prop · G503123 · 1981-12-31 00:00:00 — Den danskaforskningspolitiken tar sikte på att skall bedriva forskning som germöjligheter till en teknologisk utveckling i nivå med utvecklingen i deindustriländer konkurrerar med. Därmed skall en rimlig balans uppnåsmellan å ena sidan den användningsorienterade forskningen och den teknologiskautvecklingen å andra sidan grundforskningen. Denhögre datateknologiska utbildningen har sin tyngdpunkt vid datalogiinstitutionernavid och . Även vid universitetscenterfinns motsvarande utbildning. Vidare ingår datateknik i varierande omfattninginom alla utbildningsområden vid . Enligtett förslag från "det faglige landsudvalg for de naturvidenskabe-ligeuddannelser" bör den årliga utbildningen av dataloger/dataingenjörersnarast ökas från nuvarande ca 50 till 100. Även den årliga utexaminerin-gen avlicentiander i datalogi/datateknik bör fördubblas (från tre till sex). Vidareföreslås att lärarkåren utökas. Ettantal kommittéer har genomfört utredningar pådataområdet. Det mest omfattande arbetet har utförts av den s. k. teknologikommittén.Kommittén hade till uppgift att göra en uppskattning av den tekniskautvecklingen och dess följdverkningar samt att föreslå åtgärder i syfte att ökade gynnsamma verkningarna, minska de negativa effekterna och höja det tekniskakunnandet. Kommittén överlämnade sitt betänkande(Kommittébetänkande 1980:55). Huvudförslageni betänkandet koncentreras till kraftiga insatser för att främja den tekniskautvecklingen. Automationens negativa konsekvenser ägnas mindre uppmärksamhet. Ibetänkandet betonas speciellt vikten av utbildning, forskning ochproduktutveckling i anslutning till ökad automation. Landets totalaforskningsanslag föresläs öka frän nuvarande en procent tilltvä procent av bruttonnationalprodukten. Betänkandet har remissbehandlats.Regeringsförslag förbereds . Dentekniska utvecklingens konsekvenser för den finska industrin har ocksåuppmärksammats. föreslog den industridelegation, som verkar ianslutning till Handels- och , vissa åtgärder med tanke päden industriella utvecklingens behov pä kort sikt. Detfinska finansministeriet har till sin hjälp en särskild ADB-delegationbestående av representanter för den offentliga sektorn, näringslivet och arbetsmarknadsorganisationerna.Delegationen skall verka som en riksomfattande samarbets- ochexpertorganisation i datafrågor. 1981/82:123 Bilaga 1 70 Dencentrala lagen om arbetarskydd i är lagen om skydd i arbetet. Det är enramlag som tillämpas på arbeten och arbetsplatser med avlönad arbetskraft.Lagen stadgar om allmänna förpliktelser för arbetsgivare och arbetstagare.Enligt lagen bör arbetsgivare bl. "noggrant iakttaga allt, som medhänsyn till arbetets natur, arbetsförhållanden, arbetstagarens ålder, kön,yrkesskicklighet och hans övriga förutsättningar skäli-gen är av nöden för attskydda arbetstagaren mot olycksfall i arbetet eller av arbetet förorsakadohälsa". Uttrycket"skäligen är av nöden" kan tolkas bl. a. i förhållande till nyteknik, kostnader och nya arbetshygieniska forskningsresultat. Enligt lagenskall bl. a. tillverkare, importör och försäljare av teknisk anordning se till,att den är försedd med skyddsanordningar för sedvanligt bruk och att den inteheller annars i användning medför fara för arbetare, som arbetar med eller inärheten av den. Lageninnehåller allmänna bestämmelser om bl. a. ventilation, belysning, temperaturoch fuktighet, luftföroreningar, hälsofarliga ämnen, buller och brandsäkerheti arbetet. Lagens tolkningar preciseras närmare i förordningar och andramyndighetsbestämmelser. Lagen om skydd i arbetet omfattar intearbetsplatsernas psykiska eller sociala miljö. Lagenom hälsovård i arbetet stadgar, att arbetsgivaren skall ordna hälsovård iarbetet för att förhindra hälsofaror i arbetet. Hälsofaror i arbetet skallenligt lagen utredas, då arbetsutrymmen och arbetsmetoder planeras och vidbehov också efter att arbetet har påbörjats. 