prop · G503180 · 1981-12-31 00:00:00 — har som sinhuvudsakliga uppgift att undersöka i vad mån det finns skäl att ändra de regleroch principer som gäller för försäkringsrörelse i . Kommittén skalldärvid bl.a. se över soliditetsprincipen, skälighetsprincipen, behovsprincipen,principen om försäkringstagarnas inflytande, specialitets- ochseparationsprincipen m. m. I försäkringsrörelseutredningens förslag har, isamband med anpassningen eller i vissa fall modifieringen av bestämmelser,hänvisats till för-säkringsverksamhetskommilténs arbete. 1981/82:180 Bilagedel 356 arbete kommer attberöra ett begränsat antal särskilt betydelsefulla bestämmelser iförsäkringsrörelselagen. Kommittén, som behandlar begreppetförsäkringsrörelse, de materiella koncessionsreglerna samtförsäkringsverksamhel genom caplivebolag, anser sig på detta stadium avutredningsarbetet sakna anledning att i detalj ta ställning tillförsäkringsrörelseutredningens förslag, vilket i huvudsak berör deassociationsrättsliga bestämmelserna i försäkringsrörelselagen. skälatt avvakta kommitténs arbete innan ett förslag till ny försäkringsrörelselagframläggs, allrahelst som försäkringsverksamhetskommitténs arbete kommer attkräva . Tvärtom torde ett snabbt införande av en ny försäkringsrörelselagunderlätta kommitténs fortsatta arbete. I den månförsäkringsverksamhelskommitténs förslag senare skulle påkalla ändringar iförsäkringsrörelselagen, bör dessa utan större svårigheter kunna vidtas i dennya lagen. Frånde synpunkter fondbörsen har att beakta saknar börsstyrelsen anledning tillerinran mot utredningens förslag. Mot bakgrund av de intressen, som vi tillvaratar påförevarande område, framför allt konkurrenspolitiska aspekter, har förbundetingen erinran mot det framlagda förslaget om ny lag till försäkringsrörelse. Beträffande regler för försäkringsrörelse som ejavser kolleklivavtalade försäkringar så konstaterar föreningen att remissenfrämst berör försäkringsbolagen och dess branschorganisation. Föreningen hartagit del av och instämmer i de synpunkter på remissen som anförs av . 1.8 Föreningenauktoriserade revisorer () Föreningen finner förslaget i huvuddrag väl ägnatatt ligga till grund för en ny lag på området. Prop.1981/82:180 Bilagedel 357 Samfundets, vars yttrande inskränker sig lillkapitlen 8-12, har i dessa delar inga erinringar mot att utredningens förslagläggs till grund för lagstiftning. (FRU) torde i sittarbete ha utgått från att det materiella innehållet i reglerna i nyaaktiebolagslagen skall återfinnas oförändrat i lagen om försäkringsrörelse,även om den språkliga dräkten förändrats, och att avsteg från dennahuvudprincip endast skall göras i de fall där försäkringsrörelsens särartmotiverar sådana. har emeUertid sett sig oförhindratatt av praktiska skäl i något fall föreslå ändringar eller tillägg också i vadgäller rent aktiebolagsrättsliga bestämmelser och har då utgått från alt totalöverensstämmelse härvidlag mellan de båda lagarna inte nödvändigtvis måsteföreligga. Vid sin genomgång av del föreliggande lagförslagethar riksförbundet vidare på några punkter också anseti sig böra beröra frågorsom snarare ryms inom () än inom FRU:sdirektiv. finner det värdefullt att FRU - tillskillnad mot gällande lag - inte behandlat bestämmelser omförsäkringsaktiebolag och ömsesidiga försäkringsbolag var för sig utan tagitupp bestämmelser som är gemensamma för båda bolagsformerna i samma paragraf. Föreningenfår-- framföra alt Föreningen inte har något att erinra mot del avgivnadelbetänkandet, emedan betänkandet icke väsentligen berör utländskaförsäkringsanstalters verksamhet i landet. konstaterar att utredningen enligtdirektiven haft att i lämplig utsträckning anpassa försäkringsrörelselagen tillden nya aktiebolagslagen och till den nya bokföringslagstiftningen. Det hardäremot inte ingått i utredningsuppdraget att ompröva de grundläggandeprinciperna i lagen. Med hänsyn härtill har avstått ifrån att i sittremissvar ta upp frågor som kan anses röra grundläggande