prop · G503221 · 1981-12-31 00:00:00 — Prop.1981/82:221 81 skyldigheten bör fördelas mellan samtliga sakägare ellervissa av dem. påkallat förrättningen skall kommunen normallsvara för kostnaderna. 1tredje stycketav 2 kap. 6§ faslighetsbildningslagen ges sakägarna i princip rätt atl kommaöverens om hur förrättningskostnaderna skall fördelas. Avtalsfrihetenbegränsas av villkoret att det inte får vara uppenbart att överenskommelsentillkommit i otillbörligt syfte. 6§ sistastycket faslighetsbildningslagen anger vilka kostnader som utgörförtättningskoslnader. Dessa är till en början den taxereglerade avgift somskall utgå till statsverket eller lill kommun som bär ansvaret förfastighetsbildningsverksamheten. Till förrättningskostnaderna hör vidareersättning till sakkunnigt biträde vid förrättningen och lill syssloman,utgifter för hantlangning som inte ingår i laxeavgiften samt ersättning förskada enligt 4kap. 38 § tredje stycket faslighetsbildningslagen. Som förrättningskostnadanses däremot inte kostnad för anlitande av gode män eller det allmännasutgifter för ersättning till tolk. Sådan kostnad skall betalas av det allmänna. Kostnad som en enskild kan ha föratt ta till vara sin rätt vid förrättningen, t.ex. för resor tillsammanträden, för anlitande av ombud eller för särskilda utredningar, utgörinte förtätlningskostnad. Sådana kostnader stannar således på den enskilde. Markfrågor m. m. Vid en exploateringsförrätlningskall fastighetsreglering inom samverkansområdet ske i den utsträckning somkrävs för atl genomföra exploateringen. I fråga om sådan fasfighetsregleringgäller bestämmelserna i fastighetsbildningslagen (1970:988). I stället för 5kap. 4 och 5 §§, 7 § första och andra styckena, 8-13 och 18 §§ samt 8 kap.l-6§§ fastighetsbildningslagen skall dock gälla II, 15 och 17-23 §§ denna lag. Innebär överenskommelseenligt 23 § att en fastighet tilldelas avsevärt mera mark än som följer av 11 §andra stycket eller 18 §, skall 5 kap. 20 § fasfighetsbildningslagen tillämpas.Vid fastighetsregleringen skall bestämmelsen i 3 § andra stycket denna lagtillämpas. Fasfighetsreglering enligt dennalag får ej ske innan exploateringsbeslutet enligt 13 § har vunnit laga kraft. Förrättningar enligt denna lag har företrädeframför annan fastighets-bildningsförtättning inom samverkansområdet som berörexploateringen. I den allmänna motiveringen(avsnitt 2.3.2) har jag berört behovet av styrmedel för att anpassafastighetsindelningen till den plan som företaget avser att genomföra och föratt de deltagande fastigheterna i möjlig utsträckning skall kunna tilldelasbyggbar mark i förhållande till sina andelstal. Jag har där även berörtbehovet av atl genom fastighetsreglering kunna tillföraexploateringssamfälligheten mark från fastigheter inom samverkansområdet varsägare avböjt alt delta. Sådan mark, liksom berörd mark från fastigheter somdeltar i samfälligheten, skall tas om hand av samfälligheten och fördelasmellan de dellagande fastigheterna enligt andelslalen. 6 1981/82. Prop.1981/82:221 82 Enligt paragrafens första stycke skallfastighetsreglering inom samverkansområdet ske i den utsträckning som krävsför att genomföra exploateringen. För de deltagande fastighetsägarna innebärdelta att de är skyldiga att tåla de marköverföringar m.m. som är nödvändigaför ändamålet. 17 och 18 §§ finns föreskrifter som skyddarfastighetsägarna mot oförmånliga effekter av fastighetsregleringarna. Skyldigheten för icke dellagande fastighetsägareatt tåla fastighetsregleringar finns föreskriven i 19 §. Inlösen- ochersättningsregler för dessa fall finns i 20 och 21 §§. Dessutom gäller även här17 §. I 16§ första stycket föreskrivs vidare att faslighetsbildningslagenskall tillämpas för överföring av mark inom samverkansområdet. I alla avseendenär emellertid inte bestämmelserna om fastighetsreglering i den lagen lämpadeför marköverföringar inom ett samverkansområde. Jag har i den allmänna motiveringen(avsnitt 2.3.2) utförligt uppehållit mig vid de problem som aktualiseras