prop · G503113 · 1981-12-31 00:00:00 — Stiftelsen Industricentra ochberörda kommuner arbetar emeUertid enligt arbetsgruppen i viktiga avseendenunder skilda föratsättningar. När del gäller ortsinriktningen är detstiftelsens uppgift att bygga lokaler i orter av strategisk betydelse för denregionala utvecklingen i nuvarande stödområde 5 och 6. De kommunägda lokalernadäremot kompletterar utbudet av hyreslokaler i mindre orter i nuvarandestödområde 46. De är också inriktade på mindre företag. Enannan och avgörande skillnad mellan Stiftelsen Industricentra och kommunalaindustrilokaler är kraven pä hyresgästerna. Stiftelsen har kravet all somhyresgäster acceptera endasi förelag som kan ge sysselsättningsexpansion förorten. För de kommunala industrilokalerna gäller däremot inga krav pånettoliUskott av arbetslillfällen till orten. För all mätasysselsättningseffekten per insatt slödkrona av lokaliseringsstöd hararbetsgrappen använt den totala statliga subventionen per nyll arbetstillfällesom måttstock. Del statliga stöd som utgått lill Stiftelsen Industricentramotsvarar en subvention om ca . per nytt arbels-tillfälle i de fyrafärdiga anläggningarna. 1 de hillills färdigställda kommunalaindustrilokalerna uppgår samma subvenlionsmått lill ca . I båda fallen har lokaliseringsbidrag och avskrivningslånsatts i relation till antalet nya arbetslillfällen. De riktvärden försubvention per nytt arbetstillfälle som gäller för förelag sominvesterar på egen hand med lokaliseringsstöd inom stödområdena 5 och 6 uppgårtill . Sysselsättningseffektenper insatt slödkrona av lokaliseringsstöd ger enligt arbetsgruppen naturligtvisinte fullständigt ullryck för den regionalpoUliska nyttan av del statligaslödel. Relativt stora statliga subvenfionsin-satser i företag inom nyakonkurtenskraftiga industribranscher, i företag som förstärker den regionalaindustristrukturen genom att fylla luckor i en tillverkningskedja, iserviceutbudet eller i ett från struklursynpunki strategiskt viktigt företagsom t. o. m. minskar sin sysselsällning vid en investering, kan vara av störteregionalpoUlisk betydelse än många billiga och nya arbetsliUfällen i ettindustriföretag med traditionell tillverkning i en nedåtgående bransch.Subvention per nytt arbetstillfälle bör därför inte ensam fillmälas avgörandebetydelse. Närdet gäller den relativt höga subvenlionsnivån på del regionalpoUliska stödettill lokaler för uthyrning anser arbetsgruppen all den avgörande frågan blir omde särskilda uppgifter som Stiftelsen Industricentra resp. de kommunalaindustrilokalerna skall fuUgöra skall anses så vikliga all de motiverar enhögre slatsfinansiell belastning per nytt arbelstillfälle än 1981/82:113 120 stödettill enskilda företag som bygger själva. Enligt arbetsgruppen är StiftelsenIndustricentra på väg att på ett godtagbart sätt lösa sin svåra men viktigauppgift och den relativt begränsade merkostnaden kan därför anses motiverad.När det gäller kommunala industrilokaler anser arbetsgruppen däremot attsubventionsnivån per nyll arbetstillfälle är hög. För små orter och företag ide regionalpolifiskt hårt utsatta regionerna bör del dock vara avutomordentligt slor regionalpolitisk betydelse att med slalligl slöd underiättaäven befintliga förelags överievnad och rationalisering, trots att anlalel nyaarbelsliUfällen blir mycket begränsat. Arbetsgruppenanser därför alt kommunala industrilokaler, fill skillnad mot StiftelsenIndustricentras anläggningar, även bör kunna användas för uthyrninglill företag som inle ger någon sysselsättningsökning på orten. Någraremissinstanser finner den höga subventionsnivån på del regionalpolitiskastödet tiU kommunala industrilokaler fuUt motiverad. De menar bl. a. att hänsynäven bör tas lill sysselsättningen i de lokaler som förelagen i kommunalaindustrilokaler flyttat ut ur. Andra anser däremot att de särskilda uppgiftersom Stiftelsen Industricentra och de kommunala industrUokalerna skall fuUgörainte motiverar de höga subvenlionsni- Beträffandestafiigt stöd lill