principer. konstaterar med tillfredsställelse altuppdelningen av lagen i särskilda avdelningar för försäkringsaktiebolagrespektive ömsesidiga försäkringsbolag har slopats och alt kapitelindelningefler den nya aktiebolagslagens förebild har införts. Dessa förändringarbidrar i hög grad till alt Prop.1981/82:180 Bilagedel 358 lagtextenblir mera överskådlig. Den rent språkliga utformningen underlättar ocksåläsningen av lagen. Utredningens förslag går i huvudsak ut på att göraen lagteknisk anpassning av försäkringsrörelselagen till aktiebolagslagen ochbokföringslagen. LO accepterar en lagteknisk justering men avstår att närmarekommentera utredningen utan vill i stället hänvisa till sin principiella syn påassociationsrätten, som framförts i samband med yttrandena över de tidigarenämnda lagarna.' Vid anpassningen till har utredningengjort de jämkningar som påkallas av försäkringsverksamhetens särart. Föreningenanser denna avvägning väl genomförd. Föreningen tillstyrker därför utredningensförslag. starkt understryka angelägenheten av att den föreslagnalagstiftningen genomföres möjligt, Visseriigen är intemindre än tre olika utredningar sysselsatta med försäkringsverksamheten,nämligen FRU som har att framlägga vissa följdförfattningar till det nuredovisade förslaget, vidare försäkringsrättskommittén och försäkringsverksambetskommittén,vilken sistmämnda har att utreda vissa för försäkringsverksamhetenbetydelsefulla spörsmål. Del kan förmodas att FRU:s slutbetänkande snartföreligger. I fråga om de båda övriga kommittéerna förefaller det sannolikt attden förstnämndas blivande förslag endast i begränsad omfattning kommer attberöra FRL medan den senares uppdrag kommer att bli tidsödande. Om dennabedömning är riklig torde del inte föreligga skäl att låta anstå med den nuföreslagna lagstiftningen i avbidan på de kommande utredningsförslagen. Föreningen finner ingen anledning att tycka någotannat än de sakkunniga och vi biträder därför den nya lagtexten. 1975: 103 s. 86 och 1975: 104 s. 73. Prop.1981/82:180 Bilagedel 359 2 Synpunkter på 1 kap. De flesta remissinstanser har inga invändningar motutredarens förslag i denna del. har anfört vissa synpunkterbeträffande bristen på definition av begreppet försäkringsrörelse.Försäkringsrättskommittén (Ju 1974:09), Svenska försäkringsbolags riksförbundoch Arbetsmarknadens Försäkringsaktiebolag anför också synpunkter påterminologin i förslaget. ochförsäkringsjuridiska föreningen ställer sig positiva till det utvidgadekoncernbegreppet, men riksförbundet anför för sin del därjämte vissasynpunkter på olika enskildheter av förslaget i denna del. , och ArbetsmarknadensFörsäkringsaktiebolag har slutligen anfört synpunkter beträffande möjligheternaatt medge dispens från lagens bestämmelser. I 2 kap. 4 § 3 st. anges som en förutsättning förbeviljande av koncession att den tillämnade rörelsen är ägnad att främja ensund utveckling av försäkringsväsendet. Enligt inspektionens uppfattning bordelocksä klart framgå av lagen att rörelsen skall bedrivas på ett sätt som ärägnat att främja en sådan utveckling. Detta är av särskild betydelse med hänsyntill inspektionens möjligheter att ingripa mot missförhållanden enligt 19 kap.11§. Inspektionen föreslår därför att till 1 kap. 1 § 1 st. fogas följandepunkt: "Rörelsen skall bedrivas på ett sätt som är ägnat att främja ensund utveckling av försäkringsväsendet". En sådan bestämmelse skulle ävenkorrespondera med den i 3§ 5. instruktionen (1981:181) för inspektionen angivnaskyldigheten att verka för en sund utveckling av försäkringsväsendet. 