prop · G503168 · 1981-12-31 00:00:00 — Konsekvensenav ett automatiskt gemensamt föräldraansvar även i tillfälliga förbindelserkan bli att fier ouppklarade faderskapsärenden uppkommer. Alternativet kommerockså i konflikt med vad vi längre fram anför om föräldraansvar mot någonsvilja. En likgiltig förälder med bestämmanderätt över barnet, strider motföräldraansvarets innehåll till skada för barnet. Den rådgivning som kan erfordras i frågor omföräldraansvaret föreslås skriftligen kunna tillhandahållas allmänheten förutomhos socialnämnd även hos domstolar, advokater och pastorsämbeten, enligtutredningens förslag. För de flesta blivande föräldrar är mödravårdscentralernaell mer närliggande rådgivningsställe än de i förslaget uppräknade. , Utredningen föreslår all del skall bli lättare alt fågemensamt föräldraansvar (vårdnad), än f. n. Nuvarande domstolsprövningföreslås bli ersatt av ett enkelt registreringsförfarande hos PÄ påföräldrarnas eget initiativ. Jag tycker all del först och främst finns behov av attskilja mellan föräldrar som sammanbor resp. inte bor tillsammans. För deföräldrar som stadigvarande sammanbor är situationen i allt väsentligt alljämföra med den i ett äktenskap. Vad gäller denna grupp förefaller utredningensförslag rimligt. Emellertid är situationen, av skäl som nedan redovisas enannan för de föräldrar som ej stadigvarande bor tillsammans. Situationen ärdessutom inte minst för barnen mycket olika beroende på om föräldrarnasammanbor eller ej. Detta tycker jag visar på ett behov av all kunna skiljagrupperna ål. Eftersom PÄ:s uppgifter är för osäkra för delta ändamål, böransökan om gemensamt föräldraansvar även göras hos domstol oavsettman sammanbor eller inte. Huvudregeln bör dock vara att föräldrar som sammanboroch söker gemensamt föräldraansvar bör få sådant. Den skrivning som finns inuvarande FB 6:8 bör kunna gälla, men endast avse föräldrar som stadigvarandesammanbor. För de föräldrar som inte stadigvarande sammanbor börenligt min mening gälla annat. Gemensamt föräldraansvar bör naturligtvis inteuteslutas för denna grupp, men en sådan ansökan är ett steg som kan och bör fästora konsekvenser för både barn och föräldrar. Ett sådant steg bör nogaövervägas, om ett gemensamt föräldraansvar skall få ett reellt innehåll. Jagkan inte ansluta mig till utredningens förslag om ett så enkelt registreringsförfarandeutan diskussion och prövning. Om delta gemensamma föräldraansvar å andra sidanär tänkt att vara en formalitet t. ex. med syfte att underlätta lösningen av enprestigekonfiikt mellan föräldrarna finns del knappast någon anledning förlagstiftaren att fillåta en situation som i sig innehåller potentiella problemför barnet. Om ell gemensamt föräldraansvar inte har en rimlig spegling i denverkliga ansvarsfördelningen gentemot barnet kan det t. ex. uppslå situationerdär en löst engagerad förälder med lagens hjälp helt plötsligt ställer orimligakrav på medbestämmanderätt beträffande barnet. Alternativförslagel om att gemensamt föräldraansvar kommerlill stånd automatiskt är mot bakgrund av förda resonemang ännu sämre. I flerafall avlas ju dessutom barn i kortvariga förbindelser. Respektive fäder ärmånga gånger inte alls intresserade av barnet och ger sig inle ens till kännaförrän i domstolen. Man kan knappast påslå alt ett sådant föräldraansvar står i Prop.1981/82:168 99 överensstämmelse med de i BFB 6 kap. angivna riktlinjerna.Alternativför- Bilaga 3 slaget strider dessutom enligt min mening mot dengrundsyn som anges i betänkandet. Utredningens ställningstagande har enligt min meningbrister. Jag ansluter mig till utredningens förslag alt ogifta, sammanboendeföräldrar i princip bör kunna få gemensamt föräldraansvar (dock ej genom reg. ),men kan alltså inle ansluta mig till alt ogifta, icke sammanboende föräldrarutan diskussion och närmare prövning skall erhålla gemensamt föräldraansvar.Beträffande båda dessa grupper skall rätlen jml FB 6:8 besluta somföräldrarna vill "om