byggande av industrilokaler viU jag först slå fasl attansvaret för lokalanskaffning för näringslivets behov primärt är en fråga förföretagen själva. Del är endasi i väl definierade särfall som samhället bör gåin med subventioner för att underiätta lokalanskaffning för förelag. Enligt minåsikt bör det förekomma endasi av regionalpolitiska skäl och när det gällerlokaler för uthyrning endast i de regionalpolitiskt högst prioriteradestödområdena. Jaganser all lokaler för uthyrning till rimliga priser är en viktig lokaliseringsfaktor,oavsett om del gäller större industricenlersalsningar i större orter ellerenstaka lokaler i mindre orter. Från det hyrande förelagets synpunkt är det enfördel alt snabbi tillgängliga lokaler med rimlig hyra finns och att företagelslipper problem med kapitalanskaffning för all bygga egna lokaler. För ellmindre, nyelableral företag kan problem med kapitalanskaffning omöjliggöra enexpansion och omflyttning till större lokaler, även om regionalpolitiskt slödkan utgå lill förelaget för att bygga egna lokaler. Som hyresgäst kan förelageti slällel använda sill oftast begränsade kapital till att investera i maskineroch lill rörelsekapital. Nuvarandesyslem med regionalpolitiskt stöd för byggande av lokaler för uthyrning haremellertid medfört all förelagen i allt högre grad förväntar sig att det skallfinnas lokaler att hyra och all de av den anledningen inte ens planeraratt bygga egna fastigheter. Resultatet kan bli all samhället i framliden fårännu störte ansvar för förelagens lokalanskaffning. Krav har redan rests påsamhällsägda lokaler för uthyrning även utanför stödområdena. Särskiltbeträffande de kommunala lokalerna kan 1981/82:113 121 dennautveckling leda lill att företagen blir tillfälliga hyresgäster som flyttarigen, kanske till andra kommuner, när bättre förmåner erbjuds. Det finns därförenligl min mening också en risk all kommunerna i framfiden kan få en mängdindustrilokaler för uthyrning slående lomma. Föregen del anser jag att Stiftelsen Industricentra och de kommunalaindustrilokalerna fyller två från varandra skilda funktioner. Stiftelsen Industricentraskall tillhandahålla lokaler för uthyrning i orter av strategisk betydelse förden regionala utvecklingen. Sfiftelsen skall vidare verka för all rekryterahyresgäster som ökar sin sysselsättning på orten samt alt förbättra denindustriella miljön på resp. ort. I den verksamheten är lokaler för uthyrning ien inle alltför liten ort med en industriell miljö under utveckling enbetydelsefull faktor. Kommunalaindustrilokaler för uthyrning är mera ett alternativ för på mindre orterbefintliga småförelag som behöver nya lokaler för all expandera eUerrationalisera sin verksamhet och som inle har ekonomiska eller praktiskamöjligheter alt bygga egna lokaler. Jag delar arbetsgruppens uppfattning allskUlnaden mellan Stiftelsen Industricentra och kommunala industrilokaler närdel gäller rekryteringen av hyresgäster bör beslå. Beträffandesysselsättningseffekten per insatt slödkrona anser jag liksom arbetsgrappenatt detta mått ger ell ofullständigt uttryck för nyttan av stödinsatsen. Medtanke på de inskränkningar i främst finansieringen som föreslagits börverksamheten med Stiftelsen Industricentra och kommunala industrilokalerfortsätta trots konstaterade höga subvenfionssiffror per nytt arbelstillfälleför speciellt de kommunala industrilokalerna. Fastighelsförvaltandebolag som hyr ul lokaler lill förelag med stödberättigad verksamhet kan f n.få stöd om äganderätten till bolaget ligger hos samma fysiska eller juridiskaintressenter som dominerar industriförelaget. Slöd kan även ges för alt byggagemensamma lokaler både i de fall de rörelsedrivande förelagen direkt ägerlokalen och när ägandet utövas indirekt genom ell särskiltfastighelsförvaltande bolag. I enlighet med förslagfrän arbetsgruppen förordar jag att lokaliseringsstöd lill privataindustrilokaler skall kunna lämnas enligl samma villkor som föreslås gälla förstöd till kommunala industrilokaler. Som grandläggande