prop · G503130 · 1981-12-31 00:00:00 — Redan,nu kan sägas atl den föreslagna avgiftslalituden vid lagens ikraftträdande inte kom mer att motsvara 14 resp. i dagens penningvärde. Ett sätt att komma förbi detta är att uttrycka avgiftslalituden i förhållande till basbe loppet. Utgående från förslagsvis basbeloppet () skulle den av utredningen föreslagna avgiftslatituden per avgiftsenhet kun na uttryckas som minst 1,4 och högst 4,0 lusendelar av basbeloppet. En till basbeloppet knuten bygdeavgifl har också den fördelen att omprövning av avgiften med hänsyn lill ändring i penningvärdet blir obehövlig. Utredningens försök atl komma förbi problematikenmed penningsvärdeförändringen har f. ö. tagit sig uttryck i ett frånlagteknisk synpunkt besynnerligt motivuttalande. I specialmotiveringen (s. 318)sägs sålunda all maximibeloppet i latituden avpassats så att hänsyn vidomprövning enligt 3 8 skall kunna las till eventuell penningvärdeförändring. Dåavgift första gången bestämmes bör man således alltid hålla en vid marginaltill maximibeloppet. Delta är en helt ny och från juridisk synpunkt främmandesyn på begreppet avgiftslalilud. 2 8.Enligt andra stycket skall tillständsmyndigheten, om det är påkallat, ange till hur stor del avgiften hänför sig till kraftverket och till andra förelag. Uppdelningen avser att ge ledning vid avgiftens fördelning mellan olika bygder. Sådana föreskrifter lorde i huvudsak endast behövas då mer än etl län beröres av avgiften. Denna skall ju inbetalas till i det län där kraftverket är beläget. , och ligger många av kraftverken inte i samma län soni regleringsmagasinen. Är det å andra sidan bara etl län som berörs bör själv kunna fä besluta om avgiftens fördelning. I 3 8 anges att avgiften skall utgå från och medkalenderåret näst efter del då tillstånd lill kraftverk eller ändring däravförst logs i anspråk. Delta innebär, beträffande den del av avgiften som skallmotsvara 2:IO-avgiften, en markant försämring. 2:IO-avgiften skall ju utgå frånoch med kalenderåret näst efter det, då arbetet å byggnaden påbörjats (dvs.från och med året efter det då skadan inträffade). Enligt 15:8 punkt 10 VLF skall skyldighet att utgeavgift enligt 11 kap. avgöras av tillståndsmyndighelen och intas itillståndsbeslutet. Enligt 11:3 gäller avgörandet angående avgift isänder, räknat från det kalenderår då avgiften först skall eriäggas. Det kandärför la ganska lång Prop,1981/82:130 312 lid från del avgiflen första gången beslämts lill dess denkan omprövas. Om byggnadstiden bestäms till kan avgiften sålunda inteomprövas förrän 20 är efter del den första gången beslämts. Det finns därför skälall överväga om inte avgiften hör utgå från en tidigare tidpunkt, förslagsvis ienlighet med vad som gäller angäende fiskeavgift. Etl alternativ vore attlåta avgiflen bestämmas pä ell sen.ire stadium, varvid eventuellalalilud-förändringar skulle kunna beaktas. Smidigast vore dåatt låta domstolen bestämma avgiften, i vilket fall även omprövningar lämpligenbör vara en domstolsfråga i stället för alt - som föreslagils -handläggas avkoncessionsnämnden. 1 11:3 andra stycket VLF anges altavgiften vid omprövning skall ändi-as enligt vad som finnes påkallat med hänsynlill erfarenhelerna av "förelagets" inverkan eller ändring ipenningvärdet. Med "företaget" torde böra förstås även nytillkomnaeller utökade regleringar eller överledningar. 1 11:5 användes uttrycket"berört eller angränsade vattensystem", utan att uttrycket närmarepreciserals. Enligt motiven har därigenom markerats avgiftens lokalaanvändningsområde. Det kan visserligen vara svårt att ange någon allmängiltigtolkning av vad som i varje enskilt fall skall avses med berört ellerangränsade vattensystem, men del är viktigt all framhålla atl uttryckel varkenfår ges en för snäv eller för vid tolkning. (Jfr 3:12 VLF.) Övergångsbestämmelserna lill 11kap. VLF synes alltför knapphändiga. 