iexploateringssammanhang och redovisat i vilka avseenden särskilda regler förmarköverföring behövs inom ett samverkansområde. De bestämmelser ifastighetsbildningslagen, som ej bör gälla för exploatering, är bestämmelsernaom båtnads- och opinionsvillkoren (5 kap. 4 och 5§§), överföring av mark som ärbebyggd (5 kap. 7 § första och andra styckena), regleringsfastighelernassammansättning och dimensionering (5 kap. 8§) samt värdering och ersättningmellan sakägarna (5 kap. 9-13 §§). I stället gäller vid exploateringssamverkande regler som tagils upp i II,15 och 17-22§§ den nu föreslagnalagen. I5 kap. 20 § ges regler som förhindrar att genom medgivande som avses i 5 kap.18 § sådana lagregler som innebär inskränkningar i rätten att förvärva fastegendom kringgås. Som lagrådet påpekar är avsikten alt också videxploateringsförrättningar hinder skall föreligga att genom överenskommelsekringgå dessa regler. I överensstämmelse med lagrådets förslag har därför iförsta stycket tagils in en föreskrift med denna innebörd. Genomall särskilda bestämmelser om marköverföring från icke deltagande fastighetertas upp i 19 och 20 §§ ersätts också de särskilda bestämmelserna om inlösenoch ersättning m.m. härför i 8 kap. 1 -6 §§ faslighetsbildningslagen. I frågaom 8 kap. kvarstår bestämmelserna om förfarandet vid inlösen (7§). Reglerna i 8kap. 2 och 3 §§ till skydd för enskilda intressen är således undantagna. Dennärmaste motsvarigheten i förevarande lagförslag är 3 § andra stycket. Ilikhet med lagrådet anserjag att av 16 § bör framgå atl 3 § andra stycket skallgälla även fastighetsregleringar enligt lagen om exploateringssamverkan. Dettahar kommit lill uttryck i första styckets sista mening. Mitt förslag till ett sammanhålletförrättningsförfarande innebär, somjag tidigare framhållit, altmarköverföringar enligt denna paragraf ingår som en integrerad del iexploateringsförrättningen. Några särskilda initiativ behövs således inte försådana åtgärder. Inom ramen för dessa marköverföringar får givetvis frågor ombildande eller upphävande av samfälligheter 1981/82:221 83 ellerservitut, liksom om gemensamt arbete, las upp i den utsträckning som krävs föratt genomföra marköverföringarna. Ett laga kraft vunnet beslut omexploateringssamverkan måste dock föreligga. En bestämmelse härom tas upp iandra stycket i denna paragraf. a. atl frågor om tillträde lill mark som överförs genomfastighetsreglering kommer att prövas enligt bestämmelserna i 5 kap. 30-32§§fastighetsbildningslagen. Därigenom öppnas möjlighet fill s.k. förtidatillträde (5 kap. 30 a §). När exploateringssamverkan syftar till att genomföraen detaljplan lorde normall sådana särskilda omständigheter föreligga somkrävs för beslut om förtida tillträde. Somangetts i I och 3§§ är syftet med exploateringssamverkan alt i ett sammanhangställa i ordning mark för bebyggelse och anordningar som behövs förbebyggelsen. För alt delta syfte skall tillgodoses föreskrivs i tredje stycketatt exploaleringsförtättning har företräde framför annanfasfighetsbildningsförrällning inom samverkansområdet som berör exploateringen. Fastighetsreglering får inte medföra överföring avmark, på vilken del finns en byggnad som står i huvudsaklig överensstämmelsemed stadsplan eller byggnadsplan. Paragrafen avhandlar det i den allmännamofiveringen (avsnitt 2.3.2) berörda skyddet för byggnader som står i huvudsakligöverensstämmelse med en fastställd stads- eller byggnadsplan. Paragrafens lydelse överensstämmer med den somlagrådet har föreslagit. För fastigheter som inte ingår iexploateringssamfälligheten får paragrafen betydelse endast i de fall somavses i 19§,dvs. när tvångsvis marköverföring kan tillgripas. a. krävs dåatt planen har fastställts efter del att exploaleringsbeslutel vann laga kraft. Somjag framhöll i anslutning lill 16 § är ägarnalill de fastigheter som ingår i exploateringen skyldiga att tåla defastighetsregleringar som behövs för all exploateringen skall kunna genomföras.Den skyldigheten gäller oavsett om samverkan