prop · G50398 · 1981-12-31 00:00:00 — delar utredningens uppfattning att delokala intressenterna skall knytas till verksamheten genom någon form av medengagemang.Syftet med detta medengagemang måste enligt verkets mening vara att uppnåstörre effektivitet i såväl användningen av flygplatsens kapacitet som driftenav flygplatsen. Prop.1981/82:98 119 Detnuvarande systemet, med kommunala investeringsbidrag innebär inga nämnvärdamöjligheter till kommunalt engagemang och har därför inte bidragit till störreeffektivitet. Mot bakgrund av detta föreslår luftfartsverket att nuvarandesystem upphör. Föratt ovan angivet syfte med det kommunala medengagemanget skall kunna uppnåsmåste alla berörda parter få något i utbyte av sin medverkan. Vad som kan varaönskvärt och möjligt utbyte varierar från flygplats till flygplats beroende pådess roll i regionen i fråga och vilka möjligheter till medverkan somföreligger. Möjligheternaför påverkan än större i användningen och driften av flygplatser än iuppbyggande av anläggningar, eftersom staten genom luftfartsverket har etthuvudansvar för standardisering och normering inom flygplatssystemet. Motbakgrund härav skulle det vara naturligt att staten ansvarade för och därmedfinansierade anläggningskapaciteten inom flygplatssystemet. Den kommunalamedverkan skulle komma fill uttryck i de delar som direkt rör regionensanvändning av flygplatsen, varigenom en fördelning av kostnaderna skulle kunnaske mellan staten och de kommunala intressenterna. Hurdetta i praktiken skall utformas beror på de lokala förhållanden som råder vidrespektive flygplats. Det finns flera möjligheter för medverkan. Ensådan är samverkan vid flygplatsdriften, varigenom befintliga kommunalaresurser medverkar. Här finns det en uppgift för de föreslagna flygråden attfinna former för denna medverkan. Detta synsätt kommer troligen också attinnebära förändringar i befogenhetsfördelningen inom luftfartsverket. Dennaförändring ligger i linje med verkets och utredningens strävan motdecentralisering av ansvar och befogenheter och förutsätter i sin tur attluftfartsverket generellt blir avtalsslutande part. När det gällermarkanskaffning finner luftfartsverket det naturligt att marken tillhandahållsav kommunen utan kostnad för luftfartsverket. Verket vill föreslå att markenöverlåts med äganderätt och att den - om den ej längre används förflygplatsändamål - återlämnas utan kostnad för luftfartsverket och utan krav påersättning. Enligtlänsstyrelsen i är systemet med kommunala bidrag som återbetalassynnerligen tungrott från administrafiv synpunkt. Det är inte rimligt attberörda kommuner skaU fungera som kreditförmedlare till luftfartsverket,särskilt som kommunerna tvingas låna erforderliga medel till högre ränta ochkortare amorteringstid än vad som gäller luftfartsverkets ränteersättning ochamortering till kommunerna. anser därför att staten skall ha detfulla ansvaret för de trafikflygplatser som ingår i det interregionala flygtransportnätet. Länsstyrelseni län vill understryka den kritik som riktats från kommunalt håll motdet nuvarande systemet med kommunala investeringsbidrag. De nuvarande reglernahar medfört svårigheter när det gäller investeringar påArlanda. Närdet gäller de interregionala flygplatserna, och då särskilt med mycketstor andel utrikestrafik, talar enligt övervägande skäl för attstaten bör svara för investeringskostnaderna i sin helhet. Länsstyrelsenanser att det av utredningen angivna motivet för att bibehålla nuvarande regelför anskaffning av mark torde tala för ett avskaffande av regeln. Länsstyrelsenanser att den av utredningen föreslagna förhandlingsordningen kommer att stötapå uppenbara praktiska hinder i form av svårigheter 1981/82:98 120 att avgränsa vad som är att hänföra till säkerhets-respektive kapacitetshöjande investeringar, att bedöma storleken av deteventuella kommunala engagemanget och att komma fram till en lämplig tekniskutformning av kommunernas ekonomiska engagemang. kan för sin delinte finna att de