3 § 2 st. Bestämmelsen innebär en saklig ändring iförhållande till gällande rätt såvitt avser livränta och sjukränta som utgesfrån skadeförsäkring. Ändringen slår i överensstämmelse med vad somföreslagils i Ny försäkringsredovisning och inspektionen har inte något alterinra mot densamma. Det förtjänar att påpekas alt ändringen kan påverka fråganom delägarnas personliga ansvarighet i ömsesidiga försäkringsbolag (jfr.belänkandet s. 161-162). Under alla förhållanden finner hovrätten detpåkallat att frågan om en definition av begreppet försäkringsrörelse prövas,innan utredningens förslag genomförs, och att i den mån det är möjligt attåstadkomma en Prop.1981/82:180 Bilagedel 360 sådandefinition - denna inarbetas i den nya lagen. Utredningen har under hänvisningtill det åt försäkringsverksamhetskommittén givna uppdraget avstått från attförsöka definiera begreppet försäkringsrörelse (bet. s. 155). Bristen på endefinition av detta begrepp har emellertid skapat svårigheter redan vidtillämpningen av gällande lag (se exempelvis hovrättens dom , DB 1:164/79),och det framstår som helt otillfredsställande att införa en ny lag omförsäkringsrörelse utan att ens ha närmare undersökt möjligheten av attåstadkomma en rätislig avgränsning av den verksamhet som skall regleras genomlagen. Skulledet visa sig vara omöjligt att åstadkomma en lämplig definition av begreppetförsäkringsrörelse - erfarenheter från tidigare lagstiftningsarbete tyder påatt avsevärda svårigheter föreligger (jfr. s. 154) - synes böra övervägasalt i stället tillskapa ett förprövningssystem enligt vilketförsäkringsinspektionen från fall till fall får, även utan samband medkoncessionsprövning, avgöra huruvida viss verksamhet är att hänföra tillförsäkringsrörelse i lagens mening. En sådan lösning bör medföra denkonsekvensen att straff för olaga försäkringsrörelse kan följa bara i sådanafall där inspektionen förklarat verksamheten utgöra försäkringsrörelse i nyssangiven mening men vederbörande likväl fortsätter verksamheten utan att haerhållit koncession. Man kan också tänka sig alt slopa kriminaliseringen ochinskränka sig till att låta försäkringsinspektionen genom vitesföreläggandebringa verksamheten att upphöra. I allt fall synes den nuvarande ordningen, somlämnats orubbad i utredningens förslag (21 kap. 1 § 1) och som innebär att manstraffbelägger ett förfarande som ej kan klan härledas ur lagen, knappast stå ifull överensstämmelse med principen nullum crimen sine lege. Hovrätten har inte något att erinra mot den avutredningen föreslagna utvidgningen av koncernbegreppet (1 kap. 8 §) eller den föreslagna anpass ningen i övrigt av de associationsrättsliga bestämmelserna till motsvarande bestämmelser i aktiebolagslagen. Den i 1 kap. 8 § 2 st. gjorda preciseringen av koncernbegreppet i fråga om s.k. 50/50-bolag går f. ö. tillbaka på ell av hovrätten i remissyttrande bolagskommiltés slut betänkande (SOU 1979:46) framlagt förslag. 2.3Försäkringsrättskommittén (Ju 1974:09) De i betänkandet upptagna förslagen saknar, såvittnu kan bedömas, direkt betydelse för försäkringsrätlskommitléns arbete, ochkommittén lämnar dem därför utan yttrande. Dock vill kommhtén i sammanhanget laupp en fråga om bruket av vissa uttryck i försäkringsrörelselagen (FRL),kommunalskattelagen (KL) och den civilrättsliga försäkringsavtalslagstiftningen. I föreslagna 2 § FRL och 30 § 4 mom. KL skiljsmellan livförsäkringsbolag och skadeförsäkringsbolag (KL har benämningen-anstah). Prop.1981/82:180 Bilagedel 361 ringsbolagär de, vilkas rörelse uteslutande eller så gott som uteslutande avserpersonförsäkring. Övriga bolag kallas skadeförsäkringsbolag, men det ges intenågot namn åt deras verksamhet. Gemensam för de båda lagarna är ocksä användningenav begreppet personförsäkring; regleringen i FRL bygger på KL:s definition.Personförsäkring är livförsäkring, sjuk- och olycksfallsförsäkring,avgångsbidragsförsäkring samt arbetslöshetsförsäkring. Vidare skiljer FRL - men inte KL - pålivförsäkringsrörelse och annan försäkringsrörelse än livförsäkringsrörelse.Till annan försäkringsrörelse än hvförsäkringsrörelse hör bl.a. övrigapersonförsäkringsgrenar, dvs. sjuk- och olycksfallsförsäkring,avgångsbidragsförsäkring samt arbetslöshetsförsäkring. Försäkringsavtalslagen (FAL) avser med uttrycketpersonförsäkring livförsäkring samt sjuk- och olycksfallsförsäkring. All annanförsäkring kallas skadeförsäkring. uppdrag