avser en plan som har fastställtsefter det exploateringsbeslulel vann laga kraft eller en äldre plan. För dessafasligheter får 17 § således en mer generell betydelse. Skallny detaljplan upprättas för samverkansområdel måste den uppställdaskyddsregeln beaktas vid utformandet av planen. Planen måste således utformasså alt man tar klar ställning till om en byggnad kan bli föremål förtvångsövertagande. I förslaget lill ändringar i byggnadslagen anges bl. a. attdet i stads- eller byggnadsplaner särskilt skall anges att planen i fråga skallgenomföras i exploateringssamverkan. Kommer man vid den avvägning av allmänna ochenskilda intressen som skall göras vid planprövningen fram till atl en vissbyggnad inte bör lösas 1981/82:221 84 in,måste planen utformas så alt byggnaden kommer atl stå i överensstämmelse medplanen. Fastställs däremot en detaljplan så att den aktuella byggnaden stridermot planen är det därmed klariagt atl den skall rivas och marken las i anspråkför något annat ändamål. Då bör också exploateringssamfälligheten ha rätt attöverta marken och byggnaden vid genomförandet av exploateringssamverkan. Fråganhuruvida en byggnad står i huvudsaklig överensstämmelse med en detaljplan skallbestämmas med hänsyn till såväl byggnadens art som dess omfattning.Bestämmelsen innebär således, att del på marken skall finnas uppfört enbyggnad, som i fråga om läge, höjd, djup, våningsanlal och den tekniskautformningen i övrigt i huvudsak överensstämmer med detaljplanen. Ettmotsvarande krav på bebyggelses huvudsakliga överensstämmelse med stadsplanvid tomtexpropriation uppställdes före lagändring i 45 §byggnadslagen. Viss ledning vid tolkningen av den nu föreslagna bestämmelsenkan erhållas i den praxis som utbildats enligt nyssnämnda regel i byggnadslagen(jfr Bexelius-Nordenstam-Köriof: Byggnadslagstiftningen, 5:e upplagan, s. 190). Fastighet med mark tillgänglig för exploateringinom samverkansområdet skall genom fastighetsreglering tilldelas sådan marksom är avsedd för enskilt bebyggande i förhållande till de andelstal sombesiämts enligt 11 § andra stycket. Kan fördelning av mark enligt andelstaleninte ske fullt ut, skall skillnaden utjämnas genom ersättning i pengar. Ersättningi pengar skall också utgå för annan skada som uppkommer för fastighetens ägareeller innehavare av särskild rätt lill fastigheten på grund avfastighetsregleringen. Vid en fastighetsreglering skall enligt 5 kap. 8 §fastighetsbildningslagen regleringen ske så atl fastigheterna inte blir mindrelämpade för sitt ändamål än före regleringen. När fastighetsregleringen utgörell led i fördelningen av bebyggbar mark inom en exploateringssamfällighet ärdel i stället andelstalen i exploateringssamfälligheten som skall vara styrandeför hur regleringen skall genomföras. Reglerna härom i denna paragrafs förstastycke skall som jag nämnde i anslutning lill 16 § ersätta motsvarande regler i5 kap. faslighetsbildningslagen. Förstastycket har utformats i enlighet med lagrådets förslag. Enligt huvudregeln i första meningen skall enfastighet som avstår mark för exploateringens genomförande erhålla tilldelningi bebyggbar mark i förhållande lill sill andelslal. De krav på bl. a.planenlighet och lämplighet som ställs i 3 kap. fastighetsbildningslagen kanemellertid leda till att fastigheten i vissa fall inte kan få tilldelning imark efter andelslalet. Dessa krav leder nämligen till atl endast hela tomter,inte tomtdelar, kan tilldelas de deltagande fastigheterna. Det kan förväntasatt del främst vid förnyelse och förtätning inte sällan kommer atl saknasfömtsättningar för marktilldelning till samtliga deltagande fasfigheter. Någotkrav på medgivande från fastighetsägare eller särskilda föreskrifter i fråga omfastighetsregleringen i 1981/82:221 85 dennasituation synes inte böra införas. Det ligger i sakens natur attfastighetsägare som deltar i samexploatering inte alltid kan ha garanti förmarktilldelning. I stället bör då de värdeskillnader som uppslår utjämnas genompengar. En bestämmelse om