föreslagna finansieringsreglerna innebär någon förändringeller förenkling av nuvarande regler för kostnadsfördelningen. Det kommunalaengagemanget i flygplatsfrågorna, där förutsättningar för ett sådant bedömsföreligga, bör kunna omfatta andra former av medverkan än ekonomiska bidragtill flygplatsinvesteringar. I de fall krav ändock kommer att ställas på kommunalmedverkan vid finansiering av flygplatsinvesteringarna måste ränteersättningenfrån luftfartsverket motsvara kommunernas faktiska räntekostnader. Återbetalningstidenför bidragen måste också anpassas till den amorteringsfid som tillämpas för denkommunala upplåningen. Enligtlänsstyrelsen i krävs klarare riktlinjer för fördelningen avinvesteringsansvaret mellan staten och kommun/landsting än de som utredningenföreslår. I konsekvens med utredningens krav på företagsekonomiska ochsamhålls- och regionalpolifiska kriterier som måste uppfyllas för att enflygplats skall ingå i det interregionala systemet, bör för sådana beslutadeflygplatser också staten ensam svara för både investeringar och drift. Länsstyrelseni anser att den mera flexibla ordningen vad gäller hurnyinvesteringarna vid de stafliga flygplatserna skall finansieras syneslämplig. i instämmer i utredningens förslagavseende flygplatsernas huvudmannaskap och ekonomiska villkor bl.a. principerför ekonomiskt engagemang för stat och kommun vid investeringar i interregionalaflygplatser. i anser att särskilda skäl börföreligga i enskilda fall om nuvarande finansieringsregler skall frångås. Länsstyrelseni kan i princip tillstyrka utredningens förslag vad gällerprinciperna för fördelning av kostnaderna för investeringar vid flygplatserna.Länsstyrelsen vill dock understryka att det totala ekonomiska engagemanget förde lokala/regionala intressenterna inte skall överstiga nuvarande engagemang. Enligtlänsstyrelsen i kan det ifrågasättas om inte staten -liksom beträffande anläggande av vägar, järnvägar och farleder -borde ta detfulla ekonomiska ansvaret för anläggande av interregionala flygplatser. Länsstyrelsenvill i detta sammanhang peka på att nuvarande och tidigare regler förmarkförvärv och investeringar i statliga flygplatser har lett fram till ensituation som innebär mycket stora variationer i de kommunala engagemangen. Enjämnare fördelning vore önskvärd, t.ex. genom ett utökat statligt engagemang ide fall där det kommunala är oproportionerligt högt. Länsstyrelseni anser kritiken från kommunalt håll mot den låga räntan och denlånga avskrivningstiden befogad. I likhet med länets flygtrafikkommittéifrågasätter även om inte skyldigheten för kommun attkostnadsfritt tillhandahålla mark för flygplatsändamål nu bör bli föremål fören omprövning. Länsstyrelseni finner utredningens förslag oklara och delvis motstridande.Länsstyrelsen ifrågasätter om den ökade friheten för Prop.1981/82:98 121 kommunerna blir en realitet. Enligtlänsstyrelsen i finns det skäl som talar för att nuvarandenormer vid flygplatsinvesteringar ses över. Den rationellaste ordningen voreatt samtliga villkor vid en flygplatsinvestering blir föremål för förhandlingarparterna emellan. anser att då flygplatssystemet i princip är fullt utbyggt idagtalar detta liksom administrafiva, finansieringsmässiga och praktiska skäl föratt kommunerna borde befrias från skyldigheten att tillhandahålla mark ochbidra till finansieringen av investeringar. vill stryka under utredningensuttalande att "var och en av parterna har full frihet att avstå frånfinansieringsmedverkan i den mån de inte finner sådan medverkan angelägen ursin egen synvinkel". Förbundet vill också betona utredningens åsikt attden relafiva storleken av det kommunala engagemanget i flygplatsinvesteringarbör återspegla graden av kommunalt intresse för att genomföra den aktuellainvesteringen. Göteborgskommun har i och för sig intet att erinra mot den föreslagna förändringen. Dockanser kommunstyrelsen att hela systemet med kommunalt investeringsbidrag kanifrågasättas. skulle de föreslagna nya reglerna