prop · G503189 · 1981-12-31 00:00:00 — De företag eller organisationer som önskar förapersonuppgifter på ADB måste först söka tillstånd hos datainspektionen. Iansökningen ska anges syfte med och innehåll i det önskade registret. För löne-och personalregister finns speciella anvisningar som innebär att MBL-protokollbifogas fill ansökningshandlingarna. Detta förfaringssätt skulle enligtförslaget ändras till att inspektionen beviljade licenser som berättigade tillatt lägga upp personuppgifter på ADB och bearbeta och sprida dessa uppgifter. anser att man under de två årendet gäller skulle kunna göra en vinst på ca genom att intetillsätta de tjänster som krävs på datainspektionen för att inspektionen skakunna utföra de arbetsuppgifter den är ålagd enligt nuvarande dalalag. För att inte skapa onödig oro anser Landsorganisationenatt det skulle krävas avsevärt med arbete för alt på ett korrekt sätt informeraom denna ändring av lagskyddet för den personliga integriteten i . Detkan därför finnas anledning att befara att den mycket måttliga beräknadevinsten på kan minska ytterligare. anser att integritetsfrågorna äralltför angelägna för att för genomföra en gmndläggandeändring av datalagen för att uppnå en ev. vinst på 2 miljoner kronor.Landsorganisa- 9 1981/82. 1 saml Nr 189 Prop.1981/82:189 130 tionen anser det dessutom anmärkningsvärt attDatalagstiftningskommittén inte föreslår någon ersättning för det skydd förlöntagarnas integritet som anvisningarna till den nuvarande datalagen innebär. anser därför inte att den föreslagnaändringen av datalagen bör genomföras under nuvarande omständigheter. TCO anser att DALK bör avsluta sitt arbete med att ienlighet med sina tilläggsdirektiv undersöka förutsättningarna att på siktersätta nuvarande datalag med en personregisterlag. En personregisterlag skulleenligt TCO kunna medföra att integriteten bedömdes med hänsyn tillregistreringen som sådan utan avseende vid den teknik med vilken registreringensker. TCO anser det olämpligt att innan detta arbete slutförts genomföra defundamentala förändringar av datalagen som DALK föreslår. Mot denna bakgrundavstyrker TCO DALK:s förslag till förändring av datalagen. Någraremissinstanser lar inte uttrycklig ställning för eller emot DALK:s förslagutan redovisar mer allmänna synpunkter på lämpliga åtgärder. delar datalagstiftningskommitténs(DALK) uppfattning att ofta återkommande ändringar i datalagen bör undvikassärskilt med hänsyn till att lagen innehåller regler av mycket stor betydelseför alla enskilda medborgare och för hela den offentliga sektorn. Ytterligareett starkt skäl att noggrant pröva behovet och lämpligheten av att nu göraändringar är att DALK enligt tilläggsdirektiv har att utredafrågan, huruvida en generell personregisterlagsfiftning, som inte i första handär inriktad på registreringstekniken, bör ersätta datalagen. Ettgenomförande av de nu föreslagna förhållandevis omfattande ändringarna skullekunna medföra inte önskvärda bindningar i arbetet på en sådan lagstiftning. Med anledning härav anser styrelsen att på kort sikt intebör vidtas mera omfattande ändringar och åtgärder än vad som oundgängligenkrävs för att lösa de aktuella problemen. Självfallet bör disponibla resurser vid datainspektionen iförsta hand nyttjas för prövning av personregister som generellt sett innebärsärskilda risker för otiUbörligt intrång i enskilds personliga integritet.Styrelsen har därför inte något att erinra mot DALK:s förslag till avgränsningav tillståndskravet att avse sådana register. vid Stockholmsuniversitet anser att regeringen bör låta en utredning förutsättningslöst prövaom och i vad mån datalagens tillstånds- och ansökningsförfarande kan ersättasmed en lag som straffbelägger vissa specificerade integritetsintrång idatasammanhang. Nämnden erinrar om alt den framfört samma uppfattning i elltidigare remissyttrande över DALK:s arbete. m. fl. organisationerredovisar i ett längre yttrande olika synpunkter på integritetsskyddetsutformning. 