prop · G503135 · 1981-12-31 00:00:00 — Närdel gäller aktieförvärven kan man som utredningen har påpekat behöva övervägaen annan ordning åtminstone för vissa förvärvssitua-fioner. I fråga om förvärvav bundna akfier finns det enligt min mening inte något att erinra mot den nugällande ordningen. För förvärv av bundna aktier bör alltsåogiltighetspåföljden kunna användas också i en ny kontrollagstiftning. När detgäller förvärv av fria aktier är emellertid situationen en annan. Skerförvärvet av fria aktier på fondbörs bör man enligl min mening främst medhänsyn lill aktieomsättningens krav inte använda en ogiltighetspåföljd. Istället är det att föredra om man i sådana situationer kan tvinga förvärvarenatt avyttra aktierna. Denna avyttringsskyldighel bör emellertid varaovillkorlig. Innebörden av de nya reglerna bör alltså vara alltillståndsmyndighelen i ett sådant läge inte bara kan ulan skall utfärdaföreläggande för förvärvaren alt avyttra aktierna. Prop.1981/82:135 41 Ävenför en annan förvärvssituation är ogiltighelsregeln enligt min mening mindreväl lämpad. Jag tänker på förvärv av fria aktier som sker genom inrop påexekutiv auktion. I stället för att förvärvet skall drabbas av ogiltighet börlillslåndsmyndigheten vara skyldig alt förelägga förvärvaren atl inom viss tidavyttra aktierna. Närdel gäller förvärv av fria aktier i övrigt bör en ogiltighetspåföljd Kunnaanvändas. De förvärv som lagstiftningen främst syftar lill att kontrollerasker i allmänhet inte över börsen. Är förvärvarens syfte att fä kontroll överföretaget lorde han i allmänhet la KontaKl med de gamla aktieägarna. Därvid kanman på goda gmnder anta atl frågan om förvärvarens lillståndspliKlaktualiseras. I sådana situafioner är del enligt min mening påkallat att enogiltighetspåföljd får inträda för den händelse reglerna om tillslåndspliktinte följs. Sammanfattningsvisförordar jag alltså en ordning av innebörd att aktie-, andels- ochrörelseförvärven är ogiltiga, om förvärvstillstånd inte begärs enligt den nyakontrollagen. Ogiltighel bör också inträda, om tillstånd vägras. Om elt förvärvav fria aktier har skett på eller genom inrop på exekutivauktion gäller inte ogiltighetspåföljden. skall då istället förelägga förvärvaren alt avyttra aktierna inom viss lid. 2.5Tillstånd att sluta avtal om handelsbolag Jaghar redan behandlal den del av skyddet för handelsbolagen som begränsar rättenalt ingå i etl redan existerande handelsbolag (se avsnill 2.4.3). Närdet gäller rätten att sluta avtal om handelsbolag har utredningen stannat förall den gällande ordningen behålls i den nya lagstiftningen. Det innebär attdet skall fordras fillstånd för att kontrollsubjekt skall få sluta avtal omsvenskt handelsbolag. Underremissbehandlingen har remissinstanserna inle haft något alt erinra emotuledningens förslag. Föregen del vill jag erinra om att lagstiftningen på handelsbolagsrätlens områdenyligen har moderniserats. Lagen (1980:1102) om handelsbolag och enkla bolagsamt lagen (1980; 1103) om årsredovisning m.m. i vissa företag har trätt ikraft . Den nya lagstiftningen lorde verksamt bidra till enförbättrad insyn i handelsbolagen. Enligt min mening saknas emellertidanledning all lämna denna företagsform öppen för utländsk etablering.Ulredningens förslag bör därför godtas. Jagförordar alltså en ordning av innebörd alt kontrollsubjekl skall ha fillståndför alt få sluta avtal om handelsbolag. Avtal i strid mot den angivna ordningenbör vara ogiltiga Qfr avsnitt 2.4.6). 