medföra sammanackdelar för kommunerna som nuvarande system. Förändringarna synes närmastkomplicera förhandlingssituafionen. Det kommunala engagemanget iflygplatsfrågor bör kunna omfatta annan medverkan än direkta ekonomiska bidragtill flygplatsinvesteringar. Inte minst mot bakgrund av det förutsattagenerella kostnadsansvaret för det interregionala flygplatssystemet börinvesteringskostnaderna i sin helhet bäras av staten på samma sätt som gällert.ex. Planering av flygplatser-Luftfartsverket delarutredningens uppfattning om behovet av en övergripande flygplatsplanering ochfinner planeringsansvaret stå i överensstämmelse med verkets instruktion. Luftfartsverkethar förståelse för utredningens förslag om ett planerings-ochprövningsförfarande. Detta bör dock begränsas till att omfatta endastflygplatser av sådan storlek att trafik med transportflygplan (högsta flygviktstörre än ) är möjlig. Med dagens klassindelning innebär detta banklassl-lll. stöder utredningens förslag att enövergripande flygplats-planering införs men vill understryka att kretsen avintressenter i sammanhanget inte kan begränsas enbart till myndigheter ochföretag inom själva flygsektorn. En översiktlig flygplatsplanering ärsjälvklart en fråga av största vikt för flertalet inom samhällsplaneringenverksamma intressenter. anser att transportplaneringen bör utgå från bl.a.det faktum att olika trafikslag ingår i ett sammanhängande system.Flygplatsplaneringen, Uksom övrig transportplanering, bör ske på ett sådantsätt att samordning med samhällets övergripande målsättningar om miljö,regional utveckling m.m. föreligger. Verkets erfarenheter av flygplatslokaliseringsärendenvisar att även mindre flygplatser behöver uppmärksammas omsorgsfullt i denöversiktliga planeringen. Verket ser det som angeläget att 64 § iluftfartskungörelsen kompletteras så att planverket blir obligatoriskremissinstans. 1981/82:98 122 Länsstyrelseni anser att det slutUga ställningstagandet till enlandsomfattande flygplatsplan bör ligga hos regeringen, som har det centralaansvaret för den regionala utveeklingsplaneringen, den fysiska riksplaneringenoch den regionala trafikplaneringen. roll bör vara att göraden sektoriella avstämningen av flygplatsplanerna. Enligtlänsstyrelsen i län kan den prövning som sker och som följer avbestämmelserna i 64 § luftfartskungörelsen, inte anses tillräcklig för attslutgiltigt avgöra var en enskild flygplats kan komma till. anserför sin del - vilket även luftfartsverket delvis varit inne på - attanmälningsförfarandet borde ersättas med tillståndsplikt även för enskilda flygplatser. Länsstyrelsenanser att en fysisk planering bör föregå fillkomsten av nya enskildaflygplatser. Lånsstyrelseni instämmer med utredningens förslag att flygplatser som intekan användas under instrumentväderförhållanden inte skall behöva prövas från transportförsörjningssynpunkt.Beträffande prövning av investeringar i instrumentflygplatser ifrågasätterlänsstyrelsen om någon tillåtlighetsprövning från transportförsörjningssynpunktär erforderlig. förordar därför att frågan om införande avsärskild tillståndsprövning får anstå tills vidare. Miljöskyddsutredningenhar ingen erinran mot att luftfartsverket i större utsträckning än vad som ärfallet får ett övergripande ansvar vid fiygplatsplanering. Denföreslagna planeringsordningen synes ej avse eller påverka regleringen avmiljöskyddsfrågorna i samband med anläggande eller drift av flygplats. EnligtSPF måste man vid framtida planering av nya flygplatser i större utsträckningän undersöka och ta hänsyn till miljöintressen och eventuella framtidabostadsområden. Detta för att slippa "stänga" flygplatser nattetidsamt undvika att få onödigt långa in- och utflygningsvägar. SAS,och anser att det är av betydelse för luftfartens framtida utvecklingsmöjligheteratt effekfiva åtgärder vidtas för att hindra den hittillsvarandebebyggelseexploateringen kring landets flygplatser. Den hitfillsvarandeutvecklingen på detta område har tillsammans med den ökade