prop · G503168 · 1981-12-31 00:00:00 — Kopplingen mellan BFB ochBvL, LVU borde även på denna punkt bli föremål för en analys. Kommer enförändring av föräldraansvaret alt innebära att man fråntar de biologiskaföräldrarna möjlighet all begära omprövning av eventuellt beslut omsamhällsvård, LVU, då detta är ytterst angeläget för all barnen ej skall oroasav täta utredningar och omprövningar? Jag föratsätter alt de biologiska föräldrarna endast kanbegära att återfå föräldraansvaret, men får vi dessa gränser klargjorda genomtextens utformning? Om dessutom de biologiska föräldrarna t. ex. har kvar sittförmyndarskap för barnet har de också jml FB 13:1 att "sörja förmyndlingens person"". Vad innebär del i dessa fall? Beträffande den föreslagna texten i BFB 6:16 2 st vill jagansluta mig till all domstolen skall pröva förenligt med bamets bästaatt föräldraansvaret överförs på den efterlevande föräldern, men att man iinte alltför få fall Prop.1981/82:168 138 får anta att det är bättre för barnet att annan t. ex.styvföräldern förordnas Bilaga 3 som föräldraansvarig. Även i dessa fall ärdel viktigt att påtala behovet av en nyanserad helhetsbedömning av barnelssituation, och att inle utgå ifrån att barnet alllid får del bäst hos sinbiologiske förälder. 3.5.11 , juridiska fakultetsnämnden I 6 kap 14 och 15 §§ föreslår utredningen något vidgademöjligheter att överfiylla vårdnaden från de biologiska föräldrarna jämfört medvad som f. n. gäller. har i och för sig förståelse över attdet kan vara lämpligt med hänsyn till barnets bästa all tillskapa sådanamöjligheter. Emellertid är del enligt nämndens mening här fråga om ett spörsmålvilket inle enbart kan avgöras med hänsyn lill barnels bästa ulan även debiologiska föräldrarnas intresse av all inte varaktigt bli fråntagna vårdnadenöver barnet kräver hänsynslagande. Som framgår av utredningens motiveringar (s76 ff) får här göras nyanserade avvägningar. Dessa hänsynlaganden kommeremellertid dåligt fram i lagtexten, som i fråga om de berörda paragrafernablivit för oprecis. I 18 § ges visserligen den allmänna ledstjärnan för rättensprövning av frågor om ändring i vårdnaden, att rätten skall besluta efter vadsom är förenligt med barnets bästa. När det gäller att fråntaga de biologiskaföräldrarna vårdnaden är emellertid denna allmänna riktpunkt inte tillräckligenligt fakultelsnämndens mening. Allmänt sett kan det också om den föreslagna18 § sägas att den betraktad som lagregel är egendomlig, eftersom den blottinnehåller ett fristående rekvisit. Vad förslaget till 14 § beträffar, delar fakultelsnämndenden uppfattning som kommer till uttryck i motiven (s 77) att del är den visade,beslående olämpligheten hos en förälder, som bör vara avgörande förtillämpningen. Kravet på beslående olämplighel bör lämpligen komma till ullrycki lagtexten. Även om del, på sätt som föreslagits genom 15 §, iblandkan vara lämpligt att vårdnaden för barn överfiytlas lill fosterföräldrar ellerandra personer, även om de biologiska föräldrarna inte är olämpliga somvårdnadshavare, måste denna lösning tillgripas med stor försiktighet. Just pådenna punkt finns det anledning alt ta hänsyn lill de biologiska föräldrarnasintresse att inte mista sitt barn. Lagtexten i den föreslagna 15 § är enligtnämndens mening alltför liberal lill överflytlningsmöjligheten; saken blirheller inle tillfredsställande belyst om det allmänna uttalandet om hänsyn tillbarnets bästa enligt 18 § dras in i bedömningen. Frågan är om inle möjlighetenatt överflytta vårdnaden lill fosterföräldrar bör begränsas av ell krav på altfortsatt vårdnad av de biologiska föräldrarna är olämplig med hänsyn tillbarnels bästa. Överförande av föräldraansvaret från "'olämpliga'' förä1d ra r Utredningen föreslår att 14 § skall uppta en regel om alträtten skall kunna förordna alt föräldraansvaret överflyttas frän"olämpliga" föräldrar till annan person. Del framhålls (sid 77 f) attavgörande för frågan om föräldraansvarig ska skiljas från föräldraansvaretmåste vara om föräldern