prop · G50347 · 1981-12-31 00:00:00 — När det gälldeatt till lagtext överföra principen om att kommungränsenskulle vara direkt beroende av fastighetsindelningen hade man sålunda att utgåfrån att en fastighets enskilda markföre den aktuella fastighetsbildningsåtgärden i sinhelhet var belägen inom samma kom- 1981/82:47 26 I fråga om en samfällighet hade man att räkna med att den kunde delas av en kommungräns. Med dessa utgångspunkter har de olika situationer då fastighetsbildning skall leda till ändrad kommunindelning i promemorian beskrivits på följande sätt. Fastighet ellersådan samfällighet som i sin helhet är belägen inom en kommuntillförs genom fastighetsreglering markfrån annan kommun. Genomfastighetsreglering får samfällighet som ligger inom flera kommuners områden mark frånannan kommun. Från samfällighetsom nämnts avstyckas mark som delas av kommungräns för att bildasärskild fastighet. Fastighetbildas genom sammanläggning av mark från flera kommuner. Av mark frän flera kommuner bildas samfällighet genom fastighetsreglering. I fall 1 uppnåddeman enligt promemorian överensstämmelse mellan fastighetsindelningen och denkommunala indelningen genom en regel som innebär att den överflyttade marken i fortsättningen skall höratill samma kommun som den fastighet eller samfällighet som tillförts marken (1 §). I fallen 2-5 var det inte möjligt att åstadkomma en liknande automatisktverkande reglering. I fall 2 borde principen om kommungränsens beroende av fastighetsgräns enligt promemorian leda till att den överförda marken hänfördes till någon av de kommuner inom vilkas områden samfällighetenvar belägen. I fallen 3-5 bor- Prop.1981/82:47 27 de samma grundsats föranledaatt den nybildade fastigheten eller samfällighetenskulle höra till en av de kommuner varifrån mark hämtats.I inget av de nu berörda fallen var det möjligt att i en lagbestämmelse direkt reglera frågan om kommuntillhörigheten. Det har därför enligt promemorian överlämnats ät fastighetsbildningsmyndigheten att efter bedömande av omständigheternai varje särskilt fall besluta i frågan (2 §). Att närmare ange de omständigheter som borde beaktas vid prövningen av fråganom kommuntillhörigheten var enligt promemorianvanskligt. I fall 2 skulle den överförda markens belägenhetoftast få tillmätas avgörandebetydelse. 1 fallen 3-5 skulle hänsyn böra tas till storleken och värdet av de olika områden som skulle ingå i dennybildade fastigheten eller samfälligheten.Också andra faktorer borde emellertidbeaktas, exempelvis om något av områdena skulle vara bebott. Riktmärket borde i samtliga situationer vara att åstadkomma en sålämplig kommunindelning som möjligt. Det framhöllsdock att fastighetsbildningsmyndighetens handlingsmöjligheter var beskurna och att man inte alltid kunderäkna med att på detta sättfä till stånd en godtagbar kommunindelning. Huvudsyftet medreglerna i 1 och 2 §§ skulle ju vara att fastslå principen om kommungränsens beroende av fastighetsgräns.Intresset av en ändamålsenlig kommunindelning skulle tillgodoses främst genom bestämmelsernaom administrativ prövning av fastighetsbildningsfrågan i 3 kap. 11 §FBL och 4-6 §§ LÄIF. I 3 § LÄIF regleras i vad män också församlings-gräns skall vara beroende av fastighetsgräns. Där föreskrivs att en församlingsgräns påverkas avfastighetsbildning endast om den sammanfaller med en Prop.1981/82:47 28 kommungräns som ändras vid fastighetsbildningen. När fastighetsbildning sker över en annan församlingsgräns, kan alltsåen fastighet komma att bli belägen inomflera församlingars område. I promemorian hänvisadestill att man vid utformningen av bestämmelsernai 13 kap. FBL såsom tidigare nämnts inte ansett det vara möjligt att krävaatt fastighetsindelningen skall anpassas efter sådana ändringar i församlingsindelningen som grundar sig på administrativa beslut. Någon fullständigöverensstämmelse mellan dessa olika slag av indelningar skulleföljaktligen inte komma att föreligga. Redan pågrund härav framstod det enligtpromemorian som