medvetenheten imiljöfrågor förorsakat luftfarten stora kostnader bl.a. genom investeringar inya flygplatser som luftfartens konkurrensmöjligheter försämratstill följd av de nya flygplatsernas lokalisering långt från tätorterna. har ingen erinran mot förslaget att en mer övergripandeflygplatsplanering bör kunna komma till stånd från statens sida.Luftfartsverkets planeringsarbete vad gäller flygplatser bör för övrigt ske inära samarbete med den svenska industrin. I sammanhanget bör kunna övervägas ominte luftfartsverket till sitt förfogande för den övergripande planeringen börha en permanent samrådsmöjlighet i form av ett luftfartsråd på samma sätt somdet inom bildats ett hamnråd. Enligtrikspolisstyrelsen kan förslaget om inrättande av s.k. flygråd vara ett verksamtmedel att nedbringa antalet kommittéer på flygplatserna. Styrelsen förutsätteratt de frågor som behandlas i säkerhetskommittéerna i fortsättningen kandryftas i flygrådet. I detta bör polisen vara representerad. 1981/82:98 123 FRIkonstaterar att utredningen förbigår frågan om kostnaderna för flygråden ochhur dessa skall finansieras. Institutet har förståelseför behovet av samverkan i frågor rörande de olika flygplatserna men vill försin del anföra att verksamheten måste drivas så informellt som möjligt och utankostnadskrävande stödfunkfioner i form av exempelvis särskilda sekretariat. biträderförslaget om inrättande av flygråd vid de flygplatser som ingår i det interregionalaflygplatssystemet. Verket vill dock framhålla att det är vikfigt attså långt som möjligt använda och ev. sammanföra befintliga samarbetsorgan förde uppgifter som är föreslagna för flygråden. RRV avstyrker förslaget omatt inrätta ett flygråd med rådgivande funktion vid varje flygplats.Luftfartsverket söker f.n. uppnå en högre grad av beslutsdelegering fill deenskilda flygplatserna. Detta innebär att det lokala handlingsutrymmet kommeratt vidgas och man kommer att vid varje flygplats ha möjUgheter till informafions-och erfarenhetsutbyte med de lokala intressenterna på motsvarande sätt som omett flygråd inrättades. Generaltullstyrelsenanser att bör vara representerat i flygråden på de flygplatser, därtrafik med utlandet förekommer eller kan bli aktuell. i Uppsalalän tillstyrker förslaget om inrättande av flygråd och anser att ett sådant rådrätt utnyttjat bör kunna fyUa en vikfig uppgift som planerings- ochsamverkansorgan för flygplatsens intressenter. Länstyrelseni tillstyrker de föreslagna flygråden som skall finnas vidvarje flygplats. Enligt lånsstyrelsen iJönköpings län synes inrättandet av ett flygräd vid varje interregionalflygplats där kommunala och andra intressenters synpunkter på flygplatsen kankomma fill uttryck ändamålsenligt. i läntillstyrker förslaget att inrätta fiygråd för respektive flygplats i det interregionalaflygplatssystemet. Samspelet mellan de olika intressenterna inom regionen kandärvid komma att förbättras. i Gotlandslän anser det angeläget att särskilda flygråd inrättas för varje flygplats. Länsstyrelseni län tillstyrker att de av LTU föreslagna särskilda flygrådeninrättas för varje flygplats för att öka det kommunala engagemanget ochinflytandet. i Malmöhuslän medverkar redan tillsammans med Handelskammare, kommun och SASi en flygkommitté och kan därför mot bakgrund av de goda erfarenheternatillstyrka utredningens förslag att flygråd skall finnas inrättade vid störreflygplatser. i Hallandslän år positiv till att flygråd inrättas. Erfarenheterna från visaratt det föreUgger ett behov av utökad samverkan mellan i första handhuvudmannen och företrädare för de lokala och regionala intressena. skulle huvudmannen bl.a. kunna få ökade kunskaper om de resebehov ochserviceanspråk som finns på lokal och regional nivå. Vidare skulle samarbetemellan huvudmannen, flygföretagen och lokala intressenter, främst kommunerna, ifråga om gemensamt resursutnyttjande av likartade resurser, kunna utvecklas. Länsstyrelseni år positivt inställd till utredningens förslag ominrättande