visat olämplighet som föräldraansvarig som kan antasvara bestående. Prop.1981/82:168 139 situationer av "olämplighet" som åsyftasmotsvarar dem i de s. k. miljöfallen Bilaga 3 i 25 § a) barnavårdslagen eller i 1 § 2 st 1 p lagen medsärskilda bestämmelser med vård av unga (LVU) - som ingår i del förslag till nysocialtjänst som ligger hos för beslut. Skillnaden är allvårdbehovet för ingripande enligt dessa bestämmelser också kan vara kortvarigt. Föralt LVU ska kunna tillämpas förutsätts också all föräldrarna inle går med påden aktuella vården Lagtexten i 14 § bör utformas på ett sätt somunderstödjer-inte motverkar de strävanden som styr socialvården. Ett minikravär då att den utformas så att föräldrar som "inser" behovet av och"frivilligt" medverkar lill all de vårdinsatser som socialvårdenfinner påkallade behandlas förmånligare ån de som driver fram beslut om "tvångsvård". Styrelsen föreslår därför att 14 § formuleras enligtföljande: "Har domstol efter ansökan från socialnämnd med stöd av 1 § 2 st1 p lagen (1980:000) med särskilda bestämmelser om vård av unga beslutat attvård får meddelas enligt lagen och kan vårdbehovet inte antas bli kortvarigt,skall rätlen förordna att föräldraansvaret överförs lill förälder utan del iföräldraansvaret eller lill annan person. Frågan om att överföra föräldraansvaret enligt förstastycket prövas på talan av förälder ulan del i föräldraansvaret, barnet ellersocialnämnd." Det bör framhållas att styrelsen föreslår attföräldraansvaret i dessa fall inte ska kunna anförtros ål annan redan tidigareföräldraansvarig ensam, och att denne inte skulle kunna väcka lalan om sådanöverflyttning. Om tillstånd till vård enligt LVU meddelats och vården kommerinle att bli kortvarig måsle det innebära att den föräldraansvarige som det härrör sig om, inle heller fullgjort sina skyldigheter som sådan. Annars bordedenne kunnat få föräldraansvaret överfört på sig, enligt 12 och 13 §§, eller iallt fall, med stöd av 31 § kunnat förmå rätten att meddela ett interimistisktförordnande om barnets bostadsort och/eller föräldraansvarets placering (sevidare avsnitt 5.2.14 under Utredning vid interimistiska beslut). Vården enligtLVU skulle därvid ha upphörl om föräldern gått med pä de åtgärder somsocialnämnden vill genomföra eller om den efler domstolsbeslutet bedömts somobehöv-lig. Socialmetodiska skäl för samordningen med LVU Socialulredningens förslag till LVU innehåller som bekantregler om alt all vård enligt lagen skall vara tidsbegränsad. Dessa regler harstrukits i del förslag som återfinns i propositionen "Omsocialtjänsten". Ändringarna är en eftergift till de starka protester somdenna dd av förslaget mött bland remissinstanserna och verksamma inomsocialvården. En del av den kritik som förslaget mötte torde ha berottpå alt kritikerna inte observerat möjligheten för socialnämnderna att utverkadomstolsbeslut om ändring av vårdnaden i de fall vården inle kunde begränsas pådel sätt utredningen tänkte sig eller att man inte ansåg alt föräldrabalkensregelsystem utgjorde tillräckligt skydd för barnen. Som utredningen påpekat har också dessa bestämmelser iföräldrabalken kommit lill användning endast i ringa omfattning och det ävenför tiden efter det att utvidgade möjligheterna alt använda dem,genom alt skjuta in rekvisitet ""eller innebär hans deltagande ivårdnaden eljest fara för barnets utveckling"", i samband med allmöjligheten lill gemensam vårdnad för ogifta infördes. En trolig anledning tilldelta är att man inom socialvården önskar undvika de betydande negativaeffekter på behandlingsarbetet som ofta Prop.1981/82:168 140 skulle följa om nämnden först omhändertar klientens barnoch sedan driver Bilaga 3 en lika upprivande process om att klienten skallfråntas föräldraansvaret helt och hållet. (Jmfr t. ex. Justitieombudsmannensämbetsberättelse 1978/ 79). Ett skäl att samordna 14 § med LVU är då också att mandelvis motverkar dessa negativa effekter. Det förutsätts ju - som framgår i denav styrelsen föreslagna