1 utredningsarbetet skall yrkespersonalinom hälsovården utnyttjas. Lagenom tillsyn över arbetarskyddet bestämmer, hur lagar och bestämmelser omarbetarskydd skall övervakas. Enligt lagen kan arbetarskyddsstyrelsen besluta,att tillverkare, importörer, försäljare osv. skall göra anmälan om vissaanordningar. För en del av anordningarna kan myndigheten därtill krävaförhandsbesiktning, innan den marknadsförs samt även återkommandebesiktning av ibruktagen anordning. Lagenom samarbete inom företag bestämmer, att arbetsgivaren skall samarbeta med ochinformera arbetstagarna om frågor rörande bl. a. väsentliga ändringar iarbetsuppgifter och arbetsmetoder samt vid anskaffning av viktiga maskiner ochanläggningar. Lagen gäller arbetsplatser med minst 30 anställda. Lagens avsiktär att öka arbetstagarnas möjligheter att bl. a. påverka utformningen avarbetsplatsen. Arbetstagarnas möjligheter att medverka vid utformningen av sittarbete och sin arbetsplats har därtill beaktats i vissa ordningsföreskriftersom givits med stöd av lagen om skydd i arbetet. Flerakollektivavtal omfattar frågor rörande arbetarskyddet samt avsnitt för aureglera införande av ny teknik på arbetsplatsen. Det kanske mest intressantaavtalet i detta avseende är kollektivavtalet mellan och för peri- 1981/82:123 Bilaga 1 71 I kollektivavtalet anges de principer, som bör tas i beaktandedä gamla yrken inom branschen upphör och nya kommer i stället. Arbetare i gamlayrken bör då omskolas till nya yrken. För omskolning utväljs sådana personer,som till följd av sitt tidigare yrke har de bästa förutsättningarna att sättasig in i en viss ny arbetsmetod och som får minskade arbetsuppgifter när dennya tekniken införs. Kollektivavtaletinnehåller ett ramavtal om användning av bildskärmsterminaler på redaktioneroch vid textframställning. Det är ett trepartsavtal mellan , och journalistförbund.Avtalsparterna konstaterar i avtalels inledning bl. a. att införandet avtekniska förnyelser bör innebära visshet om fortsatt arbete, högre reallön,bättre skydd i arbetet, avskaffandet av hälsofaror i arbetet och itrivselhänseende bättre arbetsförhållanden. Enligt avtalet skall man iföretaget göra upp ett långtidsprogram för sysselsättningen dåbildskärmsterminaler införs. Införandet av bildskärmsterminaler kan inteanvändas som skäl för uppsägning av personal. IFinland har det centrala, övergripande ansvaret för denstatliga forskningspolitiken. En annan utövare av den övergripande statligaforskningspolitiken är forskningsrådsorganisaiionen med den samladebeteckningen . Akademins stöd till forskningen uppgick år 1981till 105 milj. FMK. har en central position när det gällerlångsiktiga och mer samhälleliga aspekter på den teknologiska utvecklingen. Ansvaretför den finska industri- och teknologipolitiken ligger främst hos Handels- ochIndustriminieteriet samt hos (). Detförras totala stöd till företagens forsknings- och utvecklingsverksamhet (FoU) såväl bidrag som olika typer av lån - uppgick till ca 80 milj. FMKvarav avsäg elektronikindustrin. Statenstekniska forskningscentral har 31 laboratorier med sammanlagt ca 2 100anställda. De finansieras till hälften över statsbudgeten och utför forsknings-och utvecklingsarbeten både på eget initiativ och pä uppdrag. Under år 1979påbörjades bl. a. forskningsprogram avseende programvaruutveckling,instrumentering och automation samt metoder för samhällsplanering. Denfinska utvecklingsfonden för företag i stödområdena kan också finansieraprojekt med anknytning till data och elektronik. Avövriga myndigheter och organisationer som ger bidrag till forskning ochutveckling är "Fonden för självständighets jubileumsår "(SITRA-fonden) den viktigaste. Av de drygt 210 milj. FMK, som utgick frånfonden , gick drygt en fjärdedel till projekt inom områdenadatatillämpningar och kommunikationsteknik. Denhögre datateknologiska utbildningen bedrivs i bl. Prop.1981/82:123 Bilaga 1 72 universiteten i , , , Uleäborg ochJyväskylä samt vid de tekniska högskolorna i och . är det nordiska land där de datapolitiskaaktiviteterna startade sist och i huvudsak avsett integritelsfrågor.