. Tvärtom torde det vara de flesta främmande, att föreningenskall fullgöra en förmynderskapslik-nande roll över föreningsmedlemmarnasrätt att fritt disponera sina lägenheter vid en försäljning. Det är ur denna synpunkt en fundamentalfunktion med bostadsrätten, som går förloradenligt utredningsförslaget. I själva verket uppståren ny form av bostadsrätt, ibland också be- Prop.1981/82:169 280 nämnd borätt, där denekonomiska ställningen för medlemiTiarna blir betydligt mera inskränkt, än vad somidag godtas på bostadsrättsmarknaden. Bostadsrättens ekonomiska värdö be gränsaspå ett sätt som kan minska intresöet för denna boendeform.Möjligheterna att på ett rättvistsätt få utbyte av nedlagd omsorg och skötsel,aktsamhet m m reduceras oöV. Denna blandning av inflytande och befogenheter mellan likartadeboendeformer båda benämnda bostadsrätt,skapar osäkerhetsmoment på bostadsrättsmarknaden,som knappast kan betecknas som förenligt medhänsynstagande till egentligakonsumentintressen. Det kan tilläggasatt prisövervakning knappast är någon tillräcklig grund föratt så godtyckliga ingrepp skulle behöva förordas i fråga om de enskilda boendes ekonomiska förhållanden.Realisationsvinstbeskattningen begränsari själva verket utbytet av prisöverdrifter påett fullt tillräckligt sätt. Delegationen avstyrker på anförda skäl de former förpriskontroll m m, som kommittén föreslär på den svenska bostadsrättsmarknaden . 1981/82:169 281 I direktiven till bostadsrättskommittén betonas önskemåletatt främja ett ökat boendeinflytande genom att i det befintligabostadsbeståndet stimulera till ökad användningav bostadsrättsformen. Som särskild markering av målsättningen uttalas den förhoppningen att "utredningsarbetet skall ge förutsättningar för en övergång från hyresrätt till bostadsrätti betydande omfattning". De direktiv som sålundagivits bostadsrättskommittén markerar en ny bostadspolitisk ambition att ge ökat utrymme förde boende att själva kunna påverka och eventuellt förändra sin boendesituation. SBEF hari ett flertal sammanhang påtalat nödvändigheten avatt bostadsmarknaden fortlöpande anpassas efter bostadskonsumenternasönskemål, värderingar och betalningsvilja. Detkan konstateras att främst nyproduktionen av bostäder under längföljd av år inte motsvarat de boendes önskemål. I stället förett varierat utbud och alternativa upplåtelseformerhar de statliga och kommunala åtgärderna varit inriktade på att upprätthålla en hyreshusproduktion i främst de kommunala bostadsföretagens regi. uppdrag att sökalösningar sora beirör problemen kring de boendes ställning och inflytande, får ses som en strävanatt i efterhand korrigera negativa effekter av den förda bostadspolitiken. Viktigt är dock att nya ansatser inte ensidigt fixeras vid åtgärder för att stimulera till konverteringar frän hyresrätttill bostadsrätt inom befintligt bostadsbestånd. Byggnadsindustrin har i en pågående informationsaktivitet undertemat framhållitvikten av ett ökat utrymme för konsumentpåverkanäven i bostadsproduktionen. Prop.1981/82:169 282 ökatbostadsbyggande öppnar för ökadvalfrihet och fler alternativ påbostadsmarknaden, där konsumenterna i större usträckningskall kunna välja den boendeform, lägenhetsstorlek och utrustningsstandard som bäst passar hushållet.Om bostadskonsumenterna skall vara villiga att betala relativt mer för sitt boende, vilket samhällsekonomin troligen kräver, måstede också få möjlighet att välja bostadsstandard och förvaltningsform efter egna önskemål. Ett visstöverskott av lägenheter ären förutsättning för denna valfrihet och möjligheten till rörlighetöver hela bostadsmarknaden. Det ökade konsumentinflytande i boendetsom kommittén genom direktiven haft attbehandla har varit inriktat på bostadsrättsformen. SBEF ser denna begränsning som beklaglig då även andra former av