prop · G503113 · 1981-12-31 00:00:00 — Arbetsgruppen för jord- och skogsbruk m.m. har mot denna bakgrund påelt mer direkt sätt kunnat föra fram projekt lill ett förverkligande.Tyngdpunkten i arbetsgruppens projektverksamhet har omfattat åtgärder föriståndsättning av nedlagd , specialproduktion inom jordbruket,komplement verksamhet i form av småindustri, turism, hantverk m. m. samt påskogsbrukets område skogsvårdsinsalser av tradifionell karaktär. Avslutningsviskonstateras att Nortbottendelegationen, dess resurser och dess arbetsformerrepresenterat något nytt i del regionalpolitiska arbetet åtminstone förNortbottens läns del (kapitel 6). Resurstilldelningen och beslutanderätten liUden regionala nivån ställde nya krav på länsmyndigheterna. Delegationen villdra slutsatsen att genom resurslUlskoltel fiU länet och del parallellaöverflyttandet av beslutsfunktionerna möjliggjorde regeringen en handlingskrafti agerandet som annars varit svår att uppnå. Delegationens sammansättning haräven bidragit lill all skapa en ömsesidig förståelse för varandrasarbetsuppgifter mellan den centrala och regionala nivån, vilket måste vara avväsenfiig betydelse i de regionalpolitiska strävandena. 1981/82:113 Bilagedel 431 Den regionala utvecklingen beträffande befolkning, sysselsättningm. I denna bilaga som upprättats inom induslridepartemenletredovisas översiktligt den regionala utvecklingen under främst 1970-lalel.Tonvikten har här lagts vid befolknings- och sysselsättningsutvecklingen menäven strukturella skUlnader vad avser bl. a. befolkning och sysselsättningenlas upp. De regionala indelningar som använts för redovisningen är vissalänsgrupper, stödområden och ortstyper enligl den s.k. orlsplanen. I ettsärskill appendix redovisas länsvisa uppgifter för ett urval av de redovisadevariablerna. De prognosdata som inryms i redovisningen härrör huvudsakligenfrån material som länsstyrelserna lämnat i länsplanering 1980. När del gäller befolkningsutvecklingen framgår det avfigur 1 all befolkningen ökade med i storstadslänen . I skogslänen har invånarantalet stagnerat medanövriga län relativt sett haft en tillväxt med . I absoluta talbetydde detta att befolkningen ökade med ca 740000 personer i storstadslänenoch med ca 490000 invånare i gruppen övriga län. Figur 1: Befolkningsutvecklingen inom vissa länsgrupperunder perioden 19501990 (index där är 1950 = 100). Perioden 1990 enligtlänsstyrelsernas prognoser i LP 1980. Index (1950=100) I---------- 1-------- 1-------- 1-------- 1----- I-------------------- T»Ar 1950 -55 -60 -55 -70 -75 -80 1990 Källor: SoS (SCB) samt prognoser i LP 1980. 1981/82:113 BUagedel 432 Den kraftiga befolkningstiUväxten i storstadslänen ägdeframförallt ram och ökningen har under 1970-lalelvarit i del närmaste Uka svag som inom skogslänen relativt sell. Under detlasista decennium är det gruppen övriga län som haft den klart gynnsammastebefolkningsutvecklingen. Befolkningsutvecklingen inom vissa länsgrupperunder 1960-, . Befolkningsförändring (1 OOO-tal) 1951- 1961- 1971- 1981- 1960 1970 1980 1990 278 394 66 90 63 - 51 33 - 10 110 251 126 50 452 594 225 127 Källor: SoS (SCB) samt prognoser i LP 1980. Det är även intressant alt se på befolkningsutvecklingen iolika typer av orter vilket visar den inomregionala förändringen. Som framgårav figur 2 så ökade befolkningen tämligen likarlat i de olika orlstyperna under1960-talets senare hälft, med undanlag för kommuncenlra utanför storstadsområdendär invånarantalet minskade . ökadebefolkningen förhållandevis likartat i de olika orlstyperna med undanlag förregionala centra där antalet invånare i det närmaste stagnerade kring 1970 årsnivå. Den senare hälften av 1970-talel utmärks av all kommuncentra haft endubbelt så slor befolkningstillväxt som storstadsområdena och primära centra. 