det ej är uppenbart stridande mot barnelsbästa". Vad gäller gruppen sammanboende bör nuvarande FB 6:8 kunnakvarstå, medan det däremot för den senare gruppen bör vara en starkare prövningexempelvis "om det är förenligt med barnels bästa". Jag vill i detta sammanhang påtala behovet av informationom vad ett gemensamt föräldraansvar innebär och om eventuella problem som kanuppslå. Sådan bör företrädesvis kunnas ges hos socialnämnden. Informationenbör även kunna vara rådgivande. Den föräldrautbildning som bedrivs inom landstingensmödra- och barnhälsovård kan också ge lämplig möjlighet all diskutera gemensamtföräldraansvar och hjälpa föräldrar att förbereda sig inför ett sådantställningslagande. Samverkan mellan exempelvis familjerällsassistent ochföreträdare för barnhälsovården kan här vara lämplig. Utredningen har ett huvudförslag och ell alternativtförslag beträffande föräldraansvaret. SÖ förordar av två skäl del alternativa förslagetbeträffande gemensamt föräldraansvar som innebär ett generellt gemensamtföräldraansvar för alla föräldrar som har gemensamma barn. För det förstaunderstryker en bestämmelse, som utgår från alt del alltid föreligger gemensamtföräldraansvar i och med att barnet är fött eller all faderskapet ärfastställt, föräldrars gemensamma ansvar för sina barn och barnels rätt tillsina föräldrar. För det andra anser SÖ att det från jämslälldhelssynpunkt måstevara självklart att både fadern och modern har samma rätt och skyldighetgentemot sitt barn. Från den aspeklen måste det anses stötande att fadern ivissa sammanhang skall vara tvungen att anmäla att han tänker ta sittföräldraansvar. Av samma skäl som angivils ovan vill SÖ förorda delalternativa förslaget (s. 76) i fråga om gemensamt föräldraansvar. Enobearbetad konflikt mellan föräldrarna bör inle få leda till att barnet berövaskontakt med den ena föräldern. 3.3.15 , juridiska fakultetsnämnden Gemensam vårdnad kan alla föräldrapar - om det ej är uppenbartstridande mot barnets bästa - erhålla gemensam vårdnad oberoende av om de varitgifta med varandra eller inte och oberoende av om de lever tillsammans ellerinte. - Enligt utredningens förslag skall gemensam vårdnad bibehållas eflerskilsmässa om föräldrarna inte begär upplösning av den. Prop.1981/82:168 100 gemensam vårdnad kunna erhållas av icke gifta föräldrar genom ett Bilaga 3 registreringsförfarande. - Enligt ett mervittgående allernativförslag skall gemensam vårdnad inträda automatiskt vidbarnets födelse eller sedan faderskapet fastställts. I detta sammanhang har följande nu gällande reglerbetydelse. Vid förändring av vårdnaden gäller särskilda regler för handläggningoch beslutsfattande om föräldrarna är eniga. Domstolen har alt besluta ienlighet med föräldrarnas gemensamma överenskommelse om denna inle uppenbartstrider mot barnets bästa. gäller all föräldrarna kan lämna ingemensam ansökan till domstol varefter vårdnadsfrågan kan avgöras ulanhuvudförhandling. Redan enligt nuvarande regler kan föräldrar inbördes kommaöverens om vem av dem som faktiskt skall ha hand om barnet om de inle levertillsammans. För detta behövs inle att föräldrarna har gemensam vårdnad. Genomden gemensamma vårdnaden även mellan särboende föräldrar har man emellertidlegaliserat föräldrarnas rätt att själva bestämma om vem som skall ha hand ombarnet. Om man lagfäster utredningens förslag om gemensam vårdnad somhuvudregel försvinner den kontrollmöjlighet beträffande barnels bästa somdomstolarna haft i samband med beslutande om skilsmässa. Effekten av de föreslagna reglerna kan bli myckelpåtaglig. Antalet fall av gemensam vårdnad för särboende föräldrar kommer attöka - hur mycket är ovisst. Om särboende föräldrar önskar flytta barnet frånden ena till den andra och är eniga därom behöver de inle en gång föra fråganlill domstol för summarisk handläggning. De kan bibehålla den gemensammavårdnaden och göra privata överenskommelser. De fall i vilka föräldrarna i dagär eniga i ärenden inför domstol