prop · G503111 · 1981-12-31 00:00:00 — Merparten av anslaget till ändamål bör därförbortfaUa. Jag anser emellertid all konstnärsnämnden även i fortsättningen börkunna använda vissa resurser för projektbidrag på filmområdel. Jag beräknar315000 kr. för detta ändamål. särskill bidrag bör också riktas direkt lillFilminslilulels verksamhet med all främja spridning och visning av värdefullfilm. Jag förordar 5 milj. kr. I gengäld bör medel inte anvisasdirekt som bidrag lill Folkels för spridningav kvalitetsfilm eller lill regeringens disposition för bidrag lill försök medfilmvisning i nya former. Jag har i del föregående under avsnittet 2.7 anfört allviss organiserad Prop.1981/82:111 48 verksamhet för spridning av kvalilelsfilm har nått ensådan stadga att den bör vara tillförsäkrad fortsalt slöd. Detta gäller enligtmin mening för Folkets Husföreningarnas verksamhet medspridning av kvalilelsfilm för vilken bidraget /83 inte börundersliga . samt för för vilkenorganisation bidraget inte bör vara lägre än . Sistnämnda beloppmotsvarar vad organisationen under innevarande budgetår erhåller i statsbidragoch slöd från Svenska FUminstilulet. Som jag har redogjort för bör ansvaret förgranskning av barnfilm m.m. fr.o.m. övergå från barnfilmrådel,som bör upphöra, lill Svenska Filminsfitulet där verksamheten bör handhas . Under /83 bör dock personalenfortfarande vara anställd hos . För delta budgetår räknar jagdärför med elt bidrag av . till lill lönekostnaderm. Övriga kostnader för verksamheten får betalas av de medel som FUminstilulethar lill sitt förfogande för alt främja spridning och visning av värdefullfilm. Jag har i del föregående förordat en särskildförsöksverksamhel med lokall arbete med video. Försöksverksamheten bör handhasav och stä under ledning av visningsnämnden. Jag räknar med alt2 milj. kr. av de medel som slår till institutets förfogande för alt främjaspridning och visning av värdefull film bör kunna användas förförsöksverksamheten under /83. Om dessa medel inte förbrukas inomförsöksverksamheten bör de kunna användas för andra spridnings- och visningsändamål. Anslaget bör föras upp med . Jag hemställeralt regeringen föreslår att lill Filmstöd för /83 anvisa eltreservaiionsanslag av . Bidrag till särskilda kulturella ändamål Under avsnittet 2.11 Vissa övriga frågor har jag förordatatt särskilda resurser skall anvisas för film- och videogramproduklion inommuseerna. Dessa medel bör ställas lill statens kulturråds förfogande. AnslagetBidrag lill särskilda kulturella ändamål bör för detta ändamål höjas med 750000kr. utöver vad som har föreslagits i årets budgetproposition. Jag hemslälleratt regeringen föreslår att till Bidrag till särskilda kulturella ändamål /83, utöver vad regeringen har föreslagit i prop. 1981/82: 100bil. 12, anvisa ytteriigare . Prop.1981/82:111 49 Enligl vad jag har anfört under avsnittet 2.11 Vissaövriga frågor bör resurserna för videogramproduklion för döva inom förstärkas med . utöver vad som har föreslagils iårets budgetproposition. Jag hemstäUer all regeringen föreslår all till Talboks- och punktskriftsbiblioteket:Produktionskostnader för /83, utöver vad regeringen harföreslagit i prop. 1981/82: IOO bil. 12, anvisa ytteriigare . Regeringen ansluter sig lill föredragandens övervägandenoch beslutar att genom proposition föreslå att antaga de förslag somföredraganden har lagt fram. Nr III Kartong: S. 49, rad2 Står: 5.8 Rättal lill: 2.11 1981/82:111 50 Den svenska filmpolitiken. Lägesbeskrivning och probleminventering(Ds U 1979:5) Till statsrådet och chefen för filmavial utgjorde slutpunkten i en diskussion omden svenska filmens produktionsproblem som hade pågått under hela 1950-talel.Avtalet innebar att nöjesskatten på biografema avskaffades och ersattes av enbiografavgift som lill alla delar kom olika filmändamål till godo. skapades som fick en fast ekonomisk grund tillföljd av de biografavgifter som avsattes för institutets verksamhet. Genomsina insatser på en rad olika verksamhetsområden har värnat omkvalitetsfilmen och har på detta sätt bidragit lill ati filmen i i dagbefäst sin plats som jämställd med andra seriösa konstarter. Biografavgifierna kanaliseras främst till produktion avfilm och till uppgifter av del slag som brukar åvila centralakulturinstitutioner. Stödet till filmproduktion har i första hand varitinriktat på långfilm för biografvisning. Resurserna för åtgärder som skullekunna påverka visningsmöjlighe-lerna för film har varit blygsamma. filmutredning hade främst i uppdrag att föreslååtgärder på de områden som inte erhåller stöd genom filmavtalel. 