villkor bör såledesgälla all slöd skall lämnas sparsamt och endasi på de från regionalpolitisksynpunkt mest utsatta orterna. Del innebär bl. a. att stödet begränsas tillstödområde A-C och alt stöd får lämnas främst för mindre lokaler i mindreorter. Möjligheterna för de tilltänkta hyresgästerna att själva bygga måsteförst undersökas. Uthyrning får ske endasi lill förelag med industriell ellerinduslriliknande verksamhet eller induslriserviceverksamhel. Vidprövning av en ansökan om stöd till privata industrilokaler måste den tiUtänktehyresvärdens ekonomiska förutsättningar all genomföra pro- Prop.1981/82:113 122 jektetklarläggas på ell mer ingående säll än då en kommun ansöker om slöd. Härvid börexempelvis vägas in sökandens ekonomiska ställning, hyreskontrakt som kanfinnas tecknade för lokalerna, säkerheternas värde etc. Omvillkoren för lokaliseringsstöd till privata industrilokaler på detta sätlanpassas till vad som gäller för slöd liU kommuner bör det även vara möjligtför kommuner och privata byggherrar att få slöd för ell gemensamt bildal bolagför uppförande av industrilokaler. Eftersamråd med cheferna för jordbruks- och handelsdepartementen får jag anföraföljande. Lokaliseringsstöd har kunnat lämnas lill förelag inom turistnäringenalltsedan stödverksamhetens början. F. n. gäller att stöd kan lämnas lillturistverksamhet inom stödområdena 4-6 samt, om särskUda skäl finns, inomstödområdena 1-3. 1 det senare fallet skall stöd företrädesvis lämnas inomprimära rekreationsområden inom stödområde 3. Stöd kan lämnas även lUl kommuneroch kommunägda förelag. Vid slöd till turistverksamhet gäller all längstalöptid för lokaliseringslån är jämfört med för andra verksamheter. Ilikhet med vad arbetsgruppen föreslagit förordar jag nu att följandeförändringar skall gälla i fråga om stödet fill turistverksamhet: - stödbör kunna lämnas inom stödområde A och B saml, om särskilda skäl föreligger, inom primära rekreationsområden i stödområde C, - slödbör i första hand lämnas fill befintliga turistanläggningar och turist orter, - slöd,som bidrar till att förlänga turistsäsongen, bör även kunna lämnas till vissa slag av serviceaktivileter, kurs- och konferensverksamhet samt marknad sföringsorgan. Förslagengrandas på följande överväganden. Lokaliseringsstöd lill företag inomturistnäringen har hillills främst lämnats till olika slag av boendeanläggningarsom betjänar mer än en lokal marknad. Denna ordning bör i huvudsak Ugga faslmen preciseras och kompletteras i vissa avseenden. Vid bedömningen av om enverksamhet är slödberätfigad bör syftet med verksamheten eller effekterna däravvara utgångspunkter. Även verksamheter som förbättrar turistnäringensinfrastruktur, påverkar elt områdes attraklivitet från turislsynpunkl ellerförbättrar föratsättningarna för annan turistverksamhet bör således i vissafall vara slödberälfigade. Dettagäller bl.a. olika slag av service och aktiviteter som ofta växer fram vidsidan av boendeanläggningarna såsom serveringar och nöjeslokaler saml verksamheterförankrade i lokala traditioner som rolslöjd, träsnide m.m. Undersökningar harvisat alt den sysselsättning som turismen skapar inte enbart ligger i självaboendel utan lill slor del i detla slag av service och verksamheter. Föratomalt ge direkt sysselsällning kompletterar dessa verksamheterboendeanläggningarna, höjer områdets at- Prop.1981/82:113 123 trakliviletoch medverkar därigenom direkt lill en säsongsförlängning vidboendeanläggningarna. Detkan i vissa fall vara svårt att dra en gräns för vad som skall betraktas somsådan "turistservice". En utgångspunkt bör därvid vara syftet med ochomfattningen av verksamheten saml dess målgrupp. En livsmedelsbutik eller enbensinstation kan visserligen ha en myckel slor del av sin omsättning frånturismen. De har emeUertid oftast sin grund i lokalbefolkningens behov ochingår i den lokala servicen och bör därför inte vara slödberälligade. Föralt underlätta en förlängning av säsongen för boendeanläggningarna bör vidareäven