ägarinflytande torde vara värda attöverväga. Utan att ifrågasätta bostadsrättsformenslämplighet att lösa vanligen förekommandesamägarproblem i flerbostadshus hadedet varit värdefullt om även andra former med enskilt ägande hade blivit belysta. I den aktuella strävan efter likformiga kostnadsförhållanden för olika boendeformer finns motiverad anledning attpröva förutsättningarna för ökad likställighe-t - juridiskt och ekonomiskt - när det gällerä ena sidan eget småhus och åandra sidan lägenhet i flerbostadshus. Med hänsyn till ett flertal inlägg i den offentliga debatten borde ett sådant studium varit befogat. Innan vi närmarebehandlar utredningens skilda ställningstagandenoch förslag vill vi i korthet beröra kommitténstidigare delbetänkande "Rättsskydd förkvarboende hyresgäster vid övergång från hyresrätttill bostadsrätt", vilket lett till vissa ändringar i 2 §bostadsrättslagen och innebär att s k "dubbelupplåtelse" inte ärtillåten (SFS 1981:603). Denna lagändring kan förväntas i höggrad försvåra övergångar till bostadsrätt, delsgenom kostnadskonsekvenserna för de boendesom tecknar bostadsrätt (ökat kapitalbehov och högre årsavgifter) samt dels genom risken att för oöverskådlig tid och utan egen påverkansmöjlighetvara bundna av det ekonomiska ansvaret att upplåta hyreslägenheter. Hyresgäster deltar inte i den ansvarsgemenskap som präglar bostadsrättshavarnasställning inom en bostadsrättsförening. Detbör observeras att en bostadsrättsförenings målsättning måste vara att efter föreningens tillkomst nå en i princip 100 %-ig anslutning av bostadsrättshavare, däralla lika delar samma värde- och kostnadsansvar. Den genomförda lagändringen kan sålundaförväntas permanenta ett för enbostadsrättsförening "onaturligt" förhållande de boende emellan. Även om lagen redan är införd borde utredningen ha övervägt möjligheten till en,begräns- 1981/82:169 283 ning av de negativa effekterna, exempelvis genom att inomlagstiftningen öppna möjlighet till dispens för föreningar som kan garantera sinahyresgäster flerårigt rådrumnär det gäller ställningstagandetill erbjuden bostadsrättsteckning. Sådana trygghetsfrägorövervägdes och beaktades särskilt vidutformningen av verksamhetsförutsättningarna förBR . Vi hänvisar därför med instämmande till experternas och särskilda yttrande (S314 - 315). Med motiveringen att ombildningar skall ske på de boendes villkor förordar utredningen att hyresgästernasjälva organiserar den bostadsrättsförening som förvärvarfastigheten. Initiativ tagna från annat håll, exempelvis frånfastighetsägare eller rikskooperativorganisation, ges beteckningen "kontorsstiftade", varmed anses följa att de boende saknar inflytande över de ekonomiska villkoren. Detta förhållande harinte varit regel för föreningar där fastighetsägarna tagit initiativ till överläggningar medde boende. I normalfall har föreningenbildats och styrelse utsetts först sedantillräckligt intresse för förvärvet dokumenterats från de boendes sida. Denna ordning har varit regel bl a vid ombildningardär Fastighetsgaranti utställt garantiförbindelser.Beteckningen "kontorsstiftade" bostadsrättsföreningar hardärmed främst giltighet förföreningar och köp organiserade av rikskooperativa organisationer. För att trygga hyresgästernas inflytande föreslår kommittén att hyresgästernai minst två tredjedelar av de uthyrda lägenheterna i fastigheten skall vara medlemmar ibostadsrättsföreningen och biträda beslut på föreningsstämma om förvärv av fastigheterna. Kommittén föreslår dock att de rikskooperativa organisationernaundantas från denna majoritetsregel vid s kfrivilliga förvärv. Detta betyder att HSB eller skulle kunna förvärvafastigheter. ' utan att ha inhämtat deboendes intressen, tom även mot de boendes vilja. En sådan ordning kan komma att åsidosätta deboendes intressen. Sålunda