prop · G503203 · 1981-12-31 00:00:00 — Stora kommunala satsningar görs ocksåi form av investeringar i fritidsanläggningarsom indirekt stimulerar föreningslivets verksamheter.Kommunerna stöder också föreningslivetgenom direkta bidrag. Ar uppgick dessa till 612 miljoner. I många kommuner har särskilda samrådsorgan bildats mellan kommunernaoch föreningslivet. Dessa kan vara föreningsråd,kontaktträffar, förenings-konferenser. Kommunerna och föreningslivet.Kommundepartementet, Ds Kn 1978:4. 4 1981/82. 1 saml Nr 203 Prop.1981/82:203 50 Från mänga häll har krav framförts att man påkommunal nivå skall ha en mera långsiktig inriktning av stödet till föreningslivetoch då speciellt när det gällerbarn- och ungdomsorganisationerna. 1 rapporten från föreslås att varje kommun böi' ha en fritidsplandär de övergripande målen markeras. Den lokala saraordningen av både organisationernas och kommunernas arbete medbarn- och ungdomsfrågorna har också berörts irapporten . Att förbättra närmiljöerna, att återföra verksamhet dit och att göra människornamera engagerade i sin närmiljös skötsel framhålls i rapporten som några av de viktigaste åtgärderna föratt skapa bättre uppväxtvillkor förbarn och ungdom och motverka den kommersiella dominansen. I ungdomsrådets rapport försockså en utförlig diskussion om hur det demokratiska inflytandetskal] tryggas. Man föreslår bl.a. att fritidsnämnderna görs om till närmiljönämnder. Somett komplement föreslås att närmiljökomraittéer inrättas. Möjligheternaatt förbättra ungdomars uppväxtmiljö bygger till stor del på ett ökatkommunalt inflytande och en förstärkning av den koraraunala verksarahetens lokala förankring. Rapporten pekar på pågående försöksverksamhet med lokala organ som startade är 1980, och som visat pä en rad möjligheterför kommunerna att decentralisera förvaltnings- och verkställighetsuppgifter. 1981/82:203 51 3 FLIPPERSPEL OCH ANDRA AUTOMATSPEL I föregående kapitel har förekomsten avolämpliga ung-domsrailjöer belysts raot bakgrund av samhällsutvecklingen och förändringarna i ungdomars uppväxtvillkor. Detta har ansetts angeläget för att deproblem som är förenade med flipperspel och liknande automatspel skall kunna sättas in i sitt samraanhang. I detta och följande kapitel tas upp frågor som rörungdomsmiljöerna i spelhallarna. 3.1 Flipperspel och liknande automatspel Gemensamt för flipperspeloch liknande automatspel är, att de visserligen fordrarinsats men att de inte ger vinst i egentlig mening, dvs. i form av pengar,spelpolletter eller varor. Dessa spelautomater kan vara konstruerade så att de erbjuder ett eller flera s.k. frispel, dvs.rätt till fortsatt spel utanbetalning. De kan också vara konstruerade så att nägravinster inte ens förekommer i form av frispel. Flipperspel och liknande automatspel kan indelas i fyragrupper beroende på apparatens konstruktion, nämligen i mekanisk eller elektronisk flipper, skjutare,mälspel och elektroniska TV-spel. Flipper är en form av spel där spelaren stöter i väg en kula päen sluttande skiva sora är övertäckt med glas eller liknande. När kulan träffarvissa punkter på skivan får spelaren poängsora räknas fram av ett mekaniskt ellerelektroniskt räkneverk. Totalpoängen päett spel beror på hur länge man raed hjälpav små fjädrande arraar och andra automatiska stötande anordningar kan hällakulan i spel samt hur många och vilka punkter som träffas. Spelets räkneverkär normalt inställt på att vid ettvisst antal uppnådda poäng utgårvinst i form av ett frispel. Med skjutareavses sådana spel där raan med hjälpav ett gevär eller annan skjutanordning skallträffa olika målpunkter varvid poäng noteras. 