kurs- och konferensverksamhet kunna vara stödberättigad som komplementtill mer konvenfionell turistverksamhet. Även regionala boknings- ochmarknadsföringsorgan bör kunna få slöd, eftersom de medverkar till ett bättreutnyttjande av turistanläggningarna. Marknaden för turismbedöms som växande men är inte obegränsad. Om slöd lämnas tillturistverksamhet i områden där det även finns goda möjligheter för annanverksamhet, t. ex. industri, kan det innebära alt underlaget för anläggningarnainom ijällområdel minskar så kraftigt all de inle blir lönsamma eller att detinle blir möjligt all där bygga ul turistnäringen. För alt bibehållamöjligheterna att skapa ny sysselsällning i de mest utsatta områdena, därförutsättningarna för annan verksamhet ofta saknas och turism därför inlesällan är den enda verksamhet som kan ge ökad sysselsättning, bör slöd tillturistverksamhet främst lämnas i dessa områden, dvs. i stödområdena A och B. 1stödområde C bör dock slöd kunna lämnas inom primära rekreationsområden isärskilda fall. Förall på bästa sätl nyttiggöra redan investerat kapital bör vidare stödfortsättningsvis lämnas i första hand till befintliga turistanläggningar ochturistorter. Slödel kan härigenom medverka fill alt skapa turistanläggningaroch turistorter som kan erbjuda olika slag av boende, ett brettaktivitets-utbud samt en god service, bl. a. goda kommunikationer. Vadjag nu förordar följer på viktiga punkter arbetsgruppens förslag, som fåttövervägande stöd under remissbehandlingen. Tanken att koncentrera stödet lillde mest utsatta områdena har dock mött motstånd från områden som missgynnas. Avde skäl som jag anfört anser jag del dock vara nödvändigt med en sådankoncentration. JagviU i detla sammanhang även erinra om förslaget i regeringens proposition (1981/82:118)om åtgärder för de små och medelstora förelagen saml om innovalionspolitikensinriktning alt även turistförelag skall omfattas av utvecklingsfondernasmålgmpp. F.n. kan regionalpolitiskt slöd i regel inle lämnas lill företag som producerarbränsle. Undantagsvis kan regeringen dock ge stöd till verksamhet som harsärskild regionalpolifisk betydelse men som normalt inle är slöd- 1981/82:113 124 berättigad.Regeringen har sålunda i ett förhandsbesked förklarat all regionalpolitisktslöd kan lämnas enligt denna undantagsbestämmelse till vissa delar av ettfastbränsleprojekt i kommun. Delegationen (I 1980:08) för uppbyggnadav en oljeersällningsfond (oljeersällningsfonden) har däremot möjlighet alt stödjaanläggningar för såväl bränsleframsläll-ning som energiproduktion, enligtförordningen (1980:1085) om stafiigt slöd för åtgärder alt ersätta olja, m. m. Ienlighet med förslag från den arbetsgrupp som gjort en översyn av delregionalpolitiska stödet till näringslivet förordar jag alt regionalpolitisktslöd fortsättningsvis skall kunna lämnas lill faslbränsleframställning i merreglerade former. De flesta remissinstanser, som avgivit yttrande, ställer sigpositiva tUl delta förslag. Slöd bör kunna lämnas i landets från sysselsättningssynpunktmest utsatta områden, dvs. stödområdena A och B som ett komplement till slödgenom oljeersätlningsfonden. Stödetavses främst la sikte på fasla anläggningar där energiråvara i form av flis ochtorv förädlas. Vid flisproduktion bör investeringar i samband med bearbetningav energiråvara (flisframställning) kunna stödjas. Vid torvproduktion börberedning av torvtäkt saml brytning och förädling av torv kunna räknas somslödberälligade verksamhetsdelar. En förulsällning för slöd bör vara allverksamheten bedrivs i störte omfattning och har permanent karaktär. För mindreprojekt bör i stället glesbygdsstöd kunna utnyttjas. Förbränningsanläggningarför faslbränsle bör dock inle kunna erhålla stöd. Ävenkommunala bolag bör vara slödberälligade i den mån verksamheten ligger inomramen för den kommunala kompetensen. Iprincip bör samma regler som gäller för annan slödberättigad verksamhettillämpas för slöd lill faslbränsleframslällande förelag. På grund avverksamhetens speciella