1 betänkandet sägs endast att bei-äkningenär så enkel atl den kan göras vid varje omprövningstillfälle för äldreregleringar till dess alla äldre avgifts-beslut blivit omprövade och att däriörnågon gemensam tidpunkt för omprövning inte behöver fastställas. Därmed harman emellertid inle löst frågan hur tiden till nästföljande omprövning skallberäknas. Anta att i en älv finns treregleringar, A. B och C. för vilka regleringsavgifler skall omprövas år 1984,1986 resp. 1990. 1 älven finns fem kraftverk, a, b, c, d och e. Ytteriigareregleringar och kraftverk planeras. Fiskeavgifter utgår för samtligaregleringar och kraftverk. 1984 skall regleringsavgiflen för.\ omprövas och omvandlas till bygdeavgift, men enligt VLF kan endast en delav den blivande bygdeavgiften då bestämmas, nämligen A:s andel i bygdeavgiflenför a-e. bestämmes pä samma sätt B:s andel i bygdeavgiften för a-e ochår 1990 C:s andel. har gått sedan bygdeavgift fastställdes förA;s andel i a-e. Utan särskilda övergångsbestämmelser synes man för all framtidvara hänvisad till delomprövningar lör varje kraftverks bygdeavgift. Bildenkompliceras ytterligare av fiskeavgifterna, där ju den nuvarande avgiftsperiodenär . Omprövning av A:s fiskeavgift skall kanske ske först . För ett efter nya vattenlagen söktkraftverk bestämmes avgiften däremot på en gång med beaktande av allaregleringar, och omprövning sker endast . Om avgiftslatituden, som kollegietföreslagit, uttrycks i ett automatiskt verkande index blir problemet betydligtmindre besvärande. Omprövning kan emellertid behövaske på grund av ändrade ulbygg-nadsförhållanden (l.ex. en tillkomn-iandereglering). De omständigheter som skall beaktas vid avgiftens omprövning lorde,som tidigare anförts, vara lämligen likartade för alla kraftverk inom ett ochsamma vattensystem. En gemensam prövning bör då eftersträvas.Tillståndsmyndigheten bör därför, när avgiften första gången bestäms, fåförkorta den första avgiftsperiodens längd så att omprövningen tidsmässigtsamordnas med övriga kraftverk. Prop,1981/82:130 313 Av övergångsbestämmelserna framgår ej huruvidaulredningen anser alt nuvarande avgifter efter omprövning icke skall fåöverstiga maximum enligt den nya skalan. Om så är fallel bör givetvis inteheller nya avgifts-minimum få underskridas. För alt snabbare komma in i det nya systemet kandet vara motiverat atl i 4 8 andra stycket lagen om införande av nyavattenlagen ange, att fråga om bestämmande av avgifter skall handläggas enligtnya vattenlagen därest huvudförhandling i frågan i ickeavslutats vid nya lagens ikraftträdande. Kollegiet finner det angelägel attövergångsbestämmelserna görs entydiga och enkla alt tillämpa. Utredningensförslag uppfyller inte sjådana krav. Kollegiet föreslår att bestämmelserna sesöver. : Ulredningen har idelbetänkande (SOU 1972: 14) behandlat vattenlagstiflningens avgiftssystem.Genom tilläggsdirektiv har utredningen fått anledning att behandla frågan pånytt, bl. a. från regionälpolitisk synpunkt. Ämbetet som ej bereddes tillfälleyttra sig över utredningens första förslag vill i detta sammanhang redovisasina synpunkter på medlens användning. Enligl förslagel (11 kap. 4 8) får viss del avbygdeavgiften användas för atl tillgodose vissa - ej närmare angivna - ändamålbeträffande den bygd som beröres av företagel. Avgiften skall användas för allgottgöra bygden skada eller olägenhet som vållas genom företagel. Vatlenföretag vållar som regel stora ingrepp ikulturlandskapet. Påverkan av den fysiska miljön och direkt skada påkulturminnen är härvid de påtagligaste förändringarna. Även indirekt påverkan iform av förändringar av traditionella brukningsformer och kulturmönsterförekommer. För att mildra effekten av ingreppen fordras ofta kraftfullaåtgärder för att bevara och göra de återstående delarna av kulturmiljöntillgängliga för allmänheten. Ämbetet anser alt kostnaderna härför bör kunnabestridas av regleringsmedel/bygdeavgift. Detta ställningstagande slår enligtämbetets mening i överensstämmelse med lagstiftarens intentioner. Ämbetetkänner emellertid endast till etl fåtal fall där regleringsmedel har använtsför