1regionala centra har den befolkningsmässiga stagnationen fortsalt. En av deviktigare faktorerna bakom den större tillväxten inom kommuncenlra ulgör delökade småhusboendet och en därmed sammanhängande ökning av pendlingen fillregionala och primära centra. Antal och andel invånare inom olika ortstyperåren 1965, 1980 och 1990. Ortstyp Anlal invånare (1000-tal) Andel (%) 1965 1980 1990' 1965 1980 1990' Storstadsområden 2499 2 578 29 30 31 Primära centra 2168 2 389 2425 28 29 29 Regionala centra 2005 2100 2110 26 25 25 Kommuncentra' 1372 1349 1354 18 16 16 Riket totalt 7773 8320 8448 100 100 100 ' enligt länsstyrelsemas prognoser i LP 1980 ' avser i denna tabell liksom i övriga tabeller i bilagankommuncentra utanför Källor: SoS (SCB) samt prognoser i LP 1980. Prop.1981/82:113 BUagedel Figur 2: Befolkningsutvecklingen inom olika ortstyper ochi riket mellan åren 1965, 1970, 1975, 1980 och 1990 (index där = 100)enligt länsstyrelsernas prognoser i LP 1980. (Är1965 = 100) SS = storstadsområden, PC = primära centra, RC = regionalacentra, KC = Källor:SoS (SCB) samt prognoser i LP 1980. Ser man på befolkningsutvecklingen inom de olikaorlstyperna inom eller utanför något stödområde bör noteras all regionalacentra utanför stödområdena under 1970-talels senare hälft haft en mer likartadutveckling med den i storstadsområden och primära centra än vad regionalacentra inom dessa områden haft. Den särskill gynnsamma befolkningsfillväxten ikommuncentra har framför aUl skett utanför stödområdena. Sistnämnda förhåUandeförklaras fiU stor del av all kommuncenlra utanför stödområdena oftast liggergeografiskt bättre lill ur pendlingssynpunkt än kommuncenlra inom stödområdena. Länsstyrelsernas befolkningsprognoser för 1980-lalelinnebär jämfört med 1970-lalel en oförändrat svag tillväxt i storstadslänen,medan den tidigare svaga ökningen i skogslänen och övriga län beräknas övergå ien befolkningsmässig slagnation kring 1980 ärs nivå. För ortstyperna innebär dessa prognoser ingen nämnvärdförändring jämfört med 1970-lalel med undanlag för kommuncenlra där denförhållandevis gynnsamma utvecklingen beräknas upphöra och invånarantaletslag-28 I98II82. 1981/82:113 BUagedel Kommuncenlra utanför stödområdena väntas dock få en vissbefolkningstiUväxl. Dentotala inrikes flyttningen över kommun- och länsgränser har - som framgår avfigur .3 - luppvisat en nedåtgående trend under 1970-.talet. Denna utvecklingbröts delvis under högkonjunkturåren 1973-1974 då främst flyttningen överkommungränser ökade. Minskningen av den inrikes omflyttningen var störst . Efter har en viss ökning av flyttningen skett. Figur3: Flyttning över kommun- och länsgränser . Antalflyttningar (1000-tal) I-- 1-- i-- 1-- 1-- 1-- r- 1968 -70 -75 -|-- 1-- 1-- 1-- 1--- >Ar Källor:SoS, Befolkningsförändringar (SCB) . Prop.1981/82:113 Bilagedel Figur4: Årligt flyttningsnetto för vissa länsgrupper med fördelning på inrikes-,utrikes samt totalt flyttningsnetto 1966-1970, 19711975 samt1976-1980. V/A - SKOGSLÄN \''.