1981/82:189 131 Sompåpekas i betänkandet har bl. a. organisationerna fidigare pekat på vissanegativa effekter av datalagen. Den allvarligaste effekten var atttillämpningen av datalagen förhindrade innovation och utveckling påpersonregisterområdet. Man menade vidare att vissa föreskrifter onödigtförsvårade och fördyrade registerinnehavarnas verksamhet. TiUämpningen ellerföreskrifterna motiverades ej av påvisbara obehöriga intrång i den personUgaintegriteten, utan på förmodanden om sådana intrång förmedlade av konkurrerandemedier främst i återkommande dagspressannonsering med stöd av ofullständigredovisning från olika undersökningar. Organisationernavar därför av den uppfattningen att tillämpningen och föreskrifterna kunde haersatts av en tillsynsverksamhet. Därigenom hade samma resultat kunnat uppnås,ulan att påtalade negativa effekter hade uppstått. Resultatet hade också blivitatt lagstiftarens intentioner att, vid sidan av inlegritetsskyddet, de"positiva effekterna av ADB så långt som möjligt tas till vara"(prop. 1973:33 sid. 90), och att en reglering inte nödvändigtvis skulle"leda tUl hinder eller olägenheter i . . . enskild verksamhet" (prop.1976/77:27 sid. 17). Det finnsskäl att betona att kritik mot datalagens tillämpning riktats även från andrahåll där man - i likhet med vad som är fallet för marknadsföring -är beroendeav utvecklingsmöjUgheter. Negativa effekter har således påtalats av organ medanknytning till forskningen inom universitetsväsendet, ,, och . Föreliggandeförslag syftar visserligen till förenklingar av datalagen och rutinerna idatainspektionens hantering. Emellertid innebär förslagen ej att de avorganisationerna påtalade negativa effekterna förändras. "9 Behovet av åtgärder på kort sikt" Ibetänkandet sägs att tillsynsverksamheten, vilken från integritetssynpunkt fåranses vara lika viktig som tillståndsverksamheten, har, på grund av att störstadelen av tillgängliga personalresurser måst användas för tillståndsverksamheten,inte kunnat bedrivas i den omfattning som var avsikten då datalagen kom till. I betänkandet anges att kostnaderna i tkr fördatainspektionens verksamhet för /1980 fördelade sig enligtföljande: Det förefaller således trots allt vara betydande resursersom använts för tillsynsverksamheten. Vidare bör datainspektionenstillståndsverksamhet leda till att erfarenheter vinnes, som kan tillämpas iförhållande till de register där tillstånd redan erhållits. Från depersonregister som och även övriga organisationersmedlemsföretag har erfarenheter, nämligen personregister över kunder, vissakund- och leverantörsregister m. fl., medlemsregister ochmarknadsföringsregister, har denna metod tillämpats. I förening med de utförliga () som har utarbetats för flertalet olika typer av register,kan organisationerna från medlemsföretagens erfarenhetsområden, inte finna annat än att 1981/82:189 132 nuvarandetiUsynsverksamhet är tillfyllest. Ej heUer kan organisationerna finna att"en klar försämring av integritetsskyddet" inträtt som"hoten mot den personliga integriteten ökas", vilken uppfattningåterredo-visas i promemorian. Genomde som utarbetats har berörda medlemsföretag kunnat förmärka en ökning avinsikterna på datalagens område. Utöver saknas emellertid helt kunskaperom datainspektionens praxis enär denna ej dokumenterats vid andra tillfällen ännär registeransvariga berörs och gör detta bekant i en vidare krets.Organisationerna anser att det är av den yttersta vikt atttillståndsverksamheten och tillsynsverksamheten förenas med eninformationsverksamhet i vilken ingår en fortlöpande dokumentation av deviktigaste ärenden som avgöres av datainspektionen och av de ärenden somöverklagas fill regeringen. Därmedernås en kunskap om den praxis som utbildas och i följd därav ökad kännedom omdatalagens funktionssätt. En ändring i datalagen som skulle bidra till en ökaddokumentation, vore om datainspektionens beslut genom besvär kunde föras hosregeringsrätten i stället för hos regeringen. Därigenom skulle ärendena