karaktär kan dock bestämmelserna behöva utformas någotannorlunda för stöd lill detta ändamål. T. ex. bör lokaliseringsbidrag, omsärskilda skäl föreligger, kunna lämnas för markanläggningskostnader vidtorvproduktion. Jag förordar att lokaliseringsbidrag i dessa fall kan lämnasmed högst 30 resp. av godkända kostnader i stödområde A resp. B.Liksom för övriga ändamål vartill lokaliseringsbidrag kan lämnas bör detfinnas en möjlighet för regeringen att i undanlagsfall besluta om högre stöd.Den totala statliga stödinsatsen - oljeersätlningsfondens stöd ochlokaliseringsstöd - bör i normalfaUet inle översliga de procentsatser somgäller för högsta möjliga lokaliseringsstöd. Delankommer på regeringen alt besluta om handläggnings- och beslutsordningen förlokaUseringsstöd. För kännedom viU jag dock tala om att jag i annatsammanhang avser föreslå regeringen alt beslut om slöd lillfaslbränsleframställning åtminstone bör fattas påcentral nivå. Skälet lill detta är all nära kontakter bör hållas medoljeersätlningsfonden och att behov av alt vinna erfarenheter av denna nyaslödgivning föreligger. 1981/82:113 125 Regionalautvecklings- och investmentbolag har inrättats i olika delarav landet. En samlad redogörelse för statens åtgärder på delta område lämnadesvåren i regeringens proposition om industripolitiken (prop. 1980/81:130).Vissa av dessa har inrättats med hjälp av regionalpolitiska medel. Jag föreslårnu all regionalpoUfiskl stöd i form av lokaliseringslån skaU kunna lämnas lillprivata regionala investmentbolag för att användas som kapitaltillskott islödberälfigade förelag. JagviU i denna del anföra följande. Genombeslut (NU 1978/79:59, rskr 1978/79:415) och (prop.1978/79:125 sid. 58, AU 1979/80:29, rskr 1979/80:362) har medverkatlill all regionala utvecklingsbolag bildats i och län.Bolagen, och bildades och påbörjade sinverksamhet . De har lill uppgift att medverka lill etablering avnya verksamheter i länen genom all nya produkter lUlförs redan existerandeeller för ändamålet bildade företag. De skaU vidare utgöra instrument för ellaktivt dellagande från samhällets sida, även ägarmässigl, i helautvecklingsprocessen från idé fiU produkt. Förvartdera bolaget har anvisats 5 milj. kr. När del gäller denfortsatta finansieringen av bolagens verksamhet beslöt att vartderabolaget skall tillföras 25 milj. kr. och all dessa medelskall räknas av från den beslulsram för regionalpolitiskt slöd lillnäringslivet som har faslslällts för femårsperioden /80-1983/84. Landstingeni och har vartdera utfäst sig all bidra med 1 milj.kr. Riksdagenbeslutade vidare att bemyndiga regeringen att disponera upp till 20milj. för att främja den industriella utvecklingen i (AU1980/81:23, rskr 1980/81:223). Efter framställning av i Värmlandslän och ansökan av bolaget beviljade regeringen i augusfi 1981 elt nybildalprivat investmentbolag, , ell lån på 12 milj. kr. av dessa medel. Bolagetskall på olika säll verka för alt företagsamheten i skall kunnaexpandera; bl. a. genom att filiföra mindre och medelstora företag inomregionen kapital, förelagsled-ningskunnande och affärskontakter, genom alldelta i utvecklingen av produkt- och affärsidéer i samarbete med befintligaföretag och uppfinnare saml andra liknande åtgärder. WermiaAB har ett aktiekapital på 6 milj. kr. Akiieinnehavare är elt tjugotalprivatpersoner och enskilda förelag med regional anknytning. Förlånet från staten tiU bolaget gäller ell anlal speciella villkor. Dessa ärutformade så att bolagels likviditet i inledningsskedet inle skall urholkas avbetalningar av räntor och amorteringar. Som en kompensation för denna inledandesubvention ges staten del i bolagels eventuella värdetillväxt. Lånetär således amorteringsfritl . Prop.1981/82:113 126 skalldärefter erläggas med en femtondel under de därpå följande fem åren ochmed två femlondelar under de fem därpå följande åren. - med samma procentsats somutdelning ges på bolagels aktier under respektive år, - under de därpå följande sju åren efter sammaprincip dock lägst