1981/82:135 42 2.6Förvärv av aktier i strid mot utlänningsförbehåll Somtidigare har nämnts är förvärv av aktier i strid mot elt utlänningsförbehållogilliga Qfr avsnitt 2.4.6). Undantag görs i fråga om den som inneharskuldebrev eller optionsbevis som avses i 5 kap. akfiebolagslagen. eller opfionsbeviset ger rätt fill del, får innehavaren vid ulbyleeller nyteckning erhålla fria aktier även om förhållandet mellan antalet bundnaaktier och antalet fria därmed skulle ändras eller redan förut har ändrats istrid mot förbehållet. Någon möjlighet att ge kontrollsubjekl dispens frånförbudet att förvärva bundna aktier finns inte enligt gällande ordning. Utredningenhar ansett att den nuvarande ordningen i huvudsak kan behällas i den nyalagstiftningen. Ändringar har föreslagils främst i två avseenden. Det absolutaförvärvsförbudet avseende bundna aktier bör enligt ulredningen sålunda mildrasgenom alt en möjlighet till dispens införs. Då dispens inle bör komma i fråga istrid mot bolagsordningen skall dock som en fömtsättning för dispens gälla altbolagsordningen innehåller en föreskrift om att regeringen eller myndighel somregeringen bestämmer för särskilt fall kan ge tillstånd alt förvärva bundnaaktier utan hinder av utlänningsförbehållet. Enligtulredningen bör tillståndslvång införas också för den som har blivilkontrollsubjekl först efter del att förvärv av bundna akfier har ägt mm. Densom alltså sedermera har blivit kontrollsubjekt bör enligt utredningen hasärskilt tillstånd för alt få behålla de bundna aktierna med risk för attannars behöva avyttra dem. Föregen del kan jag i likhet med remissinstanserna ansluta mig till utredningensuppfattning atl den gällande ordningen i huvudsak kan behållas. När det gällerändringarna vill jag framhålla följande. Enmöjlighet till dispens för förvärv av bundna aktier aktualiserades avaktiebolagsutredningen i förslaget till ny akfiebolagslag m.m. (se SOU 1971; 15s. Vid ett utvidgat internationellt samarbete var det enligtakliebolagsutredningen angelägel att dispens skulle kunna ges. Under hänvisningtill bl. a. arbetet i förevarande utredning togs emellertid någondispensmöjlighet inte upp i den nya akfiebolagslagen (se prop. 1975; 103 s.230). Somnyss nämndes har utredningen i likhet med aktiebolagsutredningen funnit att endispensmöjlighet bör införas. Som skäl härför har ulredningen framhållit främstalt dispensmöjligheten kan ses som elt naturiigt led i den nyaetableringskonlrollen, att alltfler bolag kan länkas införa ullänningsförbehålloch alt frånvaron av en dispensmöjlighet skulle kunna påverka akfiebolagenskapitalförsörjning på etl sätt som inte är motiverat av någol kontrollbehov. Föregen del är jag tveksam till värdet av den föreslagna dispensmöjligheten.Visserligen kommer den nya konlrollagstiflningen sannolikt atl leda Prop.1981/82:135 43 tillatl alh fler akfiebolag tar in utlänningsförbehåll i bolagsordningen.Utredningens farhågor för negativa effekter av en sådan utveckling när delgäller bolagens kapitalförsörjning är dock säkerligen överdrivna. Såvitt jaghar kunnat utröna har frånvaron av just dispensmöjligheten inte på etlavgörande sätt hindrat bolagens kapitalförsörjning. Bestämmelser om dispensmåste också med nödvändighet komplicera den nya lagstiftningen. Eftersom degynnsamma effekterna av en ny dispensregel inle lorde vara särskilt påtagligahar jag kommit till den slutsatsen atl utredningens förslag inte börgenomföras. Jag är alltså inte beredd atl förorda några särskilda bestämmelserom dispens för förvärv av bundna aktier. 1916års lag innehåller f. n. inga bestämmelser om kontroll av förvärv av bundnaaktier som har förvärvats av någon som bhvil kontrollsubjekl först efterförvärvet. Om en svensk medborgare har förvärvat bundna aktier och efterförvärvet blivit utländsk medborgare påverkar detta inte hans rätt att innehaaktierna. Jagdelar i huvudsak ulredningens uppfattning alt den nya kontrollagsfiftningenbör ge möjlighet alt kontrollera också fall där en aktieförvär-vare efterförvärvet av någon anledning blir kontrollsubjekt. Den lösning som utredningenanvisar kan jag godta. Utredningens förslag bör därför genomföras. Sammanfattningsvisförordar jag alltså alt förvärv av aktier i strid mot ell ullänningsförbehållskall vara ogilfiga. Undantagen ifråga om skuldebrev eller optionsbevis somavses i 5 kap. aktiebolagslagen bör las in också i den nya lagstiftningen. Omnågon som genom teckning eller överlåtelse har förvärvat aktier som är bundnaav ett utlänningsförbehåll blir kontrollsubjekt efter förvärvet, så