1filmutredningens fyra betänkanden avgavs förslag om bl.a. bamfilm. kortfilm,film- och TV-undervisning saml visning av kvalilelsfilm. Utredningens förslag behandlades i prop. 1975:20 om denstatliga kulturpolitiken 2. I denna proposition föreslogs bl.a. förstärktaresurser för produktion av såväl biograffilm som kortfilm, vissa stödåtgärderför kvaliletsfilmvisning samt en ökad satsning på bamfilmändamäl. Förslagen,som antogs av ', innebar en kraftig ökning av de direkta statligainsatserna på filmområdel, såväl inom den del som är central i filmavtalel sominom övriga delar. Utredningens förslag om fraktstöd för film behandlades iprop. 1977/78:100 (Bil. 12 s. 73 f). Försöksverksamhet med fraklstöd harinletts den . Filmavtalel löper ut . Om avtalet intesägs upp senast före utgången av avtalstiden förlängs del automatisktmed för varje gång. Mot bakgrund av att avtalsperioden närmar sig sittslut inleddes inom en översyn av den statligafilmpolitiken. Översynen har letts av undertecknad . Avsikten med arbetet har varit all lägga en grund förställningstaganden lill hur den statliga filmpoliliken skall vara utformadefter det att det nuva- KrU 1975:12, rskr 1975:201 1981/82:111 51 rande filmavtalel har löpt ul, men också att föreslåreformer under arbetets gång. Förslag om kraftiga resursförstärkningar förframför allt filmproduktion har lagts fram för budgetåren 1978/79 och 1979/80.Försöksverksamhet med fraklstöd har också inletts översynen har I den promemoria som läggs fram görs ett försök allvärdera resultaten av den förda filmpolitiken. Mot bakgrund av dennavärdering förs en diskussion om den fortsatta inriktningen av reformarbetet. Diskussionen mynnar ut i att nuvarande ordning för slöd lillproduktion av långfilm bör kunna behållas i sina huvuddrag. De förändringar sombör göras är framför allt av leknisk natur. roll som centraltserviceorgan för filmkultur och filmforskning bör också bibehållas. En ökadtonvikt bör läggas på åtgärder för att göra kvaliletsfilmen mera tillgänglig iolika delar av landet. bör inle förlängas i nuvarande form, menmycket lalar för alt man bör söka uppnå en avialslösning mellan staten ochfilmbranschen om vissa filmpolitiska åtgärder. Det finns nu anledning alt ge översynsarbelel en bredareförankring genom att företrädare för de stora riksdagspartierna knyts tillarbetet. Förevarande promemoria bör kunna remitteras och, tillsammans medremissyttrandena, ligga lill grund fördel fortsatta översynsarbetet. Prop.1981/82:111 52 1 Filmen iSverige........................................................... ..... 53 2 Den statligafilmpoliliken ............................................ ..... 56 2.1 och .................................... 57 2.2 Barnfilmverksamhel,barnfiilmrådet .......................... 61 2.3 stöd tillfilmproduktion............... .... 63 2.4 Statens biografbyrås verksamhet.............................. 63 2.5 uppgifter påfiilmområdet....................... 65 2.6 Bidrag till filmvisning i nyaformer .............................. 66 2.7 Den ekonomiska omfattningen................................... .... 67 3 Resultat av dennuvarande filmpoliliken...................... .... 67 4 Utformningen avden framlida statliga filmpoliliken..... .... 73 4.1 Allmänt....................................................................... .... 73 4.2 .................................................................. .... 