1981/82:203 52 Med mål spel avses alla typer av mekaniska spel där två eller FTérä deltagarekan tävla genom att raed mekaniska knuffarraargöra mål i exempelvis ishockey- eller fot-bolIsspel. Elektroniska TV-spelförekommer i ett otal varianter.Exempel är efE spel där raan påen TV-skärm kan se en bilbana eller en väg. Spelet gårdä ut på att raed elektronikens hjälpsimulera bilkörning varvid man måste väja för andra bilar, fotgängare eller andra hinder. Utvecklingen av flipperspel och liknande spel har undersenare är gått allt snabbare från mekaniskamot elektroniska apparater, som påTV-liknande skärmar markerar spelets skeende ochresultat. Vissa av dessa spel kan som tidigare nämnts ge vinst i form av frispel. Andra, exempelvis TV-spel kan vidviss uppnådd poäng ge förlängd speltid sora dock normalt ärmindre än en fördubbling av speltiden. Nägon kartläggning av antalet spelhallar eller av enstaka spel på andra ställenfinns inte. Om en verksamhet kräver tillstånd ger detta automatiskt uppgifter om verksamhetens legalaomfattning. Spel på f1ipperapparater får dock, som senare (avsnitt 3.3) koraraer att behandlas,enligt nuvarande ordning regelmässigtbedrivas utan tillstånd. Spelskatt utgär inte heller påsådana spelapparater. Någon officiell statistik finns därför inte atttillgå. Det är därför svårt att utannärmare undersökning raed någonexakthet fastställa omfattningen av denna spelverksarahet.Det torde dock vara ostridigt att en ökninghar skett och då särskilt efterförbudet raot spel på s.k. enarmade banditer och liknande apparater, vilketträdde i kraft . Att flipperspelen har blivit vanligare påtalas i flera remissyttranden över lotteriutredningens Prop.1981/82:203 53 Den ökande trenden påtalasav.bl.a. lotterinämnden samt av länsstyrelserna i , och , , ,och . 1 kommuns remissyttrande sägs att antalet flipperhallar i och dess förorter ständigtökar i antal. Denna utveckling bekräftas ocksåav uppgifter i skrivelser till regeringen. Diskussion om nyöppnade spelhallar har dessutom förekommit i massmedia. Ofta ägs flipperspelen av nägon annan änden som driver verksaraheten där spelenfinns. Ägarna är i sådana fall vanligenspelföretag som ställer ut spelautomaterna till överenskommen hyra (utstäTlarföretag). Iandra fall har spelföretag import- ochgrossistverksamhet och säljer spelen till den sora anordnarspel verksamhet. För att kartlägga omfattningen av importen och utställningsverksamheten genomförde lotteriutredningen en enkättill ett antal importörer av flipperspel och liknande autoraatspel.Elva företag lämnade uppgifter om antalet importerade och utställda spel. Någonstörre import utanför dessa företagansågs inte förekomma. Svaren visade att importen uppgick till 1955 spel är 1976. Ar 1977 hade importen ökat till 2 828 spel. Antalet utplacerade spel varunder 1 010 respektive 1 505. Enligt en stickprovskontroll hadeemellertid enbart fyra av de elva företagenca 5 600 spel utplacerade . Siffrorna är osäkra och delvis inaktuella men tyderpå en kraftig ökningstrend. Ändå torde den kraftigaste ökningen ha skett efter den tidpunkt dä utredningen gjorde sin enkät och särskiltefter förbudet mot enarmade banditer. Av tradition förekommerflipperspel på tivolin och i andra nöjesparker. har spelen också blivit vanliga pämånga andra ställen. De finns t.ex. på restauranger, barserveringar, pizzerior, kaféer, varuhus. Prop.1981/82:203 54 var spelen ävenvanliga pä kommunala fritidsgårdar. I mångakommuner har emellertid kritiken mot denna form av fritidssysselsättning varit såstark att spelen har tagits bort frånfritidsgårdarna. Under de senaste årenhar det dock blivit vanligt att flipperspel ställs ut i vissa lokaler i en sådanmängd att lokalerna får karaktärav spelhallar. Det är frärast spelhallarna som har förorsakaten omfattande kritik från sociala utgångspunkter. Enstaka spel har huvudsakligen kritiseratsom de har placerats i närheten av skolor . Av kommuns utredning om olämpliga ungdomsmiljöer framgär att spelhallarna geografiskt förekommer bädei city och i förorterna. De beskrivna spelhallarnaär antingen fristående eller anslutna till en bowling- eller biljardhall.Förutom större spelhallar finns många mindre ställen med 1-8 spelautomater. Dessaligger oftast i anslutning till nägonannan kommersiell verksamhet, som t.ex. en tobaksaffär, en korvkiosk eller en restaurang. Etableringen av spelhallar