prop · G503130 · 1981-12-31 00:00:00 — Som har utvecklats i den allmänna motiveringen kani den samhällsekonomiska helhetsbedömningen enligl förevarande paragraf ävenvägas in indirekta, ekonomiska verkningar av företaget, den nytta företaget kanha för även andra än företagaren samt eventuella sekundära skador som kandrabba ägare av skadad egendom. Prop,1981/82:130 499 Syftel med förevarande bestämmelseär atl hindra lilkomslen av vallenföretag som inte är samhällsekonomsiktmotiverade. Den samhällsekonomiska bedömningen bör därför baseras på enekonomisk analys av rimlig omfattning (se härom avsnitt 2.4.6). Som utredningenframhåller kan det när osäkerhet råder om det samhällsekonomiska utfallet avett vattenbygg-nadsförxlag vara lämpligl atl göra jämförelser mellan olikakoslnadsalternativ, t. ex. elt beräknat maximi- och minimivärde beträffandekalkylräntans eller energiprisernas storlek. På del sättet kan man redovisainom vilka marginaler osäkerhet råder och därigenom i vissa fall slippa allgöra fortsatta, noggrannare beräkningar. Som har anförts i den allmännamotiveringen medger förevarande beslämmelse bl. a. att företag kommer lillstånd som vid en strikt ekonomisk bedömning t. o. m. Kan visa sigförlustbringande men som har slor allmän betydelse, t. ex. sådana åtgärder förmiljövården eller fisKet som avses i 2 Kap. 7 8. Av skäl som har anförts i denallmänna motiveringen finns del inte något behov av en underslällningsregel iförevarande paragraf Qfr 4 8 andra stycket). 6 § Vid prövningen av ett vallenföretags tillällighetskall hänsyn tas till andra vattenföretag eller särskilda anläggningar som kan antas behövas för att del sökta vattenföretagel skall kunna utnytQas på elt ändamålsenligt sätt. Paragrafen motsvarar 3 kap. 7 8 iutredningens förslag och 4 kap. 18 8 andra stycket andra meningen VL.Paragrafen har behandlats i den allmänna motiveringen (avsnitt 2.4.6). Av skäl som har angivits i denallmänna motiveringen har prövningen enligt paragrafen utvidgats så att deninte bara som enligt VL avser vatlenförelag ulan även andra följdförelag änvatlenföretag, exempelvis kraftledningar, pumpstationer och vägar. För altuttryckligen markera detta används i lagtexten uttrycket "vattenföretageller särskilda anläggningar". 7 8 Bestämmelserna i 2, 3 och 5 88 skall inte tillämpasvid prövningen enligt denna lag av 1. vattenföretagsom vid prövning av en viss verksamhet enligt 136 a 8 byggnadslagen (1947: 385)har angetts som elt villkor för verksamheten, 2. broar ellerandra vattenföretag för väg, järnväg, tunnelbana eller spårväg, vars anläggandehar prövats i särskild ordning, 3. rörledningar ivatten, vartill koncession har meddelats enligt lagen (1978:160) om vissaröriedningar. Paragrafen, som i huvudsakmolsvarar 3 kap. 5 8 i utredningens förslag och 2 kap. 40 8 VL, har behandlatsi den allmänna motiveringen (avsnitt Prop.1981/82:130 500 Förevarande beslämmelse innebär atltillåtlighelsprövningen enligl den nya vattenlagen av de uppräknade företagenendast skall avse företagets inverkan på allmänna inlressen enligt 4 8. Bedömningenav lillåtligheten i detta avseende kräver ofta särskild vattenteknisk ellervattenrättslig kunskap och del är därför lämpligt atl den fortfarande görs vidden vatlenrättsliga prövningen. Dessulom skall naturligtvis den allmännalämplighelsbe-dömningen enligt I 5 företas. 1 anledning av ett exempel somVäxjö tingsrätt har lämnat i sitt remissyttrande vill jag framhålla altpimkten I inte är tillämplig om regeringen i sitt lokaliseringsbeslut enligt136 a 8 byggnadslagen har lämnat öppet i vilken av flera sjöar en nödvändigreglering skall göras. Vattenföretagel måste alltså vara tillräckligtkonkietiserat i loKaliseringsbeslutet. Undanlaget i 2 kap. 40 8 VL gällerendast broar och andra vattenbyggnader för allmän väg. Punkten 2 i förevarandéparagraf avser däremot i överensstämmelse med utredningsförslaget även enskildväg som har prövats enligt anläggningslagen eller lagen om enskilda vägar. Punkten 2 avser även