mindre angeläget attfordra att församlingsindelningen alltid skulle ändras, om fastighetsbildningen berörde flera församlingarsområden. Inte heller eljest ansågs några tvingandeskäl kunna anföras till stödför en sådan ordning. Möjligenkunde det anföras att folkbokföringen försvårades genom den bristande överensstämmelsenmellan fastighetsindelningen och församlingsindelningen.Olägenheterna härav ansågsdock vara av begränsad räckvidd och vägalätt i förhållande tillde svårigheter som skulle uppstå för fastighetsbildningen,om församlingsgränserna gjordes beroende av fastighetsgränserna. Pägrund härav borde enligt promemorian församlingsgränsi princip inte påverkas av fastighetsbildning.Emellertid borde ett undantag göras från denna regel. I de fall då församlingsgräns sammanföllmed kommungräns krävde nämligen intresset av ordning ochreda i indelningshänseende att församlingsgränsenändrades, om kommungränsen ändradesgenom fastighetsbildning. 1981/82:47 29 Kammarkollegiet kritiserade i sitt remissyttrande förslaget i denna del och förordade att församlingsgräns helt skulle jämställas med kommungräns.Enligt kollegiets mening skulle olägenheternaav att fastighetsgränser och församlingsgränserinte stämde överens komma att bli väsentligainte bara i fråga om indelningen i valkretsar ochvaldistrikt utan också för taxerings- och folkbokföringsrayndig-heternaliksom för vederbörande fastighetsägare.Kollegiet framhöll att många av de indelningsärenden som dittills handlagts hade haft till syfte just att undanröja bristande överensstämmelse mellan fastighetsgräns och församlingsgräns. Departementschefen (prop. 1970:144 s.96) ansåg emellertid att kammarkollegiet överbetonat de olägenhetersom en bristande överensstämmelse mellan fastighetsindelningen och församlingsindelningen kunde medföra. En sådanreglering som "kammarkollegiet förordatskulle vidare förutsätta en komplettering av bestämmelseni 3 kap. 11 § FBL så att samma hänsynskulle tas till församlingsgräns som till kommungräns. Vidare skulle enligt departementschefen en ändring behövagöras av reglerna i 13 kap. FBL så att fastighetsindelningen skulle anpassas även till ändringari församlingsindelningen. Att en sådan ordning skulle verka tyngande på fastighetsbildningsverksamheten och även kunna motverka en lämplig fastighetsindelning ansåg departementschefen ligga i öppen dag. Hos kammarkollegiet har an-hängiggjortsett flertal ärenden om ändring i församlingsindelningen,vilka haft sin grund i oregelbundenheter som uppkommit genomfastighetsbildning 1981/82:47 30 Ärendena hari de flesta fall uppkommit genom anmälanav . Några ärenden har väckts av en kommun eller församling. 4 § LÄIF innehåller bestämmelser om handläggningen av ärenden om medgivande tillfastighetsbildning enligt 3 kap. 11 § FBL samt om beslutanderätten i sådana ärenden. I paragrafens första styckeföreskrivs att skall verkställa behövligutredning i dessa ärenden. Beträffande beslutanderätten gäller enligt andra stycket somhuvudregel att ärendet skall avgöras av länsstyrelsen.Innebär fastighetsbildningen ändring av länsgräns eller föreliggereljest särskilda skäl skall länsstyrelsendock underställa ärendet regeringens prövning. 5 § LÄIF innehåller dels vissa riktlinjer för den administrativa prövningen av fastighetsbildningsfrå gan, dels regler ombesvär över be slut i sådana ärenden. Vid prövning av fråga om med givande till fastighetsbildning skall iakttas att olämplig indelning i förvaltningsområdeneller avse värd olägenhet för kommun eller församling inte upp kommer. För sådant ändamål kan föreskrivas avsteg från 1 eller 2 §, dock ej såatt fastighet kommer att omfatta enskild mark inom mer änen kommun. Vidare kan fastställas reglering rörande kommunernas eller församlingarnas inbördes ekonomiska förhållan den och meddelas andra föreskrifter med anledning av indelningsändringen. För att undvika olämpligindel ning i förvaltningsområden kan ävenbestämmas att fastighet, samfällighet eller del av samfällighet som inte