År 1980 fick landet en arbetsmiljölag, som i allt väsentligt motsvarar deövriga nordiska arbetsmiljölagarna, och därmed vissa ramar för introduktion avny teknik. har väckts ett förslag i alltinget omatt tillsätta en kommitté för alt utarbeta förslag om hur det isländskasamhället bäst kan ta den nya tekniken i bruk för fortsatta framsteg på olikaområden. 1.4.1 Övergripande datapolitiska åtgärder Inte heller i har den intensiva debattenom datoriseringen och dess effekter lett fram till någon samlad datapolitik.Utrednings-och forskningsverksamheten har dock varit omfattande. t.ex. tillsattes inom kommunal- ogarbeidsdepartemeniet en projektgrupp med uppgift att analysera den ekonomiskaoch teknologiska utvecklingens verkningar på sysselsättning och arbetsmiljö.Projektgruppen lade fram sin första rapport (NOU 1980:33). I rapporten understryks viktenav att tekniken sätts in i ett samhälleligt sammanhang. En plötslig nedgång iantalet anställda på grund av den nya tekniken bedöms som relativt osannolik.Däremot utgör den en allvarlig riskfaktor med tendenser till negativ inverkanpå försöken att utveckla företagsdemokratin. En datapolitisk "stortingsmelding" är aviseradtill . 1.4.2 Arbetsmiljö och medbestämmande I regleras arbetsmiljö- och medbestämmandeområdet ihuvudsak av arbetsmiljölagen med tillhörande föreskrifter och ettdifferentierat avtalsverk mellan parterna i arbetslivet. Det i detta sammanhangspeciella avtalsverket präglas av del ingångna avtalet mellanlandsorganisationen i (LO) och den norska arbetsgivareföreningen (N.A.F.) - ramavtalet rörande datamaskinbaserade system. Motsvarande avtal har senareutvecklats inom de statliga och kommunala sektorerna samt förde delar av denprivata sektorn som inte ingår i N.A.F:s avtalsområde (exempelvis handel, bankoch försäkring). En förutsättning för tecknandet av ramavtalet mellan LOoch N.A.F. var alt del skulle bygga pä de befintliga huvudavtalen mellanparterna. Såväl arbetsmiljölag som ovannämnda avtalsverk har bådedirekta och indirekta bestämmelser om användningen av datateknik, effekterna påfysisk och psykisk arbetsmiljö samt om medbestämmandet. Prop.1981/82:123 Bilaga I 73 Arbetsmiljölagen innehåller en rad bestämmelser om fysiskaoch psykosociala arbelsmiljöbetingelser. Lagen anger bl. a. följande mål: Att säkra enarbetsmiljö som ger arbetstagarna full trygghet mot fysiska och psykiska skadeverkningar Att säkratrygga arbetsförhållanden och en meningsfull arbetssituation för den enskilde Att säkraförutsättningarna för att företagen - med dessa olika parter -själva kan lösasina arbetsmiljöproblem i samarbete med arbetslivets organisationer och deoffentliga myndigheterna Ovanstående generella mål försöker man allteftersomspecificera ytterligare. Det förtjänar bl. a. nämnas, alt det i en av lagensparagrafer krävs att teknologi, arbetsorganisation, arbetstid och lönesystemskall införas på ett sätt så att arbetstagarna inte utsätts för negativafysiska och psykiska belastningar. Ett införande får ej heller leda till attarbetstagarnas möjligheter att visa aktsamhet och iaktta säkerhetshänsynminskas. Vad gäller ytterligare specificering av arbetsmiljölagensgenerella mål kan observeras, att Statens arbeidstilsyn avser utge föreskrifterför att reglera arbetet vid dataskärmsterminaler. Förslaget till föreskrifternainnehåller långtgående bestämmelser avseende dels rent fysiska förhållanden(ljud, ljus, åtskild tastatur från bildskärmen m. dels organisationen avterminalarbetet - maximalt mellan varje paus och maximalt av dentotala arbetstiden vid terminalen. Arbetsmiljölagen föreskriver vidare, att arbetstagarna ochderas förtroendemän skall ges information om de system som används vidplanläggning och genomförande av arbetet, att de skall tillförsäkras nödvändigutbildning och att de skall delta i utformningen av systemen. präglas av det tidigare nämnda ramavtalet.Bland avtalets huvudmål kan särskilt observeras att det tar sikte på atttillrättalägga olika förhållanden i företagen i samband med