prop · G503111 · 1981-12-31 00:00:00 — 5AFanser att filmbranschens inflytande över filmpoliliken är en posifiv effekt av filmavtalel.Branschinflylandet sägs bidra fill effekfivitet och minskad byråkrati. Genomavtalsformen sätts vidare en gräns för möjligheten att driva en filmpolifiksom strider mot filmbranschens intressen. skriveratt filmavtalet har varit lill slor nytta för branschen, medan FöreningenSveriges filmproducenter betonar del förtroendefulla samarbetet och Filminsfitutetsroll som balanserande faktor i svenskt filmUv. understryker all avtalet innebär attfilmbranschens organisationer tar elt kullurpolitiski ansvar, men pekar samfidigtpå att ett filmavtal inte innebär all filminslilutel inle kan fåarbetsuppgifter vid sidan av avtalet. Enligt kan del vararimligt om branschen får inflytande över produktionen av långfilm förbiografvisning och ett avtal bör begränsas liU denna sektor. anser alt filmavtalet innebär en oacceptabel bindning av filmpoUlikentill den kommersiella filmbranschen. förordar att elteventuellt filmavtal utformas så all står utanförbranschorganisationerna och får en mer självständig och oberoende ställning. Fleraremissinstanser lar upp frågan om kulturarbetarnas eller filmarbelarnasinflytande i filmpolitiken. Filmcentrum och talar om endemokratisering av stödbeslulen. anser alt filmarbetarna eller deras organisationer skall varapart i ett eventueUt nytt filmavial. De anser också alt filmarbetarna skallgaranteras representafion i bl.a. . Närdet gäller frågan, om elt nytt avtal bör eftersträvas eller ej, fördelar sigremissinstanserna i olika gmpper. Engmpp anser att filmavtalel bör kunna förlängas oförändrat eller med smärrekompletteringar. Dit hör NO, SAF, , ,, och Våragårdar. Också UHÄ och Folkets husföreningarnas 1981/82:111 96 riksorganisationförordar ell förnyat filmavial, men de understryker att vissa filmpolitiskauppgifter kan behöva lösas vid sidan av elt avtal. Enannan gmpp av remissinstanser kan tänka sig elt fortsatt avtal bara om detskiljer sig väsentligt från det nuvarande. och Sverigesstudent filmstudios centralsekretariat anser alt ett avtal bör begränsas tillatt gäUa stöd lill produktion av långfilm. anser attbiografavgifter även i fortsättningen bör svara för finansieringen av en delav filmpoliliken och att det för den skuU behövs ett avtal. Förbundet betonardock att avtalet inle får beskära statens kulturpolifiska handUngsfrihel på filmområdel.I de delar som reglerar produktionsfrågor vill vara avlalsslutandepart. Klys och betonar viklen av all dekulturpolitiska målen skall kunna tillämpas på filmområdel. Filmarbelarnasorganisationer bör vara part i ett eventuellt avtal. SÖ vill inte att nuvarandeavtal skall förlängas, men anser att mycket talar för någon form av avialslösning.Lö betonar att staten måste slå fri att besluta om reformer på filmområdelliksom inom andra konstområden. Därför måste framfida åtgärder på filmområdetkunna prövas utan hinder av nuvarande avtal. FolketsBio anser att filmavtalel skall sägas upp och inle förlängas i nuvarande form.Konstruktionen med filmbranschens ställning som jämställd med statens äroacceptabel. Skulle det bli elt filmavial skall filmarbetarna vara en av de avlalsslutandeparterna. Filmcentrumanser inte att filmavtalel bör förlängas i någon form. I stället bör staten tadet fulla ansvaret för filmpolitiska åtgärder och på så vis upphäva beroendetav den kommersiella filmbranschens framgångar. Promemorianssynpunkt all förhandlingar om ell nytt filmavial inle bör dröja alll för längestöds av och i ell gemensamtyttrande saml av och . Fråganom ett nyll filmavial hänger nära samman med frågan om hur de filmpolitiskaåtgärderna skall finansieras. och anser i sitl gemensamma uttalandeatt biografavgiflen är överlägsen aUernativa syslem, men alt den måstekompletteras med bidrag från stal och kommun. Den ger filmen automatiskainkomster och bidrag tUl självständighet. Skulleförhandlingarna resultera i att ullagsprocenlen höjs är förutsättningen attstaten går