\ » STORSTADSLÄN I I- ölTilGA LÄN SoS, Befolkningsförändringar del 1 (SCB) . Som framgår av figur 4 medförde de inrikes och utrikesflyttningarna under 1960-talels senare hälft en årlig nettoutflyllning frånskogslänen med ca 9000 personer. hade storstadslänen resp. grappenövriga län en årlig nettoinflyllning på 22000 resp. 14000 personer. Under dennaperiod ägde således en betydande nettoomflytlning av befolkningen ram meUandessa tre kategorier av län. Under 1970-talels första hälft medförde de inrikes ochutrikes flyltnings-rörelseraa att skogslänen fick ell årligtbefolkningslillskoll med 2 300 personer. Detta netlofiUskoll ökade under1970-lalels senare hälft fill 4900 personer . För storstadslänens delmedförde nelloflyllningen första hälft en markant omsvängningjämfört med . Den genomsnittliga nettoinflyltningen på 22000personer övergick i en åriig nettoutflyllning på 5400 personer (se figur 4). hade storstadslänen åter ennelloinflytlning med 1800 personer . Denna var således väsentligt mindreän under 1960-lalets senare hälft. Noteras bör dock att storstadslänen underhela haft flytlningsförlusler 6800 personer gentemot övrigalandet. Nettoinflyltningen lill storstadslänen har således uppstått genom ettbetydande överskoll gentemot andra länder. 1981/82:113 Bilagedel 436 Närdet gäller den inrikes omflyttningens betydelse för enskilda län under1970-talets senare hälft har haft en årlig flyttnings-förlust på4300 personer. Andra län som också haft en betydande netloutflyUning är främstGöteborg och och men även , ,, och bör nämnas i detta sammanhang.Neltoförlusten för förklaras dock lill stor del av enneltoulflyttning från lill vissa grannkommuner i Skaraborgslän (se appendix A). Undersamma period har , , , och Kopparbergslän haft ganska betydande flyttningsvinsler gentemot landels övriga delar.Uppmärksammas bör också alt samtliga s. k. skogslän med undantag förNortbollens län haft en nelloinflytlning från övriga län. Vadbeträffar den utrikes omflyttningen under 1970-talels senare hälft kankonstateras att denna för riket som helhet medfört elt immigrations-överskollpå närmare 16000 personer . Nästan hälften av detta överskoll hartillkommit där denna neltoinvandring i sin lur varit omkringdubbelt så slor som länels flyltningsförlusl gentemot övriga län. Vidsidan om effekterna av den inrikes och utrikes omflyttningen är det den s. k.naturliga befolkningsförändringen som ger förändringar i olika regionersfolkmängd. Under 1970-lalet är del framför alll de s.k. skogslänen som haftfödelseunderskott. De två nordligaste länen har dock hela decenniet haft ellfödelseöverskott. Storstadslänen har också hela liden haft födelseöverskott ochdetta har varit klart störst i . 1 storstadslänen har dockfödelseöverskotten minskat avsevärt under 1970-lalel. Inom grappen övriga länär del endast och län som under 1970-lalets senare hälft haft ellnämnvärt födelseunderskotl uppgående till ell par hundra personer . k. nollframskrivning av länens nuvarande befolkning som gjorts inomindustridepartementet visar all hälften av länen kan väntas uppvisa eltnegativt födelsenetlo . 