bör delkrävas särskilt tillstånd för all han skall få behålla aktierna. Följs intereglerna om tillståndslvång eller får ägaren inte tillstånd börfillståndsmyndigheten ha möjlighet atl förelägga ägaren fill akfierna attavyttra dem inom viss bestämd tid. Enliglgällande ordning ankommer del i princip på regeringen all prövatillståndsfrågor när del är fråga om förelagsförvärv. Vissa typer av ärendenhar dock delegerats bl. a: lill statens industriverk. Avgörandetligger hos regeringen om det berörda företaget sysselsätter mer än 100arbetstagare, om förelaget innehar annan fast egendom än som är behövlig förverksamheten eller om ärendets allmänna vikl annars påkallar regeringens prövning.I sådana fall sänder industriverket med eget utlåtande ärendet till regeringen.Ärendena handläggs där inom industridepartementet. Närdet gäller ärenden om tillstånd till förvärv av rörelse eller del av rörelseenligt lag får industriverket avgöra ärendet utom när 1981/82:135 44 verketpå gmnd av rörelsens slorlek eller ärendets allmänna vikt anser att ärendet istället bör prövas av regeringen. Viktigareärenden om tillstånd att sluta avtal om svenskt handelsbolag eller att ingå isådana bolag förbehålls regeringen. Övriga ärenden avgörs antingen avlänsstyrelsen i del län där verksamheten skall drivas eller avkommerskollegium, om kollegiet samfidigt skall pröva en fråga omnäringstillstånd. Ulredningenhar föreslagil all tillståndsfrågorna liksom i princip skall avgörasav regeringen. Tillslåndsärenden av mindre vikt bör dock kunna delegeras tillindustriverket. De kriterier som f n. gäller för fördelningen av ärendenenligl lag mellan regeringen och delegationsmyndigheten lämpar sigenligt utredningen också för den nya lagsfiftningen. Jaganser del uppenbart all del i första hand är regeringen som på elt allsidigtsätt kan bedöma alla de aspekter som aktualiseras i tillslåndsärenden av detslag som det här är fråga om. Jag anser därför att fillslåndsärenden enligtden nya ordningen i princip bör förbehållas regeringen. Enligtmin mening kan man emellertid på goda gmnder anta alt en radförvärvsärenden enligt den nya lagstiftningen inte kommer alt vara av denbetydelsen att avgörandet behöver vila pä regeringen. Erfarenheterna av dennuvarande konlrollagstiflningen, främst lag, tyder på atl del börfinnas utrymme för delegering av vissa typer av ärenden. F.n.genomförs en omorganisation av statens industriverk som bl.a. syftar till attändra verkets arbetsuppgifter och det torde därför inte vara lämpligt meddelegafion till industriverket. Enligt min mening är det naturligt alt ärendensom är mindre viktiga ur allmän synpunkl anförtros länsstyrelserna, som f. n.handlägger åtskilliga ärenden enligl lag. Sammanfattningsvisförordar jag alltså alt tillståndsprövningen enligt den nya lagsfiftningen iprincip förbehålls regeringen med möjlighet att delegera avgörandet i ärendensom får anses mindre viktiga ur allmän synpunkt. Ävenom det urspmngligen inte fanns några uttryckliga rikfiinjer förförvärvskontrollen lag var syftet klart, nämligen att hindrautländskt övertagande av viktigare mark- och naturtillgångar. Genom1973 års ändringar lag har kriterier för tillståndsgivningen tagitsin i lagtexten (se 28 tredje styckel). Innebörden är alt tillståndsmyndighelenvid prövningen av ett ärende om ändring av utlänningsförbehåll kan pröva omdet strider mot väsentligt allmänt intresse atl del svenska förelagel helleller delvis övergår i utländsk ägo. Medgivande till ändring av bolagsordningenskall sålunda inte lämnas om det strider mot väsentligt allmänl intresse atlbolagels aktier förvärvas av kontrollsubjekt. Prop.1981/82:135 45 I utredningen har kontroll- och förhandlingslinjernasföreträdare föreslagil en beslämmelse om att tillstånd skall meddelas, såvidadet inle med hänsyn till det inflytande som härigenom kan uppkomma över svensktförelag eller svenskt näringsUv eller av andra skäl är oförenligt med allmänlintresse. Företrädarnaför likabehandlingslinjen har däremot föreslagil