in med en motsvarande höjning. Också kommunerna måste öka sitt stöd. anser att biografavgiften även i fortsättningen bör vara10%. Skulle den sällas högre vill filmuthyrarna erhålla kompensation, eftersomde drabbas hårdare än biografägarna. förordar att i stället för biografavgiften en särskild statligskatt tas ul på biografföreställningar. Prop.1981/82:111 97 görasprogressiv och på så sätt drabba de framgångsrika filmerna hårdare. Den skulledärför utgöra ett stöd för den ambitiösa filmen. Också Klys, som anser att enbiografavgift även i fortsättningen bör kunna tas ul, förordar att denna görsprogressiv. Systemetmed en biografavgift innebär ju att resurslillgången blir beroende avbiografemas inkomster. Såväl och Svenska teaterförbundetsom Filmcentrum och från sina utgångspunkter vill att staten skallgarantera en nivå oberoende av biobranschens omsättning, Nuvarandebiografavgift tas inte ut av småbiografer som har högst fem ordinarieföreställningar . En sådan ordning måste gälla också i fortsättningen,betonar LO, Folkets husföreningarnas riksorganisation och Våra Gårdar. Enavgiftsbeläggning skulle leda till att dessa biografer tvingades lägga nerverksamheten. Några remissinstanser tarupp frågan om mervärdeskatt och film. betonar att ingaandra konstarter betalar mervärdeskall på biljettpriserna. Att då beläggafilmen med mervärdeskatt vore orimligt. har en liknandeuppfattning. FöreningenSveriges filmproducenter föreslår att filmproduktionen befrias från ingåendemervärdeskatt. 2 Produktion av film Närdet gäller produklionsslödels omfattning viU flera remissinstanser se enkraftig ökning av stödet tUl kortfilm, dokumentärfilm m.fl. "ickebiograffilmer",i flera fall med att en produkfionsnivå fastställs för långfilmen somligger högre än f. n. Enligt Klys är det nödvändigt att olika former avkortfilm, dokumentärfilm och barnfilm garanteras möjligheter som är jämbördigamed biograffilmen. anser att medel måste finnas tillgängligaför ett stort antal sådana filmer. uppskattarantalet frilansfilmare som arbetar med fri kortfilm tiU ca 150 personer, och viUse en kraftig förstärkning av statliga anslagen tUl produktionen. TCO,Filmcentrum och anser att produktionsstödet bör vara tillgängligtför alla sorters film oberoende av ämne, bredd och distributionsformer.Sveriges författarförbund, som tror att icke-biogrciffllmens publik är minstlika stor som biopubliken, vill att förstärkta insatser i första hand skallriktas till sådan film, med syfte att utjämna den obalans som råder. Även Löanser att insatserna för kortfilm och barn- och ungdomsfilm bör uppmärksammas. Ifråga om spelfilmsproduktionens omfattning pekar flera remissinstanser pånivån , eller ca 25 filmer som ettlämpligt riktmärke. pekar i första hand på behovet allbereda frilansarbetande filmarbelare en kontinuerlig syssel-7 1981182. Prop.1981/82:111 98 På så säll blir del möjligt att behålla ochutveckla konslnäriig och teknisk kompelens, liksom all slå vakt om den inhemskaproduktion som är ett väsentligt inslag i den ullandsdominerade repertoaren.Förbundet vill att volymen 25 filmer skall garanteras. Enligt Svenska filminstUutet kan man inle se enbart tillvolymen mätt i antalet filmer, utan man måste också la hänsyn tillinvesteringsvolym och sysselsättningseffekten. Filminslilulel betonar i likhetmed Svenska tealerförbundel vikten av en konfinuerlig sysselsättning för althålla kvar kreativ och leknisk kompelens i filmproduktionen. Institutetunderstryker också att en viss produktionsvolym är nödvändig för att enmångfald i produktionen skall bli möjlig. Filminslilulel vill att produkfiuonenunder skall komma tillbaka till den bredd den hade under 1960-talel.En minimimålsältning för antalet filmer bör läggas fast i samband med ell nyttfilmavtal. I det gemensamma uttalande som och Tealerförbundelhar gjort förordas nivån 25 filmer . FöreningenSveriges filmproducenter och ansluter sig filluttalandet. Folkets husföreningarnas riksorganisation pläderar för ennivå av ungefär 25 filmer med samma