prop · G50329 · 1981-12-31 00:00:00 — Bevarandeintressenahar, som flera remissinstanser påpekar, inte behandlats tillräckligt ingåendei del hittillsvarande arbetet med markhushållning. Vad gäller t, ex, behovetav mark för grönytor är del som anför inte möjligt att medstöd av redovisning bedöma hur detta behov har beaktats avkommunerna, eftersom grönytor redovisas tillsammans med irafikytor. Desynpunkter på bevarandeintressenas behandling som har förts fram av riksanUkvarieämbeteloch bör ägnas särskild uppmärksamhet i det fortsatta arbetet.I samband med all områdesplaner utarbetas bör sålunda stor hänsyn tas till delsall del är en regional brist på nalurmärk för rekreation i särskilt sydvästraSkåne, dels alt viss mark för närrekrealion bör reserveras för varje tätort.Den av länsstyrelserna upprättade nalurvårdsplanen för bör varavägledande när del gäller alt hävda naturvårdens och friluflsli- 1981/82:29 30 vetsintressen saml vid avvägningar mol intresset alt ta i anspråk mark för lätortsulveckling.Del kullurminnesvårdsprogram som håller på all utarbetas bör kunna komma allfylla samma funktion när del gäller kullurminnes-vårdens intressen. Sammanfattningsvistorde markhushållningskravet och rådande utvecklingstendenser när det gällerbostadsbyggandets omfattning och inriktning leda lill alt kommunernas motiv altutnytQa de befintliga tälorlsarealerna effektivt ökar. Härmed ges, somplanverket framhåller, goda förutsättningar för all ianspråktagandet av nymark för lälortsutbyggnad under 1980-lalel skall komma att ligga väsenUigllägre än vad både kommunerna och länsstyrelserna har bedömt. Enav länsstyrelsernas uppgifter i den fysiska riksplaneringen är att följa uppoch ha överblick över förändringar i markanvändningen. En förutsättning föratt länsstyrelserna på ett enkelt sätt och ulan särskilda redovisningar frånkommunerna skall kunna ha en sådan överblick är alt länsstyrelserna med stödav de löpande samråden med kommunerna och fastställelseprövningen avkommunernas detaljplaner systematiskt ställer samman erforderlig information.Länsstyrelserna bör överväga i vilka former detta bör ske. Länsstyrelsernabör få i uppdrag att till regeringen redogöra för hurmyckel mark av olika slag som har lagils i anspråk för lätortsulveckling underåren 1980 och 1981 jämfört med utveckhngen . Deuppställda riktlinjerna för arbetet med markhushållning i innehåller bl.a. krav på all vissa regionala överväganden skall göras i syfte att förbättramarkhushållningen. Riktlinjerna har redovisats tidigare i denna promemoria. Medhänsyn lill de ändrade planeringsförutsättningar som följer av den dämpadebefolknings- och sysselsättningsutvecklingen i västra anserlänsstyrelserna all del f n. inte är möjligt all överväga en omfördelning avbefolkningstillväxten i i syfte att främja markhushållningen. Som länsstyrelsernaframhåller bör dock fortlöpande las tillvara möjligheterna alt bl. a. medhänsyn lill markhushållningskravet stödja en utveckling mol en jämnarebefolkningsfördelning i . Avlänsstyrelsernas redovisning framgår att kommunerna med några få undanlag harföljt den utgångspunkt i regeringens beslut som innebär all kommunensbedömningar av behovet av mark för lätortsulbyggnad skall utgå från deplaneringstal som i länsplaneringen anges för varje kommun. Härmed kan en visssamordning av planeringsarbetet för hela anses ha skett. 