en bestämmelse om atltillstånd skall meddelas, såvida det inte strider mot gmnderna för annan lageller skulle åsamka landets intressen utomordentlig skada. Enligl dem börtillstånd få vägras endast i mycket exceptionella fall. Remissinstansernas inställning lill de olika förslagen harvarit splittrad. När jaghar alt ta ställning till de gmnder för fillståndsgivningen som bör gällaenligt den nya lagstiftningen vill jag betona att min grundinställning filludändska direkta investeringar här i landet är positiv. Min utgångspunkt äratt den allmänl liberala polifik som gällt för sådana investeringarsom det här är fråga om skall tillämpas även i fortsättningen. Kriterierna förtillstånd skall emellertid ge möjlighet att hindra utländska övertaganden isådana sannolikt sällsynta fall då förvärvet skulle vara oförenligt medväsentliga inhemska inlressen. Till följd av ändringar kan inle endastnaturtillgångar utan även andra fillgångar såsom teknik, know-how, dyrbaramaskiner, patent och vammärken skyddas. Att upprätthälla etl sådanl skydd ärangelägel i synnerhet när det är fråga om företag som på gmnd av sin storlekeller produktionsinriktning har särskild belydelse för landets försörjningeller ekonomi i stort. Det kan också finnas skäl atl hindra uppköp av svenskaföretag i en bransch som redan förut har ett myckel starkt inslag av utländsktägande (se prop. 1973; 72 s. 8). Jag finner det naturligt all i den nya lagen välja denformulering som finns lag, nämligen att tillståndskall meddelas, om det inte strider mot någol väsentligt allmänt intresse.Därmed markeras också atl syftet med den nya lagstiftningen inte är atllillståndsmyndighe-tema skall slå in på någon ny väg. Det kan emellertid inle komma i fråga alt välja den nuifrågasatta formuleringen, om lagstiftningen därmed skulle komma att stå istrid med internationella förpliktelser. Det torde också vara hänsynentill dessa förpliktelser som framför allt har lett företrädarna för likabehandlingslinjeni utredningen atl förorda en annan och mer restriktiv formulering, dvs. alltillstånd i princip får vägras bara om landets inlressen skulle åsamkasutomordentlig skada. Jag vill därför här översiktligt gå igenom deinternationella förpliktelser som är av särskill intresse i sammanhanget. Deviktigaste följer av anslutning lill och lill . Beaktas bör också deninom utarbetade s. k. europeiska bosättningskonventionen. Kapitalliberaliseringsstadgan reglerar bl. Prop.1981/82:135 46 steringar.Med sådana investeringar avses upprättande eller utvidgning av ett helägtdotter- eller filialförelag, förvärv av hela äganderätten lill etl beslåendeföretag, deltagande i elt nytt eller bestående företag samt långtidslån påminst . Stadganålägger medlemsstaterna att sinsemellan fortlöpande avskaffa restriktioner förkapitalrörelser i den utsträckning det är nödvändigt för etl effekfivtekonomiskt samarbete. I detta syfte skall varje tillstånd lämnas som behövs föratt slutföra eller verkställa bl. a. ingående direktinvesteringar.Medlemsstaterna har dock vissa möjligheter till tillfälliga undantag frånliberaliseringsförpliktelserna genom s.k. derogafion (artikel 7). I övrigtmedges undanlag - fömtom i fråga om investeringar av rent finansiell karaktär bara i sådana fall då en enskild transaktion eller överföring på grund avbeloppets slorlek eller andra omständigheter skulle ha en utomordentligtskadlig verkan på den berörda medlemsstatens intressen (den s. k. andraanmärkningen). bilaga lill stadgan framgår att i samband med en utvidgningav stadgans förpliktelser gjorde förbehåll beträffande andra ingåendedirektinvesteringar än långlidslån. Vid detta förbehåll har antecknats attförbehållet gäller endast den aktuella transaktionen och endast i den mån delfinns inskränkningar i utlänningars rätt atl utöva vissa särskilt angivnaaktiviteter eller förvärva eller äga visst slags egendom. Från svensk sidatorde man främst ha syftat på bestämmelserna lag. Innebördenav de svenska åtagandena enligt kapitalliberaliseringsstadgan