argument som Filminsfitulet. Sammaproduktionsvolym förordas också av LO. UHÄ lalar för en högre produk-fionsvolymän f.n. argumenterar inle för en högre volym förspelfilmsproduktionen. Däremot för organisafionen ett resonemang enligt vUketdel behövs ökade resurser om spelfilmsproduktionens nuvarande nivå skall kunnabibehållas som satsningen på andra sorters film ökar. När det gäller formerna för beslut om produktionsslödtalar några remissinstanser allmänt liU förmån för ell pluralistisktbeslutssystem, nämligen SÖ, TCO, . ,Föreningen och . redogör för den försöksverksamhelsom bedrivs med all låta frilansande producenter självständigtfalla beslut om produktion. Institutet pekar vidare på sambandet mellan pluralismi svensk film och produktionsresursernas omfattning. Frågan om vem som skall producera filmerna berörs i flerayttranden. Svenska filminstUutet pekar på behovet av hyggligaarbetsmöjligheter för de mindre, fristående produktionsbolagen. Filminsfitulethar en ambition alt lägga ut produkfioner utanför den egna inslilulionen ochalt stimulera fUmskapare och producenter utanför förelaget. kan under vissa fömtsätlningar se positivt på den modell förproduktionsutläggning som tillämpar. Föreningen anser alt del syslemsom tillämpar med utomslående producenter bör byggas ut,men i stället kopplas till produktionsbolag som av insfitutet konlrakleras för elt Prop.1981/82:111 99 SAF har samma uppfattning, och pekar särskill på behovetatt förstärka producentfunktionen. Om stödet knöts till produktionsbolag skuUeman få den kontinuitet i planläggningen och den ekonomiska kontrollen som är enfömtsättning för ett effekfivt utnyttjande av stödet. Någraremissinstanser vill skilja uppgiften att fördela produklionsslödet från självaproducerandet. anser att filmpoUliken måste skapa befingelserför fristående produkfionsgmpper och producenter att i kraft av egna idéerkunna genomföra produktionerna. skall fördela produktionsstöd,medan genomförandel bör läggas på de stora biografägande bolagen, elt statligtproduktionsbolag, mindre filmfö-retag, fUmkollektiv och filmkooperaliv. TCO harsamma uppfattning. OcksåFilmcentrum, och Föreningen anser attproduktionen bör ulföras av enheter som är oavhängiga av . Enligt FUmcentrum bör insfilutels laboratorieresurser, studiosoch teknik organiseras som ett särskUt bolag underställt . Spelfilmsregissörerna anser alt institutels egen produktionsapparat,kanske i form av ett separat produkfionsbolag, bör fungera på samma viUkor somalla andra. Under inga förhållanden bör institutets produktionsresurser byggasut. Någraremissinstanser går närmare in på hur systemet för stöd till filmproduktionrent tekniskt skall vara uppbyggt. Klysanser att det nuvarande fondsystemet är för komplicerat och bör förenklas. Eneller flera fonder skulle vara öppen för all slags film och kunna hel- ellerdelfinansiera produktion. I vid mening filmkunniga personer som filmare,skådespelare och dramatiker/författare bör ha del avgörande inflytandet överfördelningen. Enligt bör produkfionsstödet tiUlångfilmer förvaltas av flera fonder inom , med ett avgörandeinflytande från filmarbetarna. Fonderna bör kunna hel- eUer delfinansiera. Förkortfilmen m. m. bör ell motsvarande fond-syslem skapas. TCO har sammauppfattning som Tealerförbundel. anser att produktionsstödet bör vara öppet för aU slags filmoch all del bör slå under berörda kulturarbelargmppers direkta inflytande.Folkels Bio lalar för flera fonder, där samma projekt kan bedömas av fleraoberoende fondstyrelser. Enligt bör vidare stödet vara av garanlimodell,med återbetalning i förhållande till intäkterna. Kapitalsvaga producenter skallkunna få filmen helfinansierad, medan stödet för de mer kapitalstarka somhittills skall ges som delfinansiering. FöreningenSveriges filmproducenter lalar som nämnts för ell syslem där produktionsbolagkontrakteras för ell anlal filmer. För fillfälliga producenter bör dock en av H-fondemabeslå, anser föreningen. EnligtLO kommer även i fortsättningen en samverkan mellan offentligt och privatkapital att bli nödvändig vid filmproduktionen. 