1 detla sammanhang har bara hänsyn tagits tillberäknade förändringar av antalet födda och döda. Del län som enligl dennaframskrivning beräknas få de största födelseunderskollen är ,, , , och län (se figur5). Motsvarande nollframskrivning för kommunema visar för på ettnegativt födelsenetlo i 176 av de totalt 279 kommunerna. hade155 kommuner födelseunderskotl. Serman lill den naturliga folkmängdsförändringen inom de olika orlstyperna såhade samtliga med undantag för kommuncenlra klara födelse-överskoll vid1970-lalets början. Inom kommuncenlra var anlalel födda i stort sett lika medantalet döda. Vid slutet av detta decennium var bilden Prop.1981/82:113 Bilagedel Figur 5: Naturlig folkmängdsförändring inom olika län pch i riket åren 1970,1980 och enligt en s.k. nollframskrivning. Förändringen redovisas som index där antalet födda dividerats med antalet döda resp. år. Värden över 100 innebär fler födda än döda inom resp. län. G.L |,F,M U,N E.G.P Y W,X G 0,P Källor: SoS, Befolkningsförändringar (SCB) samt en s. k.nollframskrivning (Industridep. väsentligt annorlunda genom att endasi storstadsområdenaoch primära centra hade födelseöverskott, vilka dock minskat avsevärt jämförtmed läget . Regionala centra och kommuncenlra hade klara födelseunderskottår 1980. Noteras bör dock att samtliga ortstyper utanför stödområdena hadefödelseöverskott men att detta för regionala centras och kommuncenlras del varobetydligt (se figur 6). Nollframskrivningen tyder på all 1970-lalets tendenskommer all fortsätta under 1980-lalel. Förändringarna väntas dock inle blilika drastiska som 1981/82:113 Bilagedel Figur 6: Naturlig folkmängdsförändring inom olikaortstyper med fördelning på stödområden och övriga riket åren 1970, 1980 och1990. Är 1990 enligt en s. k. nollframskrivning. Nettoförändringen redovisassom index där antalet födda dividerats med antalet döda resp. år. Värden över100 innebär fler födda än döda inom resp. ortstyp och område. o pcu [I PC [ SSpcu PC pcs -o rcu -8 kcu [>] = ortotypen 1 rlk«t 0 ** Inom Btödområden O "> " utom " * = Riket, SS = storstadsområden, PC = primära centratotalt, RC = regionala centra totalt, KC = kommuncentra totalt, pcu = primäracentra utanför stödområdena, pcs = primära centra inom stödområden etc. Källor:SoS (SCB) samt en s. k. nollframskrivning (Industridep. Prop.1981/82:113 Bilagedel Är 1990 beräknas enligl dennaframskrivning endasi storstadsområdena och primära centra utanför stödområdenafå nämnv värda födelseöverskott. Regionala centra och kommuncentra väntas fåkraftiga underskott inom stödområdena vilket gör att dessa orter behöver enbetydande nelloinflytlning för alt inte drabbas av en kraftig befolkningsminskning.Utanför stödområdena beräknas antalet födda i stort sett motr svara antaletdöda inom dessa båda ortstyper (se figur 6). När det gäller den totala sysselsättningsutvecklingen ochden regionala variationen, finns det anledning att inledningsvis framhålla, attantalet, yrkesverksamma människor i landet ökat förhållandevis stadigt under1970-lalel. Vid slutet av detta decennium var fler personer sysselsatta ännågonsin tidigare. Det är framförallt kvinnoma som i ökad utsträckning kunnatberedas arbete men då oftast i form av deltidsarbete. Enligt folk- och bostadsräkningen var antalet som arbetademinst halvtid i landet i stort sett oförändrat mellan 1965 och 1970.1skogslänen minskade sysselsättningen med . Inomstorstadslänen förändrades inte antalet sysselsatta nämnvärt medan en visstillväxt skedde inom grappen övriga län (se tabell 3). Figur 7: Sysselsättningsutvecklingen inom vissalänsgrupper och i riket . Kvartalsvis jämförelse medden genomsnittliga sysselsättningsnivån (index där = 100).Källa: Arbetskraftsundersökningarna (SCB). 