prop · G503182 · 1981-12-31 00:00:00 — RSV har inom ramen för arbetet med att besvara remissendessutom funnit ett flertal problemställningar av teknisk art som måste lösas isamband med en förlängning. Som exempel härpå kan nämnas, 1, Enligtnuvarande 1 § tredje stycket skogskontolagen får skatlskyldig endast görainsättning på ett skogskonto. Utredningen anser att banken med stöd av ettintyg kan föra över aktuella skogskontomedel till ett nytt konto som omfattasav den längre löptiden. Härav följer att nyssnämnda lagrum behöver ändras.Därvid måste också regleras om de två kontoslagen för ett och sammabeskattningsår får öppnas i olika banker eller om kontona måste öppnas i enbank, 2, De intyg somutredningen anser en överflyttning av medlen skall kunna grundas på kanske intefinns bevarade. RSV vill här också påpeka att deklarationerna normalt intefinns bevarade för aktuella beskattningsår. Deklarationen skall ju normaltbevaras endast . Inte heller har det fidigare funnits skäl attanteckna förhållanden som här är av betydelse i skogsliggaren. Inte hellertorde det vara särskilt sannolikt att i efterhand kanutfärda tillräckligt tillförlitliga intyg om fördelningen av skogsinkomsterna, 3, Förtaxeringsåren 1981 och 1982 gäller lagen (1980:389) om tillfälliga regler förinsättning på skogskonto. Till följd av denna lags utformning krävs inga intygfrån för insättningar under beskattningsåren 1980 och 1981,Åven om , den skaltskyldige eller banken normalt bevararutfärdade intyg saknas således sådana . Utredningens förslag kräverhär en uppskattning från intygsgivaren, 4, Om enskattskyldig till endast delvis har tagit ut insatta medel som ärhänförliga fill ett beskattningsår, hur skall i så fall resterande medelbehandlas? Vid tvekan bör de "normala" avsättningarna anses uttagnaförst, men frågan torde i vart fall böra beröras, 5, harbankerna skyldigheter som till stor del underlättar laxerings-kontrollen vadgäller medel insatta på skogskonto. Det är också kontrollskäl som medfört attskogskontolagstiftningen i vissa avseenden är starkt formalistisk. Kontrollenbör också i ett system med två olika konton till stor del kunna grundas påuppgifter från bankerna och Prop.1981/82:182 68 Härför krävs emellertid att bankernatillser att fördelningen på de olika kontona blir riktig, 6, Ett system medtvå olika slags skogskonton kan leda till misstag vid insättningar. Denskattskyldige kan på grund av olika skäl anse sig endast kunna görainsättningar av den storlek som är tillålen inom ramen för normalfallen. Hanbehöver därvid inle förete något intyg för att styrka rätlen till uppskov vadgäller beloppet. Däremot torde sådant krävas om han ändå önskar göra insättningpå kontot med den längre löptiden. Detta bör komma lill uttryck i lagtexten.Likaså bör regleras huruvida den skaltskyldige skall kunna överflytta medelfrån det ena kontoslaget till det andra kontoslaget (jfr RÅ 1972 ref 58 och RÅ1970 ref 35). Det sistnämnda synes i vart fall vara avsett övergångsvis.Problemet torde dock även kunna bli aktuellt senare vid insättningar som skerav misstag eller på grund av bristande kunskap om den nya ordningen. 7, De föreslagnaövergångsbestämmelserna synes inte beakta att den förhöjda insätlningsrättenvid skadefall fidigare har varit reglerad genom särskild lagstiftning. För attden nya ordningen skall gälla också för sådana insättningar torde krävas enregel med exempelvis följande lydelse, "Härvid skall anses som omursprungligt uppskov medgetts med stöd av 2 § andra stycket". Med en sådanskrivning kan punkt 2 sista meningen utgå, 8, Iövergångsbestämmelsen måste också regleras uppgiftsskyldighel för den skaltskyldigevad gäller överflyttade medel (jfr 4 § skogskontolagen). Det nu framförda torde inte innehålla en fullständiguppräkning av de tekniska problem som bör lösas i samband med en eventuelllagstiftning. Enligt RSVs mening kräver också de exempel som här angetts alt eneventuell lagstiftning föregås av ytterligare utredning. Det bör därvid ävenkunna övervägas