1981/82:111 IOO kulturpolifiska ambUionerna inte skall komma i farozonenbör emeUertid en större andel än f n. kunna finansieras med offentliga medel. Ett särskilt avtal bör förhandlas fram för fullfinansieradefilmer, anser . Ett sådant avtal kan eventuellt innebäratarifflöner och del i intäkter. Ingen del av produktionsstödet bör var generellt, anserSvenska teaterförbundet, TCO och , utan alll stöd måste ha en kvalitetsin-riklning.Sveriges författarförbund vill att prövade vägar för kvaU-telsstödutvecklas, ej avvecklas. verksamhet med slöd fill filmproduktionberörs av några remissinstanser. anser att den stora fördelenmed ett stöd av den typ som nämnden fördelar är all del kan ges till projektsom i sitt inifialskede är obundna av såväl beställare som distributionsform.Vilket organ som är det lämpligaste för att fördela sådant stöd bör fastställasefter en utvärdering av konstnärsnämndens erfarenheter från ytterligare någraårs verksamhet. anser all konstnärsnämndensförsöksverksamhet måste förslärkas och förlängas, i avvaktan på enutvärdering av nuvarande stödformer. för animerad film börett stöd för utvecklingsarbete inom filmproduktionen kunna få plats inomnämndens stödformer. anser att konstnärsnämnden börkunna ha sin plats i ett pluralistiskt system som en av de instanser som harett ansvar för produktionsverksamheten. Några remissinstanser går mer konkret in på frågan om stödlUl kortfilmsproduktion. vill att möjligheterna altproducera dokumentär-, kort- och barnfUm genom Filminsfitulet skall öka. Flerförsök av typ "80" bör startas. undersöka möjligheterna tUl en större "pilolfilms"-verksamhel.Föreningen förordar också årliga kortfilmsinvenleringar med kvalilelspremiering. Svenska filminstUutet vill alt formerna för produktion ochdistribution av kortfilm skall diskuteras mera ingående längre fram, medSveriges , filmbranschen och filmarna. och Filmcentrum lalar för attfilmverksläder byggs upp mnl omkring i landet. Enligt konstnärsnämnden skullesådana verkstäder lösa många produktionsproblem för l.ex. dokumentärfilmare.Enligt Klys bör den befinfiiga filmverkstaden i byggas ut ochanslutas till en produktionsfond i . Den skuUe kunna användas föruppföljningar av manusstödel. FUmcentrum föreslår att denna filmverkslad försöver till dramatiska institutet. vill att stödet lillde båda filmverksläderna i skall säkerställas. Några remissinstanser förordar ökade insatser för stöd lilll.ex. planering, manusarbele och research. TiU dessa hör Klys, , , och . vill ha möjlighet att ge verksamhetsbidrag för attmöjlig- 1981/82:111 101 görafilmarbetares och fUmgruppers arbele efter avslutad produkfion för att utvecklaerfarenheter och eventueUt omsätta dem i nya projekt. Invandrarfrågornalas upp av några remissinstanser. förordar att i högre grad ger slöd lill filmare ur invandrarleden. Invandrarebör ocksä få möjlighet alt spela huvudroller i svenska filmer, för att del vanemässigasvenska sättet alt se på invandrare skall brytas. Enligl FUmcentrum börinvandrarnas situation beaktas genom att ett särskilt invandrarråd tillsätts,med uppgifter som motsvarar barnfilmrådets. Åskådningsmässigneutralitet bör prägla utformningen och fördelningen av statligt stöd tillproduktion pch distribution av film, anser yttrandefrihetsutredningen. 3 Import och visning av kvalitetsfilm Mångaremissinstanser instämmer aUmänt i tanken på ett stöd för import av kvalitetsflim.Enligl Folkets Bio bör åtgärder vidtas för att minska dominans påbiograferna. Folkets husföreningarnas riksorganisation framhåller vikten avatt flera länder blir representerade med film i den svenska biografrepertoaren.Sveriges förenade filmstudios har liknande synpunkter. Flerainstanser pekar emellertid på kopplingen mellan åtgärder för att få tillgång lillgod film i och olika sätt alt se lill all den kvalilelsfilm som finnshär också blir visad. Synpunkter med denna innebörd framförs från statensbiografbyrå, som anser att ett