är vanligast i Stockholras-, Göteborgs-och . Spelhallar förekommer eraellertid också utanförstorstadsregionerna t.ex. i , ,och . Även på andra orter som t.ex. i Herrljungaoch har förekomsten av spelhallar vållat debatt. Lotterier och spel regleras f.n. i lotteriförordningen (1939:207, omtryckt 1974:221, ändrad senast 1978:759). Av denna fraragår att lotterier och spel för allmänheteni princip inte fär anordnas utan tillstånd av myndighet. Detsamma gäller bl.a. i frågaora sådant automatspel sora Prop.1981/82:203 55 inte anordnas förallmänheten om spelet anordnas i förvärvssyfte.Tillstånd kan beviljas av polismyndighet,länsstyrelse eller regeringen,beroende på vilken lotteri- eller spelformdet är fräga om. När det gäller autoraatspel görs i lotteriförordningen (1 § och 1 a §)en åtskillnad raellan spel som gervinst i form av pengar och varor och spel som ger vinst endast i form avfrispel. Automatspel om pengar är förbjudet i . Tillstånd kan dock ges försådant spel på fartyg i internationell trafik. Automatspel om varuvinsterfär efter tillstånd anordnas i samband med offentlig nöj/estillställning,tivoli- eller restaurangrörelse. Sådant automatspel kan även få anordnas i samband med bingospel.Automatspel som normalt endast ger vinst i form av ett frispel på apparaten, säsomflipperspel eller liknande automatspel, färanordnas utan tillstånd eller anmälan. Ger spelet vinst i form av flera än ett frispel per spelomgäng krävs däremot tillståndför att anordna spelet. Den spelverksamhet som förekommer i de s.k. flipperhallarna baseras på den typ av spelautomater som inte kräver tillstånd.De nuvarande bestämraelserna i lotteriförordningen ger såledesi allmänhet ingen möjlighet att för-handspröva spelverksarahet på flipperspel och liknande autoraatspel. Ävenallmänna ordningsstadgan (1956:617, ändrad senast 1980:281) innehåller vissa bestäramelsersom kan vara av intresse i sammanhanget. Enligt 12 § allmänna ordningsstadgankrävs tillstånd för attanordna offentlig tillställning pä allmän plats.Vissa slag av offentliga tillställningar kräver tillståndäven om de inte äger rum på allmän plats. Med offentlig tillställning avses enligt 9 § bl.a. tävling och uppvisning i sport ochidrott, danstillställning, cirkusföreställning, tivoli-och marknads- 1981/82:203 56 nöjen samt tillställning av annat slag som anordnas för allmänhetenoch som inte avses i lagen om allmännasammankomster. Till begreppet offentlig tillställning fär anses höra en avsikt att samla publik. Först om det blir fråga om mera omfattande och publikdragande arrangemang torde man emellertidkunna tala om tillställning. Den spelverksamhet somanordnas i spelhallar kan i allmänhet inte betraktassom en offentlig tillställning och får därför bedrivas utan tillstånd enligt allraännaordningsstadgan. För särskilda fall får polisrayndighet enligt 8 § allmännaordningsstadgan meddela ordningsföreskrifterom bl.a. hållande av lokal eller plats för sport, spel eller liknande. Sådana föreskrifterär inte begränsade till allmänplats utan får avse även enskilda områdeneller lokaler. Enligt andra stycket i samma paragraf kan polismyndighet om det är påkallat med hänsyn till den allmänna ordningen förbjuda verksamheten. Om spelverksaraheteni en spelhall bedrivs på sådant sätt att den allmänna ordningen störskan således polismyndigheten antingen raeddelaföreskrifter för verksamheten eller förbjuda den. De missförhållanden som förekommeri spelhallar är dock främst av social karaktär och utgör inte i första hand ett hot mot den allmänna ordningen. Allmänna ordningsstadgans inriktning pä denallmänna ordningen gör därför att den endast i undantagsfall är användbar för att komma till rätta raed de sociala missförhållanden som kan uppkomma i en spelhall. 