med den procentsals som motsvarar officielladiskonto, - under de därpå följande lio åren med sammaprocentsats som gäller för induslrigaranlilän. Andeli bolagels värdetillväxt tillförsäkras staten genom ell lill lånet knutetoptionsbevis, vilket ger staten rätt all teckna aktier i bolagetpå nominellt 3 milj. kr. och där emissionskursen är fastställd lill akfiernasnominella värde. Denna rätt skall efter opartisk värdering erbjudasaktieägarna, som då kan välja mellan alt själva utnyttja erbjudandel eller alllåta staten utnyttja sin optionsrätt. För lånet har inte StäUts någon säkerhet. Jaghar redogjort för motiven till att de regionalpolitiska medlen istörre utsträckning än bör inriktas mot all i olika former stimuleraindustriell expansion utifrån varje regions egna förutsättningar. De små ochmedelstora förelagen spelar härvid en viktig roll. Jag anser att bolag av dentyp jag nu redogjort för har goda möjligheter all främja expansion av främstsmå och medelstora förelag. Jag fäster härvid särskild vikt vid möjligheten attöka tillgången på riskvilligt kapital i stödområdet och vid den kapacitet iform av ledningskunnande som kan lUlföras i denna form. Jagföreslår därför att regionalpolitiskt stöd i form av lån skall kunna lämnastill privata investmentbolag under förutsättning att medlen används på ell sällsom är förenligt med syftet med sådana lån. En grundläggande fömlsältning bördärvid vara alt de verksamheter som bolaget engagerar sig i med hjälp avlånemedlen är slödberälligade enligt förordningen om regionalpolitiskt slöd ochhuvudsakligen bedrivs inom stödområdet A-C. Del bör vara möjligt för regeringenatt utforma villkoren för lånen beträffande bl a. ränta och amortering på istort de villkor jag redogjort för. Vadgäller bildandel av nya regionala inveslment- och utvecklingsbolag med statligtägande anser jag liksom i sitl beslut med anledning av propositionenom industripolUiken (prop. 1980/81: 130, NU 1980/81:64, rskr 1980/81:465) attyllerligare erfarenheter av de befintliga bolagen bör vinnas innan man larställning till om nya sådana bolag bör inrättas. Jagvill slutligen nämna att i regeringens proposition om åtgärder för de små ochmedelstora förelagen saml om innovalionspolitikens inriktning (prop.1981/82:118) har behandlats vissa frågor om statliga åtgärder och insatser isamband med bildande av privata investmentbolag. 1981/82:113 127 3.7.4Handläggnings- och beslutsordning i ärenden om lokaliseringsstöd Jag övergår nutill att behandla frågan om bl. a. ökade regionala beslutsbefogenheter iärenden om lokaliseringsstöd, dvs. lokaliseringsbidrag (tidigareavskrivningslån) och lokaliseringslån. Del ankommer på regeringen att beslutaom handläggnings- och beslutsordning i sådana ärenden. För kännedomvill jag dock redogöra för hur handläggnings- och beslutsordningen enligt minmening i fortsättningen i huvuddrag bör utformas. Jag avser att i annatsammanhang återkomma lUI regeringen med närmare förslag till beslutsordning. Somjag fidigare nämnt bör beslut om investeringsbidrag fattas av länsstyrelsen.Vad jag nu anför beträffande lokaliseringsbidrag gäller i tillämpliga delaräven investeringsbidrag. Beslutom lokaliseringsstöd fattas f. n. av tre olika instanser: länsstyrelserna,och regeringen. Huvudregeln för avgränsning avbeslutanderätt meUan länsstyrelse, och regeringenbygger på investeringskostnadernas storlek. Beloppsgränsen är f. n. för länsstyrelse och 15 milj. kr. Vid störteinvesteringar beslutar regeringen. Förutom av beloppsgränsen ärlänsstyrelsernas beslutanderätt inskränkt i fråga om vissa industribranscher,liksom i ärenden som avser annan stödberättigad verksamhet än industri ellerinduslriliknande verksamhet. Vidare skall ärenden som avser stöd lilletablering av nytt frislående arbetsställe eller flyttning av företag från elllän fill elt annat beslutas centralt. Delsamma gäller för ansökningar om stödtill investeringar som inte leder tUl ökadsysselsättning kostnader för marknadsföring, produktutvecklingeller liknande