dokumenterasi regeringsrättens årsbok. skulle de fördelarna vinnas attregeringen avlastades från prövning av överklagade ärenden samt attdatalagsärenden prövades av den instans som jämväl prövar sådanasekretessärenden som är hänförliga till personregistreringsfrågor. Organisationernahar i och för sig inga invändningar mot en minskad tillståndsverksamhet menanser från sina utgångspunkter ej att denna minskning odelat skall användas fören ökad tillsynsverksamhet, som leder tUl en ökad belastning för deregisteransvariga. Minskningen bör i stället användas till en ökadinformationsverksamhet på föreslaget sätt. Organisationernahar visserligen i och för sig ej heller några invändningar mot en ökadtillsynsverksamhet, men menar vid sådant förhållande att detaljregleringen iföreskrifter då bör kunna minskas samt att vidare möjligheter för inrättandeoch förande av personregister i enlighet med vad organisationerna i tidigareremissvar förordat bör kunna bli möjligt. (Se SDRF:S m. fl. organisationers remissvaröver kommitténs betänkande SOU 1978:54.) Därigenom kan innovationer i högregrad, än vad som är möjUgt. Betr. direktreklamens plats imarknadsföringssystemet, var god se sid. 165 ff i prop. 1978/79:109. Somillustration till vad föreningen avser vill föreningen anföra följande exempel. Påsid, 131 ges exempel på direktreklamregister som får inrättas tillfälligt ochunder av och som kommittén menar hör till en typ av registersom skulle kunna inrättas efter ett förenklat ansökningsförfarande, vilket idagej är fallet, IntUI har inrättandet av sådana register medgettsoch har de urvalskriterier som legat till grund förurvalet jämväl kunnat registreras. Urvalskriterierna behövs som underlag försortering av svarskuponger, statistik och dokumentation av erfarenheter attanvändas vid senare urval. Utöver det egna kundregistret används här i regelett urval från SPAR. Underåret har emellertid datainspektionen fattat ett beslut, som rör en bokklubb, avinnebörd att inkomstintervaller visserligen får användas som urvalskriteriervid beställning av urval från SPAR, men intervallerna får ej ens - tillskillnad från vad som gällt - registreras i kodform imarknadsföringsregistret under dess korta "livstid". 1981/82:189 133 Genominspektionens förändrade praxis har villkoren för adresserad direktreklamväsentiigt ändrats. Organisationernaanser att detta fall är ett illustrativt exempel på där en ökad inskränkning i möjligheternamycket väl hade kunnat ersättas med en ökad tillsyn om så hade ansetts varaerforderligt eller att inskränkningen hade ersatts av en föreskrift av innebördatt urvalskriterierna endast skuUe registreras i kod och att innebörden avdenna endast skulle kännas av några få tjänstemän hos den registeransvarige.Organisationerna finner det olyckligt att möjligheterna att använda SPAR, sominrättats bl. a. för direktreklamändamål, fortlöpande begränsas bl. a. påangivet sätt. Detangivna exemplet har överklagats fill regeringen, men ännu ej avgjorts. 4.2De alternativa åtgärder som DALK har övervägt Ifråga om de alternativ som DALK har diskuterat framhåller vissa remissinstanseratt DALK inte fillräckligt har analyserat det s. k. nollalternativet, dvs.ytterligare rationaliseringar av tillståndsförfarandet. Några redovisar ianslutning härfill vissa förslag till åtgärder inom detta alternafiv. Fleraremissinstanser förordar att inspektionen ges ökade resurser, bl. a.reservanterna i datainspektionens styrelse. Det påpekas också att detta börkunna finansieras genom ökade avgifter för handläggning hos inspektionen. Endastnågra få remissinstanser förordar att fillståndskravet inskränks medutgångspunkt från gällande datalag. Kammarrätten i SundsvaU diskuterar alternativet a (s. 144), nollalternativetoch anför: Närdet gäller valet av åtgärder på kort sikt bör man därför såsom DALK påpekar,först pröva vilka åtgärder som utan lagändringar kan vidtas för att komma tillrätta med de problem datainspektionen redovisat. Det första alternativet är dåen