78 4.3 Produktion av film .................................................... .... 80 4.4 Spridningen av kvalitetsfilm........................................ .... 85 4.5 .............................................................. .... 89 Prop.1981/82:111 53 I följande beskrivning av läget på filmområdel i Sverigefrån kulturpolitisk synpunkt har vissa företeelser utelämnats. Filmvisningi TV behandlas endasi översiktligt. Skälen lill detta är att de regler som styrtelevisionens verksamhet bestäms på annat säll än genom filmpolitiken.Självfallet berörs dock de områden där ell samarbete mellan filmen ochtelevisionen framstår som angelägel. Produktionoch distribution av videogram behandlas inte heller, även om samma filmgivetvis kan visas i såväl videogramform som l.ex. i 16 mm-kopia. Del görs inteheller något försök att förutse vilka konsekvenser videogramtekniken kan få fört. ex. biograferna i framliden. Orsaken är all videogramutredningen har iuppdrag all arbeta med dessa frågor. En försöksverksamhel med distribution avkvalilelsfilm i videogramform diskuteras dock i ett senare avsnitt. Slutligenbehandlas inte filmens användning som undervisnings- eller informationsmalerieli olika sammanhang. Skälet är alt sådana användningar inte i första handräknas till del kulturpolitiska området och all eventuella åtgärder därför ihuvudsak får bedömas från andra utgångspunkter än de kulturpolitiska. Dettautesluter givelvis inte att en och samma film kan användas med många olikasyften och all därför samverkan mellan olika intressenter kan vara välmotiverad i olika sammanhang. Deuppgifter som är tillgängliga om olika företeelser på filmområdel varierarmyckel i omfattning och kvalitet. Biografernas verksamhet är förhållandevisväl täckt, även om uppgifter saknas på vikliga punkter. I fråga om filmvisningutanför biograferna saknas sammanfattande statistiska uppgifter så gott somhelt och hållet. Den 30juni 1978 fanns del I 200 biografer registrerade i . 109 av biografemafanns i (inkl. och ), och . 155biografer fanns i övriga kommuner med mer än 50000 invånare medan resterande936 biografer fanns i övriga landet. 359 biografer var pliktiga att betalaavgift lill , dvs. de visade film vid mer än fem ordinarieföreställningar , barnmatinéer oräknade. Dessa biografer svarade föröver av de tolala biljetlintäklerna och sannolikt för en något lägre andelav det totala anlalel besök. Av övriga 841 biografer visade huvuddelen film tregånger eller mindre. Under /78 gjordes 23,5 miljoner biobesök iSverige. Det motsvarar i stort sett den genomsnittliga nivån . har noterats en viss ökning jämförtmed . Uppgifter om antalet biografföreställningar saknas. har antalet biografer islorsladsom- Prop.1981/82:111 54 rådena hållit sig ungefär . Antalet biografer iövriga landet har minskat med 65. Biografemas ägarstruktur redovisades av 1968 årsfilmulredning.' Enligt utredningen ägde de trestora integrerade produktions-, distributions- och biografförelagen SvenskFilmindustri. Sandrevv-s och Film helt eller delvis 227 biografer. 220av dessa var avgiftspliktiga. De utgjorde av samtliga avgiftsplikligabiografer. Av övriga avgiftsplikliga biografer ingick de flesta i någonkedjebildning. Endast ett trettiotal privatägda avgiftsplikliga biografer stodutanför biografkedjor. Biografkedjorna har följaktligen ett stort inflytandeöver visnings-möjligheterna för film. Antalet föreningsägda biografer uppgår till ca 550. Däravingår ca 375 i Folkets husföreningamas riksorganisation och ca 125 iRiksföreningen . Av föreningsbiograferna är högst elt femtiotalavgifsplikliga lill . Av övriga icke avgiftsplikliga biografertorde ett femtiotal ingå i biografkedjor medan övriga ca 200 är privatägdaenbiografföretag. Antalet kommunägda biografer uppgår lill något dussintal. Visning av 16 mm-film förekommer i en rad olika sammanhangav vilka inte alla har intresse för filmpoliliken. T. ex, utgörs en stor del avsmal-filmsulhyrarnas filmer av undervisningsfilm, som används som läromedel iskolorna. Enligl