vattenföretagför järnväg, tunnelbana och spårväg. För järnväg för allmän trafik fordras ensärskild koncession av regeringen (se SOU 1938:28 s. 46 och 1966:65 s. 72). Ensådan koncession synes också förutsättas för tillkomsten av vissa enskildajärnvägar, tunnelbanor och spårvägar (se förordningen, 1967:604, omtryckt1975:612, om enskilda järnvägar, tunnelbanor och spårvägar). Koncessionenersätter alltså den vatlenrättsliga prövningen enligt 2, 3 och 5 88. I punkt 3 görs elt undantag ocksåför röriedningar i , vartill koncession har meddelats enligt lagen (1978:160) om vissa rörledningar (se prop. 1977/78: 86 s. 72). Någon motsvarighet lill 2 kap. 40 stycket VL om undanlag för valtenbortledningar som regeringen har lämnattillstånd till enligt expropriationslagen finns inte i den nya lagen. Sedanundantag från kravet på vattenrätt för vattentäkter för kommunalvattenförsörjning har införts i 2 kap. 6 8 punkt 4 nya vattenlagen, tordeexpropriationsmöjligheten för samma ändamål inte behöva utnyttjas. Något behovav en undantagsbestämmelse för dessa fall föreligger därför inte. 8 8 Om ansökningar om tillstånd till olika vattenföretagprövas och företagen på grund av att de berör samma vattentillgångeller av någon annan orsak inte kan utföras vid sidan av varandra i enlighetmed ansökningarna samt någon samfällighel enligt denna lag inte bildas, skallförelagen om möjligt jämkas så all de kan komma lill stånd utan väsentligtförfång för något av dem. Om en sådan jämkning inte kan göras, skall företrädeges ål det förelag som från allmän och enskild synpunkl kan antas medförastörst fördel. Paragrafen, som molsvarar 3 kap. 68 i utredningens förslag, har behandlats i den allmänna motiveringen (avsnitt2.4.8). Paragrafen motsvarar 2 kap. 38 8 andra stycket och 48 8 saml 6 kap. 4 8VL. Prop, 1981/82:130 501 Liksom enligt gällande rätt skall en gemensamprövning kunna ske även om ansökningarna har getts in vid skilda tillfällen. Omfråganom tillstånd beträffande det ena företaget redan är färdig för avgörande,bör det slå prövningsmyndighelen fritt atl tillämpa paragrafen när en ansökanom ett nytt vattenföretag ges in. Om de konkurrerande vattenföretagen prövasvid olika förrättningar eller vid förrättning resp. vid vattendomstol, finnssärskilda bestämmelser i 12 kap. 28 8 om handläggningen av konkurrensfrågorna. Prövningsmyndighelenskall i första hand undersöka om del är möjligt alt jämka företagen så atl dekan utföras vid sidan av varandra. torde det vara lämpligt att försökaena parterna om en förlikning. Om det inte är möjligt med en jämkning, skal!företräde ges åt det företag som från allmän och enskild synpunkl kan antasmedföra störst fördel. Denna prövning av förelagen lorde i stort settsammanfalla med den samhällsekonomiska prövningen enligl 5 8. Av skäl som har angivits i den allmännamotiveringen (avsnill 2.4.8) har bestämmelsen i 2 kap. 48 § VL om särskillskydd för den kommunala vattenförsörjningen inle fått någon molsvarighet iförevarande paragraf Qfr 3 kap. 6 8 tredje meningen i utredningens förslag). Som uttryckligen anges i paragrafen gäller den intesådana fall då en samfällighet bildas enligl den nya vattenlagen. Då gäller istället 9 8 i förevarande kapitel, I2 kap. 57 § VL finns en regel om fördelning mellan fiera fasligheter avgrundvatten för husbehovsförbrukning. Utredningen har föreslagit en motsvarandebestämmelse om fördelning efter skälighet (5 kap. 2 8 i ulredningens förslag).Utredningen har vidare föreslagit att frågan om fördelning av vattnet inteskall som f n. prövas av allmän domstol utan som stämningsmål enligtvattenlagen (18 kap. 3 8 2 i utredningens förslag). Jag har ansett del vara lämpligl alt ha enmolsvarande fördelningsregel i den nya lagen. Bestämmelser härom har tagils ini 22 kap. 7 S resp. 13 kap. 14 § punkt 14. Utöver den nu behandlade bestämmelsen innehåller 5kap. i utredningens förslag en regel om att flera anläggningar som tillgodogörsamma grundvattentillgång och som tillhör samme ägare skall