importslöd bör kopplas till ett visningsavtalmed branschen, I , kommun och Sverigesförenade filmstudios. påpekar att importen avkvalitetsfilm automatiskt ökar om visningsmöjligheterna för sådan filmförbättras. Närdet gäller frågan om hur ell importslöd skall utformas och vem som skall hahand om det, innehåller yttrandena olika synpunkter. TCO, som visserligen anserall inte bör ha några "operativa" funktioner,framhåller den vikliga insats som har gjorts på detta område av institutets cinemalek.Sveriges författarförbund anser att de vägar som har prövats har varitutmärkta och att stödet till denna import kan förstärkas. SvenskafilminstUutet går i sitl yttrande inte närmare in på hur ell importstöd skullevara utformat, men understryker alt del inte bör handhas av statensbiografbyrå. I insfilutels och Svenska teaterförbundets gemensamma uttalandeförordas dock ett garanfisystem enligt norsk eller dansk modeU. Sverigesförenade filmstudios uttalar sig också för en sådan modeU, men kan som ettalternativ tänka sig en utbyggnad av stödet lUl Bio 16. 1 så fall bör docksnabbare än f.n. kopior kunna stäUas liU förfogande för filmstudios. BioKontrast och kommunala biografer. 1981/82:111 102 Föreningen förordar ell slöd förimport av kvalilelsfilm som är styrt liU fUmimporlörerna. Det gör ocksåSveriges fdmuthyrarförening och , vilka hänvisartill elt tidigare förslag från den förstnämnda föreningen om ränlefria lån förimport och disiribufion av kvalilelsfilm, vUka återbetalas i den mån filmernaerhåller kommersiella intäkter. , däremot, anser all importslödetbör konslmeras som bidrag utan återbetalningsskyldighet. Unga Örnar anser att ungdoms- och folkrörelserna självabör få stöd för bl. a. versionering och import av utländsk film. allmänna biblioteksförening pekar på denbetydelse som lindrigare tullbestämmelser skulle kunna få för imporien av kvalilelsfilm.Enligl föreningen bör del råda tullfrihet meUan de nordiska länderna för kvalitets-film.Enligt Riksförbundet och hemgårdar borde del träffas internationeUaöverenskommelser om att filmklassiker skaU vara tiUgängliga för filmstudios. Några remissinstanser har ytterligare synpunkter på Bio 16-verksamhe-tenvilka redovisas längre fram. och statens invandrarverk framhåUer behovelav att få till stånd en ökad import och visning av film från invandrarnashemländer. Enligt invandrarverket bör sådan import kunna stödjas både genombidrag tiU invandrarnas egna organisationer för import av film för visning inomorganisationen och genom alt sådan film importeras och visas genom Bio 16. Löpekar på projektet , som är förankrat i de finskainvandramas organisationer. Liknande projekt borde kunna genomföras för andra invandrargmpper. De flesta remissinstanser som berör saken instämmer medpromemorian i att det är viktigt att kvaUtetsfilmen får förbätlrde visningsmöjligheler.Några instanser för allmänna resonemang om orsakerna till nuvarande tiUstånd. vid Stockholmsuniversitet anser att det kvalitetsbegrepp som används i promemorian leder lillell gynnande av minoritetsintressen och lill en filmpolilik som är likgiltigför majoriteten av de svenska folkel. Den amerikanska filmens dominans hängersamman med att denna film hårdexploaterar behov och preferenser hos filmpublikensflertal. Distribulionsproblemet bör inte behandlas enbart som ett tekniskt/kvantitafivtproblem ulan måste ta hänsyn till gängse konsumtionsmönster och tillmarknadsföring, publicitet och Uknande faktorer. författarförbundpekar på behovet att l.ex. i skolan och på ungdoms- och fritidsgårdar medverkatill att gmndlägga goda filmvanor. Enligl SAF är den bästa garantin för alt nåut till publiken och stimulera filmintresset all del produceras kvalitetsmässigtbra svensk film som inle helt bortser från vad den stora publiken väntar sig.Föreningen och Svenska filminstUutet pekar på alt enframgångsrik svensk filmproduktion stimulerar publikens intresse för svenskfilm över huvud taget. 