del har tagits in i andra meningen. Fråganom hur tilldelningen skall ske, vem som skall ha mark osv., får bedömas medledning av föreskrifterna i 5 kap. 6 § andra stycket fastighetsbildningslagen.Del innebär bl. a. alt regleringen skall verkställas på det sätt som föranlederminsta olägenhet ulan alt lönsamheten eller utbytet i övrigt oskäligtförsämras. Finns nytljanderätler upplåtna på en faslighet för hus på ofri gmnd,måste vidare tillses att fastigheten tilldelas mark så att nyttjanderätterna istörsta möjliga utsträckning kan bestå. Frågan om företräde lill mark vid bristsituationerbör inte lagregleras. I de enskilda fallen torde en bedömning med hänsyn lillskäligheten ganska lätt kunna göras. Vid tveksamma fall kan t. ex. andelstalensstorlek tillmätas avgörande betydelse. som fastigheterna tilldelas kan vara värd olika myckel. Värdeskillnadernakan hänföras till markens läge. med sjöutsikt kan t.ex. ha större värde änmark som saknar sådan utsikt osv. Även byggnadsrätten på marken kan variera.Kostnaderna för att bebygga marken kan vidare variera med gmndförhållandena.Som utredningen påpekar kan vissa av dessa värden utjämnas genom att kostnademaför t. ex. gmndför-stärkning behandlas som en gemensam kostnad som fördelasefter andelstalen. Andra värdeskillnader måste i vissa fall få påverkatilldelningen. Till ledning för filldelningen kan det vara lämpligt alt som tillförs fastigheterna värderas med utgångspunkt i markensmarknadsvärde vid tillträdel. Vid tilldelningen måste givetvis beaktas intebara värdet av den mark som en fastighet tillförs genom fastighetsregleringulan också värdet av den bebyggbara mark som redan finns på fastigheten och somfår behållas. Till följd av den ändring som jag kommer attföreslå i lagen (1970:990) om förmånsrätt för fordran på gmnd avfastighetsbildning kommer de likvider som utgår till fastighetsägare all utgörafastighetsbildningslikvider med förmånsrätt i betalningsskyldiga fastigheter.Om en fastighet, som upphör att existera eller minskar i värde, svarar förfordran har fordringsägare i princip rätt till betalning ur likviden. Omfastigheten minskar i värde måste vid förtättningen tillses att den ersättningsom tilldelas fastigheten för bristande tilldelning i mark inte kvittas moteventuella gemensamma kostnader på ett sådant sätt atl panträttshavarnassäkerhet kan komma i fara. Jag återkommer i det följande med en närmareredovisning av vad som gäller i fråga om fordringshavarnas ställning vid enexploaleringsförtättning. Även för innehavare av servitut och nytljanderätlermåste givetvis en ekonomisk reglering ske om deras rättigheter upphör. Dettasker normalt genom avtal eller fastighetsreglering. Innehavare av servituteller nylljan- Prop.1981/82:221 86 derätteri den mark som berörs är sakägare vid fastighetsregleringar och berättigadetill ersättning. Fastighetsbildningslagen innehåller även andra särskildaskyddsregler för innehavare av servitut och nyttjanderätter som måste iakttasvid fastighetsregleringar. Så t.ex. åtnjuter hyresgäster samma skydd som videxekutiv försäljning. Nyttjanderätter som inte tillkommit genom avtal, s. k.officialnytljanderätter såsom t.ex. vågrätt, kan inte påverkas genom enfastighetsreglering. Ersättningar som skall utgå enligt denna paragrafingår i avräkningen enligt 5 kap. 15 § fastighetsbildningslagen vidfastighetsreglering. Med hänsyn till vad jag anförde i anslutning till11 § bör en bestämmelse om skadeersättning tas in i förevarande paragrafs andrastycke. Eftersom hänvisningen i 16 § inte omfattar 5 kap. 12 §fastighetsbildningslagen bör -som lagrådet har föreslagit bestämmelsenutformas så alt den gäller även innehavare av särskild rätt till fastigheten. I samband med marköverföring inom ettsamverkansområde måste givetvis fordringshavares ställning uppmärksammas.Bestämmelser som skyddar fordringshavare finns i faslighetsbildningslagen, ochdessa bestämmelser kommer enligt mitt förslag att gälla även vid markregleringför exploateringssamverkan. Bestämmelserna