av flygråd. Praktiska skäl talar för att inrätta någon form avsamlat flygråd för hela länet. kan då behandla flygplatsfrågor avövergripande natur och även fungera som ett för länet samordnan- Prop.1981/82:98 124 Rådet bör ha tillgång till vissberedningskapacitet. Kostnaderna för rådets verksamhet bör åvila flygplatsenshuvudman och ingå i flygplatsens löpande driftskostnader. LO har medförvåning noterat att LTU föreslår att de fackliga organisationerna ej skallvara representerade i de föreslagna flygråden. LO delar i denna fråga desynpunkter som framförs i och understrykerytterligare förbundets krav på representation för de fackliga organisationernai flygråden. TCO stöderförslaget om inrättande av flygråd under förutsättning att råden ges deuppgifter som angivits i betänkandet. Genom att behandla de frågor som angessamt ev. andra frågor av betydelse kan rådet också skapa bättre förutsättningarför luftfartsverket att planera och genomföra åtgärder som förbättrarflygplatsens drift och verksamhet. TCO finner LTU:s tveksamheter att gepersonalorganisationerna representation i flygråden obefogade. SACOISRanser att flygråd bör inrättas endast i det fall man väljer att ge varjeenskild flygplats större ansvar och befogenheter, vilket /SR stöder. Iannat fall kan staten bespara sig denna extra utgift . Ifall man väljer att inrätta flygråd bör representanterfrån de anställda inom luftfartsverkets regionala organisation ingå somledamöter. ser inrättandet av flygråd som en positiv åtgärd för att engageralokala intressen i olika flygplatsfrågor och därmed öka förståelsen för defrågor som sammanhänger med en flygplats drift och underhåll. Föreningenförutsätter dock att flygråden inte skall få något inflytande över flygplatsensoperationella utnyttjande eller flygsäkerhetsmässiga frågor. har inget att erinra mot ett kommunalt engagemang ochinflytande i flygplatser i form av flygråd. Landstingsförbundetställer sig tveksam till förslag om inrättande av flygråd för varje interregionalflygplats. Ett råd av detta slag utan egentliga befogenheter har knappast någonfunktion som inte i stället skulle kunna uppnås på informell väg. För t.ex. marktransportförsörjningenmed kollektiva färdmedel till och från flygplatser gäller att den ingår som ennaturlig del i den transportplanering som de regionala trafikhuvudmännen utför. Svenska handelskammarförbundetställer sig tveksamt fill behovet av de föreslagna flygråden som kan leda tillökad byråkratisering men anser likväl att där särskilda samrådskommittéer interedan finns etablerade flygråd kan övervägas. Det är därvid naturligt attförbundet får i uppdrag att nominera representanter för näringslivet att ingå ikommittéerna. tillstyrker förslaget om att s.k. flygråd inrättas för varje interregionalflygplats för samråd om flygplatsernas verksamhet, serviceutbud etc. Förbundetförutsätter att industrin blir representerad i varje sådant råd med hänsyn tillatt industriföretagen står för en avsevärd del av flygplatsernas passagerar-och godsunderlag. anser att det kommunalaengagemanget och inflytandet bör kunna fillgodoses inom ramen för det flygrådsom föreslås inrättas för varje flygplats. kommun har inget att invända emot ett kommunaltengagemang i form av flygråd. Prop.1981/82:98 125 F/?7 tillstyrker att försvarsdepartementets ägarintresseni Swedair awecklas på det sätt utredningen föreslår. De motiv som föranleddedenna konstruktion är inte längre aktuella. Det är dessutom naturligt attstatens ägarintressen i flygföretagen samlas på ett ställe, kommunikafionsdepartementet. SPKtillstyrker utredningens förslag att en resultatutjämning bör komma till ståndmellan och . SPK utgår från att regeringen uppdrager åtluftfartsverket att tillsammans med de båda berörda flygföretagen närmarearbeta fram ett system för sådan utjämning. Länsstyrelseni anser att ett utökat samarbete mellan SAS och vad gällerflygplansflottorna, teknisk översyn och marknadsföring kan möjliggörarationaliseringar och ekonomiska