ytterUgare rafionalisering av fillståndsförfarandet utan lagändring, det s.k. nollalternativet. Erfarenheterna har visat att de personregister, som kanbli föremål för enbart en summarisk tillståndsprövning, är betydligt fler änman ursprungligen räknat med. Ungefär två tredjedelar av samtligatillståndsärenden t. o. m. 1980, eller cirka 18 000, har handlagts enligt detförenklade tillståndsförfarandet. har datainspekfionenförenklat handläggningsrutinerna ytterligare så att tillståndsbeslut numera iregel kan expedieras som ansökan om tillstånd enUgt förenklatförfarande kommer in. Även beträffande övriga tillståndsärenden har förfarandetrafionaliserats och inom inspektionen pågår projekt för att ytterligarestandardisera själva ansökningsförfarandet när det gäller tillståndsärenden sominte omfattas av det förenklade förfarandet. Kammarrätten delar DALK:suppfattning (s. 130 ff) att det är möjligt att vidta vissa ytterligare åtgärderinom ramen för det s. k. nollalternativet men att de samlade effekterna av de ipromemorian diskuterade åtgärderna skulle bli alltför begränsade för att öppnamöjligheter att omfördela resurserna och därigenom åstadkomma en personalförstärkningi datainspektionens tillsynsverksamhet. 1981/82:189 134 Statens humanistiskt-samhällsvetenskapliga forskningsrådfinner DALK:s argumentering övertygande i fråga om effekterna avnollalternativet. anser att detta alterantiv ger för liteneffekt. Det finns emellertid några remissinstanser som förordarlösningar som ansluter till nollalternativet. DAFA, som framhåller att om de föreslagna ändringarna idatalagen genomförs så bör dessa ingå i det förslag till generell personregisterlagsom DALK skall lägga fram. På detta sätt uppnås stabilitet i lagstiftningen.DAFA anser att fram till dess att DALK framlägger sittförslag till generell pesonregisterlag så kan ett modifierat nollalternativeventuellt tillämpas vid datainspektionen. I avvaktan på en generellpersonregisterlag ger detta alternativ en god överblick över arten ochomfattningen av personregistreringen. Personregistren dokumenteras på ett sättsom är anpassat till integritetsskyddsintresset och offentlighet åt depersonregister som förekommer medges. DAFAstöder den ytterligare förenkling av handläggningen vid datainspektionenenligt det s. k. förenklade ansöksförfarandet vilket datainspektionentillämpat . DALK konstaterar även att integritetsskyddet inte harnämnvärt försvagats. DAFA stöder vidare förslaget att låta nya gmpper avärenden omfattas av det s. k. förenklade förfarandet, exempelvis enklaterminalanslutningar till SPAR i enlighet med regeringens beslut den 30december 1976 om inrättande av SPAR, samt att ansökningshandlingarnaytterligare standardiseras och systematiseras. anser att DALK inte tillräckligt haranalyserat nollalternativets möjUgheter. Verket förordar ett utvecklatnollalternativ som enligt verket skulle kunna innebära följande: - DI gör för sinprövning en klassificering av registren med utgångspunkt iintegritetskänslighet på samma sätt som förutsätts ske enligt DALK:s förslagtill förändrad datalag - de typer avregister som generellt sett innebär särskilda risker för otillbörligt intrång ienskilds personliga integritet prövas som nu - för övrigaregister utformar DI generella kriterier för sin prövning och allmännaföreskrifter till den registeransvarige för dennes utformning och handhavandeav registret (jfr punkt 4 s. 259 i promemorian) - tillståndsansökningarnaför dessa register schablonprövas, dvs. prövas om de står i överenstämmelse medde generella kriterierna, och de allmänna föreskrifterna bifogas beslutet. En differenfiering av tillståndsprövningen på sätt somredovisats borde enligt RRV:s mening kunna medge en överföring av resurser fråntillståndstill tillsynsverksamheten i den omfattning som krävs för attintegritetsskyddet för enskild person inte på kort sikt skall försämras. vid universitetförordar en viss rafionalisering av tillståndsförfarandet liksom avverksamheten i övrigt inom ramen för nollalternativet, därest inspektionen inteförmår att vinna statsmakternas gehör för erforderliga resursökningar. 