om del nu framlagda förslaget på ett överskådligare sätt skullekunna regleras i en särskild lag för "skogsskadekonton" med lämpligahänvisningar till skogskontolagen, RSV förutsätter att verket också beredstillfälle att lämna synpunkter på de förslag som därvid framarbetas. Det nuframlagda förslaget utgör inte tillräckligt underlag för en lagstiftning. i redovisar i stort sett sammaproblemställningar som RSV har gjort. tar också upp förslagelsbetydelse för virkesförsörjningen och skattekonsekvenserna för den enskildeskogsägaren: Utredningen anför att den omständigheten alt behållningenpå vissa skogskonton tas till beskattning vid taxering kommer att ledatill att skogsägare av skatteskal underlåter alt avverka. Del torde vara ettringa antal skogsägare som gjort stora insättningar vid taxering ochlåtit medlen stå inne maximal tid och följaktligen 1982 tvingas redovisa högaintäkter av jordbruksfastighet. På grund härav kan inte delauppfattningen att virkesförsörjningen i nämnvärd omfattning kan påverkas. anser därför att förslaget har marginellbetydelse för virkesförsörjningen. Med hänsyn till de övriga möjligheter till resultatuljäm-ningmellan beskattningsår (allmän investeringsreserv, avsättning för skogsvårdandeåtgärder m, m,) som står ägare av jordbruksfastighet till buds, torde inleheller skattekonsekvenserna för den enskilde påkalla den föreslagnalagändringen. Prop.1981/82:182 69 Förslaget strider vidare enligt mening ävenmot en önskvärd förenkling av regelsystemet på beskattningsområdet. På grund härav föreslår att förslaget inteläggs till grund för lagstiftning. Såsom utredningen framhållit är det i huvudsak Värmlandslän som drabbats av inseklsangrepp på växande skog. Ett område som drabbatssärskilt hårt är i . Såvitt framgår av 1980års skattelängd förefaller det emellertid inte som om skogsägarna i områdettvingats betala onormalt höga skatter därför att nuvarande möjligheter tillinkomstutjämning skulle vara otillräckliga. Skattelängden för Norra Ny visarnämligen att endast sex skattskyldiga med hemort inom församlingen hade inkomstav jordbruksfastighet , vid taxering, 1 två av fallenöversteg inkomsten . En förlängning av löptiden för skogskonto som ävenomfattar redan innestående medel kommer utan tvivel att medföra åtskilligaadministrativa problem. Ett av problemen beror på att flertalet deklarationernormall utgallras och att man därför i många fall saknar möjlighetatt kontrollera om det vid deklarationstillfället företetts ett intyg om sådanavverkning som avses i 2 § andra stycket skogskontolagen. Normalt lämnasintyget av skogsvårdskonsulenten året efter det att avverkningen skett. Intygetskall visa att viss angiven intäkt hänför sig till avverkning på grund av sådanskada som avses i nämnda lagrum (stormfällning, brand, insektsangrepp ellerliknande händelse). Det är vanligt alt skogsägaren gjort normala avverkningarjämsides med avverkningar på grund av skada. Alt långt i efterhand intyga hurstor andel av intäkten som hänför sig till normalavverkning resp, avverkningpå grund av skada torde vara svårt. Värdet av de intyg som enligt förslagetskall grunda rätt till förlängning av löptiden i nu avsedda fall måste därförifrågasättas. Taxeringav fastighetsägare som är bosatta utom kommunen avses inom en nära framtidkomma att ske i den skattskyldiges hemortskommun. Någon lokalkännedom kommer dåinte att finnas när taxeringsnämnden skall ta ställning till om uppskov skallmedges på grund av att intäkterna hänför sig lill sådan avverkning som avses i2 § andra stycket skogskontolagen. God lokalkännedom har ofta stor betydelseför att taxeringsnämnderna skall kunna åsatta likformiga och rättvisataxeringar. Vid allmän fastighetstaxering samtaxeras alla fasligheter sombildar en gemensam förvaltningsenhet, I en geografiskt vidsträckt kommun som Torsbyär det inte ovanligt att en skogsägare har långt mellan sina skogsskiften. Ettintyg avseende avverkning på ett skifte inom viss del av kommunen kan i ettsådant fall åberopas av