insatser av kullurrainnesvårdande karaktär, l.ex. upprustning av Skellefteåkyrkstad enligt regeringsbeslut . I andra fall har ämbetet ej vunnitgehör för sådana yrkanden. i har genom beslul1977-06-22 beviljat av regleringsmedel för underhåll av enkulturhistoriskt värdefull byggnad. Vattenrättsdomaren i Umebygdens tingsrättavstyrkte emellertid vid remissbehandlingen bifall till bidragsansökan medhänvisning till att jordbmksdeparlementets tillämpningsföreskrifter endastmedgav bidrag till objekt av investeringskaraktär. Ämbetet, som anser altlagförslaget i sig möjliggör en tolkning enligl ämbetets ovan anfördasynpunkter, får yrka på atl i direktiven för framtida tillämpningsföreskriftereller förordningar intas sådana anvisningar att bygdemedlen får användas ävenför bl. a. upprustning och underhåll av för" bygden väsentligakulturminnen. Lantbruksstyrelsen: Vattenkraftverk påverkar oftalantbruket eller rennäringen. Någon form av särskilda villkorsmedel börkraftverkets ägare förpliktas utge med hänsyn lill näringslivel och andraintressen i den bygd som påverkas. Lantbruksslyrelsen har tidigare tillstyrktförslag om bygdeavgift. Det är angelägel alt regeringen även i framlidenförordnar om alt särskilda villkorsmedel avsätts för rennäringen. : kan inte godtadet föreslagna avgiftssystemet. Skälen härtill är främst följande. Prop,1981/82:130 314 I § säger i korthet att endaststörre vattenkraftverk ska kunna förpliktas erlägga s. k. bygdeavgift.Avgiftspliklen kopplas ihop med tidpunkten när tillståndet tas i anspråk ochinte som när byggnadsarbetet påbörjades, 3§. Femtori procent avbygdeavgiften skall enligt 4 8 användas för att främja fisket i landet. Någonfristiiende fiskeavgift motsvarande,nuvarande 2 kap. 10 8 skall alltså intelängre kunna åläggas. I motiven till nuvarande 2:10 VLhar som skäl för denna avgifisform framhållits att, oavsett att åtgärder tillskydd för fisket föreskrevs och ersättning till enskilda fiskeintressenlerutdömdes, del dock i allmänhet kvarstod viss skada, som drabbadefiskerinäringen i stort. Av de åriigen inflytande avgifterna går omkringhälften till olika slags direkt fiskefrämjande åtgärder, medan återstoden ihuvudsak anslås till forsknings- och försöksverksamhet inom fiskels område. Enminskning av dylika avgifter skulle därför få vittgående negativa verkningarför fiskevårdsarbelet i landet. Utredningen har resonerat med utgångspunkt från att endastde största och mest ingripande företagen kan antagas ha en mer kännbar inverkanpå bygdeförhållandena. väntas, enligt ulredningen, inte ha sådaninverkan och bör därför undantas från avgiftsplikl. vill inteifrågasätta att detta resonemang kan vara tillämpligt på den "allmännabygdeskadan". Såvitt avser fisket är det dock en fullständig felsyn. Någrafrån fiskeribiologisk synpunkt bärande skäl att pä detta sätt begränsaavgiftsplikten till de största kraftverken finns inte. Tvärtom kan, som styrelsenovan understrukit, även mindre kraftverk liksom också i det närmaste alla andraformer av vatlenföretag åstadkomma fiskeskador som inle bara är av lokalbetydelse. Verkningarna kan påvisas över vidsträckta områden. Den allmännafiskeskadan behöver alltså inle vara knuten till den bygd eller del vattendragdär valtenföretaget utförs. Del är inte heller rättvisande atlha fiskeavgiften fastställd som en på förhand fixerad, orubblig procentsats avbygdeavgiften. Något statiskt samband mellan bygdeskadan och fiskeskadanföreligger ju inte. Beräkningen av femtonprocentsatsen bygger för övrigt påföriegat material. Om den föreslagna modellen, trots styrelsens bestämdaavstyrkande, likväl skulle väljas borde procentsatsen åtminstone inte sättasunder Qugo procent. Avgiften föreslås utgå fr. o. m. kalenderåret närmastefter det då tillstånd till kraftverket eller ändring därav först togs ianspråk. Paragrafen måste jämföras med 12 kap. 6 8 och 18 kap. 30 8.Fiskeristyrelsen utgår från att kompensation ska kunna utgå i de fall arbetepåbörjas ulan tillstånd. Vidare förutsätter