3.4 Regler i övriganordiska länder I regleras flipperspel och liknande förströelsespel i Justitsministerietscirkulär , med ändringar . förströelsespel,som inte ger någon form av vinst, får utställaspå restauranger och näringsställenutan tillstånd från polismyndigheten. Om spelen skall placeras på andra ställenkrävs däremot polisens medgivande. Det börpåpekas att rätt till Prop.1981/82:203 57 fortsatt spel betraktas som vinst enligt en dom av H(i(jcsteretden . Med förströelsespel avses i sådanspelanordning som mot betalning användsi rent underhållningssyfte och som inte ger vinsti pengar, varor eller andra förmåner med penningvärde.Eftersom dessa spel inte ger den spelande vinst, bei'örs spelen inte av lotterilagstiftningen. Polistillstånd krävs emellertidför uppställning av sädanaapparater. Genom lag om förströelseautomater, skall samtliga sädana spel övertasav . Spel uppställda föreden får dock finnas kvar i privat ägo fram till . I regleras automatspel i 9 § lotteriloven. Man skiljer mellan tvä fall därspel inte betraktas som lotteri, nämligenskicklighetsspel och spel på vissa spelautomater.Enligt en rundskrivelse från Justis- och Poli-tidepartementetden skall emellertid 9 § lotteriloventillämpas även pä dessa spel, vilket innebär att de fordrar polisens tillstånd för att fä uppställas.De spelautomater sora inte anses vara skicklighetsspel får inte utbetala vinst i egentlig mening, däremot polletter. Dessa fär dock endast användasför fortsatt spel. Beträffande de spel som har godkänts som skicklighetsspel får däremot vinstutbetalas i form av både varor och pengar. Denna jämförelse med förhållandena i våranordiska grannländer visar att reglerna för flipperspel därär restriktivare än i . I och krävs tillståndatt ställa upp spelen, och i krävs tillståndnär spelen ställs upp pänågon annan plats än ett näringsställe. 1981/82:203 58 Under detta kapitel redovisas sammanfattningsvis den syn pä spelhallarnas verksamhet som har kommit tilluttryck i lotteriutredningens huvudbetänkande(SOU 1979:29) Lotterier och spel, i remissyttranden över lotteriutredningens betänkande och i skrivelser till regeringen. har som tidigare nämnts i sitt huvudbetänkande läranat förslag till en ny lotterilagstiftning. Förslaget övervägs inora . Utredningenhar också i betänkandet belyst de sociala konsekvenserna av flipperspeletoch föreslagit att detta regleras i en särskild lag. Utredningen konstaterar att flipperspelet har ökat starkt i orafattning . har denna spelform kritiserats av bl.a.företrädare för skolan och sociala myndigheter. Kritikenhar gått ut på att spelet skapar sociala problem bland barn ochungdom. Den har särskilt gällt lokaler raed så raånga spel att de kan betecknas somspelhallar. Utredningen anser att denna kritik är berättigad ochatt det från sociala utgångspunkter ärmotiverat att spel på flipperspel och liknande apparaterregleras. Eftersom flipperspel vanligen inte ger vinst i egentlig mening utanendast rätt till frispel, har utredningeninte velat reglera flipperspelet i sitt förslagtill lotterilag. Man har i stället förordat att detta och 1iknandespel regleras ien särskild lag om begränsningar i rättenatt ställa upp vissa spelapparater m.m. Enligt lagförslagetskall länsstyrelserna, om det behövs från social synpunkt,kunna ingripa med föreskrifter sora Prop.1981/82:203 59 begränsar spelets omfattning i de fall där missförhållanden har uppstått. Detta kan ske genom föreskrifterom hur många spelapparater som fär förekomma ivissa lokaler och under vilka tider spel fårförekomma. Lagförslaget äralltså uppbyggt så att det i och försig är tillåtet att utan särskilttillstånd anordna spel och tävlingar sora avses i lagen. Länsstyrelserna fåremellertid möjlighet att ingripa med föreskrifter om missförhållanden uppstår. Remissyttranden överlotteriutredningens huvudbetänkande haravgivits av drygt 12Q statliga myndigheter, komrauner, näringslivsorganisationer och fackliga organisationer.Av remissinstanserna har ett 50-tal yttrat sig över lagförslaget angående flipperspel. Flertalet av de remissinstanser som har yttrat sig i dendel som rör flipperspel ser ett behov av att ätgärder vidtasför att man skall komma till rätta raed de missförhållanden som kan förknippas med