utgör av samtliga vårdnadsmål. Om merparten av fall, i vilka föräldrar är eniga om enförändring av vårdnaden inte kommer till domstol, kan frågan om utredning avbarnels situation över huvud laget inte aktualiseras i dessa fall. Del ärdärför anmärkningsvärt all utredningen framfört som en väsentlig nyhet altsociala centralnämnden skulle beredas tillfälle till yttrande i de fallföräldrarna är eniga. ställer sig över huvud taget tveksam ytterligare påbyggnad av reglerna om gemensam vårdnad innan någon grundligutredning gjorts av barnels situation i fall av gemensam vårdnad för särboendeföräldrar. Man vet inte om barnet far illa eller inte av just del skäletatt även den särboende föräldern har bestämmanderätt. Dessutom skulle deföreslagna reglerna kunna föra mycket långt i fråga om att undandra fråndomstolens prövning typer av vårdnadsmål, vilka varit föremål fördomstols prövning, om än i summarisk form. Därmed skulle en väsentligkontrollmöjlighet beträffande barn i den s. k. riskzonen bortfalla. Vad beträffar alternativförslagel med automatisktgemensamt föräldraansvar för icke gifta föräldrar har fakultetsnämnden ensärskild erinran att göra. Om kvinnan endast haft en flyktig förbindelse medbarnels far eller om hon före barnets födelse brutit kontakten med barnels faroch icke önskar upptaga den igen, kan det innebära en stor påfrestning förhenne att få barnels far som medbestämmande. För att undgå detta kan del länkasalt många kvinnor därför vägrar att uppge barnafaderns namn. Fakullelsnämndenanser att en sådan effekt inte ligger i barnels intresse. kan i dagens läge inle tillstyrkainförandet av de regler om gemensam vårdnad som utredningen föreslagit. Prop.1981/82:168 101 3.3.16 , juridiska fakultetsnämnden Bilaga 3 Gemensam vårdnad över barn lill ogifta föräldrar I fråga om vem som enligt lagens huvudregler skall haföräldraansvaret utgår utredningen från värderingen all reglerna i möjligastemån bör likställa barn till föräldrar som är gifta med varandra med barn lillföräldrar som inte är det. För ogifta föräldrar leder detta till tvåalternativa förslag. Enligt det ena skall föräldrarna genom anmälan tillpastorsämbetet kunna få gemensam vårdnad. Enligt det andra skall även ogiftaföräldrar automatiskt få gemensam vårdnad när ett barn fölls. mening, som så långt torde överensstämma med utredningens,bör en riktpunkt vara alt reglerna inte är till nackdel för barnet. Eftersomett gemensamt föräldraansvar i form av gemensam rättslig vårdnad kan vara lillfördel för barnet, finns det i viss utsträckning anledning för lagstiftningenall uppmuntra denna lösning. I viss mån är detta emellertid en annanutgångspunkt än utredningens principiella inställning att gifta och ogifta föräldrarbör jämställas, nämligen på del sättet att utredningen inte alls aktualiserarfrågan om det på kan finnas nackdelar av utvecklingen att föräldrari ökad grad underlåter alt gifta sig. har inte möjlighet all idelta sammanhang gå djupare in på denna omfatiande och vikliga fråga. På längresikt är del emellertid möjligt att den nuvarande svenska utvecklingen lederlill uppbyggnaden av ett regelsystem för samlevande ogifta, som delvisöverensstämmer, delvis avviker från reglerna för gifta; nämnden tänker inte hårpå reglerna om barnens situation utan på hela mellanhavandet mellan föräldrarnaoch därmed sammanhängande regler. Efter en tillfällig uppgång hargiftermålsfrekvensen fortsatt alt sjunka och andelen barn födda av ogiftaföräldrar var högre än , nämligen 37,. Den gängse uppfattningen är visserligen att samboende parförr eller senare gifter sig med varandra. F. n. finns emellertid tecken på altsamboende föräldrar, som fåll barn ogifta, i ökad grad låter bli alt gifta sigäven vid långvarig samlevnad. En riksrepresentativ specialundersökning vidfakulteten har visat all av ogifta föräldrar, som fick barn tillsammans 1971och sammanbodde med varandra , så hade 47 resp. gift sigmed varandra t. o. m. de angivna åren. Tydligen