lagtexten - att frågan om skäl finns för ingripandeenligt LVU redan prövats när tingsrätten kommer in i bilden. Naturligtvisankommer del inle på rätten all ånyo pröva denna fråga. I processmaterialetfrån LVU-prövningen torde också finnas del grundläggande underlaget förbedömning om vården kan förväntas bli långvarig. Längre gående samordning? Det finns dock all anledning all undersöka om det inle ärmöjligt alt gå än längre i samordning av de två regelsystemen. Kanske kan de s.k. miljöfallen i LVU behandlas som någon form av inledandeföräldraansvarsprocess. Genom regler om Vilandeförklarande avföräldraansvarsmålen skulle man t. ex. ges tid all bedöma hur fostrarnassituation och barnels hemmiljö utvecklas innan målet slutligen avgörs ochföräldraansvaret överförs på en eventuellt tidigare "interimistiskt"förordnande särskilt föräldraansvarig. I samband med styrelsens diskussion kringvilandeförklarande av föräldraansvarsmålen kan också nämnas attålalsrätlskommittén i betänkandet "Färre brottmål" (SOU 1976:47 s169-207) diskuterar åtalsunderiåldse i s. k. resocialiseringsfall och därvidfunnit (se närmare nyssnämnda betänkande s 103 f) att ålalsunderlålelse idessa fall bör kunna göras villkorad av ell positivt ulfall av en aktuellresocialiseringsålgärd. Uppmärksammas bör också den försöksverksamhet med vårdav narkomaner som bedrivs med stöd av en speciallagstiftning härom (SFS1979:661), som innebär att ell brottmål där en narkoman står tilltalad kanvilandeförklaras i avvaktan på utfallet av viss narkomanvård, vilket resultatskall påverka domstolens val av påföljd. I sammanhanget finns del slutligen även anledning attåterge ett citat ur lagrådets (här regeringsrådet ensam) yttrande överförslaget lill LVU (se prop. 1979/80:1 del B s369): "Enligt min mening bördet övervägas om man icke borde bygga upp skilda regelsystem för defall då det allmänna måste ingripa för att avhjälpa brister i omsorgen av ett barnoch för del fall då ingripande blir ofrånkomligt p. g. a. den unges beteende iform t. ex. kriminalitet eller missbruk av beroendeframkallande medel. På dettasätt skulle man kunna komma fram till regler som är bättre anpassade lill deskilda kategoriernas verkliga behov. Bestämmelserna kunde också ges ökadprecision och den vaghet minskas, som reglar många stadganden därför att demåsle ha så stor spännvidd." Barnet själv bör dock ges samma möjligheter att fåföräldraansvar överfört från olämpliga föräldrar som i utredningsförslaget.Detta åstadkoms genom all barnet ges talerätt även i de fall som avses i 12 §.Risken för missbruk av barnets möjligheter att få föräldraansvaret överflyttattill annan person ökar endast obetydligt om barnels taleräll utvidgas på dettasätt. Styrelsen förordar därför alt orden "eller barnet" skjuts in iförsta stycket i paragrafen Prop.1981/82:168 141 efter orden "eller en av dem", varefter sistameningen i stycken kan Bilaga 3 utgå. På så sätt erhålls ett helgjutet och konsekventregelsystem och resultatet av den tidigare föreslagna förändringen av 14 § blirnärmast skenbar, när det gäller barnels och förälders rätt att väcka lalan omförändring av föräldraansvaret i de fall den föräldraansvarige undviker beslutom vård enligt LVU genom att samlycka till de åtgärder socialnämnden finnerpåkallade. Föräldrarna får alltid rätt all agera enligt 12 § resp. 13 §,socialnämnden enligt 14 § och 15 §. Barnet och förälder utan del iföräldraansvaret enligt 14 § samt barnet även enligt 12, 13 och 15 §§. Överförande av föräldraansvaret då barnet bor hos annan än förälder 15 § kan komma all användas av socialnämnd eller barnetför alt få till stånd ändring av föräldraansvarets placering i de fall den vårdsom beslutats enligt LVU skulle visa sig bli längre än först planerats eller omden vård som anordnats för barnet bedrivits med de föräldraansvarigas samtycke(varvid ju LVU inte är tillämplig) och barnet under en relativt lång periodbott hos en och samma person som inle är föräldraansvarig. Paragrafen kommer förmodligen