denna spelverksamhet. Spelhallarna anses avremissinstanserna förorsaka de största sociala problemen. Många av instanserna vill dock förorda mera vittgåendeåtgärder än vad utredningen har föreslagit. Flera remissinstanser framhåller att lagen börutformas sä att myndigheterna ges möjlighet att ingripa redan innan socialaskadeverkningar har uppkommit. Det stora flertalet remissinstanser är eniga ora att den aktuella spel verksamhetenorsakar sociala skadeverkningar. De problem som kan förknippas med spelhallarnas verksamhet är enligt remissvaren bl.a. miljön i spelhallarna. Remissinstanserna pekar på att spelhallarna blir samlingsplatser för en ungdomlig publik, att spelhallarna har en utpräglad kommersiell inriktning, att ungdomarna gör av med betydande penningsummor på spelet och att penningbehovet ibland tillgodosesgenom kriminalitet som stölder 1981/82:203 60 Påståenden förekommer ocksäora att det i spelhallarna förekommerpenningtransaktioner i samband med narkotikaförsäljning och homosexuellprostitution. Skolkproblem och vissa ordningsproblem påtalas ocksäi flera remissvar. Bland åtgärder som föresläs av remissinstanserna kan nämnas totalförbud,införande av etableringskontroll, tillståndsprövning, kommunalvetorätt, anmälningsplikt och typgodkännande av spelapparater. och skola och polisstyrelseni polisdistrikt ställer sig inte fräraraandeför ett totalförbud mot flipperspel. Förslag ora införandeav etableringskontroll eller tillståndsprövning förflipperspel framförs av bl.a. riksåklagaren, brottsförebygganderådet, , lotterinämnden och flera länsstyrelser.Kommunal vetorätt förordas av komraun och kommun, . '\nmal ningsplikt vid etablering av flipperspel förordasav nägra länsstyrelser och polisstyrelser. Förslagom typgodkännande av spelapparater läranas av och . och lotterinäranden aktualiserar möjligheten att i tillämpaden lösning pä problem i samband med flipperspel och liknande spelsom praktiseras i . Där har ettunder offentlig tillsyn stående organ, , enligt en särskild lag fått monopol att bedriva spel på bl.a. förströelseautoraa-ter. iill den finska lösningen hörocksä att överskottet av spelverksamheten komraer ideella föreningar till godo (j fr avsnitt 5.4). Några remissinstanser ifrågasätter behoveteller lämpligheten av de åtgärder somutredningen har förordat. advokatsamfundvill inte tillstyrka att lagförslaget läggs till grund förlagstiftning. Det är inte förenligt 1981/82:203 61 med rimliga krav pårättssäkerhet att ge länsstyrelserna raöjlighet att ingripa på så vagt utformade grunder, anserAdvokatsamfundet. i ifrågasätter om den föreslagnaregleringen behövs. Enligt äruppfattningen att förströelsespelen orsakar sociala skadeverkningar överdriven. Liknande synpunkter framförs av AB Svenska autoraatringen och KnutssonbolagenAB. 4.3 Skrivelser till regeringen Till regeringen har frånkoramunala myndigheter och från föreningar kommit ett antal skrivelser, där man förordarlagändring för att komma till rätta med de sociala konsekvenserna av spelhallarnas verksamhet. En gemensara uppfattning i skrivelserna är att probleraen med flipperverksamheten är så stora attdet fordras en hårdare styrning än enligt lotteriutredningens förslag. Det ärenligt skrivelserna viktigt att koraraunerna får ökade befogenheter och möjligheter att påverkaetableringar av spelhallar innan sociala skadeverkningar har uppkommit. Ivissa av skrivelserna förordas någon form av tillståndsprövning. I andra föreslås attkommunerna skall få möjlighet att förhindra etableringar av spel-hallargenora vetorätt. Slutligen framförs i någraskrivelser uppfattningen att verksamheten i spelhallar skall förbjudas. Skolstyrelsen, sociala centralnämnden och i kommun påtalar att problemen raed flipperspel har ökat. Sädanaproblem som sen ankomst, skolk och stölderanses förknippade raed spelverksaraheten.Man har också tagit hand om barn som inte vägat återvända hem pågrund av att de har spelat bort pengar. I skrivelsen begärs därför att rättenatt ställa upp flipperspel