betraktas som engrundvatlentäkt, om anläggningarna inte är avsedda för helt skilda behov (5kap. 1 8 i utredningens förslag som molsvarar 2 kap. 42 8 andra styckel VL).Bestämmelsen i gällande VL motiveras främst av all tillslåndspliklen är knutenlill en i lagen angiven vattenmängd Qfr prop. 1939:9 s. 137). Någol sådantkriterium ställs inte upp i den nya vattenlagen. Enligl min mening behövs detdärför inte någon sådan bestämmelse i den nya lagen. Som jag har anfört i inledningen till avsnitt 4.1har 5 kap. i ulredningens förslag alltså inte fått någon motsvarighet i någolsärskilt kapitel i den nya lagen. 1981/82:130 502 9§ När enligt denna lag ett vattenförelag skall utföras inom ramen för ensamfällighel, skall slörsla möjliga fördel för var och en av dellagarna isamfälligheten eftersträvas. Vid behov skall jämkning ske mellan de olikadeltagarna så att var och en kan tillgodoses ulan väsentligt förfång för någonannan deltagare. Pa'-agrafen motsvarar i huvudsak 3 kap. 10 8 iutredningens förslag saml 3 kap. 7 8 och 7 kap. 20 8 VL. Paragrafen kompletterar I 8 i detta kapitel.Sistnämnda paragraf reglerar frågan om förhållandel mellan företagaren ochmotstående intressent. Syftel med förevarande paragraf är att möjliggöra atlföretagel på bästa säll molsvarar de krav som de olika dellagarna i envattenrättslig samfälllighel ställer Qfr 19 8 lagen om förvaltning avsamfälligheter). Iparagrafens motsvarigheter i VL liksom i utredningsförslaget sladgas denbegränsningen att kostnaderna inte får ökas oskäligt. Eftersom med uttryckel"fördel" främst avses en neltovärdehöjning för deltagarna behövs detemellertid inle någon regel om kostnadsbegränsning i förevarande paragraf. Med"fördel" avses även sådana förmåner för dellagarna som inte direklkan definieras i ekonomiska termer. 10§Om det vid tillståndsprövningen av etl vatlenförelag framgår atl detta kan,utan alt dess ändamål eftersatts, utföras så att det medför en betydande nyttaför någon annan, skall på begäran av denne villkor meddelas härom. Sådana villkorfår dock inte meddelas om förutsättningar föreligger för bildande av ensamfällighet enligt denna lag. Densom bereds nytta enligt första styckel skall utge en skälig ersältning tilltillståndshavaren. Omtillståndshavaren åsamkas förlust eller kostnad på grund av villkor enligtförsta slycket, är han berättigad till ersättning enligt 9 kap. Paragrafen motsvarar i huvudsak 3 kap. 11 8 iulredningens förslag samt i viss mån 3 kap. 7988 VL. Syftetmed första stycket i förevarande paragraf är atl ge en utomstående intressentetl tillfälle att i rimlig utsträckning påverka ett planerat förelagsomfattning och utförande, om del medför en betydande nytta för honom. Ettindustriföretag exempelvis ha intresse av atl tappningsbestämmelserna förett nytt, högre upp i vattendraget liggande kraftverk, som i och för sig inteberör industriföretaget, utformas med särskilt beaktande av företagets önskemålom förbättrad tillgång till industrivatlen. Om industriägarens önskemål kantillgodoses utan alt vattenföretagets ändamål, dvs. UtnytQande av ett strömfallför kraftproduktion, blir eftersatt, är förevarande paragraf tillämplig. Vidtillämpningen av första stycKet bör enligt min mening endast nyttan för denutomstående intressenten beaktas och inte som ulredningen anför eventuellasamhällseKonomisKa vinster av ett samgående. Denutomstående intressenten blir inte deltagare i företagel. 