fastighetsägaren utan att taxeringsnämnden har någonreell möjlighet att bedöma om avverkningen i verkligheten skett inom en annandel av kommunen där skogen inte drabbats av någon skada. Med hänsyntill att endast ett fåtal fastighetsägare torde ha nämnvärda skatteproblem pågrund av stora skogsavverkningar och då det redan med nuvarande bestämmelserfinns möjlighet att uppskjuta beskattningen genom att utnyttjamöjligheten att göra avsättning till allmän investeringsreserv, avstyrkerlänsstyrelsen förslaget om en generell förlängning av löptiden för skogskontoi skadefallen till . Skatteeffekterna torde allmänt komma att lindras omden aviserade marginalskattereformen 1981/82:182 70 Skulle i enstaka fall svåra skattekonsekvenseruppstå för skogsägare pä grund av avverkning i sådana fall som är i fråga, bördet vara tillräckligt om ges rnöjlighet att efter ansökan medgedispens från skyldighet att göra uttag från skogskonto, förslagsvis . En minoritet av förordar att virkesförsörjningsutredningensförslag genomförs. 6 Den skattemässiga behandlingen av skogsvägar och diken I fråga om markanläggningar gäller som huvudregel attavdrag medges enligt avskrivningsplan av ett belopp sommotsvarar tre fjärdedelar av anskaffningsvärdet. Beträffande dikning görs f, n, skillnad mellan skyddsdikningoch annan dikning. Till skyddsdikning räknas åtgärder som syftar till attvidmakthålla skogsmarkens avkastningsförmåga. Dikning som höjerproduktionsförmågan räknas som annan dikning. avdrag medges för skyddsdikningmedan annan dikning däremot följer reglerna om avskrivning av markanläggningar. Enligt utredningen skulle en vidgad avskrivningsrätt förskogsvägar vara ett effektivt medel för att få fill stånd ett ökat vägbyggande.Utredningen föreslår bl. a. därför att hela anskaffningsvärdet skall få skrivasav . Utredningen anser vidare att övervägande skäl talar för attkostnaderna för all dikning jämställs med alla övriga skogsvårdsinsatser ochdärmed bli avdragsgilla. Utredningen föreslär därför en sådanutvidgning av avdragsrätten. Utredningens förslag beträffande skogsvägar hartillstyrkts eller lämnats utan erinran av de flesta remissinstanser, RRV, RSVoch i är dock kritiska. För att öka byggandet av skogsvägar föreslår utredningendels ökat direkt statligt stöd, dels ändrade avskrivningsregler, Åndradeavskrivningsregler skulle framför allt gynna helt privata vägar. Erfarenheternatycks dock visa att skogsvägar som byggs med bidrag, genom den samordning somsker mellan flera skogsägare, får såväl längre livslängd sorri bättre standardoch sträckning. Mot bakgrund av detta och då stödet till skogsvägar redanutökats kraftigt avstyrker RRV utredningens förslag om ändrade avskrivningsregler. Enligt nu gällande regler får kostnad för skogsväg skrivasav av den totala anskaffningskostnaden. Årligt avdrag får ske med 5 %på avskrivningsunderlaget. För denna typ av markanläggningar gäller således Prop.1981/82:182 71 samma regler som för andra markanläggningar. årslagstiftning gällde att avdrag för skogsväg fick ske på entredjedel av anskaffningskostnaden för vägen. Departementschefen hade i prop,1962:56, s, 80, anfört att varaktigheten av skogsvägar var svår att bedöma. Bl,a, med hänsyn härtill och att omedelbar avdragsrätt förelåg föranskaffningskostnaden för tillfälliga skogsvägar borde inte större andel avkostnaden för permanenta skogsvägar än en tredjedel få avskrivas, lagstiftning medförde, som anförts ovan, attavskrivningsunderlaget höjdes till av anskaffningskostnaden. Häromanförde departementschefen (prop, 1972:120, s. 212) att varaktighetstiden förandra markanläggningar än täckdikningsanlåggningar var svår att bedöma, men ihelt övervägande antalet fall torde fråga inte vara om anläggningar medbegränsad varaktighet. Principen bakom rätten till avdrag för värdeminskning påmarkanläggning är således den, att en sådan anläggning i och för sig är utsattför viss värdeminskning, men denna är inte total. En sådan anläggning medförsådan värdeökning för fastigheten, som i vart