4 12 3 4 1 2 3 4 1981/82:113 Bilagedel 440 Ser man lill sysselsättningsutvecklingen under 1970-talelsförsta hälft och då även räknar in de deltidsarbetande finner man attskogslänen haft en årlig tiUväxt med närmare två procenl. Storstadslänen hademed en och en halv procenl per är en något större ökning av anlalel sysselsattaän gruppen övriga län. Tabell 3: Sysselsättningsutvecklingen inom vissalänsgrupper och i riket 1965-1970, 1970-1975 och 1976-1980(procent). Åriig relativ sysselsättningsförändring (%) 1965- 1970- 1970- 1976-1970' 1975' 1975- 1980 (1000-tal) 1980' Storstadslän Skogslän Övriga län 0,1 1,0 1,5 0,8 -1,7 1,2 1,9 0,9 0,4 -0,4 1,3 0,9 -0,1 0,5 1,5 0,9 ' avser förvärvsarbetande 20-W tim. (Källor: FoB 1965 och1970). avser såväl hel- som deltidsarbetande (Källor: se not 1). enligt arbetskraftsundersökningarnas årsmedeltal för åren1976 och 1980 (samtliga Den nu gynnsamma sysselsättningsutvecklingen som ägt rum iskogslänen under 1970-lalets första hälft bör ses mot bakgrund av de avsevärdasysselsällningsbortfall inom jord- och skogsbruksnäringen som skedde i dessalän . Enbart försvann enliglfolk- och bostadsräkningarna omkring 64000 arbetstillfällen inom dessa näringari skogslänen vilket innebar en halvering av antalet sysselsatta som arbetademinst halvtid. Även inom byggnadsverksamheten försvann ett betydande anlalarbelslillfällen. Delta bortfall balanserades dock av elt nästan lika storttUlskott av arbetstillfället inom tillverkningsindustrin. Del var dockhuvudsakligen utbyggnaden av den offentliga sektorn i dessa län som gjorde attdel totala netlobortfallet av arbeten stannade vid ca 17000. I storstadslänen försvann ca 84000arbetstillfällen inom de s. k. varuproducerande näringarna. Men genom främstell ökat antal sysselsatta inom den offenlUga sekiorn uppgående till ca 226000ökade sysselsättningen totalt i dessa län med ca 71 000 arbelslillfällen. Inom gruppen övriga län minskade sysselsättningen liksominom storstadslänen inom de varuproducerande näringarna. Beroende på attbortfallet inom jord- och skogsbruksnäringen var nästan fyra gånger så stortsom inom storstadslänen räckte inte tillskollel av arbetslillfällen inom denoffenlUga sektorn till för att sysselsättningen lotall sett skulle öka utan enviss nedgång skedde istället i dessa län . Arbelskraflsundersökningar visarsom framgår av tabell 3 på en likartad ökning av antalet sysselsatta inom detre länsgrup- Prop.1981/82:113 Bilagedel 441 I antal arbetstillfäUen rör det sig enligt dennakälla om ell lillskoll på ungefär 50000, 30000 och 60000 i storstadslänen,skogslänen resp. gruppen övriga län. annat sätt att belysa den regionalasysselsältningsulvecklingen är att studera utvecklingen inom olika typer avorter och stödområden. När del gäller sysselsättningens utveckUng inom olikaortstyper kan konstateras att betydande förändringarskelt mellan perioderna 1965-1970 och 1970-1975. Som framgår av tabell 4 vardel främst inom kommuncentra som sysselsättningen minskade under 1960-talels senarehälft. Nedgången av antalet sysselsatta inom regionala centra var väsentligtsvagare medan en tUlväxt skedde inom primära centra och inom storstadsområden.Denna ökning var något större inom storstadsområden än inom primära centra. Tabell 4: Sysselsättningsutvecklingen inom olika ortstyperunder perioderna 1965 1970, 1970-1975 och 1975-1990 (procent). Ortstyp Årlig relativ sysselsättningsförändring (%) 1965-1970' 1970-1975' 1970-1975 1975-1990 1,4 1,0 1,5 0,7 Primära centra 0,9 1,2 1,8 0,6 Regionala centra -0,3 0,7 1,4 0,3 Kommuncentra -1,8 0,2 1,2 0,1 Riket totalt 0,4 0,8 1,5 0,5 ' avser förvärvsarbetande dagbefolkning 20-W tim.