styrelsen all rned skrivningen i 11kap. 3 8 inte avses någon förändring i förhållande till vad som gällerenligt 2 kap. 10 8 VL, som kopplar avgiflspliklens inträde till arbetenas påbörjande.Till övergångsbestämmelserna, 14 8, återkommer styrelsen längre fram. Det endapositiva ser i förslaget om bygdeavgift är, attomprövningstiden föreslås sänkt från nuvarande 20 till . Förslaget i dennadel överensstämmer med vad styrelsen framfört till ulredningen 1969. Senaretids penningvärdeutveckling har dock svårt undergrävt värdet hos avgifterna.De borde därför helst indexregleras. Härigenom skulle de dels blivärdebeständiga och dels bespara berörda myndigheter och företag myckel arbetemed bevakning. I vart fall har utvecklingen visat alt en vore atl föredra. I stället för ulredningens förslagbeträffande IIkap. 1-4 88 föreslårstyrelsen alt fiskeavgift till befrämjande av fisket i landet ska kunna utgå Prop,1981/82:130 315 vid alla former av vattenföretag, att denna fiskeavgiftberäknas från fall till fall i likhet med vad som gäller, att avgiflen skakunna utgå - som -efter del att arbetena påbörjas och att avgiftenskall vara index-reglerad eller i vart fall kunna omprövas . Ulredningen föreslår vidare atlnuvarande avgifter enligl 6 kap. 9 8 skall slopas. Flottningen är visserligenidag av mindre betydelse och de åriigen inflytande avgifterna inte särskiltstora. Utvecklingen i fråga om energipriser m. m. kan dock föranleda attnuvarande landsvägstransporter bedöms bli alltför dyra med en återgång tillflottning som följd. Utredningen föreslår ju för övrigt atl s. k. buntflotlningskall jämställas med lösflottning. Detta kan medföra krav på breddadeflottleder med försämrade betingelser för fisket som resultat. avstyrker därförförslaget alt inte bibehålla en motsvarighet till nuvarande 6:9-avgifter.Maximiavgiften, /m-' flottgods, fastställdes är 1919. Den bör nu höjas inivå med den allmänna prisutvecklingen. 5 8 innehåller en motsvarighet lillnuvarande avgifter enligl 2 kap. 8 8. Förslagel innebär dock en förbättring gentemot vad som gäller . Skyl digheten att utge denna avgift skall nämligen kunna gälla såväl berört som "angränsande vattensystem". Förslaget, som överensstämmer med vad styrelsen framfört till ulredningen, tillstyrkes. 14 8 lagen om införande av nyavattenlagen. Även om del ullrycks någol oklart, utgår från attgamla 2:10-avgifter ska kunna utgå efter omprövning. Förstaomprövningslillfället bör dock aldrig vara längre än efter del att nya VLträtt i kraft. Omprövningen skall därefter vara indexreglerad eller ske medhögst intervall i enlighet med vad styrelsen föreslagil under 11 kap. Fiskeriintendenten i Övre norradistriktet: 1 8. S. k. bygdeavgift skall ej Utgå om antalet avgiftsenheter ivattenkraftverk understiger femhundra. Detta innebär all mindre anläggningaroch övriga förelag ej beläggs med avgift. Av bygdeavgiften skall motsvaraden nuvarande avgiften, enligt 2 kap. 10 8 vattenlagen, lill främjande avfiskel inom landel. Del kan ej vara rimligl all fiskeavgiften begränsas pådetta sätt, utan den bör utgå för alla företagstyper som medför inverkan påfiskel. Vid mindre belopp bör den kunna betalas in på en gång. Den föreslagnaavgiften för fiskel bör kallas fiskeavgift och helt brytas ut ur bygdeavgiften. En sammanslagen avgift för kraftverk och regleringarföreslås. En uppdelning skall kunna göras av tillständsmyndigheten, men någranärmare regler för hur denna uppdelning skall göras anges ej. Detta vore önskvärt,eftersom regleringar och kraftverk kan drabba olika områden och kan ha mycketvarierande inverkan på fisket. Av en uppställning pä sid 314 i betänkandetframgår att det föreslagna systemet på l.ex. Lule älv ger mindre belopp än delnuvarande. Det kan ej vara rimligt all man med ett nytt system ändrar avgiftensstoriek i vår mest utbyggda och kraftverks-reglerade älv. Vad gällerfiskeavgiften har man utgått ifrån all den skall vara i samma storleksordningsom . Här torde en höjning vara motiverad med hänsyn till