har exempelvis HSB i Stockholmmött starkt motstånd från de boendekring ett fastighetsprojekt som organisationen förvärvat för att ombildas till bostadsrättsförening. Vifinner inget skäl att HSB och ges en särställning.i fråga om kravet på majoritetvid fastighetsförvärv för bostadsrättsupplåtelser.Kommitténs förslag avstyrkes därför i denna del. Vad gäller det föreslagna kravet påmajoritetsställning - 2/3 av de uthyrda lägenheterna - konstaterar kommittén själv att olikamajoritetsregler redan är uppställda för Prop.1981/82:169 284 andra förhållanden som näraberör en bostadsrättsföreningsverksamhet, nämligen beskattningsregler och vissabelä-ningsvillkor. Med hänsyn till det otympliga i att en förening skall behövabevaka flera majoritetsregler ären samordning nödvändig. Den majoritetsregel kommitténföreslagit utgår från att beräkningen av antalet lägenheter sker med hänsyn till såväl lokalersom bostadslägenheter. Vi förordar i ställetatt majoritetsregeln anpassas till anvisningar för schablontaxering av s k "äkta" bostadsrättsförening, som anger att avtaxeringsvärdet "belöper på de tillmedlemmar eller delägare med bostads- eller hyresrätt upplåtnabostadslägenheterna". Kommittéförslagetskrav på 2/3-dels majoritet (inkl lokallägenheter) innebärinte att villkoren för schablontaxering är uppfyllda. Vi yrkar på ändring avkommitténs förslag så att majoritetsregeln baseras på intresset hos bostadshyresgästerna. Ekonomisk plan, intyg Kommittén anför att en upprättadekonomisk plan utgör det viktigaste beslutsunderlagetför bostadsrättsföreningen ochhyresgästerna när de skall ta ställningtill en övergång. Ekonomisk plan skall enligt kommittén upprättas före fastighetsförvärvet, såatt varje hyresgäst kan ta ställning till om han skall binda sig tillombildnings-projektet. Den på dessagrunder upprättade planen bör enligt kommitténdessutom ha försetts med det erforderligaintyget enligt 4 § bostadsrättslagen. Den av kommitténföreslagna ordningen för tillkomst av en ekonomisk plan kan inte anses lämplig och skulle leda till att allvarligt undergräva auktoriteten hos ekonomiska planer och förtroendet föratt den ekonomiska planen redovisar faktiska förhållanden om en bostadsrättsföreningsekonomiska verksamhet. Definitiva uppgifter om köpevillkoren och det ansvar som köparenikäder sig föreligger inte i ett skede före fastighetsförvärvet, dåplanen enligt kommittén skall upprättas. Änmindre torde någon intygsgivare på grund av dåtillgängliga uppgifter vara beredd attintyga att den ekonomiska planen "vilar på tillförlitliga grunder". Det måste, härobserveras att inga köpehandlingarföreligger, finansieringen tordevara oklar till belopp, ränte- och amorteringsvillkor,antalet bostadsrättsintressenter är okänt och attsannolikt även kostnaderna för erforderligt, underhållsbehov ärotillräckligt analyserade. En ekonomisk plan i bostadsrättslagens mening bör inte i något fall upprättasförrän föreningens verksamhet kan bedömas utifränfaktiska uppgifter. Det är en annan sak att ett fastighetsförvärv måste föregås av ekonomiska kalkyler som underlag för hyresgästernasställningstaganden. Dessa kalkyler bör dock aldrig kallas ekonomisk Prop.1981/82:169 285 Det uttrycket börvara förbehållet planer som uppfyller bostadsrättslagensoch bostadscättskungörelsens alla förutsättningar och som ger täckning för intygsgivarnas föreskrivna intygande att planen vilar på tillförlitligagrunder. Kommittén har även i övrigthaft uppenbara problem att finna stödför sina förslag inom gällandebostadsrättslagstiftning. Kommittén konstaterar att lagreglerna utformats med hänsyn till förutsättningarna vid nyproduktion och att förhållandena iflera avseenden är olika vid ombildningar tillbostadsrätt. "Reglerna är dock alltid desamma" framhåller kommittén.Kommittén mäste ändock under