har prövats itvå lagstiftningssammanhang, nämligen vid ändringar av lagsamt i ett lagstiftningsärende som gällde valutalagen (prop. 1974:89 s.61, FiU 1974:23 samt 2a8 valutalagen i lydelse enligt SFS 1974:458). I1973 års lagsliftningesärende framhölls vid riksdagsbehandlingen alt Sverigesåtaganden enligt stadgan inte hindrade den föreslagna kontrollen av ingåendedirektinvesteringar (NU 1973:57). Denna bedömning föranledde aldrig någonerinran från eller de övriga medlemsländerna. Undersenare år har frågan om kapitalliberaliseringsstadgans innehåll och räckviddfält förnyad aktualitet. Inom har avslutals en utredning omstadgans tillämpningsområde i fråga om de ingående direklinvesteringarna. Ellfortsatt arbete har ansetts behövligt i syfte atl genom preciseringar ommöjligt få fram en gemensam linje. Det skall bl. a. klargöras vilka åtgärderav medlemsländerna i form av lagstiftning eller praxis som får anses krävareservationer eller derogationer. Underdel angivna arbetets bedrivande har man i från svensk sida ansett att 1964års svenska reservation skall dras tillbaka. Som grund härför har i huvudsakanförts atl frågor som rör rätten atl etablera sig faller utanför stadgan.Detta skulle innebära att bl. 1916 och lagar faller utanförstadgans fillämpningsområde och att någon reservation för denna lagstiftningalltså inte är behövlig. I fråga om 1916 års lag har Prop, 1981/82:135 47 dessutombetonats alt lagen bör kunna ändras utan atl därigenom kommer ikonflikt med liberaliseringsförpliklelserna under förutsättning atl lagensallmänna inriktning behålls. Motbakgmnd av del anförda anser jag atl åtaganden enliglkapitalliberaliseringsstadgan inte hindrar en bestämmelse om att fillstånd tillingående direktinvesleringar kan vägras, om investeringen strider mot ettväsentligt allmänl intresse. Ifråga om den nya lagstiftningens förenlighet med vill jagframhålla följande. Ikonventionens elableringsartikel (16) erkänner medlemsstaterna allrestrikfioner i fråga om etablering och drift av ekonomiska företag inom derasområden av andra medlemsstaters rättssubjekt inte bör fillämpas på sådant sättatl dessa rättssubjekt behandlas mindre gynnsamt än vederbörandemedlemsstaters egna rättssubjekt och detta går ul över fördelarna medundanröjandet eller frånvaron av tullar och kvanfilaliva restrikfioner ihandeln mellan medlemsstaterna (moment 1). Om en stal inför nya restrikfionerfår de inle fillämpas på sådant sätt att delta strider mot nyssnämnda princip(moment 2). Vidtillkomsten av enade man sig om vissa till-lämpnings- ochlolkningsregler som bl. a. berör artikel 16. Sålunda fömtsättes (punKt 9) altrestriKlioner som - vare sig de formellt synes ge nationell behandling ellerinte - faKtisKt leder lill en mindre gynnsam behandling än den sommedlemsstatens egna rältssubjeKt utsätts för, omfattas av etableringsartiKeln. VarKenpunKten 9 eller etableringsartiKeln ansågs emellerlid hindra (punKl 8) enmedlemsstat att utöva Kontroll över fiUträdet till dess Kapital-marKnad,investeringar i existerande inhemsKa företag eller äganderätten fillnaturtillgångar. Vidde förhandlingar som föregick bildandet av frihandelssammanslut-ningen fästeman från svensk sida stort avseende vid frågan om etable-ringsrätten. Dethängde samman med den gällande lagsfiftningens inskränkningar i utlänningarsrätt alt här driva näring, etablera företag, fullgöra vissa funktioner inomförelag samt förvärva fasl egendom och vissa slag av naturtillgångar. Ipropositionen (prop. 1960:25) angående tillträde till konventionenuttalades att de svenska restrikfionerna på detta område inte Kunde anses varabetydande. I stor utsträckning var de sä utformade alt praxis i tillämpningenoch prövning av dispensfrågor var avgörande. Eftersom gällande praxis som regelvar liberal, syntes några mera besvärande hinder för utlänningars möjligheteratt driva ekonomisk verksamhet i inle föreligga. I propositionenunderströks vidare atl det inte förelåg någol hinder enligt konventionen attbibehålla den kontroll