att manframöver bygger ut i våra sista outbyggda vattendrag och speciellt storainsatser på fiskesidan krävs, både vad gäller forskning och direkta åtgärder. Denna paragraf medger åtgärderi kringliggande vatten, som kompensation för skador i ett utbyggtvattenområde. Detta är värdefullt, eftersom den största olägenheten mednuvarande 2:8 åtgärder just har varit, all de ej kunnat användas utanför detskadade vattenområdet, där det ofta varit svårt alt hitta meningsfullaåtgärder. Prop,1981/82:130 316 Fiskeriintendenten i Nedre norra dislriktet: A. Avgiftermotsvarande VL 2:10. Förslaget alt endast avgiftsbelägga installerad effekt Graden av korttidsreglering tordemätas ganska väl av den installerade effekten. Då del gäller årsregleringar ochframför allt flerårsregleringar är sambandet emellertid väsentligt sämre. Att korttidsregleringar genom denföreslagna beräkningsmetoden kan beläggas med adekvata avgifter är urfiskesynpunkt synnerligen välkommet. För års- och flerårsregleringar innebärförslaget emellertid av allt atl döma försämringar jämfört med nuvarandeberäkningsmetod baserad pä magasinsvolymen. Det är därtor i hög grad tveksamtom den föreslagna avgiftsbeläggningen enbart av installerad effekt verkligenmedför att avgifterna ur fiskesynpunkt blir riktigare dimensionerade och merarättvist placerade än enligt gällande vattenlag. Slutsatsen måste bli attförslaget på etl eller annal sätt måste kompletteras med särskilda bestämmelserför års-och flerårsmagasin. Förslaget till sänkt avgift för toppeffekt Utredningen har i etl tidigarebelänkande (SOU 1972: 14 sid. 135) motiverat sitt förslag. Sannolikt är det enhelt riktig bedömning att kraftverkels allmänna inverkan på bygdensförhållanden per utbyggd effektenhet avtar vid mycket hög ulbyggnadsgrad;exempelvis utöver den angivna gränsen av medelvaltenföringen. Sådan extremutbyggnadsnivå förutsätter visserligen långt driven korllidsreglering men denbedrivs i regel inom redan tidigare tillåtna regleringsgränser. Landskapsbildenpåverkas således inte märkbart. Ur fiskesynpunkt ter sig emellertidsituationen annorlunda: Den snabbt växlande vallenhaslighelen i samband meddygns-, vecko- och helgreglering har svåra vefkningai- både på fiskbestånd ochpå möjligheten att bedriva fiske. Det förefaller oriktigt att avgiften tillfiskel per installerad effektenhet skall nrinska i och med atl ulbyggnadsgradennår den nivå som utmärks av långt driven korttidsreglering. Åtminstone då detgäller fiskeavgiften bör avgiftsenheten, enligt ulredningsförslagei 10 kW,behållas även för installation av effekt överstigande effekten vid avmedelvaltenföringen. Förslaget till avgiftsbefrielse För mindre kraftverk Det föreslås att avgift ej skallutgå då antalet avgiftsenheter understiger 500. Den angivna gränsen motiverasav utredningen dels med att mindre kraftföretag inte kan antas ha någon merakännbar inverkan på bygdeförhållandena och dels med att myndigheter inte börbelastas med administration av små belopp. Den föreslagna avgiftsgränsen. 500enheter, motsvarar vid en utbyggnadsgrad av intill av medelvaltenföringenatt intill 5 000 kW kan installeras utan atl anläggningen beläggs med avgift.En grov överslagsräkning ger att 5 000 kW vid angiven utbyggnadsgrad bör kunnatas ut om produkten av vattenföring (mVs) och fallhöjd (m) är ca 420.exempelvis som 42 m-Vs medelvattenföring vid 10 m fallhöjd. Möjligen kan delförhålla sig som ulredningen menar att en sådan utbyggnad inle har mera kännbarinverkan på bygdeförhållandena i allmänhet. Ur fiskesynpunkl måsle en-tellerlidbedömningen bli atl överbyggnad av vattendraget är ett högst betydande ingrepp. Vad gäller ölägenheterna med småbelopp torde dessa kunna undvikas genom utdömande av engångsbelopp efterkapitalisering av årsavgiften. Prop,1981/82:130 317 Den föreslagna avgiftsgränsens högaläge framgår av atl den redan vid lägsta normaltaxa, per 10 kWinstallerad effekt, ger en årlig bygdeavgifl av . varav avgiftsdelentill fiskel enligt utredningens förslag utgör