fördelar. Länsstyrelseni efterlyser mer konkreta förslag till resultatutjämning mellanSAS och . Den obalans i lönsamhetsförutsättningarna som trots utredningensförslag kan komma att kvarstå motverkar de eftersträvansvärda positivaregionalpolitiska effekterna. Det räcker inte med att obalansen minskar. Enligtlänsstyrelsen måste de elimineras genom en resultatutjämning. Enligt i bäddarsamlokaliseringen till för ett mycket långtgående samarbete mellan SASoch . Det ärenligt svårt att finna några skäl alls varför SAS och i skall bedrivas av skilda företag. Det finns däremot ettstarkt svenskt intresse av att den ifrågavarande inrikestrafiken bedrivs av enfristående redovisningsenhet. anser därför att i samband medflyttningen fill bör överta SAS trafik på primärlinjerna till ,och . Länsstyrelsenföreslår att regeringen låter utreda förutsättningarna för att ett friståendeföretag får i konkurrens med SAS/bedriva inrikes linjefart på medflygplan som kan uppfylla koncessionsvillkoren. Enligt LO torde en företagsmässig samordning av charteroch linjetrafik innebära avsevärda fördelar varför även denna fråga börbelysas. vill påtala att chartertrafikens villkor intebehandlats av utredningen. Förbundet efterlyser aktiva åtgärder till förmån förbärkraftig svensk chartertrafik. 7"COser positivt på de intergrationssträvanden som genomsyrar utredningen, och serdet som nödvändigt att lösningar kommer till stånd beträffanderesultatutjämning. Enligt SACOISRbör regeringen i stället verka för att all monopolbildande tillståndsgivningför inrikes linjefart avskaffas så att andra flygbolag får en chans attpå Uka viUkor konkurrera om passagerarna. Detta skulle medföra en radförenklingar. Dessa åtgärder utesluter inte en frivillig samordning ochsamverkan mellan transportutövarna, eller en samhällsekonomisk effektivfördelning mellan olika transportmedel. /SRanser i överensstämmelse med utredningen att fri konkurrens bör råda påmarknaden för inrikes lufttransport, och att trafikutövningen bör ske enligtföretagsekonomiska principer. Vidare instämmer /SR i direktiven att transportutövandetskall ske inom ramen för av samhället fastlagda gränser och att man skall fåarbeta utan konkurrenshämmande detaljregleringar från statsmakternas sida. /SR avvisar med bestämdhet förslaget om ettbibehållande av 1981/82:98 126 systemet med trafiklillståndsgivning och bildandet av enkoncern mellan och . 5FFmenar att utredningen bortser från att en stor del avSAS intäkter på det svenska inrikesnätet möjliggör goda interskandinaviska ochinternationella flygförbindelser. Enligt föreningen har utredningen ej beaktatde rafionaliseringsvinster som en integrerad inrikes-, utrikes- ochchartertrafik kan ge. Enligt SPF borde möjligheterna, att inom ramarna för detskandinaviska samarbetet förändra företagsstrukturen, ha undersökts. Behovetför en organisationsförändring kan även föreligga i och , eller haanpassats till förhåUandena i dessa länder. På kort sikt ansluter sig föreningen till de synpunktersom framförts av utredningen då det gäller att utveckla ett intimare samarbete,tekniskt och operationellt mellan SAS och . På bör ett längregående alternativ i förändring av företagsstrukturen prövas. I den förändring av företagsstrukturen som enligt våruppfattning bör komma till stånd för det svenska inrikesflyget måste hänsynäven tas till den svenska charterflygmarknaden och dess behov. En alltför storandel av de svenska charterresenärerna flyger med utländska bolag. Enligt SAS bör frågan om fördelningen av svenskinrikestrafik lösas av berörda flygföretag. SAS delar utredningens uppfattningatt det med hänsyn till avtal och överenskommelser inom ramen för detskandinaviska luftfartssamarbetet inte är möjligt att överföra all inrikestrafiktill ett svenskt företag. SAS anser vidare att det bör ankomma på berördaföretag att sinsemellan tillvarata de integrationsvinster som är möjliga t.ex.genom att företagen köper och säljer tjänster till och från varandra när så ärekonomiskt motiverat.