användningen avdatateknologi. a. skall arbetstagarna ges en rimlig möjlighet tillyrkesmässig och personlig utveckling genom arbetet. har vidare sommål att engagera berörda grupper i arbetet med utvecklingen av system ochtillförsäkra de anställda och deras organisationer medinflytande. Avtalet slår fast rätten till information och utbildningför de anställda, möjligheter att välja en speciell förtroendeman (Ullitsmann),som särskilt skall bevaka datateknologiområdet, samt rätlen att kräva attlokala avtal upprättas på enskilda företag om detta är ändamålsenligt.Motsvarande bestämmelser finns även i andra avtal inom områden och sektorer sominte omfattas av ramavtalet. I enlighet med ramavtalet har man valt och utbildat ettrelativt stort antal dalatillitsmenn med datateknologispörsmål somhuvudarbetsomräde. Prop.1981/82:123 Bilaga 1 74 1.4.3 Forsknings- och industripolitik Den norska elektronikindustrin erhåller olika former avstöd inom ramen för den allmänna industripolitiken. Den viktigasteorganisationen härvid är Industrifonden. För elektronikindustrin är ocksåforskningen och stödet från försvarsdepartementet via () och , via dess utvecklingsinstitut, av storbetydelse. Det statliga forsknings- och utvecklingsstödet inom data-och elektronikområdet går huvudsakligen via forskningsråden. teknisknaturvi-tenskapelige forskningsråd (NTNF) är speciellt betydelsefullt i sammanhanget.NTNF fördelar i sin tur stödet till olika forskningsinstitut och företag. är etablerade av NTNF. Andra är fristående. De viktigasteforskningsinstituten inom dala-, elektronik- och automatise-ringsomrädet är: Sentralinstitutfor industriell forskning (SI) inom NTNF Selskapet forindustriell og teknisk forskning (SINTEF) , Avdelning for naturvitenskap og teknologi (CMI) Norsk Regnesentral(NR) inom NTNF. uppgick NTNFs stöd till elektronikindustrin ochforskning inom området automatisering och databehandling till drygt 45 milj.NKR. Inom området verkstadsteknik avsåg närmare 10 milj. NKR av stödet områdenmed anknytning till databehandling och elektronik. NTNF har vidare - på uppdragav statsministern lagt fram ett förslag till handhngsprogram förmikroelektronik och dalateknik. Programmet är i storleksordningen 16 milj. NKRom året för information, undervisning, forskningetc. Även almenvitenskapelige forskningsråd (NAVF)behandlar problemställningar inom datateknologiområdet. a. inom NAVF diskussioner om ett forskningsprogram inom områdetdatateknologins samhällsmässiga konsekvenser. Den högre datateknologiska utbildningen häri sintyngdpunkt vid universiteten i , , och medundervisning i bl. a. informations- och databehandling. Vid Universitethar man ett särskilt och . hör fill de länder som redan tidigt fokuseradeoch försökte utveckla en politik kring datafrågorna. Under åren 1966-74formulerades den i "Plan Calcul". Huvudsyftet med denna plan var attfrämja utvecklingen av en oberoende fransk dataindustri. Mot bakgrund av bedömningen att datoriseringen skulle ledatill en radikal förändring av det ekonomiska och politiska livet,intensifierades senare del regeringens satsningar på data-och elektro- Prop.1981/82:123 Bilaga 1 75 nikområdet.Programmet omfattade utöver stöd till data- och elektronikindustrin åtgärdersom bl. a. syftade till teknikspridning i första hand till mindre ochmedelstora företag, användning av telefonnätet för data- ochinformationstjänster samt förstärkt datautbildning i skolorna. Denna vilja stark utveckling av den egna industrin och spridning av elektronikenkombinerad med en önskan om att höja den allmänna medvetenheten om datateknikenoch dess möjligheter ledde till att flera större projekt igångsattes. Det s. k. Velizy-projektetinnebar att flera tusen hemterminaler skulle utplaceras i en förort väster omParis och anslutas till en centralanläggning till vilken företag,organisationer och myndigheter skulle bidra med löpande information. I ettannat projekt skulle en datoriserad telefonkatalog införas med hjälp av upptill 30 miljoner hemterminaler. Syftet