uppgift från Smalfilmsdistribulörernas föreningsvarade medlemsföretagen för ca 155000 uthyrningar av smalfilm . Sammaperiod såldes drygt 8000 kopior, sannolikt främst till kommunala AV-centraler.Några uppgifter om hur stor del av denna volym som avsåg annat än skolbrukföreligger inte och del är därför inte möjligt all utifrån dessa siffroruppskatta omfattningen av smalfilmvisningen utanför ulbildningssek-torn.Generellt gäller dock alt huvuddelen av de tillgängliga smalfilmerna är ganskakorta och alt därför normall flera filmer kan förekomma vid elt visningslillfälle.En jämförelse med biografstalistiken kan inle göras rättvisande om man intetar hänsyn lill denna skillnad. Alt uppgifter om 16 mm-visningens omfattning saknas ärgivelvis lill slor nackdel när man skall försöka bedöma möjligheterna attutnyttja detta format för att göra kvaliletsfilmen mera tillgänglig. Det ärhelt klart alt 16 mm-formatet har vissa tekniska fördelar genom att man bliroberoende av fasla projekiorinstallaiioner och därmed av tillgången påbiografer, men det är inle känt i hur hög grad dessa möjligheter utnyttjas inomramen för existerande verksamhet. Del är dock känt att det förekommer en omfattande visningav barnfilm utanför biograferna, där man utnyttjar film. Sådana vidningarsker i mänga sammanhang, t. ex. barnfilmklubbareller Kontrast, ochsom ett led i verksamheten inom en rad olika organisationer. ' SOU 1973:16 s. 48 ff. 1981/82:111 55 för äldre barn och ungdomar på fritidsgårdar och liknandehar också en betydande omfattning. Tillgången på film i kan beskrivas på olika sätt.För biograffilmens del redovisar verksamhetsår hurmånga filmer som har visats på biograferna. Under /78 harI 544 långfilmer visals. Av dessa var 130 svenska och I 414 utländska. Antaletpremiärer uppgick lill 263. Utländska filmer svarade för 242 premiärer ochsvenska eller svensk-utländska filmer för 21. Amerikanska filmer dominerar. Av de totalt 236 filmer somenligt 1975 hade svensk biografpremiär var 113amerikanska eller producerade i samarbete med USA-bolag, 101 kom från övrigautlandet och 22 var svenska. svarade alltså för avsamtliga premiärer. Närmast följande redovisning publicerades i samband medFilminslilulets verksamhetsberättelse /77 och den 30 juni 1977. Under denna periodhade 366 filmer biografpremiär i . 155 av dessa var amerikanska, 181kom från övriga utlandet och 30 var svenska. andel hade sjunkittill av samtliga premiärer. Denna nedgång kan troligen i sin helhetförklaras med den konflikt som pågick mellan amerikanska filmleverantörer ochsvenska biografägare och en del av år 1977.Konflikten innebar leveransslopp för nya amerikanska filmer. Antaletbesök på avgiftspliktiga biografer uppgick /78 till 17,1miljoner förde utländska långfilmerna och till 2,6 miljoner för de svenska. Desvenska filmerna svarar alltså för av besökarna. Eftersom andelen svenskfilm av antalet premiärer eller anlalel visade titlar är har den svenskafilmen en något större publik per film än den utländska sedd som helhet. Denamerikanska filmen når dock den största publiken. I en ariikel i tidskriftenChaplin (nr 6 1978) uppges att den amerikanska filmen svarar för avbiobesöken. Det redovisas inga samlade uppgifter om var i Sverigeolika filmer har visats. Därför är det inte möjligt att i kvantitativa termer beskrivade skillnader i möjlighet att fä se olika filmer som föreligger mellan olikadelar av . Den gängse uppfattningen är att man i storstadsområdena ochpå vissa andra orter har möjlighet att få se de allra flesta filmer som sätts idistribution i , medan repertoaren på övriga orter i stort sett begränsarsig till dels de kommersiellt mest framgångsrika filmerna, dels enklareunderhållning i vålds- och porr-genrerna. Med nuvarande distributionsformer har framgångsrika filmeren tendens att bli myckel framgångsrika. En publikframgång som Gökboet harunder visningar på de svenska biograferna setts av 1.3 miljoner människor.Filmen / hetaste laget har efter svensk nypremiär setts av300000 personer. De fem mest lyckosamma svenska filmerna har under säsongen1977/78 setts av sammanlagt 1,75 milj. människor. 