1981/82:111 103 Enligtsocialstyrelsen behövs ett bättre kunskapsunderlag om hur oUka gmpper, klasseroch landsändar påverkar och påverkas av filmmarknaden. Styrelsen anser dettroligt att det är de i övriga avseenden mest utsatta personerna som aldrigbesöker biografer eller som ser filmer av tvivelaktig kvaUté. LOanser att de privata kommersiella intressena inom filmbranschen minskarvalfriheten för biopubliken, fungerar som förmyndare och smakfilter. Starkaskäl talar därför för att den filmpolitiska beredningen skall analysera humvidaägarstmkluren, den filmverksamhet som följer därav samt den amerikanskafilmdominansen står i samklang med de kulturpolitiska målen. bör filmpolitiken baseras på en förbättrad dokumentafion om iförsta hand den icke kommersiella filmens viUkor. För biograffilmens delsaknas kunskaper om var olika filmer visas, en slags filmens kulturgeografi.Beredningen bör föranstalta om en sådan undersökning. har liknande synpunkter. Någraremissinstanser pekar på risken att en satsning på kvalitetsfilm läggs på ensådan nivå att filmerna går långt över huvudet på den filmovana publiken pålandsbygden. Hit hör Våra Gårdar samt och kommuner.Kriminalvårdsstyrelsen har samma synpunkter i fråga om filmvisning påanstalterna. Statensfilmgranskningsråd och statens barnfilmnämnd pekar på behovet att förbättrafilmrepertoaren på biograferna. Enligt filmgranskningsrådel bör marknadsföringav tvivelaktiga och våldsamma filmer bli föremål för en gmndlig analys som kanresultera i könkreta åtgärder. i har observerat destora skiUnaderna i filmutbud mellan storstäder och mindre orter. FUmcensurenberörs av ett fåtal remissinstanser. pekar på att filmcensurenvisserligen söker undanhåUa den svenska pubUken de grövsta övertrampen, men effektenmåste enligl styrelsen betecknas som generös, även när del gäller alt barnförbjudafilmer. Filmcentrum anser att fllmpolitiken på allvar måste ta i tu med attminska den transnationeUa filmens dominans på de svenska biograferna, med eltständigt ökat inslag av pornografi, underhållningsvåld och rasism. Sådan filmbör göras till föremål för censur och skärpt beskattning, anser och Skola motsätter sig borttagande av vuxencensuren.Svenska kommunförbundet pekar på behovet av information om gällandevisningsbestämmelser. Folkets husföreningarnas riksorganisation understrykeratt det är de lokala föreningarna som avgör vilka filmer de vill visa.Riksorganisationen vill inte genom centrala beslut stoppa filmer som är godkändaav biografbyrån. Någraremissinstanser betonar att kvalitetsfilmerna bör visas på vanliga biografer.Folkets husföreningarnas riksorganisation pekar på all de föreningsägdabiograferna har stor spridning och att de på många håll är enda 1981/82:111 104 Organisationen hänvisar till sitt filmpolitiska program enligt vilketkommunerna bl.a. skall ta ett större ansvar än f. n. för filmen. 16 mm-visningkan leda tiU ökad tiUgänglighet på platser där det inte finns någon biograf,men finns det en betydande kapacitet för visning av 35 mm-film, sombör kunna utnyttjas till låg kostnad. hävdar attdet redan förekommer en omfattande visning av kvalitetsflim på biograferna,ibland i samverkan med och med stöd av kommunen. Ett stöd tUl kvaliletsfilmvisningbör utformas så att biograferna oberoende av ägarförhållanden får del av det.Också Föreningen skuUe vilja se experiment med nyavisningsformer inom ordinarie biografverksamhet. Enligt föreningen finns detsådana ambitioner inom branschen. Också SAF anser att ett eventuelltvisningsstöd även bör komma de kommersiella biografema tiU del. Enligt SAFpräglas filmurvalet hos vissa av de ideella filmorgan som erhåller statligtstöd av en speciell politisk vinkling, vilket SAF finner anmärkningsvärt.Härjedalens kommun pekar på behovet alt visa kvalitetsfilmer i former somvänder sig till de vanliga biobesökarna, inte i första hand till en redan filmintresseradpublik. Ipromemorian antyds en möjlighet att avtalsvägen införa ett åtagande elleråläggande för de vanliga biografema att visa kvalilelsfilm. Endast ell fåtalremissinstanser berör denna fråga.