gäller sådana fordringar för vilkaen faslighet svarar på gmnd av inteckning eller bestämmelse i lag.Inteckningshavare är inte sakägare i denna egenskap ocl. har inget direktinflytande på fastighetsbildningen. I stället ärfastighetsbildningsmyndigheten skyldig att ex officio beakta sådanarättighetshavares intressen. Detta sker dels genom värderings- ochersättningsreglerna i 5 kap. 9§ fastighetsbildningslagen, som hindrar attfastighetsägare lider förlust genom marköverföring, dels genom attfastighetsägare inte fritt får disponera en utbetald ersättning (5 kap. 16§).Om en fasfighel som svarar för fordran minskar i värde, skall ersättningenenligt 5 kap. 16§ inbetalas.lill myndighet (statens lantmäteriverk) för att fördelaspå samma sätt som en expropriationsersättning. Efter medgivande av allafordringshavare eller fastighetsbildningsmyndighetens konstaterande attregleringen är väsentligen utan betydelse för rättsägare - s. k.oskadlighetsprövning - får dock inbetalning underiålas. I fråga omersättningens storlek gäller bl. a. att den får gmndas på överenskommelse sominnebär avsteg från lagens ersättningsregler endast efter fordringshavaresmedgivande, såvida inte oskadlighetsprövning kan ske. Möjligheten att ta utbeslutad ersättning av den betalningsskyldige är tryggad genom lagen omförmånsrätt för fordran pä gmnd av fastighetsbildning. Vid en fastighetsreglering inom samverkansområdethar fasfighelsbildningsmyndigheten lika stort ansvar för panlrätlshavare someljest. Om fördelning av mark enligt andelstalen inte kan ske fullt ut, skallenligt 18 § andra meningen skillnaden utjämnas med ersättning i pengar. 1981/82:221 87 Ersättningarna enligt 19 § denna lag är avsedda attlas upp med avräkning enligt 5 kap. 15 § fastighetsbildningslagen. Iavräkningen skall också las upp ersättning enligt 21 § denna lag för mark somöverförts från fasfighel som inte deltar i samverkan. Somjag redovisatutgör ersättningarna fastighetsbildningslikvider enligtfastighetsbildningslagen, vilka normalt skall inbetalas till statenslantmäteriverk för fördelning mellan fordringsägare i fastigheter som minskar ivärde. Betalningen regleras allrid mellan fastigheterna. Detla gäller även detfall att ersättning skall utgå till eller betalas av delägarna i enmarksamfällighet. Somjag tidigare nämnde blir betalningar i de nu avseddafallen tryggad av förmånsrätt enligt den föreslagna ändringen i lagen omförmånsrätt för fordran på grund av fastighetsbildning. Förhållandet är i princip detsamma för innehavareav fordran i fasligheter som ingår i exploateringsförelaget. I dessa fallskall fastigheterna enligt 18 § tilldelas bebyggbar mark eller, om det inte kanske fullt ut, få ersättning i pengar. För sådan ersättning gäller 5 kap. 16 §faslighetsbildningslagen. I vissa fall kan det för genomförande avexploateringen vara lämpligt att mark från en deltagande fastighet överförstill en marksamfällighet. Andelen i marksamfälligheten kommer då alt tillhörade deltagande fastigheterna och utgör således även i fortsättningen säkerhetför fordran. Sker avstyckning från marksamfälligheten, skyddas fordringshavaregenom bestämmelserna i 10 kap. 2§ andra stycket fastighetsbildningslagen.Dessa innebär atl avstyckning, i de fall delägande fasfighel svarar förinteckning, får ske endast om ett belopp, som enligtfastighetsbildningsmyndighetens bedömning motsvarar värdet av den intecknadefastighetens andel i den mark som avstyckas, inbetalas till myndigheten förfördelning. Inbetalning behöver dock inte göras om inleckningshavaren ger sittmedgivande till avstyckningen eller oskadlighetsprövning görs. Om exploateringssamfälligheten begär del, fårfastighetsbildningsmyndigheten förordna atl fasligheter, som inte ingår iexploateringssamfälligheten, genom fastighetsreglering helt eller delvis skallavstås och överföras till en eller flera fastigheter eller bilda ensamfällighet för de deltagande fastigheterna. Sådant förordnande får dockmeddelas endast under förutsättning all 1. marken är