arbetet ha konstateratatt gällande regelsystem inte är anpassat förombyggnadsfallen, liksom det heller inte äranpassat för andelsupplåtelse i fritidsbyar. Ändock gäller samma regler vilket inte är tillfredsställande. - Vilken trygghetbeträffande fastighetens goda bestånd har bostadsrättshavarenrätt att ställa eller förvänta? I nyproduktion sannolikt 20 - men hur längeför ombildad hyresfastighet? - BRL § 26 ålägger bostadsrättshavarenatt på egen bekostnad hålla lägenheten igott skick. I nyproduktionen avser bestämmelsenen enhetlig utgångsstandard. I övertagna objekt kan emellertid lägenheter ha väsentligtolika underhållsförutsättningar beroende pä tidigare åtgärder, ävensådana som inte beaktas vidbesiktning och värdering av den enskilda lägenheten. - Vilka förändringar avolika avgifter har den boende skyldighet att tåla i förhällande till de villkor som utgjorde underlag för beslutet om bostadsrättsförvärv? Nyproduktionen har i regel gott och långsiktigt underlag för sina upplåtelsevillkor. Kan detta uppnås vid Dessa frågeställningar fåräven en konkret betydelse när det gälleratt bedöma rimligheten i det föreslagna författningstillägget till bostadsrättslagen, 9 a §. Paragrafen anger att stadgarna får föreskriva att"de hyresgäster som biträder ett beslut om förvärv av hyresfastighet för ombildning till bostadsrätt skall vara skyldiga att teckna bostadsrätt till sina lägenheterefter förvärvet" .... "Vill hyresgästernaöverlåta sin hyresrätt nät bostadsrättsföreningen är ägare av fastigheten, får föreningen dock som villkor för överlåtelsen föreskrivaatt den tillträdande hyresgästen övertarskyldig- Prop.1981/82:169 286 heten att teckna bostadsrätt" .... "Om beslut har fattats om väsentlig ökningav de avgifter som skall utgå för hyresgästen,får denne genast efter uppsägning frånträda sin skyldighet att teckna bostadsrätt om detta inte ärobilligt mot bostadsrättsföreningen eller mot medlemmarna. Bestämmelserna om uppsägning i 23och 29 §§ skall i så fall ägamotsvarande tillämpning". Det kan framståsom väl motiverat att den som biträtt beslutet om fastighetsköp även tarkonsekvenserna vid den följande föceningsbildningen. Det ger oss anledning att än en gångbetona nödvändigheten av att beslutsunderlaget ärså fast att någon väsentligavvikelse inte kan bli aktuell. Om den som biträtt beslutet skall vara så strängt bunden som de föreslagna bestämmelserna anger måste förutsättas att förvärvsvillkoren i detalj preciserats och bundits upp,att medlemsanslutningen är fast och ingen avflyttning skerunder ombildningsprocessen, att besiktningsmannen korrekt bedömt kostnader föraktuella (och i tiden näraliggande) underhållsbehov samt att erfor--derlig tilläggsfinansiering tryggats. Om full klarhet inte förebringatspå var och en av dessa punktet, kanresultatet bli att hyresgästen tvingas acceptera väsentlig ökningav grundavgift och/eller årsavgift med risk att annars bliuppsagd för avflyttning. Den föreslagna ordningen kan i vissa fall leda till attde boendes besittningsskydd oförskyllt försvagas, vilket rimmar illa med den boendetrygghetsom är målsättning.en bakom förbudet mot dubbelupplåtelser. Det anförda tordebelysa att en mera genomgripande översynav bostadsrättslagstiftningen ät motiverad föratt skapa ett regelsystem ,sora bättrebelyser rättigheter och skyldigheter för olika berördaparter vid ombildning från hyresrätt till bostadsrätt.En ytterligare anledning kan vara att bringa ökad klarhet om de ekonomiska konsekvenserna av olika lösningar förfinansiering av grundavgifterna avseende lägenhetersom inte upplåtes med bostadsrätt. Det har t ex bedömts föreligga risk för att en uppläggningav ekonomisk plan med grundavgifter angivna ävenför uthyrda lägenheter (finansierade genom upplåtelseavgifter) kan åsamka föreningen realisationsvinstbeskattning,om sådan lägenhet senare upplåtes medbostadsrätt. Kommunalt inflytande i bostadsrättsföreningar Utredningen behandlar ävenfrågan om representant ibostadsrättsförenings styrelse som villkor förstatlig belåning till . Kommittén anser att kommunerna inte bör kunna undandra sig erforderlig insyn och varaskyldiga acceptera erbjudanden om insyn i bostadsrättsföreningar.Denna insyn föreslås bli utövad av en rapportör i ställetför genom styrelseledamot. 