berörs av fastighetsbildningen skall över flyttas till annan kommun eller församling.Talan mot beslut i fråga som avses i paragrafen får föras av kommun, församling och fastighetsägare som be slutet rör. 1981/82:47 31 I 6 § LÄIF regleras tidpunkten förikraftträdandet av indelningsändring som sker enligt bestämmelserna i lagen. Sådan indelningsändring träder i kraft den dag uppgift om fastighetsbildningeninförts i fastighetsregistret, om inteannat bestäms i beslut om medgivande tillfastighetsbildningen. Indelningslagskommitténbehandlade i sitt betänkande även vissa frågorom ändring i och kyrklig indelningi samband med fastighetsbildning. Bl.a. tog kommittén upp ett förslagom att öka beroendet mellan församlingsgränseroch fastighetsindelning. Under utredningsarbetets gång inhämtadekommittén upplysningar och synpunkter i bl.a.denna fråga från lantmäteriverket (LMV). I skrivelse den19 anförde verket följande. I förarbetena till gällande lagstiftning om fastighetsbildning och församlingsindelning som trädde i kraft år1972, uttalades bl.a. att man inte ansågdet möjligt att kräva att fastighetsindelningen skulle anpassas efter ändringar i församlingsindelningenoch att en ordning som innebar att församlingsgräns skulle görasberoende av fastighetsgräns på samma sätt som kommungräns skulle verka tyngande på fastighetsbildningsverksamheten och även kunna motverka en lämplig fastighetsindelning (prop. 1969:128 s. B184-188, 763-776,1106-1107, 1158-1159, prop. 1970: 144 s. 86-102). Också fastighetsregisterutredningen hadei sitt betänkande behandlat denna fråga och därvidframhållit att ett upprätthållande avsamband mellan fastighetsindelning och församlingsindelningpä samma sätt som i frågaom indelning skulle medförapåtagliga olägenheter (SOU 1966:63 s.147-148). Enligt de uppgifter som inhämtats frän fastighetsregistermyndigheternahar fastighetsbildning över församlingsgräns skett i närmare 900 fall . 1981/82:47 32 Fastighetsbildning som innefattar avvikelse från gällande församlingsindelning är alltså en betydligt vanligare situation än fastighetsbildning som avviker från den föreåtgärden gällande kommunindelningen. En del avbakgrunden till detta är att samhällen och bebyggelsegrupper inte sällan har utvecklat sig helt oberoende av hur församlingsgränsernagår. Vidare kan jord- och skogsbruketsstorleksrationalisering ge anledning till sammanläggning eller fastighetsreglering överförsamlingsgräns. Inom LMV ajourhällsfortlöpande indelningen i församlingar och kyrkobokföringsdistrikt. Denna ajourhällning görsgrafiskt med anknytning till topografisk och ekonomisk karta, Ajourhällningen behövsför framställningen av topografiska kartan och översiktskartans indelningsversion samt för fortlöpandearealredovisning till SCB, vilken grundar sig pä församlingsredovisning i ekonomiskakartans skala. Fas tighets regis termyndigheterna redovisar och ajourhäller sedan längeförsamlingsindelningen pä stadsregisterkartan till stadsregistret. Däremot har till någon särskildredovisning av församlingsindelningen inte funnitspä registerkartan till jordregistret(dvs. fastighetskartan, bestående av ettmed avseende på fastighetsindelningen ajourhållet exemplar av ekonomiska kartan). Till följd av anvisningar som LMV meddelat skallemellertid numera också församlingsindelningen redovisas påfastighetskartan. I det nya fastighetsregistret, som endast införts i län,skall församlingsindelningen även i fortsättningenredovisas på registerkartan till följd av föreskrifti fastighetsregisterkungörelsen (1974:1059). De avvikelser mellan fastighetsindelning och församlingsindelning som uppkommer till följd av nuvarande regler innebär i flera avseenden olägenheter. Avvikelserna är, framförallt närdet gäller små avvikelser, klart tyngande i redovisningshänseende och ger inte sällan upphov till osäkerhet och förfrågningar tillLMV eller fastighetsregistermyndigheterna från olika myndigheter och institutioner. Olägenheter förfolkbokföringen kan uppkomma, exempelvis dä