vara bl. a. att få till stånd en bättreekonomisk lösning än den traditionella katalogen erbjöd. De ökadeansträngningarna på utbildningssidan gällde utbyggd undervisning i datafrågorbåde pä högskole- och gymnasienivån. a. skulle ett mycket stort antalmikrodatorer utplaceras i skolorna för all användas i undervisningen. Regimskiftet våren 1981har delvis inneburit en datapolitisk kursändring. Strävan att nationaliseraföretag inom data- och elektroniksektorn har förstärkts i syfte att skapa ennationell strategi för hela denna industrisektor. Den tidigare avsaknaden aven sådan bedöms ha lett till ett alltför stort importberoende, förlorad dynamikoch eftersatta FoU-satsningar. Den nya regimen betonar starkt forskningens rolli sammanhanget. En spridning och ett utnyttjande av tekniken på alla nivåer isamhället bedöms som ett medel för att uppnå en högre välfärd. Arbetstagarnasoch medborgarnas möjlighet att nå inflytande skall säkras via decentralisering.På denna punkt skiljer sig den nuvarande franska datapolitiken från de tidigaremer centralistiska strävandena. Stora ansträngningar görs för att underlätta desmå och medelstora företagens möjligheter att utnyttja ny teknik. För de tidigare nämndadatoriseringsprojekten har regimskiftet medfört vissa förändringar. Användarnaserfarenheter och synpunkter från de tvä datakommunikationsprojektens inledandefas ges en större tyngd i den fortsatta utvecklingen. Exempelvis tordemarknadens efterfrågan bli styrande vid det fortsatta införandet av endatoriserad telefonkatalog. Utrustning, som utplacerats i skolorna, har tagitsi bruk under innevarande läsår. Utbildningsministern har emellertid begärt ensärskild redovisning av hur utbildningen på dataområdet utvecklas. Hollandutgör exempel på ett land där statsmakterna tagit sig an frågan ommikroelektronikens påverkan på samhället. pågick i det holländskaparlamentet en intensiv debatt kring förslagen från den rädgi- 1981/82:123 Bilaga 1 76 k. som arbetade på uppdrag av ministern med ansvar förvetenskapsfrågor. Kommittén publicerade sina förslag i rapporten of Micro-Electronics, Report of the , 1979.Kommitténs mest konkreta förslag gällde bl. a. inrättandet av en informations-och rådgivningsfunktion pä mikroelektronikområdet främst till hjälp för de småoch medelstora företagen. Parlamentsdebattenutmynnade i beslutet att ett belopp motsvarande cirka 180 milj. svenska kronorskulle avsättas för alt i första hand stimulera till en ökad användning avtekniken. Beslutet innebär att trenationella centra upprättas för utveckling och rådgivning inom industrin,rådgivning och tillämpning inom den offentliga sektorn samt produktion avmikroelektronikprodukter. Det ledande holländska elektronikföretaget fungera som fristående rådgivare. Åtgärder för att komma till rätta meddet minskade antalet arbetstillfällen och utarmningen av arbetsinnehållet -farhågor som uttalade avser man däremot inte vidta,förrän riktlinjer utvecklats i samarbete med arbetstagarorganisationerna. IStorbritannien har regeringen sedan drygt ett är tillbaka vidtagit en radåtgärder på det datapolitiska området. Bakgrunden härtill är att den nyatekniken betraktas som mycket väsentlig för en utveckling av landels industri.Datapolitiken eller "the information technology policy" är av starktindustripolitisk karaktär. De vidtagna och planerade åtgärderna syftar yttersttill att öka konkurrenskraften samt etablera nya marknader genom delskvalitetsmässigt förbättrade och nya produkter dels en förbättradproduktionsapparat. En effektiv användning av tekniken bedöms också ökakvaliteten och effektiviteten hos såväl den privata som den offentligasektorns service. På förslag av regeringensrådgivande kommitté för forskning och utveckling (ACARD: Report on InformationTechnology, 1980) har regeringen inrättat en särskild enhet inomindustridepartementet med ansvar för frågor på informationsteknologiområdetunder chefsskap av en biträdande minister. För att försäkra sig om attpolitiken och åtgärderna grundas pä