1981/82:169 287 Förslaget är väl befogatoch undanröjer tidigare förekommande situationer där kommuner godtyckligt hindrat enskilda bostadsrättsföreningar atterhålla förmånliga statliga lån genom att avslåföreningarnas begäran om representant i föreningens styrelse. SBEF tillstyrker utredningsförslaget i denna del. Förvärv av enskilt ägd fastighet I avsnittet framläggerkommittén förslag om förköpsrätt för hyresgästerna då en fastighet skall försäljas. SBEF finner förslaget till ny förköpslag omotiverat för att öka antalet ombildningsärenden och närmastoförsvarligt med hänsyn till den administrativa byråkrati som ett införandeofrånkomligt skulle medföra. SBEF avstyrker helt förslaget och hänvisartill vad som härvidlag anförs i det remissyttrande som avgivits av Näringslivets Byggnadsdelegation, NBD. SBEF bedömer inte attden föreslagna förköpsrätten kan väntasleda till nämnvärt ökat antal ombildningsfall.Fastighetsägare som är beredda att försälja sin fastighet och inte har särskilda skälför att överlåta fastighetentill en viss köpare kan inte väntas ha skälatt motsätta sig en försäljning tillde boende om dessa uttalat sitt intresse. Det borde därför täcka att de boende markerar ett sådant intresse i skrivelse direkt till fastighetsägaren. Inte heller den av kommittén åsyftadepriseffekten synes kunna uppnås i andrasituationer än de då fastighetsägarenär tvungen att avyttra en fastighet.I sådana fall kan behovet av ett snabbtavslut vara särskilt väsentligt, varfören utdragen hembudsprocedur får anses utgöra en allvarlig inskränkning av fastighetsägarens förfoganderätt. En förköpsrätt enligt förslaget kan emellertid i normalfallet inte - och bör inte heller enligt SBEFs uppfattning - ge deboende fördelar eller förmåner som intekan uppnås genom förhandling i samband med-frivilligt -köp. Om kommitténlikväl avsett att sådana fördelarskall följa av förslaget innebärförslaget en i motsvarande grad orättvis behandling av de boende inom de kommunalabostadsförvaltningarna, eftersom de boendeinte tillerkänns någon förköpsrätt vid eventuella kommunalafastighetsförsäljningar. Kommittén förordar att bostadsrättsförening i samband med fästighetsförvärv skall kunna erhålla långfristiga fastighetslån intill av fastighetens uppskattningsvärde. Kommitténförutsätter att utrymme skapas inom ramen för den oprioriterade sektorn. I denna del kan SBEF tillstyrka förslaget. Prop.1981/82:169 288 SBEF kan däremot intefinna det godtagbart att säljaren, som förutsättning för belåningen,skall tvingas att binda en del av försäljningssumman mot en kapitalmarknadsrevers eller enobligation. Visserligen förekommer det ofta att man vid köp använder sig avsäljarreverser, men detta måste få vara enuppgörelse mellan säljare och köpareoch inte ett tvingande villkor frånmyndigheterna. En försäljning sker ofta av det skäletatt säljaren avser att göra annan investering, vilket skulle hindras om man långsiktigt måstebinda viss del av köpeskillingen. Ett annat förbehåll som kommitténvill införa är att de erforderliga lånen skalltas upp mot säkerhet i fastigheten och intekunna fördelas på medlemmarna. Detta kan vi inte tillstyrka. Genominförandet av särskild skatt påbostadsrätter har statsmakterna redananpassat sig till och accepterat finansieringar genom fördelade (. "strimlade") lån. Vi kan inte heller godta att kommunerna somvillkor