har emellertid inom dennaspeciella föräldragrupp runt om i landet av de samboendeföräldrarna låtit bli att gifta sig trots att barnet fyllt . Även om de förändrade familjebildningsvanorna sedanungefär utlösts av allmänna sociala faktorer, är det myckelmöjligt att lagstiftningen som sådan bidrar till en fortsalt nedgång igiftermålsfrekvensen. måsle anse det vara en brist all det iallt fler lagstiftningsärenden las som en given utgångspunkt att gifta ochogifta samboende bör behandlas på i huvudsak likartat sätt utan att påverkningseffekternapå giflermålsfrekvensen eller sammanhangen inom regelsystemet i stortegentligen alls intresserar. I den mån lagstiftningen som sådan bidrar till ettökat antal fall av långvarig samlevnad ulan äktenskap, somregleringen i dessa samlevnadsfall kommer att vara ofullständig jämfört med vadsom gäller för gifta, är del möjligt alt del pä lång sikt tillskapas etträttsläge, som visar sig medföra även socialt oacceptabla konsekvenser,särskilt om samlevnadsfall i ökad grad upplöses genom dödsfall. Prop.1981/82:168 102 angår barnens situation är det i varje fall en motsägelsei lagstiftningen, om Bilaga 3 det å ena sidan av hänsyn lill barnenuppställs en betänketid i för alt gifta föräldrar med barnskall kunna vinna äktenskapsskillnad, som lagstiftaren i andrasammanhang ställer sig likgiltig till frågan om föräldrar över huvud tagetgifter sig. Mot den nu nämnda bakgrunden framstår vissa av de förslagsom framlagts av utredningen om barnens rätt - liksom åtskilliga andralagförslag - som aningslösa i den meningen att man utan vidare larjämställande av gifta och ogifta samlevande pä vissa rättsområden (men inle påalla) som en lämplig riktpunkt utan alt alls uppmärksamma svårigheterna meddenna utveckling pä . När fakultetsnämnden velat markera all ettannat grundläggande synsätt skulle kunna ha fog för sig vidfamiljelagstiftningen i vid mening, blir dock skillnaderna i praktiskalösningar ändå inte särskilt stora såvitt angår lagstiftningen om barn. Somtidigare berörts finns det nämligen av hänsyn till barnens intresse i vissutsträckning anledning alt underlätta t. ex. gemensam vårdnad även för ogiftaföräldrar. Nämnden tänker här inte så myckel pä ogifta, samboende föräldrar.Den kategorin skulle nämligen lätt kunna åstadkomma gemensam vårdnad genom attparterna gifter sig med varandra. En sådan ståndpunkt intogs f. ö. så sent somi proposition (1973:32 s. 129) om nya skilsmässoregler m. m., närfrågan om gemensam vårdnad för frånskilda och ogifta föräldrar diskuterades förförsta gången. En kategori som emellertid inte kan rekommenderasgiftermål är sådana föräldrar, som inte lever tillsammans; det kan varafrånskilda ogifta och i det senare fallet tidigare ha eller inte ha botttillsammans. Även i sådana fall kan otvivelaktigt den gemensamma vårdnad, som juföreligger som en möjlighet , ha ett värde för barnetsskull. Eftersom det även med tanke på barnens intressen finns anledning församhällel att hävda att föräldrar bör gifta sig med varandra - och naturligtvishelst leva samman -ställer sig nämnden dock i varje fall avvisande lillalternativförslagel att gemensam vårdnad även för ogifta föräldrar skulleautomatiskt uppstå när barnet fölls. Härför kan också åberopas den praktiskasynpunkten, all sannolikt fem - av alla barn som föds, har enensamstående mor i den meningen att hon inte bor tillsammans med barnafadern,vare sig som gift eller ogift. Enligt den nämnda undersökningen avförhållandena , vilken genomförts vid fakulteten, var i varje fallandelen verkligt ensamstående av alla mödrar det året runt om ilandet. För de fall då föräldrarna inle ens vid barnels födelse bor tillsammanspassar en lösning med automatisk, gemensam vårdnad mindre väl. Däremot är det i och för sig möjligt att godtaga alternativlösningenmed gemensam vårdnad på grund av skriftlig anmälan lill pastorsämbetet, trotsatt det vore än önskvärdare att ogifta, samboende föräldrar gifte sig medvarandra. Vill