1981/82:189 135 biträder DALK:s uppfattning att man intebör välja alternativet oförändrad lagstiftning och personalökningar. Det avreservanterna åberopade skälet för detta alternativ -nämligen önskemålet omstabilitet i lagstiftningen - gör sig enhgt förbundets mening knappast gällandenär det alternativ som i stället väljs innebär minskade krav på och regleringarav den berörda aUmänheten, i detta fall de registeransvariga. Förbundet (RDF)anför vidare: Vid datalagens tillkomst räknade man med att bådetillstånds- och tillsynsverksamheten skulle kunna upprätthållas i erforderligutsträckning. Av framgår nu klart att detta inte är möjligt och attdet huvudsakliga skälet härtill är att tillståndsverksamheten till följd avbranschens tillväxt ökat i oförutsedd omfattning. Den ansvariga myndigheten,datainspekfionen, konstaterar att det inte är lämpligt att söka komma tillrätta med situationen genom personalökningar; det är i stället möjligt ochönskvärt att göra sådana lagändringar att befintliga resurser kan sättas in därde gör bäst nytta. Denna myndighetens inställning, till vilken DALK:s majoritetanslutit sig, är enligt RDF förtjänt av uppskatting. Den vittnar om förståelseför det kärva statsfinansiella läget och för nödvändigheten att ompröva enlagsfiftning som vid sin tillkomst av statsmakterna uppfattades som enförsöksverksamhet. Med hänsyn till att utredningen inte påvisat några störrebrister i nuvarande integritetsskydd anser statskontoret att kostnadskrävandeåtgärder i form av personalökningar bör undvikas. Det andra alternativet, personalökningar hosdatainspektionen, bedöms ge tillräcklig effekt men medför kostnadsökningar somkommer att belasta de registeransvariga i form av höjda avgifter. Vissa grupperregisteransvariga är som framgår nedan mycket känsliga för avgiftens storlek.Styrelsen avstyrker därför även detta åtgärdsalternativ. Kammarrätten i SundsvaU är mer positiv till dettaalternativ och anför: Det andra alternativet som DALK undersökt är att ökapersonalen, vilket givetvis är en metod att göra tillsynsverksamheten viddatainspektionen effektivare. För att nå den fördelning mellan tillständs- ochtillsynsverksamheten som var avsedd då datalagen trädde i kraft och somdatainspektionen strävat efter skulle sex eller sju nya tjänster behövas utöveren till två årsarbetskrafter som skulle kunna frigöras fråntillståndsprövningen vid diskuterade åtgärder enligt nollalternativet ovan.Eftersom det är fråga om att finna en lösning på kort sikt hade det enligtkammarrättens mening legat nära till hands att fråga sig om en personalökningkunde finansieras genom avgiftshöjningar. Åt DALK har också uppdragits attutreda ett nytt avgiftssystem, där datainspektionens verksamhet i dess helhetavses täckas genom avgifter. Förslaget till nytt avgiftssystem borde haredovisats med det nu aktuella förslaget. DALK har emellerfid underåberopande av kravet på skyndsamhet när det gäller åtgärder på kort sikt intetagit upp frågan om ett nytt avgiftssystem i denna promemoria. Detta är enligtkammarrättens mening en klar brist. Prop.1981/82:189 136 Ledamöterna idatainspektionens styrelse förordar det förslag som , i DALK har lämnat och anför: Vi förordar mot bakgrund av vad vi anfört aftdatainspektionen ges möjligheter fiU att utöka sina personalresurser som behövsför att inspektionen med oförändrad lagstiftning skall kunna fullgöra sinafillstånds-, fillsyns- och informationsuppgifter på ett tillfredsställande sättinom ramen för nuvarande lagstiftning. Vi förutsätter vidare att inspektionenvidtar den ytterligare rationalisering av tillståndsförfarandet som visat sigmöjligt enligt det i DALK:s promemoria redovisade nollalternativet. Skyddet förden personliga integriteten är för oss av fundamental betydelse i datasamhälletoch därför kan vi icke acceptera en försämring som skulle bli följden ommajoritelsförslaget i