för övergång till bostadsrätt skall krävafinansiering utan fördelade lån. Det börbeaktas att fördelade lån inte ärannat än personliga lån förfinansiering av bostad, vilket är fulltaccepterat när det gäller villaboendet. Kommittén föreslår att enbostadsrättsförening i sina stadgar - förutomprisföreskrifter - skall kunna införa en klausul om skyldighet för bostadsrättshavareatt före överlåtelse hembjuda bostadsrätten till lösenav bostadsrättsföreningen, rikskooperativ organisation, kommun eller allmännyttigt bostadsföretag,om sädant är föreningsbildare. Överlåtelsen skallske till det pris som anges i stadgarnas prisföreskrifter. SBEF avstyrker detta förslagsom otillbörligt. Det skulle komma att inkräkta på bostadsrättsföreningarnassjälvständighet och bostadsrättshavarnasrådighet över gemensamma angelägenheter, liksom även den enskilda bostadsrättshavarens fria förfoganderätt över sin egendom. Komitiittén har soramotiv för förslaget anfört dels höga överlätelsepriser påvissa orter och dels vissa kommuners och rikskooperativa organisationers önskan att kunna påverkaprisbildningen pä bostadsrätter. Kommitténkonstaterar själv och uttalar klart att den"spekulation" i bostadsrätter,som ibland anförs som skäl förpriskontrollerande ätgärder, inte förekommer. Kommittén visar att högaöverlätelsepriser endast förekommit iett begränsat antal fall i centralt belägna delar av vissa, större orter, men visar ocksåatt en stagnation kunnat märkas efter 1979. Om aviserade begränsningar i avdragsrätten för skuldräntor och strängarerealisationsvinstbeskattning införs,kommer säväl efterfrågan på bostadsrätter som prisnivån vid överlåtelser att påverkas. Prop.1981/82:169 289 Kommittén framhåller att bostadsrättsföreningen självfår avgöra om de föreslagna pris- och hembudsbestämmel-serna skall införas i stadgarna. Det bör då beaktas att de rikskooperativa organisationerna -HSB och -såväl bildar föreningar som fastställer stadgar helt utan inflytande av dem som senarefår möjlighet att teckna bostadsrätt. Här föreligger inget fritt val frånde boendes sida. Tvärtom förhåller det sigså i sådana föreningar att stadgarna inte får ändras utanmedgivande från riksorganisationen. Detta förhållandeaktualiserat i stället en lagstiftningsändring som garanterar att medlemmarna - de boende -i bostadsrättsförening själva alltid kan fatta beslut om stadgarnasinnehåll och föreningens förvaltning. Kommittén inkräktar ytterligare på bostadsrättsföreningens ställning i och med att kommunernaskall kunna påfordra prisföreskrifter i stadgarna för nybildade föreningarsom villkor för bostadslän. Visserligen avser kommittén att kommunerna inte skall ställa sådana kravgenerellt utan endast påfotdta ptisfötesktifter i stadgarna om man kan anföra "objektivt godtagbara skäl". menar man att en kommunsuppfattning i allmänhet skall godtas i det enskildafallet, eftersom man utgår från att det finns särskilda bakomliggandekommunalpolitiska beslut. En kommuns uppfattning är emellertid resultatet av ett politiskt majoritetsbeslut och intemed säkerhet grundat på "objektivt godtagbara skäl". Kommunerna skulle här få ett-instrumentatt. fritt hantera på grundval av den rådande inställningentill regleringslösningar i allmänhet och priskontroll i synnerhet. fårhärigenom olika innebörd i olika kommuner och kan även komma att variera från tid till annan i en och samma kommun. Förutom den principiella omdaningenav bostadsrättsinstitutet skulle ett genomförande medföraen byråkratisk process för utformning av prisföreskrifter och bevakning av dessas efterlevnad samt efter hand skapaen svåröverskådlig bostadsrättsmarknad. Det anförda torde ge anvisning om att kommitténs förslag om prisföreskrifter och hembud skulle rubba de grundläggande förutsättningarna förbostadsrättsfocmen i väsentliga avseenden.