alt bli mycket betydelsefullför de många fosterbarn i landet som varit omhändertagna för samhällsvårdenligt barnavårdslagen under en stor del av sitt liv och önskar knytas närmaretill sina fosterföräldrar, men där någon särskild grund för överföring avvårdnadsansvaret/föräldraansvaret inle föreligger då de biologiska föräldrarnagår med på vården, dock ulan att engagera sig för barnet. Del bör uppmärksammas att förändringen i fråga omföräldraansvar ofta kommer att möjliggöra för fosterföräldrarna att adopterabarnet med påföljd alt de biologiska föräldrarnas möjligheter att återkomma somföräldraansvariga närmast helt försvinner. Helt utsläcks dock inte föräldrarätten för attföräldraansvaret överförs på annan person än förälder. Dels har barnet rätttill umgänge med de biologiska föräldrarna, dels kan de återfå föräldraansvaretenligt 17 §. Detta är naturligtvis helt i sin ordning. Liksom måsteadoption tillgripas om man mer definitivt vill avskära de rättsligarelationerna till de biologiska föräldrarna. Detta är också den avsedda verkanav en adoption. Ur denna aspekt står förslaget inte i överensstämmelse medadoplionsinstitulets syfte, eftersom 21 § i lagförslaget medför att barnettrots adoptionen har rätt lill umgänge med föräldrarna, då de efter adoptioneni allt fall måste ses som "annan person som haft föräldraansvaret".Del finns ingen anledning att invända mot regeln. Snarare utgör kollisionen enpåminnelse om att reglerna om adopfion nu står i tur för en översyn. Tidsramarna för beslut enl 14 och 15 §§ I förarbetena bör de tidsramar som skall gälla såväl vidtillämpningen av 14 som 15 §§ diskuteras närmare, även om några fastatidsgräriser inte kan spikas. Betydelse måsle tillmätas bl. a. barnets ålderoch i vilken utsträckning de föräldraansvariga visat intresse för ochupprätthållit kontakten med barnet. Prop.1981/82:168 142 Barnets bästa (18 §) Bilaga 3 Avgörande för rättens beslut när det gäller ändring avföräldraansvaret skall enligt 18 § vara "barnets bästa". Styrelsendelar helt den uppfattning utredningen ger uttryck för på s. 109-112 ibetänkandet om vad som bör förslås med uttrycket. Styrelsen anser del varasynnerligen viktigt all rättstillämpningen i framliden inte styrs av olikarangordnade presumtioner, utan att en helhetsbedömning sker av samtligaföreliggande omständigheter i varje enskilt fall. Med en sådan nyanserad bedömning av vad som är"barnels bästa" är riskerna små att barnen skulle kunna bryta sigloss från sina föräldrar p. g. a. tillfälliga slitningar t. ex. i tonåren. Man bör i detta sammanhang hålla i minnet att del åliggerrätten all höra socialnämnden innan målet avgörs och man borde kunna förutsättaall de sociala myndigheterna i de fall talan förs av barnet kommer att försökafå till stånd samtal mellan barnet och de föräldraansvariga, som blir minstlika omfattande som de samarbetssamtal som skall föregå en eventuell utredningom placeringen av föräldraansvaret i de fall föräldrarna önskar upplösning avell gemensamt sådant. Inle heller föreligger någon risk för att reglerna kommerall missbrukas på det sättet att barn "titt som tätt" begär, som delformulerats i massmedia "skilsmässa" från föräldrarna, även om barnetges talerätl i samtliga fall där del kan bli fråga om ändring avföräldraansvaret. ska ju beredas tillfälle all yttra sig redaninnan barnombud ulses och nämnden kommer naluriiglvis redan dä alt försökaavstyra onödiga processer. Barnombudel måsle också pröva om en lalan om ändring avföräldraansvaret verkligen står i överensstämmelse med "barnetsbästa" innan talan väcks. Ersättningen till ombudet från statsverket skanämligen jämkas om denne genom vårdslöshet eller försummelse föranleder extrakostnader för rättshjälpen. (Detta enligt 50 § RHL i förslaget som hänvisarlill bl. 22 § 2 st samma lag.) Därtill kommer att barnet måste hitta någon som är bereddoch lämplig att ta på sig föräldraansvaret, vilket förmodligen i de allraflesta fall förutsätter ett aktivt bistånd från socialnämnden. Förändringar