1981/82:130 503 sättningarföreligger för en samfällighetsbildning enligt 5-7 kap. är förevarandeparagraf inle tillämplig. Företaget skall alltså skötas av den ursprungligeinitiativtagaren, som emellertid genom förevarande paragraf kan bli skyldig attta hänsyn också till utomstående intressenter. Förevarande paragraf medför att det inte behövssärregler om behandlingen av gemensamma inlressen av det slag som f. n. finnsi t. ex. 3 kap. 8 och 988 samt 7 kap. 41 8 VL Qfr emellertid 5 kap. 5-888 nyalagen). Förevarande reglering kompletteras av bestämmelsernai 8 kap. 2 8 om rätt att använda annans valtenanläggning. Ersättningsbestämmelserna i andra och tredjestyckena motsvarar vad som i nyssnämnda fall gäller enligt 8 kap. 2 8 tredjestycket och 5 S. 118Om någon vill utföra etl vallenförelag som kan skada fisket, är han skyldig altulan ersättning vidta och för framtiden underhålla behövliga anordningar förfiskens framkomst eller fiskets bestånd, släppa fram vatten för ändamålel samliaktta de villkor i övrigt som på grund av förelagel kan behövas till skydd förfisket. Om nyttan av en ifrågasatt anordning eller ett villkor inle skäligenkan anses motsvara den kostnad som därigenom skulle åsamkas förelagaren, kanhan befrias från sådan skyldighet. I 10 kap. 5 8 finns bestämmelser om särskildafiskeavgifter som kan bestämmas i stället för atl villkor meddelas enliglförsta slycket. Paragrafen, som motsvarar 3 kap. 12 8 iulredningens förslag, har behandlats i den allmänna motiveringen (avsnitt2.4.9). Paragrafen molsvarar 2 kap. 8 8 första stycket VL Qfr också 3 kap. 2 8andra stycket, 5 kap. 5 8. 6 kap. 8 8 samt 7 kap. 41 8 första stycket och 498VL). Somhar anförts i den allmänna motiveringen avser förevarande paragraf åtgärderäven beträffande annan fisk än vandringsfisk (se även 2 kap. 7 8 nyavattenlagen). 1 fråga om de åtgärder som kan föreskrivas med stödav förevarande paragraf avses inle någon ändring i förhällande lill gällanderätt. Exempel på sådana åtgärder är anläggande av fisktrappa ellerålyngelledare och upptransport av yngel eller lekfisk. Vidare kan företagarenförpliktas atl ställa i ordning nya lekplatser eller atl anlägga och driva enfiskodlingsan-sialt. Paragrafen har med ändring av utredningsförslagetutformats så att förpliktelserna inte behöver begränsas lill det vattenområdesom berörs av vatlenföretaget. De kan alltså även avse bivattendrag. vilketstämmer överens med användningsområdet för den fiskavgift som kan ersätta åtgärderna(se 10 kap. 5 8). Företagaren är vidare skyldig att släppa fram delvatten och iaktta de villkor i övrigt som behövs till skydd för fisket.Fiskeristyrelsen anser i sitt remissyttrande att det bör föreskrivas attminimivaltenföringen förbi en vattenbyggnad i ett vattendrag aldrig fårbestämmas till lägre värde än den naturiiga lågvattenföringen. Enligl minmening bör det givetvis vara en strävan atl minimivaltenföringen hälls så högsom möjligt och inte tillåts gä ned under den naturliga lågvattenföringen.Avsteg frän denna norm bör 1981/82:130 504 dock kunna göras dels i profilreglerade vattendrag, dels ivissa andra fall när ell innehållande av vaiten är av väsentlig betydelse fören valtenreglering Qfr prop. 1954; 23 s. 26). Jag anser alltså inle att det ärlämpligt med en regel av det innehåll som förordar. I samband med åtgärder enligtförevarande paragraf kan meddelas fiskeförbud med stöd av 8 kap. 4 8. I 15 kap. 4 och 8 88 finnsbestämmelser om omprövning av villkor som har meddelats till skydd för fiskel Qfr2 kap. 8 S andra stycket VL). 12 8 Bestämmelserna i 2-11 88 giiller inte i fråga omutrivning av anläggningar i ytvatten och bortskaffande avflottledsanläggningar enligl 14 kap. I och 3 88. Paragrafen saknar motsvarighet i utredningsförslaget. Utrivning av anläggningar iytvatten och bortskaffande av flottledsanläggningar i vatten är enligt I kap.3 S punkt I all anse såsom vattenförelag. En ansökan om tillstånd till ellsådanl förelag skall emellertid inte prövas enligt lillåtlighelsbeslämmelsernai 2-5 SS utan tillstånd skall lämnas lill åtgärden om inle någon annanberättigas all överta ansvaret för anläggningen enligt de särskildabestämmelserna härom i 14 kap. 2 och 3 88. Inte heller bestämmelserna i 6-11 88blir tillämpliga på en sådan prövning. Däremot bör de principer som fastläggs i1 8 tillämpas när del gäller frågan hur förelaget skall ulföras. 