1981/82:111 56 Det är mer än samtliga besökare på svenska stads- ochlänslealrarna /77. Även en medelmåttigt framgångsrik svensk film,l.ex. med , som 1977/78 sågs på bio av drygl80000 personer, har haft en större publik än t. ex. Norrboltensleatern. Del pris man får betala för möjligheten att spridafilmerna på elt så effektivt sätt är all filmens form en gång för alla ärfixerad. Den kan inle. i motsats lill t. ex. en teaterföreställning, modifierasmed ledning av publikens reaktioner. Allt arbete som ligger i enfilmproduktion har gjorts före premiären. Eftersom produktion av spelfilm ärett komplicerat förelag, som kräver många människors insatser under lång lidblir produktionskostnaderna höga. Dessa kostnader måste betalas oavsett omfilmen ses av få eller många. I jämförelse med produktionskostnaden ärkostnaden för alt visa filmen låg, förutsatt att det finns en biograf ellerannan lämplig visningslokal. Detta leder till att filmer som inte når en omfattandespridning åsamkar sina producenter stora förluster. har mångasvenska filmer fått en mycket begränsad spridning. Av de nio filmer med premiär /78 somproducerats av eller med institutet som medproducent har femsetts av mindre än 25 000 personer. Antalet besökare varierar mellan I 800 och23 000 med ett genomsnitt av 13000 besökare per film. Dessa filmer har visalspå 24, 23. 18 och 9 platser. Till saken hör att samtliga dessa filmer harerhållit kvalilelsbidrag efter beslut av Filminstitutels jury. Ingen av dem kanföljaktligen betecknas som en konstnäriigl misslyckad produkt som av detskälet borde ha tagits bort från repertoaren. Några av dessa filmer kommervisserligen alt visas i TV. men faktum kvarstår alt de är avsedda förbiografdistribution och att de inte har fått sådan distribution i nämnvärdomfattning. Distributörer brukar förvärva visningsrätlen tillutländska filmer för en begränsad tid. Om filmen skall kunnabehållas måste ny licensavgift betalas. Detta syslem får lillföljd alt många intressanta filmer försvinner urdistributionen, därför all ingen distributör anser att det är ekonomisktlönande alt förvärva dislributionsrätlen för en ny period. I den mån filmerna inte är deponerade i Filminstitutetsarkiv kan också själva filmerna försvinna från landet och det kan erbjuda storasvårigheter alt få tag i dem för den som ånyo vill förvärva rättigheterna, t.ex. av filmhistoriska skäl. 2 Den statliga filmpolitiken 1 delta avsnitt redovisas översiktligt de olikaregelsystem, institulioner m. m. som tillsammans bildar den statligafilmpolitiken. 1981/82:111 57 är slutet mellan staten å ena sidan ochfilmbranschens organisationer' å den andra. Innebörden av avtalet är allbranschen avslår en del av biljeltinläklerna att användas för stöd lillfilmproduktion och andra filmändamål. I gengäld avslår staten från attkonsumtionsbeskalla biograf-näringen. Genom avtalet bildades stiftelsen som skall förvalla de influtna medlen, biografavgifterna, enliglregler i avtalet. Biografavgiflen uppgår lill av bmtiobiljeltintäklenoch skall erläggas av anordnare av biografföreslällning på fast visningssläiledär det enligt Filmägarnas konlrollbyrå anordnas mer än fem föreställningarper vecka, utöver barnmatinéer. Filmavtalel kan sägas upp av staten om filmbranschenbryter mol avtalet och av filmbranschen om nöjesskatt förbiografföreställningar eller liknande införs eller om mervärdeskatt läggs påfilmhyror eller försäljningen av biografbiljetter. Stiftelsen har bl. a. till ändamålatt främja värdefull svensk filmproduktion, alt stödja artistisk och tekniskutveckling saml undervisning och forskning på filmens område, att spridakunskap om filmen, att medverka till bevarandet av filmer och material avfilmhistoriskt intresse, att verka för internationellt samarbete samt alt påandra sätl företräda filmen och verka för ändamål inom filmområdet.FUminstitutet leds av en styrelse med fem ledamöter