fall delvis anses vara bestående.Detta torde inte minst gälla skogsvägar, där man i och för sig kan ifrågasättaom värdeminskningsunderlaget bort vara lägre än på grund av vägensbestående värde, detta sett mot bakgrund av att kostnaden för tillfälligaskogsvägar får dras av , RSV ifrågasätter starkt att en skogsägare skulle bli merbenägen att bygga skogsväg om avdragsrätten ökar till att omfatta helaanskaffningskostnaden i stället för nuvarande och att årlig avskrivningfår ske i stället för på underlaget. Enligt RSVs uppfattning tordelönsamheten för hela avverkningsprojektet, inkl, kostnaden för byggande avskogsväg, styra avverkningsbenägenheten. Vid en sådan helhetsbedömning tordestorleken av avskrivningsunderlaget för vägen och avskrivningstakten spela enunderordnad roll för beslutet om avverkning. Härtill kommer att denna typ avmarkanläggning av principiella skäl inte bör behandlas på annat sätt än andramarkanläggningar och vidare de svårigheter av ganskningsteknisk natur somkommer att uppslå då systemet bryts. Vid en sådan samlad bedömning finner RSVatt skogsvägar inte bör behandlas skattemässigt på annat sätt än andramarkanläggningar, RSV avstyrker således förslaget i denna del. De kostnader som nedläggs i nya skogsvägar har ett visstbestående värde för fastigheten. Denna del bör inte medges som avdrag vidinkomstberäkningen. 1980/81:68 med förslag lill ändrade regler för denskattemässiga behandlingen av inventarier, fastigheter och pågående arbeten m.m, behandlades denna fråga. Departementschefen anförde i anledning avframförda krav på utvidgad avskrivningsrätt för markanläggningar, attbegränsningen till av anskaffningskostnaden fortfarande var motiveradeftersom vissa markanläggningar har ett bestående värde, Åvenavskrivningsprocenten borde lämnas oförändrad bl, a, med hänsyn till attavskrivningarna beräknas på ett kollektivt avskrivningsunderlag. Länsstyrelsenanser att även efter avverkning är en skogsväg till nytta för fastighetenföreträdesvis då för skogsvårdande åtgärder. Det bestående värdet av skogsvägarframstår tydligare än av skogsdikning. 1981/82:182 72 i anser att helaanskaffningsvärdet av en skogsväg skall få skrivas av . , som tillstyrker förslaget, anför: Nedläggningen av flottningen har ökat behovet av vägar påmånga håll i norra , 1 de södra delarna av landet år stora delar av vägnätetföråldrat. Det är viktigt att erforderlig nybyggnad och upprustning av vägarnakommer till stånd eftersom de utgör en förutsättning för ett effektivtutnyttjande av landets skogstillgångar. Den skattemässiga behandlingen av utgifterna för skogsvägarhar varit föremål för överväganden av ett flertal utredningar under senare år.Såväl skogsskattekommittén (SOU 1969:30) som den skogspolitiska utredningen (SOU1973:14) ansåg att kostnaderna för permanenta skogsvägar borde få avskrivas isin helhet. föreslog en avskrivningstid medanden skogspolitiska utredningen ansåg det som angelägel med möjlighet till enkortare avskrivningstid, förslagsvis . Efter det att nuvarande reglerinfördes har avskrivningsreglerna för markanläggningar varit föremålför övervägande i företagsskatteberedningens betänkande (SOU 1977:86 och 87)och har krävts i framställningar om utvidgad avskrivningsrätt. Detta har dockinte föranlett någon ändring av reglerna. Utvidgad avskrivningsrätt förmarkanläggningar har inte ansetts mofiverad eftersom dessa bedöms ha ettbestående värde. Enligt uppfattning kan dock skogsvägar somersätter flottleder och skogsvägar som ersätter föråldrade delar i vägnätet sessom en nödvändig utgift för att motverka en försämring av en skogsegendomsvärde. Detta hindrar givetvis inte att byggandet av permanenta skogsvägar imånga fall också kan inverka värdehöjande. En kortare avskrivningstid för skogsvägar kan motiverasmed att många skogsvägar tillkommer för att tillgodose ett behov ochatt det således i anslutning till vägbyggnaden görs stora skogsuttag underrelativt . Enligt erfarenheter har de mera förmånligaavdragsreglerna för tillfälliga