(imputerade värden för år avser säväl hel- och deltidssysselsatta. Källor: FoB samt prognoserna i LP 1980. Under 1970-talels första hälft ökade sysselsättningen inomsamtliga fyra ortstyper och jämfört med utvecklingen under 1960-talels senarehälft kan man säga att en viss regional utjämning i ulvecklingshänseendeskedde. Tillväxten i storstadsområdena blev t. o. m. nägol svagare än inomprimära centra men den var dock fortfarande något störte än inom regionalacentra och klart störte än inom kommuncenlra. Ser man på sysselsättningsutvecklingen inom de sexstödområdena och övriga landet finner man allstödområde 4 och 6 haft en något större sysselsäliningslillväxl än övrigastödområden och området utanför stödområdena där fiUväxlen i sin tur varitförhållandevis Ukartad med undantag för stödområde 1 där sysselsättningen istort sett stagnerat kring nivå (se tabell 5). Sysselsättningsutvecklingeninom industrisektorn redovisas längre fram i detla avsnitt. Länsstyrelsernas prognoser i länsprogram 1980 försysselsältningsulvecklingen visar för de fyraorlstyperna på en lägre och likartad tillväxt i storstadsområden och primäracentra, en yllerligare något svagare ökning i regionala centra samt en i stortsell stagnerande sysselsällning inom kommuncenlra (se tabell 4). Prop.1981/82:113 Bilagedel 442 Sysselsättningsutvecklingen inom olika stödområden och i övriga riket underperioderna 19701975 och 1975-1990 samt sysselsättningsgraden är 1979. Årlig relativ sysselsättningsförändring (%) l\fi 64 årl 5 4 3 2 1 2,0 1,3 2,5 1,7 1,3 -0,1 -0,1 0,2 0,4 0,3 0.2 73,6 73,4 74,7 76,4 'avser såväl hel- som deltidssysselsatta. Källor:FoB, en specialbearbetning av inkomststatistiken för samt prognosernai LP 1980. Somframgår av tabell 5 innebär länsstyrelsernas sysselsättningsprognoser en väsentligt ogynnsammare utveckling inom samtligastödområden och i övriga riket än första hälft. Liksomfidigare väntas stödområde 1 få den sämsta utvecklingen med en årlig minskningmed . Den gynnsammaste sysselsättningstUlväxten väntas ske utanförstödområdena men även stödområdena 3 och 4 beräknas få en likartad ökning. 1stödområde 6 beräknas sysselsättningen i stort sett stagnera kring 1975 årsnivå. Sysselsättningsutvecklingeninom olika regioner återspeglar dessas näringsstruktur och därmedsammanhängande strakturförändringar. I det följande redovisas kortfattat sysselsätlningsulveckUngeninom ell anlal nä-ringslivsseklorer . Desektorer som mätt i antal sysselsatta förändrats mest under de senastedecennieraa är jord- och skogsbrakel och den offenfiiga sekiorn. Under perioden1965-1975 försvann 180000 arbetstUlfällen inom jord- och skogsbraket medanutbyggnaden av de offenfiiga tjänsterna medförde ell tiUskolt av 330000 arbetenavseende minst halvtid. Räknas samtliga deltidsarbetande in så blir iniskolletinom den offentliga sekiorn väsentligt större. För att ytterligare belysaminskningen inom jord- och skogsbraket kan nämnas att denna sektor år 1950sysselsatte ca 640000 personer, jämfört med 1975. Enligtarbelskraflsundersökningarna fanns av det totala antalet sysselsatta inomdenna sektor . Denkraftiga strakturomvandling som skelt inom jord- och skogsbruket harnaturligtvis inneburit stora problem för såväl de direkt berörda som församhället. Beroende på näringens stora betydelse i vissa regioner har 1981/82:113 Bilagedel 