prop · G503135 · 1981-12-31 00:00:00 — En investerare som överväger att placera kapital i ett annat land bedömeremellertid ej blott företaget ifråga, utan också landet, framför allt de lagar och regleringar som gäller för värdepappershandeln.Uppfattas de svenska reglerna som krångligare än andra länders, eller rättsläget för en placerare osäkert eller regelsystemetinstabilt, verkar det avkylande på intresset för placeringar här. Deföreslagna reglerna om att kontrollsubjekt som avser att förvärva så stor delav aktiekapitalet eller rösträtten i ett företag att vissa angivna kontrollgränser överskrides(kontroll- och förhandlingslinjerna vid 5, 10, 20, 40 och 50 Ilikabehandlingslinjen vid 10, 20 och 50 I i aktiemarknadsbolag) måste haett förhandstillstånd av svensk myndighet Prop.1981/82:135 80 skulleinnebära en avsevärd olägenhet för handeln med aktier. För utländskaplacerare och portföljförvaltare ter det sig mycket krångligtatt hålla reda på regler av detta slag. Det finns risk att de hellreavstår från att placera i svenska papper. Även omdet sakligt kan invändas att redan 5 i av aktiekapitalet förflertalet börsbolag är ett så stort belopp att det ärosannolikt att en portföljinvesterare placerar så stortbelopp i ett och samma bolag har man att räkna med de psykologiska effekterna av regler somavviker mot vad som internationellt vanligen förekommer. De mäklare somutför köporderna vet i regel inte vem som är denslutlige köparen och det skulle strida mot kutymerna för deninternationella fondhandeln att efterforska detta. Om spärrarskall uppställas bör kontrollgränserna inte sättas lägre och reglerna i övrigt göras strängare än de somgäller för fusionskontrolien i länder somUSA och . Såvitt kan bedömas borde det räcka med att lägstakontrollgräns sattes vid . Risken för attproceduren med förhandst ill stånd får marknadsstörande effekter växer ju lägrekontrollgränserna sätts. Utredningenhar föreslagit att förvärv av aktier genom konvertering av konvertiblaskuldebrev skall i likhet med annat aktieförvärv falla under reglerna om förhandstillstånd när vissaspärrgränser överskrides. Det betyder att den som förvärvarsvenska konvertibla skuldebrev och är utlänning inte kan vara säker på attkunna konvertera skuldebreven till aktier om han så skulle önska. Detskulle under sådana förhållanden vara mycket svårt attfinna avsättning för svenska konvertibla skuldebrev utomlands.Riksbanken har för sin del vid behandlingen av två ärenden(och ) rörande emission av konvertibla lånutomlands utställt garantier för att banken för sin delinte skall hindra konvertering. Detärviktigt att svenska företag som ett finansieringsalternativ har möjlighetatt emittera konvertibla skuldebrev utomlands. Detta är särskilt påtagligt så länge riksbankenhåller på regeln att svenska företag som investerar Prop,1981/82:135 81 iutlandet skall finansiera sig i utlandet. har detta huvudsakligenskett genom upplåning i form av obligationslån, förlagslån ellerbanklån. En upplåning som inte motväges av en samtidig ökning avdet egna kapitalet innebär emellertid en försämring avsoliditeten. De flesta svenska företag är i det läget att ytterligare försämring avsoliditeten inte kan tolereras. Utgivandet av ett konvertibelt lånerbjuder en möjlighet till kapitalanskaffning som förbättrarsoliditeten. Detta understryker ytterligare vikten av att regler om spärrgränser etcinte skapar osäkerhet hos långivarna om möjligheterna att konvertera. Utredningenhar på flera ställen i sitt betänkande en framhållit attavsikten med de förslag till etableringskontroll m m som framlagtsicke avser att i onödan förhindra eller försvåra normalhandel med aktier och andra värdepapper. De praktiska konsekvenserna av förslagettorde emellertid som frångått lätt kunna bli att utlänningars intresse för köp avsvenska aktier försvinner och därmed en önskvärd import av riskkapital omöjliggöres. Omlagstiftning rörande kontroll av utländsk företagsetableringm m skall genomföras bör lagen ifråga innehålla regler av de