omfattar enrevidering av hela FAL. Kommittén samarbetar med motsvarande kommittéer iDanmark, och , och stor hänsyn måste tas till övriga ländersönskemål, i fråga om hur den nya lagstiftningen skall struktureras och delvisockså i fråga om vilka grundläggande uttryck som skall användas. Såvitt nu kan bedömas förefaller det mest sannoliktalt försäkringsrättskommitténs arbete kommer att leda fram till förslag om tvånya lagar som skall ersätta FAL, en lag om livförsäkring samt sjuk- ocholycksfallsförsäkring och en lag om all annan försäkring (inbegripet deförsäkringar som regleras av konsumentförsäkringslagen). Detta är i enlighetmed den uppfattning, som tycks ha flest företrädare i övriganordiska länder, och det är också den ordning som den svenska kommittén självfinner mest ändamålsenlig. I likhet med övriga länders kommittéer vill densvenska kommittén i den nya lagstiftningen behålla FAL:s användning avbegreppet personförsäkring: hvförsäkring samt sjuk- och olycksfallsförsäkring.I enlighet härmed bör den nya lagen om dessa försäkringar kallaspersonförsäkringslag. För annan försäkring än personförsäkring är det, såsomväl även försäkringsrörelseutredningen har funnit, svårare att hitta enkorrekt och smidig beteckning. Den norska betecknar sitt utkast tilllag om annan försäkring än personförsäkring som skadeförsäkringslag ochdefinierar i lagens första paragraf skadeförsäkring som "forsikring mot0konomisk tap ved skade på eller tap av ting, rettigheter eller andre fordeler,eller ved pådradd erstatningsansvar eller omkostninger". Enligtden svenska kommitténs mening uppstår det emellertid en brist på balans iterminologin, om man på detta sätt ställer skadeförsäkring mot personförsäkringi stället för, som är det logiska, mot summaförsäkring. Personförsäkring kanvisa de särdrag som annars brukar anses utmärkande Prop.1981/82:180 Bilagedel 362 förskadeförsäkring, och i någon utsträckning förekommer också summa-försäkringutanför personförsäkringen. Inte heller är "sakförsäkring", somannars kan sägas bilda ett gott motsatspar med "personförsäkring",ett tillräckligt omfattande begrepp för övriga försäkringar (inbegripet ansvars-,rättsskydds-, garanti- och kreditförsäkring). har emellertid ännu inte tagit ens preliminär ställning tillvilken beteckning den vill använda för annan försäkring än personförsäkring;förslag som "egendomsförsäkring" och "sak- och förmögenhetsförsäkring"har nämnts, varvid "egendom" skulle förutsättas vara ett vidarebegrepp än "sak". Oavsett hur denna fråga slutligen löses, är detemellertid klart att med den nya lagstiftningen olikheterna i språkbruket iförhållande till FRL och KL kommer att framträda tydligare än vad som ärfallet. Även om man kanske inte behöver befara några stora praktiskaolägenheter härav, kan det av principiella skäl ifrågasättas om inteförutsättningarna för en samordning bör undersökas. Kommittén förutsätter attfrågan blir föremål för fortsatta överväganden och samråd innanförsäkringsrörelselagen får sin slutgiltiga utformning. I lagen (1948:433) om försäkringsrörelse bemyndigasregeringen i 345 § andra stycket att beträffande tjänstepensionsförsäkringmedge avvikelse från lagens bestämmelser om det befinns ändamålsenligt frånaUmän synpunkt. Stadgandet återfinns i 10§ 2 punkten i det remitteradeförslaget. Bemyndigandet motiverades i prop. 1948:50 av det föredragandestatsrådet: "Det är tänkbart, atttjänslepensionförsäkringen kommer att utvecklas i former, vilka gör detönskvärt eller rentav nödvändigt att i fråga om det tekniska underlaget förverksamheten avvika från de regler, som gälla för vanlig livförsäkringsrörelse.I ett sådant läge är det otvivelaktigt av värde, om man dispensvägen kanåvägabringa för tjänslepensionsförsäkringen väl avpassade tekniskabestämmelser. Även i andra hänseenden, såsom beträffande redovisningen avförsäkringsfond, kunna avvikelser från eljest tillämpade principer finnasmotiverade. På grund härav förordar jag, att dispensregeln utvidgas