över utlänningars förvärv av fast egendom och vissanaturtillgångar som koncessionsförfarandet enligt lag innebar. Vidtillståndsgivningen enligt lagen fick emellertid i förekommande fall konven- Prop, 1981/82:135 48 tionensbestämmelser om nationell likabehandling beaktas. En anpassning lillkonventionens föreskrifter torde enligt departementschefen, såvitt då kundebedömas, inte medföra någon fara för alt naturtillgångar skulle övergå iutländsk ägo i någon omfattning av belydelse. Fråganom svensK Koncessionslagsliflnings förhållande till EFTA-Konventionen berördesvid tillkomsten av lagen (1968:555) om rätt för utlänning och utländsktförelag att idka näring här i riket. Av förarbetena till lagen framgår (seprop. 1968; 98 s. 120) att konventionens etableringsregler ansågs kunnatillgodoses vid tillämpningen av den nya lagen. I det sammanhanget hänvisadestill vad som uttalals proposifion om lilhräde lillkonvenfionen. Motbakgmnd av del anförda har jag övertygats om atl en ny lagstiftning av delinnehåll som jag har diskuterat kan genomföras ulan hinder avkonvenfionens etableringsregler. Vadsludigen gäller den europeiska bosättningskonventionen åläggs atl iprincip likställa andra konventionsstaters medborgare med landets egna i frågaom rätten all förvärva egendom och driva näringsverksamhet. Del finnsemellertid inle någol absolut hinder för alt vägra tillstånd till udändskadirektinvesleringar. Restriktioner kan införas av säkerhets-och försvarsskäl(art. 5). De kan också motiveras av tungt vägande ekonomiska och sociala skäl(art. 6). Enligtmin mening torde man också när det gäller bosättningskonven-lionen kunnaacceptera all den nya kontrollagsfiftningen utformas på det sätt som jagtidigare har diskuterat. Sammanfattningsvisanser jag att de av mig förordade gmnderna för tillståndsprövningen ärförenliga med internationella åtaganden och förpliktelser. Det finnsalltså inte någon anledning all av hänsyn till dessa förpliktelser välja enformulering av det slag som likabehandlingslinjens företrädare har ställt sigbakom. Allmänt sett anser jag också all en sådan formulering skulle ge alltförsmå möjligheter att vägra fillstånd. Jag förordar därför att den centralatillståndsbestämmelsen får det innehållet att fillstånd lill den ifrågavarandeåtgärden skall meddelas, om det inte strider mot något väsentligt allmäntintresse. 2.7.3Föreskrifter i samband med tillstånd Möjlighetenatl meddela föreskrifter i samband med tillstånd är inte reglerad i 1916 årslag. I praktiken har det emellertid förekommit att överlåtareoch förvärvare har gjort vissa utfästelser eller åtaganden som åtminstonedelvis har utgjort en förutsättning för etl fillstånd. Utredningenhar ansett att möjligheten att ställa upp villkor vid företagsförvärv börlagfästas. Företrädarna för kontrollinjen har härvid knutit an fill delföreslagna systemet med verksamhetskontroll på så sätt att verksamhetstillståndskall kunna förenas med de villkor och föreskrifter som behövs för attsäkerställa att företagel inte driver sin verksamhet i strid mot allmännainlressen. 1981/82:135 49 Företrädarnaför förhandlings- och likabehandlingslinjerna har valt en ordning som innebäratt tillståndsmyndigheten kan förena själva förvärvs-fillståndet med sådanavillkor eller föreskrifter som behövs för att hindra alt från allmän synpunklväsentliga olägenheter uppkommer i samband med förvärvet. Remissinstansernasinställning till de olika förslagen om föreskrifter har i allmänhel varitnegativ. Föregen del känner jag av olika skäl tveksamhet inför tanken på att ettförvärvstillslånd skulle kunna förenas med föreskrifter för den framtidaverksamheten vid del företag som förvärvet avser. En sådan ordning skulle lättkunna utvecklas till någon form av verksamhetskontroll, någol som jag tidigarehar ställt mig avvisande till (se avsnitt 2.2). En möjlighet till föreskrifterskulle på samma sätt som en regelrätt verksamhetskonlroll innebära ensärbehandling av de utlandsdominerade förelagen jämfört med de rent svenska.