marknadens behov och möjligheter harregeringen dessutom till sig knutit en rådgivande grupp bestående avrepresentanter för landets industri. En nyinrättad enhet (InformationTechnology Unit) inom Cabinet Office har, utöver ett allmänt övergripandesamordningsansvar, till uppgift alt fungera som en länk mellan denna grupp ochde enheter, som arbetar med frågor på informationsteknologiområdet och dåfrämst industridepartementet. År1982 härav regeringen rubricerats som "Informationsteknologiäret"(The Year of ). För perioden fram harregeringen beviljat drygt 800 milj. svenska kronor för att främja utveckling 1981/82:123 Bilaga 1 77 ochtillämpning av informationsteknologin. Olika former av statligt stöd ges tillden del av den brittiska industrin som befinner sig i en tillväxt- ochutvecklingsfas. Exempelvis har medel avsatts till stöd för robotisering av denbrittiska industrin. Ett informationsprogram om mikroprocessorernas praktiskaanvändbarhet har pågått i syfte att aktivt främja en ökad användningav mikroelektronik i företagen. Ettytterligare led i regeringens satsning utgör de medel som avsatts för att allahögstadie- och gymnasieskolor skall ha möjlighet att skaffa mikrodatorutrustning.I utbildningssyfte har också industridepartementet i samarbete med ManpowerServices Commission (motsvarar den svenska ) initieratuppbyggnaden av ett 20-tal utbildningscentra via vilka arbetstlösa ungdomarskall få dels en grundläggande arbetsmarknadsutbildning dels en utbildning ihur den nya tekniken används och utnyttjas. Genom informationskampanjer,utställningar etc. strävar man dessutom efter att höja den allmännamedvetenheten om informationsteknologins betydelse. En omfattande utbildnings-och informationsverksamhet i datafrågor bedrivs också via den statliga radio-och . Föratt stimulera utvecklingen på telekommunikationsområdet inleddes under år 1981en liberalisering av det statliga telemonopolet. I princip innebär upphävandetav monopolet, att privata företag på licensbasis skall kunna installerasekundär telekommunikationsutrustning, om den uppfyller vissa bestämdastandardkrav. Liberaliseringsprocessen beräknas ta att genomförafullt ut. Diskussioner pågår om att eventuellt även upphäva monopoletbeträffande de primära telekommunikationerna som handhas av det statligabolaget . 2 Aktiviteter inom vissa internationella organ rekommenderade att, i nära samverkanmed arbetsmarknadens parter, skyndsamt inleda ett utredningsarbete omdatateknikens effekter på näringsliv, sysselsättning och arbetsmiljö.Ministerrådet tillsatte en arbetsgrupp med uppgift attlägga fram förslag till åtgärder med anledning av rådets rekommendationer omnordisk samverkan kring utredning och forskning på området. Arbetsgruppenhar presenterat en delrapport (NU 1981:9) som redovisar denförsta etappen av gruppens utredningsarbete. Mot bakgrund av en analys avdatateknikens utveckling och användning samt effekter på produktivitet ochkonkurrensförmåga, arbetsmarknaden, arbetsmiljö och medbestämmande ges ett antalförslag till slyråtgärder på några åtgärdsområden som bedömts särskiltangelägna. a. föreslås att 1981/82:123 Bilaga 1 78 ministerrådetbör initiera aktiviteter som fastställer behov och möjligheter av en samordnadnordisk policy för teknikanvändningen inom dels industriproduktionen dels denoffentliga förvaltningen. Föreskrifter, som gäller arbetsmiljön i samband medanvändning av tekniken, bör också i största möjliga utsträckning harmoniseras ide nordiska länderna. Manframhåller behovet av ett samordnat nordiskt forskningsprogram kring teknikensolika effekter och avser att i nästa utredningsetapp närmare behandlaproblemställningar kring ett sådant program. Angelägna områden bedömsexempelvis vara likheter och skillnader mellan de nordiska ländernasnäringslivs- och förvaltningsstruktur vad gäller datateknikens betydelse ochframtida användning. Detsamma gäller de små och medelstora företagensspeciella förutsättningar, möjligheter och problem i samband med ettutnyttjande av datatekniken.