i f ö r ä 1 d r a a n s va r e t s innehåll 19 § anser styrelsen vara olyckligt formulerad. Denformuleringen utredningen vall kan föranleda missförståndet 'om allföräldraansvaret överflyttas till annan om vård enligt LVU kommer till stånd.Del är dock endast en del av de uppgifter som ankommer på de föräldraansvarigasom överfiytlas i dessa fall. Om paragrafen skall vara med som en upplysningbör därför stå att det är innehållet i föräldraansvaret som ändras och alltsåinle placeringen av det. instämmer i all det i vissa situationer kan varafördelaktigt att kunna flytta över föräldraansvaret på annan. Del kan t. ex.gälla för flyktingbarn som kommer lill utan någon av sina föräldrar. Prop.1981/82:168 143 3.5.14 Familjelagssakkunniga Bilaga 3 ---- Värdefull är också den föreslagna möjligheten att ge andra än föräldrarna - exemeplvis fosterföräldrar - gemensamtansvar för barnet. Förvaltningen ansluter sig till utredningens förslag attföräldrar som försummar eller missbrukar föräldraansvaret skall kunna fråntagasdelta. Förvaltningen tillstyrker även förslaget om att föräldraansvaret i vissasituationer skall kunna överflyttas från förälder till annan person ulan attföräldern i och för sig är olämplig att ha detta ansvar. Dessa bestämmelserkommer framför allt att få betydelse för att stärka fosterbarnets ställning.Vissa grupper av invandrarbarn berörs också av förslaget. Att föräldrarätlen ärlika stark i de fall barn vislats i fosterhem och rotats djupt i sinnya miljö som i de fall där det rör sig om korta slödplaceringar är lillavsevärd nackdel för många fosterbarn. Del finns dock anledning peka på någraproblem i sammanhanget. Det kan ställa sig svårt för de fosterföräldrar tillvilka föräldraansvaret överfiytlas, att klara de biologiska föräldrarnaseventuella aggression ulan socialarbetare som mellanhänder. Det kan även varasvårt alt överlåta föräldraansvar lill vissa släklinghem/fosterhem som kanhamna i svåra lojalitetskonflikter. Hänsynen till föräldrarna kan i vissa fallpåverka foslerhemmet/släklinghemmet på sådant sätt att fosterföräldrarna inteklarar av att ge barnet det odelade stöd del behöver. Bestämmelsen attöverflytta föräldraansvar måste enligt förvaltningens mening användas med storförsiktighet och endast i de fall synnerliga skäl för ett sådant förfarandeföreligger.Förvaltningen föreslår all lagtexten kompletteras med inskränkningen"synnerliga skäl". För tydlighetens skull föreslås även en omformulering avlagtexten i § 14, vars första stycke lyder:"Är föräldraansvarig på grundav missbruk eller försummelse a föräldraansvaret olämplig att ha föräldraansvarför barnet, skall rätten förordna all föräldraansvaret anförtros åt annanföräldraansvarig ensam eller överförs till förälder utan del i föräldraansvareteller lill annan person." Orden missbruk och försummelse bör byta platsför att del klart skall framgå att det rör sig om missbruk av föräldraansvaretoch inle om t. ex. alkoholmissbruk. Utredningens förslag alt föräldraansvaret skall kunnaflyttas över till annan person än föräldrar om barnet varaktigt bor hos annanperson ger värdefulla möjligheter för barn att slippa tvingas bryta upp frånfosterhem, som blivit deras verkliga hem. Bestämmelsen bör också kunnatillämpas när en förälder dör och en styvfar eller styvmor länge fungerat sombarnets far eller mor. Denna regel bör få konsekvenser även vid översynen avregler om adoption, fosterhemsersällning m.m. är positivtill delta förslag. Utredningen föreslår att man i större utsträckning än nuskall kunna överflytta föräldraansvaret. I vissa fall kan det ur barnetssynvinkel vara önskvärt, men del är viktigt alt man närmare preciserar vilkasituationer och Prop.1981/82:168 144 vilket tidsperspektiv som avses. Annars finns det risk förett allt för flitigt Bilaga 3 användande som ibland kan vara till skada förrelationen barn - föräldrar. Således föreslår utredningen, som en viktig nyhet all ombarn bor varaktigt hos annan än den som har föräldraansvar för