belägen inomsamverkansområdel och omfattas av en stadsplan eller byggnadsplan som harfastställts efter det exploateringsbeslutet vann laga kraft, 2. del framgår av planen alt denskall genomföras enligt denna lag och 3. marken behövs för attexploateringen skall kunna genomföras i enlighet med planen. Somjag har anfört bl. a. i den allmännamofiveringen (avsnitt 2.3.2) skall en exploateringssamfällighet ha rätt attöverta sådan mark inom samver- 1981/82:221 88 kansområdetsom omfattas av en fastställd stads- eller byggnadsplan och som tillhörfastigheter vars ägare avböjt deltagande i exploateringsföretaget. Sådantövertagande får dock ske endast om marken omfattas av en detaljplan som harfastställts efter det att exploateringsbeslutet vann laga kraft och endast iden utsträckning som behövs för att exploateringen skall kunna genomföras ienlighet med exploateringsbeslutet. Som ytteriigare fömtsättning gäller alt delav planen skall framgå att den skall genomföras enligt denna lag. Bestämmelserom detta las upp i förevarande paragraf. Som jag föml nämnde gäller härutöverskyddsregeln avseende byggnad i 17§. Den mark som avstås torde normalt tillföras någondellagande fastighet eller bilda en marksamfällighet. Den kan emellertid ocksåtillföras t. ex. en gatufastighet som ägs av kommunen. Den rätt somexploateringssamfälligheten får är således till sin natur inget annat än enrätt till marköverföring, som kan innebära atl all mark till en fastighetöverförs lill en annan enhet inom samverkansområdel. Om en fastighetsreglering med stöd av dennaparagraf måste ske innan det ännu kan avgöras vart marken skall överföras, börden tillföras en samfällighet som bildas med stöd av de föreskrifter somjagföreslår i 6 kap. 2a § faslighetsbildningslagen. När fråga uppkommer om överföring av mark enligt 19§ gäller de bestämmelser om förfarandet som anges i 8 kap. 7 §fastighetsbildningslagen. De innebär bl. a. alt ägaren till den fastighet somblir föremål för marköverföring och övriga berörda sakägare skall underrättasom överföringen innan regleringsfrågan får företas till slutlig behandling ochatt anmälan skall göras till inskrivningsmyndigheten för anteckning ifastighelsboken. Ägaren lill fasfigheten är också skyldig att lämnaupplysningar om innehavare av särskilda rättigheter i fastigheten.Hänvisningen till 8 kap. 7§ fasfighetsbildningslagen medför vidare att eltförordnande om marköverföring skall las upp i fastighelsbildningsbeslutel. Om ägaren till en fastighet som inte ingår iexploateringssamfälligheten begär det, skall mark från den fastigheten inlösasoch genom fastighetsreglering överföras till en eller flera fastigheter ellerbilda en samfällighet för de deltagande fastigheterna. Skyldighet alt lösamarken föreligger dock endast under fömtsättning att 1. marken är belägen inomsamverkansområdet och omfattas av en stadsplan eller byggnadsplan som harfastställts efter del exploateringsbeslulel vann laga kraft, 2. del framgår av planen all denskall genomföras enligt denna lag och 3. planen medför alt ägaren kanutnyttja marken endast på ett sätt som står i uppenbart missförhållande tilldess tidigare värde. Frågan om rätt till inlösen skall bedömas efter denfastighetsindelning som gällde när planen antogs, med de ändringar avindelningen som har skett för planens genomförande. 1981/82:221 89 Inlösen skall begäras hosfasfighelsbildningsmyndigheten senast efter det att beslutet omfastställelse av stadsplanen eller byggnadsplanen vann laga kraft. Paragrafen motsvarar i huvudsak 48 och 1I6§§byggnadslagen. I förhållande fill byggnadslagens regler innebär förslaget dockvissa förändringar. Yrkar en fastighetsägare ersättning enligt 116 §byggnadslagen bestäms den att utgå med visst årligt belopp. Äganderätten tillmarken kvarstannar dock hos den tidigare ägaren. Vid motsvarande situation inomett samverkansområde saknas anledning till samma konslmktion aversättningsreglerna. I stället bör eftersträvas enhetliga normer oberoende avvilket planinstilul som används.