prop · G50338 · 1981-12-31 00:00:00 — ).Industriverkets analys av den tänkta lånefinansieringen visar att det blirnödvändigt att staten lämnar industrilånegarantier för större delen av dentänkta upplåningen. De betydande direkta och indirekta subventionerna somstaten tvingas lämna, om projektet ska kunna genomföras, kan komma att försämraden svenska finpappersindustrins relationer till EG. Denföreslagna ägarkonstellationen med personalen som majoritetsägare innebär ocksåstora svårigheter och risker. Det ska dock understrykas att oavsettägarstruktur skulle ett fristående enligt industriverketsbedömning få mycket stora svårigheter att överleva. Hörneforsgruppens förslag har diskuterats med avseende påett antal ur samhällsekonomisk synpunkt centrala aspekter. De i sammanhangettyngst vägande är enligt industriverkets uppfattning dels effekterna på andraföretag och arbetsställen inom branschen, dels effekterna på den lokalaarbetsmarknaden. Prop.1981/82:38 14 Vad gäller de branschstrukturella aspekterna har verketlåtit utföra kompletterande beräkningar med den linjärprogrammeringsmodell somutarbetats vid vid iStockholm, EFI. Utifrån dessa beräkningar kan man konstatera att Hörneforsgruppensförslag inte kan rekommenderas om man eftersträvar en optimal fördelning avvirkestillgångarna i prisområde 1. Beträffande effekterna på den lokala arbetsmarknadenframgår att den eventuellt friställda arbetskraften har en yrkesbakgrund somdåligt passar in i den regionala näringslivsstrukturen. Å andra sidan kankonstateras att det förekommer viss pendling från tillUmeå och har den nedtrappning av sysselsättningen som redanskett i till viss del kunnat omplaceras på den regionala arbetsmarknaden.Huruvida förutsättningar för detta kommer att finnas ärnaturligtvis svårare att avgöra, eftersom arbetsmarknaden i Umeåregionenöverlag är ansträngd och har försämrats . Varje neddragning eller nedläggning av en arbetsplats ärtragisk ur många synvinklar för den berörda regionen, för orten och framförallt för de människor som drabbas. I den bransch det här gäller, där strukturomvandlingenär stark och råvaran begränsad, kan man dock inte utesluta risken att enfortsatt drift i skulle kunna framtvinga nedläggningar av andraanläggningar på andra orter. Det har inte här varit möjligt att studera sådanaalternativa nedläggningskonsekvenser. Icke desto mindre är det enligt verketsuppfattning nödvändigt att peka på att dessa beröringspunkter mellan debranschstrukturella och de arbetsmarknadspolitiska aspekterna likväl finns. Vid en sammanvägning av de slutsatser industriverketdragit av den företagsekonomiska analysen finner verket att Hörneforsgruppensalternativ leder till stora företagsekonomiska förluster. Ett antal förHörnefors ogynnsamma förhållanden samverkar till detta negativa resultat. konkurrerar om vedråvaran i en utprägladbristsituation med väsentligt mer konkurrenskraftiga fiberförbrukandeindustrier inom upptagningsområdet. Sulfitfabriken är i behov av mycket kapitalkrävandeinvesteringar, speciellt på miljöområdet, och får en för litenproduktionskapacitet för att förränta dessa investeringar.Sulfitmassatillverkning är generellt på tillbakagång till förmån försulfatmassa och har överhuvudtaget svaga framtidsutsikter. 1981/82:38 15 Pappersbruketkan inte konkurrera med de helintegrerade stora skandinaviskapappersmaskinerna inom bulkområdet. En nödvändig inriktning på merspecialiserade, högkvalitativa produkter minskar också värdet av en integreradproduktion av massa och papper. Marknadsföring och produktutveckling blir, iavsaknad av en väl inarbetad försäljnings- och marknadsföringsorganisation,mycket besvärlig och dyrbar. får konkurrera med de europeiskapappersbruken på deras hemmamarknader utan påvisbara konkurrensfördelar men medett antal klara konkurrensnackdelar. Därutöver kan tilläggas att kunskapernaom marknadsförhållanden och produktionsteknik inom de aktuella"nischerna" inte är förbehållna , utan är tillgängligaockså för andra papperstUlverkare. Finansieringenav det föreslagna utvecklingsalternativet måste ske med betydande statligakapitalinsatser och subventioner samt garantier för extern upplåning. Dylikainsatser skulle försämra den svenska finpappersindustrins relationer till EG,vilka länge tillhört de mest känsliga. Denföreslagna ägarkonstellationen med personalen som majoritetsägare kombineratmed det tänkta företagets litenhet medför nackdelar i jämförelse med det fallatt företaget skulle ägas och drivas av ett väletablerat skogsindustriföretagmed inriktning på finpappersproduktion. Enavveckling av verksamheten vid Hörneforsfabrikerna skulle självfallet innebärabetydande regionala arbetsmarknadsproblem med de kostnader detta innebär försåväl samhälle som enskilda individer. anser det dock inte varaförsvarbart att av enbart arbetsmarknadspolitiska skäl förordna en etableringav ett enligt de riktlinjer som Hörneforsgruppen föreslagit. Industriverketanser därför att staten inte bör medverka till att upprätta ett självständigtHörnefors AB. Med hänsyn till att ägarkonstellationenav verket bedömts vara av central betydelse för ett nytt harkontakter tagits med de skogsindustriföretag som kan tänkas ha ett intresse avatt överta fabrikerna i , nämligen , MoDo och SCA. I dessadiskussioner har frågan lämnats öppen huruvida ska drivas enligt Hörneforsgruppensförslag eller om endast pappersbruket ska vidmakthållas. Härvid har samtligadock förklarat sig vara ointresserade. De viktigaste skälen till detta ärföljande: - problem med virkesutbudet iregionen, - nödvändiga, statliga insatserleder fill sämre relationer med EG, - företagsledningskapacitet måstetas från viktigare områden. 1981/82:38 16 ett ägande leder till ansvar för en senare avveckling av verksamheten. En nedläggning av Hörneforsfabrikernakommer givetvis att innebära ett svårt arbetsmarknadspolitiskt problem, isynnerhet på det lokala planet. I uppdraget har inte ingått att diskuteraarbetsmarknads- och regionalpolitiska åtgärder för det fall Hörneforsfabrikernaskulle läggas ned. vill dockframhålla nödvändigheten av att betydande insatser görs för att få enacceptabel utveckUng till stånd. Detta kommer sannolikt att kräva en förstärkningav de arbetsmarknadspolitiska resurserna i regionen.