1981/82:29 31 Fömtsättningarför alt mera aktivt behandla markhushållningsfrågorna inom ramen för detplaneringsarbete som bedrivs av kommunalförbunden i västra och övrigaplaneringskommittéer i har inte närmare redovisats av länsstyrelserna.Del är angeläget att länsstyrelserna vidtar aktiva åtgärder som kan förbättraförutsättningarna för del interkommunala samarbetet inom etableradesamarbetsorgan. Länsstyrelserna bör härvid utveckla sitt eget samarbete medkommunalförbunden och planeringskommittéerna bl. a. genom att diskuteraförutsättningar för arbetsfördelning t. ex. när det gäller alt genomförautredningar och ställa underiagsmalerial lill förfogande för den kommunalaplaneringen. Länsstyrelserna torde också mol bakgrund av sitt ansvar förutvecklingen inom hela länel kunna lägga synpunkter på om del kommunalasamarbetet sker i lämpligt avgränsade områden. Delfinns anledning att betona alt behovet av interkommunal samordning är störst ivästra . Det ligger därför ett särskilt samordningsansvar med hänsyn lillkraven på markhushållning på Nordvästra och Sydvästra (NSKresp. Den regionplanering som bedrivs i sydvästra av SSK är avbetydelse och bör kunna utvecklas vad gäller kravet på markhushållning. Detfinns bl.a. mol bakgrund av vad som har angetts i denna promemoria omutvecklingstendenserna i bostadsbyggandet m. m. starka skäl för att omprövavissa förutsättningar för regionplaneringen. Möjligheternaatt genom regionala överväganden åstadkomma en förbättrad hushållning med bl.a. jordbruksmark måste betraktas som goda i nordvästra . Från markhushållningssynpunktär del därför önskvärt alt en regionplanering bedrivs för NSK-området påmotsvarande sätt som för SSK-området. Länsstyrelserna bör verka för alt ellplaneringsarbete med delta syfte genomförs. Länsstyrelsernabör få i uppdrag all lill regeringen redovisa de åtgärdersom har vidtagits av kommunerna och länsstyrelserna i syfte alt förbättra det interkommunalasamarbetet vad gäller markhushållning och härvid överväga om ytterligareåtgärder behövs. Kommunernahar lill länsstyrelserna på kartor för varje tätort som behandlas redovisatbehovet av mark för lätortsulbyggnad. På grund av osäkerheten iframlidsbedömningarna saml önskemål om alternativa utbyggnadsområden och reservylorm. m. omfattar områdena på dessa kartor som regel sammanlagt en större arealän vad som motsvaras av del av kommunerna beräknade markbehovel. Dessa områdenbenämns i länsstyrelsernas redovisning intressezoner. områden inom vilkakommunerna önskar la i anspråk mark för lälortsändamål. 1981/82:29 32 Länsstyrelsernaanhåller om alt regeringen beslutar alt inlressezonerna efter viss ytterligarebearbetning av kommunerna skall få ligga lill gmnd för den fortsattaområdesplaneringen och därefter slutligt godkännas av länsstyrelserna. Hurmyckel mark som kommer alt tas i anspråk inom dessa zoner t.o.m. blirenligt länsstyrelserna beroende av en mängd faktorer, alltifrån den allmänna slandardutvecklingenlill politiska beslut i den enskilda kommunen. Ilänsstyrelsernas arbete med att ställa samman och redovisa kommunernasplaneringsarbete har ingått att bedöma intressezonernas omfattning för 140tätorter i . Det har inte varit möjligt för länsstyrelserna all för alladessa tätorter på den korta lid som har stått lill förfogande göra alla deavvägningar som fömtsätts enligt riktlinjerna för hushållning med jordbruksmark.Länsstyrelserna har inte heller kunnat ta ställning lill i vilken utsträckningsådana avvägningar har gjorts av kommunerna. Enligt regeringens beslut förKristianstads och var heller inte avsikten all ett sådantsamlat ställningslagande skulle drivas fram lill . Flertaletremissinstanser anser att de redovisade inlressezonerna inte bör bli föremålför ställningstagande från statsmakternas sida. Det främsta skälet härtill äratt förutsättningarna för det fortsatta planeringsarbetet skulle läggas fastinnan de kommunala översiktsplanerna har genomarbetats tillräckligt. Vidareanförs att bevarandeinlressena ännu inte har belysts i erforderlig omfattning. Ettgodkännande från länsstyrelsernas eller regeringens sida av alt marken inomintressezonerna får tas i anspråk för bebyggelse skulle strida mol reglerna ibyggnadslagstiftningen. Deslutliga avvägningarna mellan olika statliga, kommunala och enskilda intressenkan ske först i samband med beslut om detaljplaner och lill-ståndsgivning.Intressezonerna bör mot denna bakgrund enbart ses som översiktliga angivelserav vilken mark som kan komma i fråga för lätortsulbyggnad m.m., om deantaganden beträffande