att omfattaförsäkringslagens alla stadganden." Departementschefens förmodande visade sig välgrundat.Tjänstepensionsförsäkringen utvecklades starkt. Efter ATP-reformen träffadeskollektivavtal om tjänstepensionsförsäkring för tjänstemän genom överenskommelseom ITP-planen. SAF och LO träffade 1971 avtal om inrättande av en särskildtilläggspension för arbetare (). Tjänstepensionsfrågor har således i storutsträckning reglerats i kollektivavtal. Beträffande STP avtalades attpremierna kunde erläggas genom reverser. Betalningen av reverserna garanteradesav ett särskilt bolag . Företagen bereddes såledestillfälle att låna tillbaka en del av pensionspremien 1981/82:180 Bilagedel 363 för att därigenom underlätta sin kapitalförsörjning(STP-lån). Genomförandet av koUeklivavtalet, som var en del av 1971 årslöneuppgörelse, förutsatte dispens enligt 345 § lagen om försäkringsrörelse,vilken också meddelades. De kolleklivavtalade försäkringarnaberör numera vidare fäll än bara tjänstepensionerna. Kolleklivavtaladeförsäkringar finns beträffande bl. a. avgångsbidrag, avtalsgruppsjukförsäkring,tjänslegruppUvförsäkring och trygghetsförsäkring vid arbetsskada. Dekolleklivavtalade försäkringarna är underkastade en fortlöpandeproduktutveckling. Det är därför angeläget att möjlighet ges i lagen att lämnadispens beträffande kollektivavtalsbundna försäkringar. Således bör dendispensmöjlighel som tidigare gavs för tjänstepensionsförsäkringar nu utvidgastill att omfatta all koUektivavtalsbunden försäkring. Första paragrafen i föreliggandeförslag till ny lag om försäkringsrörelse inleds - icke oväntat - med ordet"försäkringsrörelse". FRU konstaterar emellertid i sinkommentar att kommittén - i likhet med sina föregångare - avstått från attförsöka definiera begreppet försäkringsrörelse. Detta bl.a. med hänvisningtill att regeringen i sina direktiv till FVK uppdragit åt denna att överväga ominte en legal definition av detta begrepp bör införas i lagen. är väl medvetet om destora svårigheter som mött och möter vid varje försök att definiera begreppetförsäkringsrörelse men vill ändå understryka angelägenheten av att ett sådantförsök göres av FVK. Utveckhngen inom branschen inteminst på riskmanagement-området torde komma att göra behovet aven dylik definition alltmer påkallat. Enligt 21 kap. 1 § i lagförslagetriskerar - liksom - den som i bedriver försäkringsrörelse utanatt vara berättigad till detta att straffas med böter eller fängelse.Lämpligheten av att vidmakthålla denna straffsanktion om begreppetförsäkringsrörelse förblir odefinierat synes kunna ifrågasättas. I kap. 2 § I första stycket föreskrivs attförsäkringsbolag inte får driva annan rörelse än försäkringsrörelse, "omdet inte finns särskilda skäl för detta". Även för denna grundlägganderegel utgör självfallet frånvaron av definition av begreppetförsäkringsrörelse rent logiskt en avsevärd brist. Bestämmelsen - som har sinmotsvarighet i gällande lag - har erfarenhetsmässigt skapat vissa onödigasvårigheter för bolagen. I avsaknad av "särskilda skäl" harförsäkringsbolagen - med försäkringsinspektionens medgivande nödgats förläggasådan "annan" verksamhet till ett helägt dotterbolag (exempelvisskadeförebyggande rådgivning). Prop.1981/82:180 Bilagedel 364 Medgivande att driva "annan rörelse"skall enligt FRU:s kommentar endast lämnas om det finns "garanti för altdetta sker i försäkringstagarens intresse" (sid. 155). villunderstryka att detta sistnämnda krav inte såsom sketl bör tolkas så snävt attav försäkringsinspektionen medgiven "annan rörelse" - driven avförsäkringsbolaget i egen regi eller av ett dotterbolag - inte får ge vinst.Med en så snäv tolkning riskerar man att stävja initiativ främst på det iframliden säkerligen allt viktigare skadeförebyggande området - som om deförverkligades skulle vara i både försäkringstagarnas och samhällets intresse. finner det - inte minst molbakgrunden av den svenska försäkringsbranschens tilltagandeinternationalisering - naturligt att koncernbegreppet utvidgas. Förbundet villdock framhålla vissa praktiska svårigheter som kan uppkomma vid den föreslagnabestämmelsens tillämpning. 