bostadsfastigheter bildats av mark frän skilda för- 1981/82:47 33 samlingar utan att församlingsindelningensamtidigt anpassats till fastighetsindelningen. Fastigheter med enskild mark iskilda församlingar skall vidare redovisas pä dubbla uppläggi fastighetslängden med åtföljande olägenheter förskattemyndigheten och fastighetsägarna. En övergäng till ett system där församlingsindelningen följer fastighetsindelningen skulle innebära stora fördelari de nu berörda avseendena. Om ett beroende mellan församlingsindelningen och fastighetsindelningen införs kan emellertid även icke önskvärda effekter uppstå. Dessa kanbli mer eller mindre besvärande beroende pä hur en eventuell ändring utformas. Fastighetsbildning som berör kommungräns är med hänsyn till intresset av stabilitetoch ändamålsenlighet i indelningen i förvaltningsområden förknippad medvissa vilkor (3 kap. 11 § FBL). Av de skäl som anfördesvid tillkomsten av den nuvarande lagstiftningen bör införande av liknande restriktionerinte komma i fråga när det gäller fastighetsbildning som berör församlingsgräns. En ordning som innebäratt församlingsgräns automatiskt skall följa ändringar i därmed sammanfallande fastighetsgräns utan att möjligheternatill fastighetsbildning begränsas kanemellertid vissa fall medföra olägenheter för församlingsindelningen. kanoacceptabla oregelbundenheter eller storleksförändringar uppstå. Om bebyggda områden överförs kan enskilda personer tvingas byta församlingstillhörighet vilket kan medföra olägenhet. Sådana negativa effekter kan åtgärdas genomadministrativa indelningsändringar men en mer tillfredsställande lösningvore att om oacceptabla olägenheter skulle uppstå låta en eljestregelmässig följsamhet frångås varvid församlingsgränsen färligga kvar i befintlig sträckning. Beslut om sådant undantag skulle förslagsvis kunna fattas i samband med förrättningens registrering sedan berörda församlingar hörts. Den ordning som skisserats skulle innebära övervägande fördelarjämfört med nuvarande regler. Man skulle få automatisk överensstäm- 3 1981/82. 1981/82:47 34 melse mellan fastighetsindelning och församlingsindelning i flertalet fall. Detta innebär en smidig anpassning framför allt i de mångafall när ändringarna är små och av ringa betydelse förförsamlingarna. skulle manfä möjlighet att behålla församlingsindelningen orubbad i fall dä skäl för detta finns. När det gäller frågani vilken utsträckning fastighetsindelningen iefterhand bör anpassas till församlingsindelningen vid ändringar i denna får LMV redovisa följande synpunkter. Det enklaste och frånLMVs utgångspunkter mest ändamålsenliga är självfallet vid ändring av församlingsgränsi möjligaste mån följerfastighetsindelningen. I sådana fall innebär ändringen atthela fastigheter byter församlingstillhörighet, och någrafastighetsbildningsåtgärder behövs inte. Såvitt LMV kan bedöma kan det inte behöva bli särskilt vanligt att församlingsindelningen måste ändras pä sätt som inteansluter sig till fastighetsindelningen. Om man för dessa fall skulle föreskriva attfastighetsbildning för anpassning till församlingsindelningen skall ske enligt i huvudsaksamma regler som gäller i fråga om anpassning till kommungräns (13 kap. 1 §FBL) skulle i vissa fall helt oacceptabla olägenheteruppkomma. --- LMV vill i ställetnärmast förorda den lösningen att man helt avstår från särskilda lagregler om anpassning av fastighetsindelningentill ändrad församlingsindelning. En sådan lösning skullevara enklast och ge minsta kostnaderna som olägenheterna synes bli begränsade. När det gäller avvikelser som har uppkommit till följd av fastighetsbildningsåtgärder undertiden eller över huvud taget i det förgångna bör det uppenbarligen inte komma i fråga att föreskrivaatt fastighetsindelningen åter skallanpassas till församlingsindelningen. Det är beträffandedessa avvikelser mest ändamålsenligt att om möjligt anpassa församlingsindelningen till fastighetsindelningeneller, om detta inte är möjligt, att låta avvikelsen stå kvar. Sammanfattningsvis