lagregleras. Även sociala centralnämnden i kom- 1981/82:203 62 mun och konsuraentnärandeni Bodens kommun anser att de sociala skadeverkningarna av spelhallarnas verksarahetär så stora att lagstiftningen börändras så att någonform av tillståndsplikt blir erforderlig för verksamheten. KomraunfulIraäktigei , sociala centralnämndeni komraun och en programgrupp förbarn och ungdom i förordar i olika skrivelser ett system med koramunalvetorätt som gör det möjligtatt förhindra etableringar av spelhallar.Också i dessa skrivelser framhålls spelhallarna som olämpliga barn- och ungdomsmiljöer. Sociala centralnämndeni kommun bedömer de sociala skadeverkningarna så allvarliga att närandenbegär att flipperhallar skall förbjudas. Sarama uppfattning framförs från Unga Örnar Luleåkretsenoch Bergvikens socialdemokratiska kvinnoklubb i . I skrivelserna framhålls att själva spelhallarna är en mycket dåligmiljö och ett allvarligt hot mot barnoch ungdom. Man påtalar särskilt att spelhallarna vänder sig till en mycket ung publik. Penningslöseri, skolk, stölderoch skuldsättning är nägra av deproblem som enligt skrivelserna kan förknippasmed spelhallarnas verksamhet. Utöver de behandlade skrivelserna harStockholms socialförvaltning önskat fästauppmärksaraheten pä att det har förekomraitatt socialsekreterare och fältassistenternekats tillträde till nöjestillställningarför ungdora. framhålleratt det är nödvändigt att förvaltningens tjänstemän kan besökade ställen där ungdomar vistas, om man skall kunna bedriva ettmeningsfullt ungdomsarbete. Prop.1981/82:203 63 5 ÖVERVÄGANDEN OCH FÖRSLAG Som har framgåttav den redogörelsen ligger tyngdpunkten i sarahällets insatser förungdom på det förebyggande området.Genora samlade insatser bidrar raan till att förbättra barns och ungdomars uppväxt- och fritidsförhållanden. Trots denna strategi med samlade insatsersom det viktigaste instrumentet föratt motverka olämpliga ungdomsmiljöer och skapa positiva alternativ till denkommersiella ungdomskulturen, har samhällettvingats använda olika restriktioner och förbud. Man kan bland ungdomsrailjöerna urskilja vissa railjöerdär sarahället måsteingripa och sätta bestämda gränser.Ett samhälle som värnar ora barn och ungdom kan aldrig acceptera direktskadliga ungdomsmiljöer. Praktiskt taget alla är överens oro attmiljöer där det förekomraer alkohol- ochdrogmissbruk, vandalisering, våldshandlingar,annan kriminalitet, prostitution eller liknande kan hänföras till sådana railjöer. Frågan om lagstiftningsåtgärder för att skydda barn och ungdora mot socialaskadeverkningar sora förorsakas av sådana olämpligaungdomsmiljöer har fått stor uppmärksamheti.den allmänna debatten. Pä video-gramområdethar frågan om rättsliga restriktioner mot videovåldet röntsärskild uppmärksamhet. har antagit en lag(1981:485) om förbud mot spridning av filmer ochvideogram raed våldsinslag. Lagen trädde i kraft . Ett annat orarådesom tidigare kritiserades hårt utifrån sociala utgångspunktervar spelet på s.k. enarmade banditer. Dettaspel vände sig huvudsakligen till vuxna,men lockade även barn och ungdom. Som tidigare(avsnitt 3.5) 1981/82:203 64 har nämnts är sådant spel, om man bortser från spel på fartygi internationell trafik, numera totalförbjudeti . Till avarterna bland ungdomsmiljöer har ocksåi den allraänna debatten hänförts den verksarahetsom de s.k. flipper- och spelhallarna bedriver. Från olika hållhar framförts krav pä att denna verksarahet skall lagregleras. Särskilt frånsociala rayndigheter och andra kommunala organ har påtalats att de allt vanligare spelhallarna skaparsociala problem bland barn och ungdom. Det ärinte främst själva spelautomatcrnas konstruktion och utformningeller spel på enstaka apparater som har förorsakat kritik. Kritiken har i stället främstriktats mot den fritids- och ungdomsmiljösom spelhallarna utgör. I viss utsträckning har kritik också riktats mot spelverksarahet påenstaka apparater. Det anses t.ex. vara ett problem med flipperspel i närheten av skolor.