slag som finns i 40 § ikontrollinjens förslag och 21 § i likabehandlingslinjens förslag avinnebörd att regeringen kan ge undantag från sådan bestärrunelse,vars upprätthållande i visst fall inte behövs med hänsyn tilllagens syfte. Det bör klart utsägas att undantag skall kunna göras från reglersom visar sig medföra hinder för handeln med aktier och konvertibla skuldebrev. Utredningenanser att reglerna om börsstopp skall kunna tillämpas i defall kontrollsubjekt är skyldigt att inhämta 6 1981/82. Prop.1981/82:135 82 förvärvstillständ för aktiersom skall förvärvas på fondbörsen. Såvitt kan bedömas kan det bli fråga om en ganska tidskrävandeprocedur för myndigheternas handläggning avärendetoch att det därför kan bli fråga om relativt långa börsstopp.Avsikten är att förhindra insiderspekulation. Börsstoppetsom i detta sammanhang är tänkt som ett skydd för den utlänningvars förvärv är under prövning kan emellertid mycket väl få motsattverkan. Han kan ju själv inte agera börsstopp pågår. Hankan då inte göra de köp understigande spärrgränsernasbelopp för vilka han inte behöver någottillstånd. Börsstoppet kan således i sig självt blianledning till kursrörelser pä papperet ifråga. Det bör vidare erinras om att erfarenheterna hittillstalar mot lämpligheten av börsstopp som sträcker sig över . Stockholmsfondhörs (minoriteten): Enligtvår uppfattning bör börsstyrelsen begränsa sitt yttrande till frågor sommera direkt har avseende pä värdepappershandeln och börsensverksamhet. Vi anser därför att vad som anföres under rubrikerna"Allmänna synpunkter", "Direktainvesteringar" och "Portföljinvesteringar" frara till det stycke som börjar"De föreslagna reglerf.a" bör utgå uryttrandet. Vadangår kontrcllgränserna för förhandstillstånd delai vi majoritetens uppfattning att det ärosannolikt att en portfölj investerare placerar så stortbelopp som av aktiekapitalet i ett och samma bolag. Det finns därför enligtvår mening inte anledning för börsstyrelsen att motsätta sig en lägstakontrollgräns vid . 1981/82:135 83 De i betänkandetbehandlade frågorna gäller områdenson huvudsakligen ligger utanförstatskontorets verksanhets-område.Statskontoret begränsar därför sittyttrande till att avse vissa synpunkter påresursbehoven och de organisatoriska frågorna. I utredningens uppgifter har ingått att: i) överväga ett generellt system förkontroll av utländsk företagsetablering och utländska företagsverksamhet i . 2) överväga åtgärder för att förbättrainformationen on utländskt ägande och inflytande i det svenska näringslivet. 3) föreslå en särskild lagstiftning om kontroll av utländska förvärv av mark och naturtillgångar. För punkt 1 ovan har utredningenutarbetat tre olika förslag; kontroll-, förhandlings- och likabehandlingslinjerna. För likabehandlingslinjen kräver utredningen inga nya organisatoriska resurser. Företrädarna för denna linje anser att de regler som gäller försvenskt näringsliv och den svenskaarbetsmarknaden i gemen ger och koriEer att ge betydande möjligheter församhället och de anställda att hävdasina i.ntressen gentemot de utlandsägdaföretagen. För kontroll- eller förhandlingslinjen föreslår utredningen statens industriverksom tillsynsmyndighet. Detta förslag kräver nya organisatoriska resurser. Om de uppgifter industriverket tilldelas i kontroll- ellerförhandlinffslin.-ierna skall kunnafullgöras nå ett mening-s-ful]t sätt, tordeindustriverket behöva en avsevärd resm-s-förstärkning. Utredningen ger dock e.j några uppgifter om ambitionerna beträffandekontroll- eller förhandlingslinjerna, ej heller några uppskattningar av den mängd-data som skall behandlas. Utan dessa uppgifter är det ej möjligtatt på ett tillfredsställande sättbedöma storleken eller typen av denresursförstärkning som industriverket skulle behöva för att effektivt kunna genomföra något av dessatvå förslag. Resursbehovet bördärför noga prövas innan ett definitivt ställningstagande görs. Beträffande punkt 2 ovan anserstatskontoret att behovet av en tätareutgivning av förteckningen över aktieinnehavars fortfarande kan ifrågasättas. Hur förteckningen lämpligenskall vara utformad bör också noga undersökas.Det finns möjligen bättre och billigare sätt axt vid behov skaffa fr=.