befolkningsutveckling, bebyggelsestruktur, ulrymmesstandardoch bebyggelsetälhet som kommunerna i har gjort skulle bli verklighet. mån kommunen och vid ell förberedande samråd är överens omalt intressezonerna innebär en rimlig bedömning och lokalisering avmarkanspråken med hänsyn till kravet på markhushållning får de naturligtvisbetydelse för efterföljande mera formella samråd och planbeslul. Närdel gäller närmare besked från länsstyrelserna om vilken mark som med hänsyn lillriktlinjerna för hushållning med jordbruksmark är lämplig alt ta i anspråk för lätortsulvecklingkan delta, som planverket anför, lämnas i samband med samråd kringområdesplaner. Antagna områdesplaner för vilka vid samråd harbedömt att riktlinjerna är tillgodosedda torde i de allra flesta fall utgöratillräcklig säkerhet för aft kommunerna skall kunna gå vidare meddetaljplanering. Skr.1981/82:29 33 harutarbetat råd och vägledning för hur översiktliga markanvändningsplaner börbehandlas i samråd mellan kommunen och .' 4.5Fortsatt planeringsarbete i kommunerna Planeringsarbeteti kommunerna bör inriktas på alt del för samtligakommuner skall finnas ell aktuellt ställningstagande till lälortsulbyggnadensfördelning mellan olika orter i kommunen samt på att områdesplaner förexpansiva tätorter utarbetas och antas i en omfattning och med en ambitionsnivåsom är anpassad till utbyggnadsbehoven och rådande planeringsförutsättningar. Kommunernasställningstaganden till framtida tätorlsstruklur bör redovisas i en plan förhela kommunen. Det är angelägel att arbetet med lätortsslruklur ochområdesplaner bedrivs löpande och med återkommande översyner. Planeringsarbetetbör bedrivas samordnat med övrig planering. Även om del är önskvärtall planeringsarbetet i syfte att åstadkomma en god markhushållning bedrivsskyndsamt och att ett likartat planerings-material utarbetas i kommunerna iSkåne behöver inte vara en absolut tidpunkt då ett sådant materialskall föreligga för samtliga kommuner. Länsstyrelsernabör överlägga med kommunerna om de utgångspunkter som har angettsför det fortsatta arbetet med alt hushålla med marken i . Med beaktande avdessa utgångspunkter bör också de kommentarer som länsstyrelserna i sinredovisning till regeringen har lämnat kommun för kommun kunna utgöravägledning för kommunernas fortsatta planeringsarbete. Länsstyrelsernabör få i uppdrag att lill regeringen redovisa hur långtkommunerna har kommit med att upprätta och äjourhålla områdesplaner förexpansiva tätorter och i vilken utsträckning kom-munomfallande och regionalabedömningar härvid har gjorts. Länsstyrelserna bör därvid bedöma hurkommunerna har tillämpat uppställda riktlinjer för hushållning medjordbruksmark saml föreslå eventuella åtgärder med anledning härav. '- Handläggning av kommunala fysiska översiktsplaner inom statliglänsförvaltning (Dnr R 158/77) Skr.1981/82:29 34 Utdrag av protokoll vidregeringssammanträde 2 Regeringens beslut omfortsatt arbete med markhushållning i 3 PMom forlsall arbete med markhushållning i .. 5 1 Bakgmnd .................................................... .... 7 2 Sammanfattning avlänsstyrelsernas redovisning 10 3 Sammanställning avremissinstansernas synpunkter 12 3.1 Allmänna synpunkter ................................ 12 3.2 Markanspråk ............................................. 15 3.3 Regionala överväganden .............................. 19 3.4 Fortsalt planering ..................................... 23 4................................................................. Övervägandenoch utgångspunkter för fortsatt arbete med mark hushållning .................................................. .. 25 4.1 Allmänt .................................................. .. 25 4.2 Markanspråk ............................................. .. 26 4.3 Regionala överväganden ............................. .. 30 4.4 Iniressezoner för lätortsulbyggnad................. .. 31 4.5 Fortsalt planeringsarbete ikommunerna .......... .. 33