vägar i vissa fall medfört att en sådan vägbyggs i stället för en permanent skogsväg som kanske i vissa fall är den bästalösningen. Det händer också i många fall att nya vägar byggs mycket enkelt ochsedan ger upphov till höga underhållskostnader, vilket innebär skattemässigafördelar. Det är givetvis önskvärt att skattereglerna utformas så att den bästalösningen kan väljas utan att detta innebär skattemässiga nackdelar. instämmer, med hänsyn till vad som ovananförts, i utredningens förslag att hela kostnaden för skogsvägar skall fåskrivas av och att avskrivningstiden förkortas till . Enligt anvisningar till 22 § kommunalskattelagen får fören anläggning, som är avsedd att användas endast ett fåtal år,anskaffningsutgifterna i sin helhet dras av det år då anläggningen anskaffades.Detta innebär att kostnaderna för tillfälliga vägar för en avverkning äravdragsgilla som vägen anskaffas. Från teknisk synpunkt måste enskogsväg av det slag som här avses ofta byggas någon tid före användningen.Praktiska skäl kan också medföra försening av avverkningen. Enligtskogsstyrelsens mening borde därför anvisningstexten, vad avser skogsvägar,ändras så att avdrag kan få göras i anslutning till att vägenanvänds för den tilltänkta avverkningen. Innehållet i anvisningarna till 22 § kommunalskattelagen,punkt 4, femte 1981/82:182 73 stycket måste ändras för det fall hela kostnaden förmarkanläggning får avskrivas, "Fyra tredjedelar av" bör utgå uranvisningstexten vad avser dessa fall, Åven utanutvidgad avskrivningsrätt för skogsvägkostnader torde nämnda anvisningspunktredan i nuläget få effekter som knappast kan ha varit de avsedda. För detförsta ger regeln orimliga konsekvenser vid avskrivning för täckdikning därhela anskaffningskostnaden redan nu får avskrivas. För det andra bör intereglerna omfatta de fall då statsbidrag utgår till åtgärden. Statsbidraget kannämligen anses utgå till anläggningskostnaden i sin helhet och således äventill den del som inte är avdragsgill. Vad avser statsbidrag torde ocksåanvisningarna till 22 § strida mot anvisningarna till 19 § KL, Med denutformning som anvisningarna till 22 §, punkt 4, femte stycket nu har kan denanses ge rättvisande resultat i de fall då investeringsfond har tagits ianspråk för att täcka kostnaden för sådan markanläggning för vilken trefjärdedelar av anskaffningsvärdet får avskrivas. Förslaget om rätt lill avdrag för kostnader förall dikning som främjar skogsbruket har allmänt tillstyrkts, RSV anser dock attde principiella erinringar som verket anfört beträffande förslagen rörandeskogskonto och skogsvägar i och för sig gäller även förslaget om rätt tillomedelbart avdrag för dikningskostnader. Detta gäller med särskild tyngd omförslaget endast med tvekan kan antas medföra ökad avverkning. Beträffande detnu aktuella förslaget vill RSV däremot inle anföra samma betänkligheter som ifråga om de två tidigare vad gäller belastningen av skatteadministrationen. Detkan således underlätta både för den skattskyldige och förgranskningsadministrationen om kostnader för skogsdikning inte behöver delas ini avdragsgilla och icke avdragsgilla kostnader. 7 Vissa vid remissbehandlingen aktualiserade frågor Lantbrukarnas skattedelegation lar upp frågan om möjligheten till skogsavdrag vid rationaliseringsförvärv. Reformeringen av avdragssystemet års taxeringvar i huvudsak positiv, framför allt därför att beräkningen avvärdeminskningsavdrag (skogsavdrag) förenklades. Vid en ökning avskogsinnehavet i samband med strukturrationalisering medförde emellertid de nyareglerna i de flesta fall en betydande försämring. Möjligheterna att genomskogsuttag självfinansiera skogslikvider beskars. Förhållandet har negativtpåverkat skogsägarnas intresse och finansiella möjligheter att medverka istrukturåtgärder. En isamband med reformen förbisedd konsekvens kom att betydligt förstärkaproblemen. Delegationen syftar på de många fall där skogsägare berörs av enfortlöpande rationalisering som kanske pågått . Isamband med finansiering av tidigare förvärv har de sammanlagda avdragenkommit att överstiga halva sammanlagda anskaffningskostnaden för skogen.Därigenom beskärs eller omöjliggörs ytterligare avdrag vid kommande förvärv sombehöver finansieras genom skogsuttag. 