- information om aktieinnehav, t ex att vända sig till VPC med en fråga. I punkt 3 ovan har statskontoret inga synpunkter. Prop.1981/82:135 84 Den föreslagna lagstiftningen enligtkontron- och förhandlingslinjerna innebär en väsentligförändring av de rättsliga grunderna för utländska företags verksamhet i . Någon närmare analysav de reella behoven av skärpt lagstiftning eller av dekonsekvenser som förslagen kan få för utländska företagsbenägenhet att investera i ochför svenska företags verksamhet utomlands redovisas inte. Inteheller diskuteras förslagens konsekvenser för behovet av kompetens och resurser hos de statligaorgan som skall handha kontrollagstiftningen. Mot denna bakgrund föreliggeravsevärda svårigheter att bedömaförslagen. RRV anser dock att det finns anledning att något beröraen principiellt viktig fråga som en lagstiftning inriktad på verksamhets-och nyetableringskontroll ger upphovtill och som inte berörts i betänkandet. Bland de förhållanden, vilka åberopas som motiv för att införa en särskild lagstiftning för kontroll av de utlandsägdaföretagens verksamhet, framstår som ett av de viktigaste, att dessa företag allmäntsett skulle ha en alltför stark fnrhandlingsposi-tiongentemot myndigheterna och de anställda.En lagstiftning som ger myndigheterna och ytterst regeringen möjlighet att vid etablering och fortlöpande därefterställa upp villkor för verksamheten skulle, menar man, förstärkamyndigheternas förhandlingsposition. Det torde emellertid vara mycket svårt att redan vid ett utländskt företagsetablering eller vid en första koncessionsprövning förutse,vilka problem som kan uppkomma i samband med den fortsatta verksamheten ochanpassa villkor och föreskrifter med hänsyn till detta. I och med att de statliga organen får ett ansvar förde villkor som ställs upp i de enskilda fallenriskerar de att få ett ansvar även för själva verksamheten, trots att de ofta torde ha begränsade möjligheteratt påverka förhållanden som är grundläggandeför verksamheten. Resultatet kan därför bli att destatliga organen, om förslagen genomförs, i realiteten inte generellt får den avsedda förbättrade förhandlingspositionenutan att de i vissa fall tom kan komma i ett sämre läge. Kommittén har ickehaft till uppgift att utreda frågan kringinternationella företags beskattning. Något förslag tillbeskattningsåtgärd har icke heller framlagts. finner under dessa förhållanden ickeanledning att yttra sig i ärendet. Prop,1981/82:135 85 3, internationella åtaganden Kollegiet finner rent allmänt att strävan till näriTiare samarbete med andra länder inte kan begränsas till enbart varuutbyte utan ävenmåste avse bl a företagsetableringar. Hot denna bakgrund kan det synastveksamt med alltför omfattande regleringar av utlandsägda företags etableringaroch verksamhet här i landet. Kollegiet finner det därför angeläget att närmarediskutera förslagen om etablerings- ochverksamhetskontroll utifrån internationella åtaganden. artikel 16 förbjuder i princip diskriminerande restriktioner i fråga om etablering och drift av ekonomiska företag av andra medlemsstaters rättssubjekt, om härigenomde fördelar motverkas som förväntas ianledning av undanröjandet eller frånvaron av tullar och kvantitativa restriktioner ihandeln mellan medlemsstaterna. Enligt punkt 9 i de s k Record ofUnder-standings (tillämpnings- och tolkningsregler somsignatärstaterna enade sig om vidkonventionens tillkomst) skall restriktioner som - vare sig de formellt synesge nationell behandling eller inte - praktiskt leder till en mindre gynnsambehandling än den som medlemsstaternas egna rättssubjekt erhåller,omfattas av etableringsartikeln. Enligt punkt 8 i Record of Understandings är en medlemsstat dock oförhindrad att utövakontroll över tillträdet till dess kapitalmarknad, över investeringar i existerande inhemska