1 förevarandeparagraf görs därför ett undantag från bestämmelserna i 2- 11 88 i friiga omnämnda förelag. Kapitlet innehåller bestämmelser om tillståndsplikt sommotsvarar 12 kap. i ulredningens förslag. Dessa vikliga bestämmelser harplacerats efter 3 kap., som anger de allmänna förulsätlningarna förvattenförelagen. Av skäl som har angivits i denallmänna mofiveringen (avsnill 2.12) innehåller kapidet inle någon motsvarighetlill de av utredningen föreslagna bestämmelserna om skyldighet att tilllänsslyrelsen anmäla vissa vattentäkter (12 kap. 28 i utredningens förslag). Många av de förelag som behandlas iVL är underkastade tillslåndsplikt. Företagaren har dessutom alltid rätl attbegära tillstånd. I VL särbehandlas de olikaföretagstyperna när del gäller skyldigheten att söka tillstånd. Reglerna förbyggande i vatten (2 kap. 208 1 mom.) innebär följande. 1 älvar, strömmar, åareller större bäckar får dammbyggnader inte uppföras utan tillstånd. | sådanavattendrag krävs tillstånd även för annat byggande som kan märkbart inverka påvattenståndet eller vattnets lopp, om del inte är uppenbart att varken allmän ellerenskild rätt skadas. För byggande i andra vattenområden krävs tillstånd om detföreligger sannolika skäl att allmän eller enskild rätl skadas. 1981/82:130 505 För grundvattenläkl krävs enligl 2 kap. 47 8 I mom.alllid tillstånd i fråga om större uttag än men även ifråga om mindre takter, om det föreligger sannolika skäl atl allmän ellerenskild rätt skadas. Förandra förelagstyper gäller liknande beslämmelser (3 kap. 11 och 27 88, 5 kap. 78, 6 kap. 208 samt 7 kap. 45 och 49 88 VL). 1 fråga om dikning föreligger docktillståndsplikt endasl om överenskommelse inte kan träffas om delaktigheteneller om inträng på någon annans marK (7 Kap. 368). UtredningenKonstalerar alt osäKerhet f. n. råder på flera områden rörandelillståndspliKlens omfattning. Konstaterar utredningen att gränsenmellan slörre och mindre vattendrag är svårdragen och beroende av den allmännauppfattningen, som Kan växla mellan oliKa delar av landet. Denmer omfattande prövningssKyldigheten beträffande vatlenföretag i störrevattendrag motiveras enligt utredningen av att företagens verkningar i sådanafall typiskt sett medför större inverkan och skador på motstående intressen.Emellertid är det enligt utredningen otillfredsställande med rådande osäkerheti fråga om vad som skall anses som slörre eller mindre vattendrag. i sjöar få svåra verKning-ar. Enligt utredningens uppfattning ärdet därför lämpligare alt när det gäller lillståndspliKlen utgå från förelagetsinverKan på motstående intressen i stället för vattenområdets art. Enligtulredningen innebär dessutom den nuvarande regeln beträffande företag i annalvattenområde än slörre vattendrag att stor osäkerhet råder rörande tillståndspliktensomfattning, eftersom en sannolikhetsbedömning skall göras av förelagetsinverkan på motstående inlressen. Den ensKilde ges därigenom etl alltför stortutrymme all själv avgöra huruvida prövning sKall ske eller inte. Detta utrymmebör insKränKas så att endast mera bagatellartade företag som uppenbarl intesKadar motstående intressen undantas från tillståndsplikten. Ulredningenförordar därför alt i den nya lagen införs den regeln alt varje vattenföretagsom genom inverkan på vattenförhållandena kan medföra skada på motståendeallmänna eller enskilda intressen skall vara fillslåndspliktigt. Endast företagsom uppenbart inle skadar motstående intressen bör vara befriade från sådanskyldighet. Utredningens förslag om en skärpt lillståndsplikthar till övervägande del mottagits positivt. Flera remissinstanser pekar dockpå att prövningsmyndigheterna kommer att belastas med många småärenden utanatl del allmänna vinner något som tillräckligt motsvarar merarbetet. När det gäller omfattningen av prövningspliklen iden nya vattenlagen vill jag anföra följande. Genom en tillståndsprövningkontrolleras bl. a. atl ett ifrågasatt vattenföretag stämmer överens medgällande markanvändningsplaner och allmänna planeringssynpunkler. Vidarekommer en utredning till stånd om valtenförelagets inverkan påvattenförhållanden samt motstående allmänna och enskilda intressen. Prop, 1981/82:130 506 prövningenklarläggs