1981/82:182 74 hand drabbas de företag som rationaliseringsorganen villsalsa på genom att fortlöpande tillföra skogsmark. Ett exempel kan visaproblemet. En skogsägare förvärvade genom arv efter faderns död 1966en fastighet med skog. Skogens ingångsvärde var , ( taxeradeskogsvärde). förvärvades från lantbruksnämnden skog för 54 000kr. Förvärvet genomfördes som fastighetsreglering och finansierades genomskogsuttag som medförde skogsvärdeminskningsavdrag med . erlades i samband med en ny fastighetsreglering . i skogslikvid som föranledde skogsuttag och skogsvärdeminskningsavdragmed . övervägs ett ytterligare förvärv med en skogslikvidom . Vilka möjligheter finns till skogsavdrag vid ett skogsuttag förfinansiering av likviden? 1982 " ev, förvärv Hela avdragsutrymmet (inkl. det som uppstår genom 1982 årseventuella förvärv) är således tidigare förbrukat. Därav följer att inget somhelst skogsavdrag kan erhållas vid uttag eventuella förvärv.Intresset för eller möjligheterna till fortsatta skogsförvärv är naturligtvismycket begränsat, I förlängningen påverkar detta också avverkningsintensitetenoch virkesförsörjningen. En förbättrad fastighetsstruktur är en viktig grundför en ökad aktivitet. Den delvis oförutsedda försämringen av avdrags- ochfinansieringssituationen hotar en fortsatt uppbyggnad av rationellaskogsenheter och försvårar över huvud taget det angelägna strukturarbetet iskogsbruket. Frågorna bör enligt delegationens mening kunna lösas efterföljande linjer. Vid ralionaliseringsförvärv höjs avdragsutrymmet från 50till åtminstone av anskaffningskostnaden för skogen. Vidare kompletterasövergångsbestämmelserna på sådant sätt alt skogsvärdeminskningsavdrag enligttidigare regler inte till någon del skall begränsa avdragsutrymmet beträffandeskogsförvärv som genomförs efter övergångstillfället, LMV tar upp frågan om gernensamhetsskogarnas beskattning.Verket anför: Vid omreglering av starkt ägosplittrade skogsmarker ärbildande av gemensamhetsskog ett snabbt och effektivt sätt att uppnå en arronderingsom medger tillfredsställande skogsdrift. Beskattningsreglerna är dockotillfredsställande i flera avseenden. På grund av att gemensamhetsskogen intehar möjlighet att fondera medel för framtida behov annat än i den begränsade ornfattningsom resultatsutjämningsfonden medger kan löpande inkomster bli föremål fördubbelbeskattning- alltså beskattas både hos gemensamhets- Prop.1981/82:182 75 skogen och dess delägare. Vid utdelning av kapitaluttagsom kan uppkomma genom upplåtelse av t, ex, grustäkt och vid försäljning avmark blir det dubbelbeskattning. Problemen har närmare berörts i en gemensamskrivelse från lantbruksstyrelsen och LMV till budgetdeparternentet ,vilken sedermera har överlämnats till strukturutredningen. För altbildande av gemensamhetsskogar skall kunna bli det effektiva och enklaalternativ vid strukturrationalisering av starkt ägosplittrade områden som detskulle kunna vara måste enligt LMVs mening - såsom även föreslås i den nyssnämnda skrivelsen - de olägenheter som finns i fråga om beskattningen ändras.Skattereglerna bör inte som f, n, hindra en rationell förvaltning av gemensamhetsskogenoch ett delägarskap bör framstå som åtminstone neutralt ur skattesynpunktjämfört med enskilt ägande. Prop.1981/82:182 76 Proposifionen.................................................................. ........ 1 Propositionens huvudsakliga innehåll ............................ ........ 1 1, Lag om ändringi kommunalskattelagen (1928:370) 3 2, Lagom ändring ilagen (1979:500) om ändring i kommunalskattelagen (1928:370) 7 3, Lag om ändringi skogskonlolagen (1954:142) ........ 9 4, Lag om ändringi lagen (1981:342) om extra avdrag för vissa skogsuttag 13 Utdrag av protokoll vid regeringssammanträde den 11 mars1982. . 14