man betona att det är önskvärt av många orsaker att äktenskapingås, kan det emeUertid vara ett skäl för alt låta den gemensamma vårdnadeninträda först efter ansökan till domstol jämte den prövning av om gemensamvårdnad uppenbarligen strider mot barnets bästa, som f. n. förekommer.Utredningen har till slöd för införandet av en anmälan lill pastorsämbetetåberopat (s. 70) all domstolsprövningen bör ersättas av ett enklare förfarande.Eftersom, vilket utredningen också påpekar, prövningen vid domstol är ihuvudsak av formell natur, verkar dock inte heller den nuvarande ordningensärskilt omständlig. Den kan också försvaras med den nämnda synpunkten, allalla vårdnadsfrågor med hänsyn till barnels bästa Prop.1981/82:168 103 bör kunna göras till föremål för domstolens bedömning. Avintresse i Bilaga 3 sammanhanget är att även enligt utredningens förslag (s.75) domstol måste förordna om gemensam vårdnad för den händelse alt vårdnadentidigare efler skilsmässa legat på endera av föräldrarna, vilka emellertid nuönskar få gemensam vårdnad ålerinförd. Systemet blir då enhetligast om ävenogifta föräldrars ansökan om gemensam vårdnad går till domstol. 3.3.17 , familjeforskningsgruppen vidsociologiska institutionen Utredningen anser (s. 69) att tiden är "mogen att närdel gäller föräldraansvaret] möjligaste mån likställa barn lill föräldrar somär gifta med varandra med barn till föräldrar som inte är del". Detverkliga vardagslivet har redan gjort så' och vad som sägs i betänkandet skullesåledes vara en kodifiering. Det äruppenbart att i verkligheten känner båda föräldrarna lika stort ansvar för barnet oavsett om de är gifta med varandra eller inte. Det väsentiiga är om de sambor under äktenskapsliknande förhållanden eller inte. Då föräldrarna inte sambor är del vanligt och förståligt alt den som icke . har någon faktisk vårdnad om barnet inle heller kännersamma ansvar som den som har den faktiska vårdnaden. I utredningen sägs också "Gemensamt föräldraansvartorde vara ägnat att stärka föräldrarnas intresse och ansvar för barnet lillgagn för barnels samhörighet med båda föräldrarna" (s. 69). Undersökningarhar visat att föräldrarna de facto har gemensam vårdnad och inte på något sätt,annat än i undanlagsfall, varseblir sin egen situation annorlunda än giftaföräldrars i dessa avseenden. Gemensam vårdnad i legal mening eller vad som iutredningen kallas gemensamt föräldraansvar torde på inga sätt stärkaföräldrarnas intresse för barnet och inte heller deras ansvarskänsla. Såvälintresset som ansvarskänslan finns redan där oavsett om de är gifta ellerogifta samboende. En indikator på detta är ytterligare del faktum att mycket fåsamboende par begärt gemensam vårdnad för sina barn. En ytterligare indikatorär del faktum att en hel del par vid separationen begär gemensam vårdnad - dettyder klart på alt de redan under samboendet har betraktat sin situation somalt de har haft gemensam vårdnad. Del sägs i utredningen att "många finner det dyrt ochkrångligt att hos domstol få bekräftat ett ansvar som de redan påtagit sig ipraktiken" (s. 69). Del torde inle vara alt de föreställer sig del varadyrt och krångligt att få vårdnaden bekräftad - det är bara del att det inlefinns någon som helst anledning att göra del. Del finns ingen anledning därföralt föräldrarna i normalfallen inle varseblir några som helst problem med attinte ha den legala gemensamma vårdnaden utan endast den faktiska. Del föreslås i ett alternativt förslag att alla barnautomatiskt skulle ha båda sina biologiska föräldrar som vårdnadshavare. Delsägs alt ett sådant förhållande skulle vara "ägnat all stärka bådaföräldrarnas intresse och känsla av ansvar för barnet" (s. 71). Del är välriktigt att en lagändring skulle markera barnets rätt lill och behov avfortlöpande relationer till båda föräldrarna och all kanske också till enbörjan ansvaret och intresset skulle ' Jfr : Unmarried cohabitation, InternalionalLibrary, , 1979 (fotnot i institutionens