DALK:s promemoria genomföres. Också kommun ansluter sig tUl reservanternas i DALKuppfattning och understryker angelägenheten av att datainspektionen erhållererforderliga ökade resurser samt att arbetet med lagstiftning med vidarelösningar i dessa frågor ej fördröjs. Någraremissinstanser tar upp DALK:s alternativ c-oförändrade personalresurser menvidgade undantag från tillståndskravet. Kammarrätten i SundsvaU avstyrker uttryckligen en sådanlösning. är mer positivt till ett sådantalternativ och anför: Mot bakgmnd av de skäl som föranleder kommitténs förslagborde det i stället för ett system som bygger på licenser och förteckningarövervägas en ändring av datalagen på så sätt att dess tillämpningsområde intelängre omfattar personregister av en sådan typ som inte erfarenhetsmässigtinnebär från allmän synpunkt egentUga risker för otillbörligt intrång ienskildas personliga integritet. Avgränsningen av vilka personregister somskulle omfattas av lagen skulle då i stort kunna följa kommitténs förslag omvilka register som är tiUståndspliktiga. En sådanändring i tillståndsplikten medför att resurser hos datainspektionen kanfrigöras och användas på ett effektivare sätt för att hävda integritetsskyddetifråga om sådana personregister där övervakning i verkligheten behövs.Datainspektionens verksamhet bör således enligt verkets mening inriktas påtillståndsprövning enligt lagförslagets 2 § punkterna 1-4 samttillsynsverksamhet gentemot sådana register som skall ha tillstånd. Ändringen för dessutom med sig en önskvärd förenkling ochett slopande av onödig byråkrati inom ADB-området. Inslagen av självändamål itillståndsprövningen läggs åt sidan till förmån för en byråkrati som ärnödvändig och nyttig och lättare att förstå för dem som använder ADB i sinverksamhei. Statskontoret anför i fråga om en begränsning av dennuvarande tillståndsplikten följande: Det är emellertid inte heller rimligt att datainspekfioneninom ramen för nuvarande omfaUande formella tillståndstvång ytteriigare minskarsin faktiska prövning av tillståndsärenden. Effekten skulle i sådana fall bliatt Prop.1981/82:189 137 statenbegär in uppgifter som sedan aldrig blir föremål för en reell prövning. Statskontoretbiträder därför DALK:s förslag fill begränsning av det nuvarandetillståndstvånget. Om man lyckas begränsa antalet tillståndsärenden börresursbehovet för sådana ärenden minska hos såväl datainspektionen som deregisteransvariga. Del bör erfarenheter av datalagenstillämpning vara möjligt att begränsa tillståndspUkten till de områden där manerfarenhetsmässigt vet att integritetsrisker föreligger. Enlagändring som innebär att kravet på tillståndsprövning begränsas till fall,vilka utgör särskild risk för otillbörligt intrång i personlig integritet, förutsätteremellertid att dessa fall kan avgränsas tillräckligt uttömmande. En oklargränsdragning kan medföra merarbete i stället för minskat arbete. Sverigesadvokatsamfund förordar en kombination av nollalternativet och det alternativsom innebär inskränkning i fillståndsplikten. Motbakgrund av ovanstående är det samfundets mening att eventuella ändringar påkort sikt bör företas i huvudsak inom ramen för nu gällande regelsystem.Sålunda skulle ett ökat antal register kunna omfattas av ett förenklatansökningsförfarande, i princip de register som enligt DALK:s förslag enbartskulle vara underkastade Ucensförfarande, Ansökningshandlingarna ochhandläggningen hos datainspektionen skulle troligen kunna systematiseras ochstandardiseras ytterligare. Vidare skuUe, på sätt DALK föreslår,datainspektionens skyldighet att meddela föreskrifter om vilka personuppgiftersom får ingå i personregistret kunna överföras tiU 6 § och därmed varafakultativa. Eventuellt skuUe också datainspektionen kunna medges rätt attundanta vissa typer av register från tillståndskravet. 5Synpunkter på regelsystemets närmare utformning enligt DALK:s förslag tillåtgärder på kort sikt Enmindre grupp remissinstanser uttalar sitt stöd för det föreslagnalicenssystemet.