1 andra länder är det långt ifrån ovanligt attmoderbolaget i en försäk-ringskoncem är ett holdingbolag med ett antalförsäkringsaktiebolag som dotterföretag. Svenska exempel på samma arrangemangfanns inom den s. k. Argogruppen i (moderbolaget ett holdingbolag) och inom (moderbolaget likaledes ett holdingbolag). utgår från attförsäkringsinspektionen skall kunna förklara att lagens bestämmelser omkoncern liksom skall kunna tillämpas också på en sådan gruppbildningoch att härvid även holdingbolaget -trots att det är ett "vanligt"aktiebolag - skall kunna registreras av försäkringsinspektionen och bliunderkastat dess tillsyn och anvisningar. Motsvarande regler förutsätts också gälla blandadekoncerner där ett "vanligt" aktiebolag - ehuru icke holdingbolag - äradministrativt "centralbolag". Eftersom 8 § andra stycket avser såvälförsäkringsaktiebolag som ömsesidiga försäkringsbolag synes något krav påabsolut parallellitet med aktiebolagslagens formulering ej föreligga. För atttillgodose blandade eller ömsesidiga koncerner synes nuvarandeförsäkringsrörelselags formulering "väsentligt intresse i det senaresställning och resultatet ..." vara att föredra framför "betydandeandel i resultatet...". 13 § föreskrivs attförsäkringsbolag som är dotterföretag i sin förvaltningsberättelse skall angenamnet på sitt moderbolag. finner det ligga i sakens natur attdenna föreskrift inte kan vara tillämplig på utländskt dotterföretag till ettsvenskt försäkringsbolag men anser det likafullt i tydlighetens intresse varamotiverat att bestämmelsen uttryckligen inskränks till att endast avse svensktdotterföretag, alternativt att det i motiven framhålles att bestämmelsen inteär tillämplig på utländska dotterföretag. Prop.1981/82:180 Bilagedel 365 I I kap 8§ Qärde stycket föreskrivs attförsäkringsinspektionen kan förordna att lagens bestämmelser om koncerner skalltiUämpas helt eller delvis på en grupp av försäkringsbolag som inte utgörkoncern enligt bestämmelserna i samma paragrafs första och andra stycke men somhar gemensam eUer i huvudsak gemensam administration och företagsledning. vill i detta sammanhang framhålladels att försäkringsinspektionen inför ett sådant förordnande givetvis måsteinhämta de berörda företagens åsikt i frågan, dels att förordnanden av dettaslag måste grundas på en strävan att jämförbara bolagsgrupperingar arbetar pålika villkor. utgår från attförsäkringsinspektionen i förekommande fall förordnar att lagens bestämmelser omkoncerner i enhetlighetens intresse skaU tillämpas i sin helhet och aUtså inteendast delvis. Som ett skäl härför viU riksförbundet erinra om attkommunalskattelagen hitintills icke erkänner "partiella" koncerner. 1 denna paragraf görs en uttömmande uppräkning avdet fall där regeringen eller efter dess bemyndigande försäkringsinspektionenfår medge undantag eller avvikelser från bestämmelser i lagen. Riksförbundetfinner för sin del att de handlingsutrymme som lagen i detta avseende erbjudertillsynsmyndigheten utmätts onödigt snävt. Så t. ex. får avvikelser i fråga omutländska försäkringsbestånd endast medges om avvikelserna behövs med hånsyntiU utländsk lag. föreslår att möjligheterna lillavvikelser vidgas genom att texten i denna punkt kompletteras med orden"eller annan tvingande omständighet". Härigenom ges de svenskaförsäkringsbolagen, vilkas aktivitet på utlandsmarknaden framöver säkerligenkommer att tillta ytterligare, större möjligheter att anpassa sig till de lokalaförhållandena på ohka internationella marknader. Ett exempel på att den föreslagna begränsningen ärför snäv utgör bolaget erfarenhet då det erhöll koncession alt drivaförsäkringsrörelse i , där krävde att Ansvar tog bortinskränkningen till helnyktra för försäkringstagare i . Det var således idetta fall inte fråga om avvikelse från en lagbestämmelse utan om en föreskriftav tiUsynsmyndigheten.