också företa.garens rättigheter och skyldigheter, exempelvis attutge ersättning för skada. ger ett tillstånd företagaren visstrygghet i fråga om förelagels bestånd. Man kan emellertid inte bortse från att entillståndsprövning medför arbete och kostnader för företagaren ochtillslåndsmyndigheterna saml andra berörda myndigheter och enskilda. Det kanalltså inte komma i fråga att föreskriva en tillslåndsplikt för allavattenförelag oavsett graden av inverkan på vattenförhållandena. Enligt min mening är det lämpligt att somhuvudregel föreskriva atl tillstånd krävs för varje vattenföretag och alt iföljande paragrafer göra undanlag från denna huvudregel och alltså ange i vilkafall tillstånd inte behöver sökas. Huvudprincipen bör därvid, som utredningenhar anför-t, vara all endast vatlenföretag som uppenbart inte skadar motståendeinlressen bör undantas från tillslåndspliklen. Jag skall nu diskutera frågan om tillständspliktensomfattning rörande vissa typer av vattenföretag, där olika meningar råder blandremissinstanserna. Det gäller vattentäkt för en enskild fastighetshusbehovsförbruk-ning, vattentäkt för jordbruksbevattning samt detaljdräneringgenom täckdikning. Enligt 2 kap. 47 8 1 mom. iredje slycket VLundantas från tillståndsplikl anordnande och nyttjande av gmndvattenläkt som äravsedd endast för att förse en viss fastighet med vatten lillhusbehovsförbrukning (se även 2 kap. 44 8 Qärde stycket VL). Någon särskildbeslämmelse beträffande en ytvattentäkt för samma ändamål finns däremot inte. Enligt utredningsförslaget undantas yl- ochgmndvattentäkter, som endast är avsedda för en viss fastighetshushållsförbrukning, från såväl den föreslagna tillstånds- somanmälningsplikten. Med "hushållsförbrukning" avser ulredningendetsamma som "husbehovsförbrukning" enligl VL. Flera remissinstanser, såsom , fleralänsläkarmyndigheter och kommunförbundet, anser att tillståndsplikten börutvidgas även fill grundvattentäkter för husbehov inom planlagda områden. Somskäl anförs av bl. a. att en ny grundvattenläkl kan medföra atlavloppsvatten från den egna och närbelägna avloppsanläggningar kan förorenaden gemensamma vattentillgången. Ägaren lill den nya takten kan också hävda atlhans läkt skall skyddas mot förorening från grannarnas avloppsanläggningar somutförs enligt byggnadsplan. Från länsläkarhåll anförs all husbehovstäkter oftaär olämpligt lokaliserade i förhällande lill föroreningskällor samlbristfälligt utförda. framför liknande synpunkter samt pekarockså på all bristsituationer kan uppstå inom planområden med en vattentäkt förgemensam vattenförsörjning, om fastighetsägarna tar upp egna takter pä sinatomter. vidhåller vad som i remissyttrande överbygglagutredningens betänkande (SOU 1974:21) Markanvändning och byggandeanfördes om att man i en markanvändningsplan enligt kommandebyggnadslagstiftning Prop, 1981/82:130 507 börkunna föreskriva byggnadslovsskyldighel för eller förbud mot en gmndvattentäkl,även om lillståndsplikt inte föreligger enligl vattenlagen. grundarsin uppfattning på att en sådan läkt kan ha svåra följdverkningar för byggandeoch för markytans användning för andra ändamål. För egen del vill jag anföra följande. Frånvaron avmotstående inlressen vid vattentäkter för husbehovsförbrukning, såvitt avsertakternas inverkan på vattenförhållandena, lorde med den av mig tidigareförordade principen om tillståndsplikl medföra att tillstånd av vattendomstolmera sällan skulle behöva inhämlas. Av remissyttrandena framgår emellertid alläven husbehovstäkter kan medföra vissa problem. Den myndighetskontroll avhusbehovsläkter som önskas av remissinstanserna grundar sig emellertid huvudsakligenpå omständigheter som ligger vid sidan av den prövning som skall göras avvattendomstolen. Domstolsprövningen innebär också en omständlig ochkostnadskrävande procedur. Det finns dessutom vissa möjligheter att ingripamot de påtalade förhållandena med stöd av hälsovårdsstadgan (1958:663), som f.n. är föremål för översyn (se SOU 1978:44).