och två suppleanter, somutses av regeringen. Vid sidan av styrelsen finns elt förvaltningsråd. Dettabeslår av 30-40 personer som utses av filmbranschens, filmarbelarnas och andraav stiftelsens verksamhet berörda organisationer. har i huvudsakrådgivande funktion. Huvudprincipen för användningen av biografavgifierna ärall av avgifterna skall användas för all främja filmproduktion medanåterstoden är avsedd för andra ändamål. Den närmare fördelningen finns angiveni filmavtalels 18 S under olika littera. Dessa littera kallas i dagligt tal"fonder". Man talar om G-fonden, om H-fondsslöd etc. - Enligl 18 § Bskall av avgifterna användas för kvalilelsbidrag till svenska långfilmer.Dessa bidrag fördelas enligt vissa regler av en särskUd jury som utses avFilminstitutets förvaltningsråd. - Enligl 18 § Dskall av avgifterna användas för PR-verksamhel, filmfestivaler och andrarepresentativa artangemang inom och utom . Medlen fördelas enligl vissaregler mellan och filmbranschen. ' , Folkets husföreningarnasriksorganisation. Föreningen , upaoch Föreningen Prop.1981/82:111 58 - I 18 § E angesatt av avgifterna skall användas för stiftelsens förvaltning och för attfrämja verksamhet som sammanhänger med stiftelsens ändamål. - 18 § F innebäratt av avgifterna skall användas för stöd till produktion av svenskalångfilmer genom generellt verkande produktionslån eller produklionsgarantier.All stödet är generellt innebär att det ges oavsett filmens ämne, innehåll,konstnäriiga eller intellektuella beskaffenhet eller angelägenhelsgrad iövrigt. - Enligt 18 § Gfår av avgifterna användas för produktion av svensk film.Denna produktion skall ha en klart konstnärlig inriktning. - I |8 § Hföreskrivs att av avgifterna skall användas för att genom selektivaproduklionslån eller produktionsgarantier stödja produktionen av svenskalångfilmer. En förutsättning för stödet är att produktionen har en konstnärliginriktning. Beslut om stöd fattas av två styrelser, som i princip disponerarhalva fonden var. I den ena styrelsen utser filmbranschen fyra ledamöter ochSvenska tealerförbundel en ledamot, medan fördelningen är den motsatta i denandra styrelsen. H-fonderna kan också ge förhandsslöd för manuskriptarbete m.m. Stöd från F- och H-fonderna utgår i form avförlustgaranti. F-fonden kan f.n. täcka högst av produktionskostnadernamedan H-fonden kan garantera högst , i bägge fallen med vissabeloppsbegränsningar. Utgående belopp reduceras om intäkterna överstiger 30%av pro-duktionskostnadema. I delta sammanhang bör också del s. k. Detta avtal, som första gången ingicks mellan Filminstitutetoch , innebär att partema bildar en gemensam fond, avsedd attfinansiera produktion av film. Fonden tillförs 6 milj. kr. erhåller statsbidrag för sin andel. Huvuddelen av fonden används för produktion avbiograffilm, men en viss andel, f n. .. används för produktion av barnfilmi annat format, för produktion av annan kortfilm samt för den av drivna filmverkstaden. De filmer som producerats med hjälp avfonden skall visas i TV och i filmform enligl vissa regler. har föriångts och gäller l.o.m. den 30 juni1980. Stöd från F- eller H-fonden samt kvalilelsbidrag frånB-fonden kan utgå till Filminslilutels egna produktioner, finansierade av G-fonden.Däremot kan F- och H-fondsslöd inle utgå lill filmer som på annat sätl, t. ex. genom 1-fonden. Om filmer finansieras avI-fonden och privata filmproducenter gemensamt kan dock sådant stöd erhållasför den private finansiärens andel av produktionskostnaderna. Det är mol denna bakgrund man skall se den s. k.poolöveienskommel-sen som gäller för liden den - den 30 juni1979 mellan och tre svenska filmbolag. 1981/82:111 59 sig dessa bolag att gemensamt gå in som medproducent isamtliga biograffilmer som produceras av . Genom dennaöverenskommelse blir del möjligt alt också utnyttja F- och H-fonden för slödlill I-fondspro-ducerade filmer. FUmavlalet gäller t.o.m. och förlängs medminst för varje gång om del inte sägs upp senast före utgången avavtalstiden.