443 bortfallet av arbetsliUfällen där vållat storaregionalpoUliska problem. Inte minst gäller detta nortlandslänen därstrukturförändringar utgjorde den främsta anledningen fill den neltoulflyttningfrån dessa län tUl främst storstadslänen som skedde under framförallt 1950- och1960-talen. Av tabell 6 framgår hur minskningen varierade mellan olikalänsgrupper under tre tidsperioder. senare hälft minskadeanlalel arbetslillfällen inom näringen väsentligt mer inom skogslänen medan nedgångenunder var lägre och mer likartad inom de tre länsgrupperna.Enligt arbelskraflsundersökningarna förefallernedgångstakten ha minskal yllerligare som skogslänen åter tycks hahaft en något störte minskning. Sysselsättningsutvecklingen inom jord- ochskogsbruket inom vissa länsgrupper under perioderna1965-1970,1970-1975,1976-1980 samt 1975-1990 (procent). Länsgrupp Årligrelativ minskning av antal sysselsatta inom jord- och skogsbruk 1965-1970' 1970-1975' 1970-1975 1976-1980'1975-1990 Storstadslän Skogslän Övriga län -6,7 -9,9 -6,1 -3,3 -3,9 -4,4 -2,4 -3,1 -3,0 -1,2 -2,4 -1,6 -1,5 -1,7 -1,4 -7,3 -4,1 -3,0 -1,7 -1,5 ' enligt folk- och bostadsräkningarna 1965, 1970 och 1975(avser förvärvsarbetande 20-W tim.). avser såväl hel- som deltidssysselsatta (Källor: FoB samtprognoserna i LP 1980). ' enligt arbelskraflsundersökningarna 1976 och 1980(årsmedeltal, samtliga sysselsatta). Sysselsättningen inom näringen inom olika stödområden ochutanför dessa minskade förhållandevis likartat under 1970-talels första hälft.I stödområde 1 och 4 var dock nedgången något större än inom övriga områden (setabell 7). Sysselsättningsutvecklingen inom jord- ochskogsbruket inom olika stödområden och 1975-1990(procent). Område Årlig relativ sysselsättningsförändring inom jord- och skogsbruk (%) 1970-1975' 1975-1990' Stödområde 6 5 4 3 2 1 -3,3 -3,1 -3,9 -2,7 -2,8 -3,9 -2,3 -1,8 -1,7 -1,6 -1,1 -2,1 -3,2 -1,7 -2,6 -1,4 -3,0 -1,5 ' avser såväl hel- som deltidssysselsatta. KäUor: FoB samtprognoserna i LP 1980. 1981/82:113 Bilagedel 444 Antaletsysselsatta minskade något mer i regionala centra och kommuncenlra än iprimära centra under 1970-lalels första hälft. I detta sammanhang bör docknoteras jord- och skogsbrukels andel av den totala sysselsättningen är tregånger så slor i kommuncentra som i primära centra medan andelen i regionalacentra ligger ungefär mittemellan dessa orts-typers andelar. Vadbeträffar sysselsättningsutvecklingen inom jord- och skogsbruket i enskilda länhänvisas fill appendix A. Förriket som helhet innebär länsstyrelsernas prognoser att sysselsättningen inomjord- och skogsbruket kommer all minska med en och en halv procent årligenunder . I delta sammanhang har störresysselsätlningsförändringar under 1970-lalels senare hälft vägts in. Räknat ianlal sysselsatta inklusive deUidsarbetande innebär dessa prognoser en fortsaltminskning i storleksordningen 50000. Som framgår av tabell 6 ligger denprognoserade minskningen nära den förändringstakl som redovisas iarbelskraflsundersökningarna för . Förde tre länsgrupperna pekar prognoserna mol en förhållandevis likartad nedgångav anlalel sysselsatta. Även inom de olika ortstyperna beräknas enförhållandevis likartad utveckling. Inomde olika stödområdena beräknas antalet sysselsatta minska i något lägre takt änunder 1970-talels första hälft. Nedgången av sysselsättningen beräknas enligldessa prognoser bli något större i stödområdena 1 och 6 än inom övrigastödområden.