yttrande). Prop.1981/82:168 104 komma att öka hos en hel del föräldrar. Efter enövergångstid är det dock Bilaga 3 sannolikt att situaitonen stabiliserar sigoch inle på en bättre nivå än f. n. utan på sannolikt ungefär samma nivå.Fördelen med en sådan förändring skulle alltså vara en förändrad inställningendast övergångsvis men sannolikt ha mycket minimala följdeffekter. Till de negativaeffekterna, som också utredningen påpekar, kommer den oklarhet och förvirringsom kan tänkas råda och också det smärtsamma beslut som inte sällan kommer allvara giltiga då den gemensamma vårdnaden upphör på begäran av den ene avföräldrarna. I utredningen föreslås alt huvudregeln skall vara att déngemensamma vårdnaden automatiskt skall fortsätta även efter enäktenskapsskillnad på samma sätt som den gör det då samboende ogifta föräldrarseparerar. Familjeforskningsgruppen har inga som helst invändningar mot detförslaget. I gäller en sådan lag , 1980. I sambandmed skilsmässan kan där dock domstolen på eget initiativ upphäva denautomatiska gemensamma vårdnaden. Utredningen har sökt underbygga sina tankegångar ochförslag med en del av det forskningsarbete som utförts. Det hade dock varitsynnerligen värdefullt om förslagen hade varit än mer underbyggda av befintligamaterial och av för ändamålet specialinsamlade dala och gjorda analyser.Familjeforskningsgruppen tänker här på den diskussion och de studier somgjorts i t. ex. under 70-lalet och som sedermera också lett framlill den ovan nämnda lagändringen där. Idén om gemensam vårdnad för föräldrarsom inte är gifta med varandra kom där i anslutning lill krav frän frånskildaföräldrar om möjligheten alt inte bara ha faktisk gemensam vårdnad ulan ocksåfå legal sådan. Bakgrunden här i är ju annorlunda nämligen med kravetunder 1960-talels slut från ett antal debattörer om gemensam vårdnad församboende ogifta föräldrar. Likheterna i lagstiftningen och skillnaderna ibakgrunden hade varit intressanta att få belysta och diskuterade. Det skullesannolikt ha varit avsevärt lättare för dem som behöver ta ställning tillförslaget om en sådan diskussion och analys hade funnits. Även erfarenheterna här i , sedan den nya lagen omgemensam vårdnad tillkom, borde ha studerats något mera noggrant. Vad händer defacto med den gemensamma vårdnaden? Blir det faktiskt ett större ansvar frånbåda föräldrarnas sida? Vilka blir komplikationerna för barnen och förföräldrarna när föräldrarna inle bor samman men har legal gemensam vårdnad etc?Dessa frågor skulle man förhållandevis lätt ha kunnat få svar på genom en seriesmärre studier. Sammanfattningsvis vill således Familjeforskningsgruppenavstyrka den föreslagna lermändringen från vårdnad till föräldraansvar.Familjeforskningsgruppen anser att inga invändningar bör kunna göras från dessutgångspunkter mot förslaget om automatisk fortsatt gemensam vårdnad i sambandmed äktenskapsupplösning. Familjeforskningsgruppen vill för det tredjeframhålla betydelsen av väl underbyggda ställningstaganden och förordar därföralt uppföljning och utvärdering av de vidtagna lagändringarna görs i syfte altskapa tungt vägande empiriska och teoretiska underlag förlagsliflningsförslagen. Prop.1981/82:168 105 3.3.18 Högskolani Bilaga 3 Huvudregeln Styrelsen anser att lagtexten bör utformas så all det avden klart framgår alt samhällel utgår från att föräldrarna gemensamt är skyldigaatt la på sig ansvaret för sina barn. Detta bör gälla reservalionslöst ochalltså-till skillnad från gällande rätt - även i de fall föräldrarna inteår gifta med varandra då barnet föds. Endast om särskilda skäl föreligger skallföräldraansvaret kunna överföras på endast en av föräldrarna eller på annanperson, enligt de regler som återfinns i 12-17 §§. 9 § i förslaget bör därför ges följande lydelse:"Föräldraansvaret vilar på bägge föräldrarna. Rätlen kan dock i de fallsom anges i 12-17 §§ eller 19 § förordna all föräldraansvaret ska åvila endasten av föräldrarna eller överföras på annan lämplig person."