I . Om denna åriigaavgiftsdel till fisket omräknas till engångsbelopp genom kapitalisering skulleföljaktligen kunna tillföras fisket. Det är med andra ord väsentligaavgifter som undandrages fisket om ulredningens förslag följes. Utredningens uppfattning om demindre anläggningarnas inverkan på motstående inlressen synes genomgående varaföga eller inle alls giltiga då det gäller fiskeförhållandena. Småkraflverkensinverkan på fiskel skall därför här kommenteras särskilt. I de mindre vattendragen byggdesdammar med sågar, kvarnar och småningom bykraftverk långt innan man utvecklat teknikför utbyggnader i de stora älvarna. En stor del av de ännu kvarstående dammarnaoch kraftanläggningarna har tillkommit före vattenlagen och i varje fall underen tid då inget fritidsfiske tillmätte harr- och öringslrömmar ett högtrekreationsvärde. Längs alla landets kuster har havsöringåar överbyggts utanegentliga åtgärder till skydd för vandringsfiskbestånden. De stora älvarna överbyggdes iregel och efter prövning enligt vallenlagen, varvid kraftföretagenålades omfattande fiskevårdsåtgärder vad gäller vandringsfisk. Den nämndaskillnaden mellan småvatlendragen och de stora älvarna i fråga om hänsyn tillfisket är således historiskt betingad. har stora belopp avallmänna medel använts för restaurering av nedlagda flottleder och för all vidnedlagda sågar, kvarnar och bykraftverk öppna dammarna och göra vattendragentillgängliga för vandringsfisk. Del torde vara helt uppenbart altkraftulbyggnad i småvalten måste anses förorsaka långt större fiskeskador perinstallerad effektenhet än de stora anläggningarna. S. k. minikraftverk är justnu aktuella. 1 utreds minikfaftverkens lönsamhet av VÄST (för teknisk utveckling). VÄST definierarminiKraftverk spm anläggningar med effekt mellan 100 och I 500 kW. Gränsernahar satts med hänsyn lill atl mindre anläggningar anses vara klart olönsammamedan större anläggningar är så speciella atl de inte lämpar sig förstandardisering. Minikraftverken faller långt under gränsen för avgiftspliktenligt föreliggande förslag till avgiftsbeläggning (5 000 kW). Mest aktuellt inomminikraftverksprogrammet är restaurering av nedlagda äldre småkraftverk ochkomplettering av utbyggnadsgraden vid småkraftverk som ännu är i drift. Senarei planeringen ligger nyanläggningar i småvaltendrag. Modern vattenkraftutbyggnad imindre vattendrag Kan förutsättas bli lönsam framför allt i närheten avbefolKningsKoncentratipner, där elkraften kan utnyttjas utan högaöverföringskostnader. Det förefaller ofrånkomligt atl detta måste medföra svårkonflikt med särskilt fritidsfiskets intresse ay närbelägna strömvalten. Små anläggningar kan antas fä svårtalt bära kostnaderna för mera omfattande åtgärder för fisket. Möjlighet tillavgiftsbeläggning bör emellertid finnas. Den av utredningen föreslagna gränsenför avgiftsplikl skulle innebära att flertalet för fisket attraktiva harr- ochöringvatten skulle kunna byggas över utan avgiftsbeläggning. Urfiskevårdssynpunkt finns ingen anledning atl dra en undre gräns föravgiftsplikl. Förslaget till dimensionering av fiskeavgiften Prop, 1981/82:130 318 Den andel av bygdeavgiflen somenligt ulredningen bör tillkomma fisket har framräknals genom jämförelse avsumman av alla utbetalade fiskeavgifter i landet med motsvarande summaav alla regleringsavgifler. Dessa årsbelopp är emellertid resultat avdomstolsutslag i vattenmål under mer än elt halvsekel. I bästa fall uttryckerutredningens förslag till dimensionering av avgiften således en anpassningtill domstolarnas medelupp-fatlning under en i sammanhanget mycket långtidsrymd. Därmed torde den pä detta sätt framräknade procentsatsen till fisketinte utan vidare kunna anses avspegla nu rådande uppfattning om fisketsrelation till andra motstående intressen som dessa kommer till uttryck iregleringsavgiften. Föreslagen procentandel kan redan av dessa skälifrågasättas. Föga torde för övrigt vara alt vinna genom en anpassning avfiskets procentandel till nuvarande uppfattning.