barnet, skalldomstol på lalan av barnet eller socalnämnd kunna förordna att föräldraansvaretflyttas över lill annan person. Förslaget kan få vittomfattande konsekvenser om del inteanvändes med stor urskiljning. Kriterierna är enligt centralnämndens meningalltför dåligt preciserade i ett så viktigt avsnitt. Begreppet "längretid" kan tolkas gälla några månader lill . lämpligttidsintervall kan anses vara . "Känslomässig kontakt" mellanbarn och fosterförälder kan vara svårdefi-nierad och vem skall görabedömningen. Barnet kan här vara i en beroendesituation och del kan ha svårtall överblicka konsekvenserna. Någon person med stor erfarenhet av barns rättatt fungera bör utröna barnels uppfattning. "God kontakt" mellan barnoch föräldrar skall finnas för att undvika all föräldraansvaret flyttas. Vad innebärullrycket i tidsintervaller för barn i olika åldrar? Vilka praktiskamöjligheter finns alt hålla kontakt på grund av kostnader och geografisktavstånd? Fosterbarns-assistenten får här liksom genom socialtjänstenöverhuvudtaget ett extra ansvar för att motivera föräldrar och fosterföräldraratt hålla kontakt. Finns de tidsmässiga resurserna för att på etttillfredsställande sätt klara dessa nya arbetsuppgifter? Kontinuiteten kan varasvår alt hålla på grund av personalomsättning och utbildning och handledningbehövs. Möjigheten alt rekrytera fosterhem kan försvåras genom stora krav påkontakt med föräldrar. Om kontakten inle kan upprätthållas kan fierfosterföräldrar se möjligheten att få adoptera sitt fosterbarn. Motbakgrund av dessa centrala frågeställningar är nämnden därför tveksam tillförslaget. I vart fall måste ytterligare utredning föregå ett genomförande avförslaget. Förslaget alt överflytta föräldraansvaret då en tonåringflyttat hemifrån och är i konflikt med föräldraansvarig måste användas myckelrestriktivt. Vissa motsättningar är nödvändiga i frigörelseprocessen i tonårenoch medverkar till utveckling och mognad. Där endast den ene föräldern är föräldraansvrig och dådenne avlider föreslår utredningen att domstol prövar huruvida det är förenligtmed barnets bästa alt föräldraansvaret överflyttas på kvarlevande förälder.Kontakten mellan barn och förälder är här avgörande. Om den inte är bra kanannan person ulses i stället. Delta innebär en positiv förändring där man larhänsyn i första hand till barnets bästa och inte som bara tillföräldrarätten. Missbrukat eller försummat föräldraansvar I situationer där föräldrarna missbrukar eller försummarföräldraansvaret eller efler dödsfall, diskuterar utredningen vilka personersom kan vara tänkbara att ta över föräldraansvaret. En nyhet innebär attfosterföräldrar kan få föräldraansvar, då ett fosterbarn vislats där en längretid och rotat sig. Det här förslaget kan tillämpas även då direkt misskötsamhetvid utövandet av föräldraansvaret från föräldrarnas sida inle föreligger. Delkan även användas i situationer när en överflyttning av ett fosterbarn frånfosterhemmet till sill biologiska hem kan vara aktuellt och där den åtgärdenmedför 1981/82:168 145 allvarlig skada för barnet. Genom den här åtgärdenförlorar fosterföräldrar- Bilaga 3 na sin fosterlega enligt nuvarandelagstiftning. Utredningen har med anledning härav för avsikt att återkommabeträffande fosterföräldrarnas ersättningsmöjligheter. stödjerprincipiellt utredningens ställningstagande sett utifrån barnets rätt, menkänner ändå en viss tveksamhet huruvida den här möjligheten kan påverka vårtsamarbete negativt med föräldrar som begär sina barn placerade i fosterhem. Delkan befaras all denna möjlighet lill överflyttning av föräldraansvaret kankomma att skapa oro hos de biologiska föräldrarna om de i och med enfosterhemsplacering riskerar att förlora sina barn. Å andra sidan kan dennamedvetenhet om risken att förlora föräldraansvaret leda till att föräldrarbättre lägger sig vinn om att hålla en god kontakt med del placerade barnet ochfosterföräldrarna. Detta skulle i sådant fall kunna vara en positiv effekt ochytterst till gagn för barnet.