ekonomiskaföretag och över äganderätten till naturtillgångar. Ingen medlemsstat kan görainvändningar mot sådana restriktioner såvida medlemsstaten inte kan bevisa att EFTA-fördelarna motverkas i det särskilda fallet. I den s k Bergenöverenskoininelsenfrån rörande tolkningen av artikel 16 slås fast att följandeslag av etablering skall tillåtas utandiskriminerande restriktioner (det förutsätts alltså attsådana restriktioner motverkar EFTA-fördelarna): - etablering av företag förhandel med varor av omrädesursprung - etablering av företag försammansättning, slutbearbetning ellersevice av varor av områdesursprung som exporteras från en medlemsstat till en annan - med beaktandeav punkt 8 i Record of Understandings, etablering av företag förproduktion av varor av områdesursprung av vilka en betydandedel skall exporteras till andra medlemsstater. 1981/82:135 86 Restriktioner ifrågaom etablering av andra företag för produktion av ursprungsvaror än de ovannämndaskall bedömas enligt kriteriet motverkande avEFTA-fördelarna men enligt Bergen-överenskommelsen skall en liberal tolkning av dettabegrepp göras. Av ovanstående framgår att vid tillämpningav den av kontroll- och förhandlingslinjerna föreslagna etableringskontrollen tillstånd ovillkorligen måste ges utan diskriminerande restriktioner för etablering frånandra EFTA-länders sida av företag förhandel med eller sammansättning etc av EFTA-varor, Vidare föreligger betydande inskränkningar i frågaom möjligheterna att hindra eller inskränka rätten tilletablering från andra EFTA-länders sida av företagför produktion av EFTA-varor. Även om restriktioner beträffande förvärv av existerande företag i princip är tillåtna enligt ovannämndapunkt 8 i Record of Understandings kan klagomål över att sådana restriktioner leder till motverkande av EFTA-fördelarna inte uteslutas. En eventuell lagstiftning bör utformas såatt det klart framgår att sådan etablering som omfattas av EFTA-konventioneninte får underkastas, i förhällande tillinhemska rättssubjekt, diskrimineranderestriktioner, handelsavtal med EG innehåller ej bestämmelserom etablering. Det skulle emellertid enligt kollegiets uppfattning varaolyckligt om gentemot EG-ländernabörjade tillämpa en mer restriktiv etableringspolitik än gentemot EFTA-länderna,inte minsl mot bakgrunden av det svenska önskemålet att fåtill stånd ett närmare samarbete med EG på industripolitikens område. I detta sammanhang kan nämnas att svenska företag i stor utsträckninginvesterar och etablerar sigiEG-länderna.En skärpt svensk etableringspolitikskulle enligt kollegiets uppfattning medförarisker för en förändradattityd mot svenska investeringar i ,Sådana risker kan även uppståi andra länder. Kollegiet ställer sig därför frånhandelspolitisk synpunkt tveksamt till den faktiska etableringskontroll somkontroll- och förhandlingslinjernas förslag innebär,fall bör en förstärktetableringskontroll inte gå utöver sådan förvärvstillståndsplikt som kan inrymmas under punkt 8 i EFTAisRecord of Understandings. Beträffande diskrimineranderestriktioner rörande utlandsägda företagsverksamhet gäller det grundläggande stadgandet i artikel 16att de är förbjudna i den mån de motverkar de fördelar som förväntas i anledning av undanröjandet eller frånvaronav tullar eller kvantitativa restriktioner i handeln mellan medlemsstaterna.Kontrollinjens kommentar att det äruteslutet att den tilltänkta kontrollen i någon protektionistisk mening skulle ha till syfteatt inverka pä de s k EFTA-fördelarna syftar förmodligenpä det förhållandet inte avser att ge utlandsägda företag andra och sämreförutsättningar än inhemska företag att bedriva näringsverksamhet här. I konsekvens med vadsom sagts om etableringskontrollen vill kollegiet likväl uttala tveksamhet från handelspolitisk synpunkt till särbestämmelser om verksamhetskontroll av utlandsägda företag som iden praktiska utformningen kan leda till att utlandsägda företag ställs införbl a utvidgade krav på insyn jämfört medsvenskägda företag. Det förefaller