skulle ett system som innebär att församlingsindelningeni flertalet 1981/82:47 35 fall automatiskt följerfastighetsindelningen innebära stora fördelar frände synpunkter som LMV överblickar. Det förutsätts därvid att systemet inte innefattar restriktioner för fastighetsbildningsverksamheten. När det gällerfrågan vilka bestämmelser som börgälla i de fall dä församlingsindelningen ändras genomsärskilt beslut är det i förstahand önskvärt att ändringen i församlingsindelningen i möjligaste mänanpassas till fastighetsindelningen. I andra hand uppkommer frågan i vilken utsträckning man skall kräva attfastighetsindelningen i efterhand anpassas till redan gjorda eller skeendeändringar i församlingsindelningen. Det bör i detta avseende inte komma i fråga att ställaupp samma stränga krav pä anpassning som gäller i förhällande till kommungräns enligt 13kap. LMV vill i stället närmast förordaatt bestämmelserna i detta kapitel över huvud taget inte görs tillämpliga. Indelningslagskommitténföreslog inga ändringar i lagstiftningen om sambandet mellanfastighetsindelningen och den kommunala indelningen. I fråga om förhållandet mellan fastighetsgränser och församlingsgränser anfördekommittén följande. Enligt 3 § LÄIF påverkas församlingsgränsav fastighetsbildning endast om den sammanfaller med kommungräns som ändrasvid fastighetsbildningen. Närfastighetsbildning sker över annan församlingsgränsså att denna kommer att skära fastighetsgräns,uppstår bristande överensstämmelsemellan fastighetsindelningen och församlingsindelningen.Fastighet kan alltså till följd av sådanfastighetsbildning bli belägen inom flera församlingars områden.Fastighetsbildning över församlingsgräns, som inte utgjordekommungräns, har skett i omkring 900 fallsedan tillkomsten av LÄIF. I alla dessa fall uppkom alltså en oöverensstämmelse mellan fastighetsindelningen och församlingsindelningen. En fastighets belägenhetöver församlingsgräns kan medföra olägenheter avolika slag. särskilt om fastigheten är bebodd. Bl.a. närdet gäller folkbokföring, taxering och upprättande av Prop.1981/82:47 36 röstlängd är det viktigt att osäkerhet inte råderom i vilken församling en person är bosatt. Ävenför fastighetsredovisningen synes dennuvarande ordningen medföra vissa problem. Fas tighetsregistermyndighet erna tyngs bl.a. av förfr.igningarom i vilken församling olika delar av fastigheterär belägna. Sädanaförfrågningar leder ibland till att myndigheten tvingas göra omfattande undersökningar. De fall av bristande överensstämmelse mellan fastighetsindelning och församlingsindelning, som uppkommit till följd av den nuvarande ordningen, har lett till eninte obetydlig ökning av antalet ärenden om ändring,i församlingsindelningen enligt KIL.Dethar alltså i dessa fall blivit en fråga för regeringenatt återställa överensstämmelsen i indelningen. Ett betydande antaloregelbundenheter finns dock kvar. har i sitt yttrande tillkommittén uttalat sig för en ordning därförsamlingsindelningen normalt följer ändringar ifastighetsindelningen. Det förutsätts därvid attsystemet inte innefattar sådana restriktioner för fastighetsbildningsverksamheten som enligt 3 kap.11 § FBL gäller beträffandefastighetsbildning över kommungräns. Vidare anser verket att det inte bör komma i frågaatt ställa upp samma stränga krav påanpassning av fastighetsindelningen till församlingsindelningensom gäller i förhållande tillkommunindelningen enligt 13 kap. FBL. Lantmäteriverketförordar i stället att bestämmelsernai detta kapitel över huvud taget inte görs tillämpligapä församlingsgräns. anser att det finns starka skäl för att öka beroendet mellan församlingsindelning och fastighetsindelning. När föredragandedepartementschefen i samband med tillkomsten av FBL och LÄIF avvisade tanken på ett sådant beroende, utgick han dels frän att samma restriktioner skulle behöva gälla för fastighetsbildning över församlings-gräns som överkommungräns, dels från att bestämmelsernai 13 kap. FBL om anpassning av fastighetsindelningen till 'kommunindelningenskulle behöva göras tillämpliga på församlingsindelningen.Att en sådan ordning skulle verka tyngande på fastighetsbildningsverksamheten och även kunna hindra önskvärda ratio- Lagen (1919:293) om ändringi och ecklesiastik indelning. 