kollegiet möjligt att uppnåerforderlig insyn inom ramen för en lagstiftningsom avser verksamheten i alla företagoavsett ägandeförhållandena. Prop,1981/82:135 87 Kollegiets synpunkter i övrigt på behovet av och utformningen av ettkoncessionssystem Kontroll- och förhandlingslinjernasförslag om en i princip fullständig etableringskontroll syftar till att ge samhället möjlighetatt bestämma den utlandsägda företagssektornsstorlek och inriktnini Sålunda anförs att inom ramen för förvärvstillständsprövningen bör beaktas bl a samhällsekonomiska, arbetsmarknadspolitiska och näringspolitiska konsekvenser av utländsk företagsetablering.Enligtkollegiets uppfattning är det mycket svårt att bedömavilka långsiktiga effekter pä samhällsekonominoch sysselsättningen, som ett företagsförvärv kan få.I förslaget till kontrollag sägs att tillstånd"skall meddelas, såvida icke det med hänsyn till det inflytande som härigenom kan uppkomma över svenskt företag eller svenskt näringsliv eller av andra skäl är oförenligt med svenskt intresse". Den föreslagna lydelsen innebär en viss precisering jämfört med denmycket allmänna prövningsgrund som anges i förarbetena till 5 a § lag (1916:517 ändrad 1973:307) enligt vilken viss förvärvstillståndsprövning är möjlig.Kollegiet kan emellertid inte finna forimaleringen tillfredsställande. Visserligen sägs i utredningen att nuvarande praxis skall gälla. Formuleringen kan emellerid - i brist på precisering - ges mycket olika innebörd . Mot bakgrund härav och med hänsyntill den tveksamhet kollegiet anförtfrån handelspolitisk synpunktavstyrker kollegiet kontroll- och förhandlingslinjensförslag beträffande förvärvstillståndsplikt. Ävenlikabehandlingslinjen föreslår en förvärvstillståndsprövning men mindre omfattande och mindre restriktiv än de övrigalinjerna. Sålunda sägs att "tillstånd skall meddelas, såvida intedet strider mot grunderna för annan lageller skulle åsamka landets intressenutomordentlig skada". Detta innebäratt ansökan om tillstånd får vägras endast i undantagsfall. Utredningen har inte med några konkreta exempel påvisatbehovet av en etableringskontroll. De skälsom anförs anknyter till rent teoretiskarisker. Om det emellertid bedöms nödvändigt med enkontroll bör man enligt kollegiets mening begränsa sig till en som omfattar nyetablerings- och förvärvstillstånd med prövningskriteriersom överensstämmer med likabehandlingslinjens förslag. Eftersom en ansökan enligt dessa kriterier endast fårvägras i undantagsfall kommeremellertid kravet på generell tillståndsplikt att medförarisker för stor administration och byråkrati i förhållande till de effekter som uppnås. Kontrollen borde kunna utformas så att samtliga företagsom omfattas av etableringskontrolle åladesanmälningsplikt till viss myndighet medmöjlighet för denna att ta upp tillståndsfrågan till prövning, såväl kontroll- som förhandlingslinjen förespråkar någon form av verksamhetskontroll. Enligt den förra linjen skall krävas verksamhetstillstånd för att utlandsägtföretag skall fä driva näringsverksamhethär i landet. Ett sådant tillståndkan förbindas med villkor och föreskrifter föratt förhindra att företaget driver sin verksamhet i strid mot allmänt intresse. Vidare föreslås att offentlig revisor elleroffentlig utredningsman skall kunna förordnas.Förhandlingslinjen avvisar tanken på fortlöpandekontroll 1981/82:135 88 men föreslär istället att utlandsägt företag skallvara skyldigt att förhandla med samhället om problem uppkommer. såvitt kollegiet kan bedöma torde det vara mycket svårt att redan vid etableringstillfället förutsevilka problem som kan uppkomma och pägrund därav uppställa meningsfulla villkor och föreskrifter. Förslagetom verksarahetstillständ torde därför ipraktiken knappast komma att fungera som ett effektivt instrument för att kontrol lera och påverka verksamheten vid utlandsägda företag. Dispens frånvissa krav i aktiebolagslagen I aktiebolagslagen föreskrivsatt styrelseledamot, verkställandedirektör, revisor och suppleant för dessa samt stiftare, firma-tecknare och likvidatorskall vara här i riket bosatta svenskamedborgare. Enligt aktiebolagsförordningenankommer det pä kommerskollegium att pröva om dispens kan medges från kraven påmedborgarskap och bosättning. Beträffande styrelseledamot och verkställande direktörskall emellertid prövningen ske av regeringen om mer än en tredjedel av ledamöter i bolagets styrelse är personer som ej är här i riket bosatta svenskamedborgare. I utredningen diskuteras om nuvarande bestämmelser börliberali-seras. Bl a anförs att ett totalt eller partielltupphävande av nationalitets- och bosättningskravet skulle innebära att arbetstagarorganisationernas särskilda möjlighetatt - som remissinstanser i dessa ärenden- utöva inflytande på bolagsorganens sammansättning bortfaller. Vidare konstateras att dispensförfarandet ger möjlighetatt ompröva frågan om den berörda bolagsfunktionärens lämplighet.Enligt utredningens mening bör med hänsyn hiirtill kravet pä svensk nationalitet och bosättningbibehållas. hänsyn till att tillsynsansvaret för de i utredningen föreslagna kontrollsystemen förutlandsägda bolag skall åvila statens industriverk anser utredningen att denovannämnda dispensprövningen bördelegeras pä industriverket istället förpå kommerskollegium samt att dedispensärenden som skall prövas av regeringen bör handlägga-inom industridepartementet. Enligt kollegiets mening är ej skälen i sig tillräckligt starka fören överflyttning av ovan nämnda dispensärendenfrän kommerskollegium tillindustriverket. Om man begränsar sigtill den av kollegiet förordade ordningen för etableringskontroll skall - såvitt kollegiet kan bedöma - handläggningen av ärenden pga detta system resp prövningen av dispensärenden ske utifrån skilda bedömningsgrunder och kan därför utföras oberoende av varandra. Kollegiet anser vidare att en liberalisering av nuvarandebestämmelser bör övervägas. Antalet av kommerskollegium prövade dispensärendenhar ökat från ca 500 till ca ./.I 1 000 ärendenper är. Av bilaga 1 framgår hur dessa ärendenfördelat sig på olika bolagsfunktioner . Som framgår av sammanställningengäller det alldeles övervägandeantalet ärenden ansökan om tillståndatt vara styrelseledamot. ,/,2 Av bilaga 2 - som visar antalet bifall och avslagbeträffande ordförande, verkställandedirektör och styrelseledamot - framgår, att begärdadispenser beviljats utom i ett fätal fall. Prop.1981/82:135 89 Den stora ökningen avantalet ärenden , samt det faktum att det endast i ett fåtal fall bedömtsföreligga skäl för tidsbegränsning eller avslag medför att det måsteövervägas om den arbetsinsats som krävsför dessa ärenden ståri rimlig proportion till de effekter som uppnås. Möjligheterna för tillståndsmyndighetenatt dåansökningen görspröva lämpligheten hos den person ansökningengäller är enligt kollegiets erfarenhet begränsade.I det stora flertalet fall gäller ansökningarna personer, som är kända endast för vederbörandebolagsledning. Även om kollegiet genom remissertill de fackliga organisationerna fåttvidgat underlag för sina bedömningar kvarstårdock att detta i det stora flertalet.ärendenär bristfälligt. Kollegiet anser det inte meningsfullt att behålla tillständskraveti dess nuvarande omfattning. Enligt kollegiets mening, bör det utan olägenhetkunna begränsas till de fall där inflytandet fränutlandet skulle bli påtagligt.Endast i ärenden, därmer än en tredjedel av styrelsens ledamöter resp. verkställandedirektör eller styrelseordförande ärutländska eller i utlandet bosattasvenska medborgare bör kravet på tillståndbibehållas. Beträffande utredningens argument mot enbegränsning av tillståndskravet, nämligenatt arbetstagarorganisationerna genom remisserna bör bibehållasvid sitt inflytande, må framhållas att man - ned kollegiets förslag - ändocksäkrar kravet att få ett fullständigarefaktaunderlag för de viktigaste posterna. En reform av detta slag skulle medföra att antalet ärendenminskade med och skulle ligga väl i linje med strävandenatt minska statligt krångel och onödig byråkrati.