1981/82:47 37 naliseringsätgärder är uppenbart.Om däremot såsom lantmäteriverkethar föreslagit några restriktioner för fastighetsbildningen övei' församlingsgränsinte uppställs och bestämmelserna i 13 kap. FBL inte görs tillämpligapä församlingsgränser, skulle några olägenheterfrän fastighetsbildningssynpunkt avatt församlingsgränser görsberoende av fastighetsindelningen knappast kunna uppkomma. En ordning sominnebär att församlingsgränsautomatiskt skall följa ändringar i därmed sammanfallande fastighetsgräns utan att möjligheternatill fastighetsbildning begränsas kanemellertid såsom lantmäteriverket påpekatmedföra oacceptabla förändringar i församlingsindelningen. Det måste därför finnas möjlighetatt bestämma att försanilingsgränseninte skall ändras. En tänkbar lösningär enligt kommitténs mening att genom ändring i 3 § LÄIF låta fastighetsbildningsmyndigheten få besluta om sådananpassning av församlings gränsen till de nya fastighetsgränserna som behövsför att undvika olämplig indelning. Det skulle således bli frågaom en prövning i varje särskilt fall om församlingsgränsen skall anpassas till den ändrade fastighetsindelningen. Om den ändring i församlingsindelningensom skulle föranledas av fastighets bildningen avserobebott område, bör sådan anpassning regelmässigt ske. Genom ändringi 3 kap. 11 § andra stycket FBL kan möjlig het till administrativ prövning av indelningsfrågan införas på motsvarande sätt som när kommungränsändras. Härigenom skulle församlingarnages tillfälle att påkalla särskildprövning av indelningsändringens lämplighet. Kommittén har dockstannat för att inte lägga fram förslagom sådana ändringar i FBL och LÄIF.Anledningen härtill är främst det förslag till ändraderelationer mellan staten och som deltagarna i statkyrka-överläggningarnaframlagt i betänkandet (SOU 1978:1-3) Stat-kyrka.Såsom framgår av kommitténsredogörelse i kapitel 11 utgår förslaget frän att församlingsindelningeni riket blir en inomkyrklig angelägenhet.Nuvar rande lagreglering av ändringar i församlingsindelningen kommer att upphävas om relationsändringengenomförs. Reformen avses bli genomförd vid årsskiftet1983-1984. Mot den bakgrunden har kommitténinte funnit lämpligt att nu föreslå att församlingsindelningens beroende avfastighetsindelningen ökas. 1981/82:47 38 relationsändringeninte genomförs eller skulle dra ut , vill kommittén dock förorda ett sådant ökat beroendei huvudsak pä det sätt som skisserats. Det bör dock understrykas att kommittén inte har haft möjlighetatt fullständigt utreda konsekvenserna av en sådan ordning. Kommittén får i detta sammanhang också hänvisa tillsitt förslag i kapitel 7 omdecentralisering av beslutanderätten i vissasmärre indelningsärenden fränregeringen till kammarkollegiet. Förslagetinnebär bl.a. att beslut om indelningsändring föratt undanröja fall av bristande överensstämmelsemellan fastighetsindelning och församlingsindelning,som måste meddelas av regeringen, fär fattas av kammarkollegiet. Regeringen avlastasalltså dessa ärenden. Handläggningenförenklas, vilket bör leda till att handläggningstiden förkortas. Vid remissbehandlingen av kommitténs betänkandeväckte frågan om förhållandet mellan församlingsindelningenoch fastighetsindelningen stort intresse. Till de remissinstanser som uppehöll sig närmarevid denna fråga hör bl.a. statiska centralbyrån,kammarkollegiet , , statens lantmäteriverk, 16 länsstyrelser,domkapitlen i och samt , , och kommuner. ,, , Frösa och Jörns församlingar,kyrkliga samfällighet och . De instämdeallmänt i att det fanns starka skäl för att öka beroendet mellan församlingsindelning och fastighetsindelning och beklagade därför attkommittén inte lagt fram något förslag om ändringar i fastighetsbildningslagstiftningen.