prop · G503123 · 1981-12-31 00:00:00 — Jaghar nämnt i det inledande anförandet att ett antal frågor om datateknikenspositiva eller negativa konsekvenser har aktualiserats på senare år.Datadelegationen bör enligt sina direktiv ägna stor uppmärksamhet åt den ökadeanvändningen av ADB, telekommunikation och elektronik inom en lång radanvändningsområden samt effekterna härav för effektivitet, ekonomi,sysselsättning, arbetsmiljö, integritet, sekretess, säkerhet, sårbarhet,inflytande, kompetensutveckling, jämställdhet mellan kvinnor och män samtfrågor om landets försörjning under beredskap och krig. diskussion om datateknikens positiva eller negativa konsekvenser som förnärvarande förs lyfts ytterligare en rad frågor fram. Detta behandlas irapporten datapolitik. Prop.1981/82:123 Bilaga 1 14 Att listan med konsekvenser är lång kan ses som ettuttryck för datateknikens stora räckvidd, utvecklingstakt och potential. Detär detta förhållande som är det huvudsakliga motivet för att utforma ochtillämpa en samhällspolitik på just dataområdet. De uttalanden som har gjort, främst i FiU1978/79:34, innebär som jag ser det, att datadelegationen skulle fä i uppdragatt ge förslag till en datapolitik för att garantera en positiv utveckling avdatoranvändningen i samhället under demokratisk styrning och kontroll. Dennapolicyskapande roll som delegationen fått, har föranlett mig att tillkalla en datadelegationmed en mycket bred sammansättning. Jag konstaterar också att det är unikt atten sådan beställning ges. Det vanliga är att politiken på ett samhällsområdeväxer fram i takt med att olika beslut i konkreta frågor fattas samt i sambandmed beslut om utredningar m.m. Jag övergår nu till att ge min principiella syn påutformningen och tillämpningen av en samordnad datapolitik. I mitt inledandeanförande har jag redovisat vissa grundläggande frågor i anslutning till detta. Enligt min mening kan den fortsatta användningen avdatatekniken inte vara en fråga om att säga ja eller nej. I stället kan derelevanta frågorna vara: Hur skall tekniken användas? I vilka sammanhang? Vem skall medverka och besluta? Vilka kunskaper behövs? Hur skallkostnaderna för och vinsterna av teknikanvändningen fördelas? Datapolitikens huvudfråga bör då bli: Hur kan vi stimuleratill en för samhället positiv användning av datatekniken och undvikade negativa konsekvenserna? Erfarenheten visar att det är svårt för företag ochmyndigheter att handla så att detta mål för styrningen uppfylls. Det är svårtför enskilda människor att veta om ett framtida samhälle med omfattandedatateknikanvändning fungerar väl eller inte, bl.a. när det gäller de konsekvensområdensom jag har redovisat. Det är likaså svårt för statsmakterna att förutsehur dagens investeringsbeslut i datateknik kommer att utfalla och vilkasam-hällsekonsekvenserna blir, på kort och framför allt på . När kunskaperna och förmågan att förutse konsekvenserna ärbristfälliga, förefaller många att utgå från förhoppningar om att en fortsattökning av datateknikens användning leder till flera positiva konsekvenser ännegativa. Detta har behandlats utförligt i rapporten datapolitik,avsnitt 6.2.2.2 Produktivitet och lönsamhet. Den snabba datatekniska utveckling, som bl.a. leder tillökad kapacitet och funktionsrikedom i datasystem samt lägre kostnader för deelektroniska komponenterna, kommer helt visst att öka utbudet av datateknikbåde inom nuvarande användningsområden och inom helt nya användningsområden.Många företag, myndigheter och enskilda människor kommer därför att ställasinför åtskilliga beslut om datateknik skall tas i bruk samt hur det skall ske,o.s.v. Datapolitikens främsta syfte är att ge vägledning inför sådanavalsituationer och beslut. Prop.1981/82:123 Bilagal 15 En datapolitik har växt fram i på många olikaområden. Här kan nämnas den personliga integriteten, dataindustrins lönsamhetoch utveckling, den statliga ADB-användningen, sysselsättning ocharbetsförhållanden, forskning och utveckling. Irapporten datapolitik från datadelegationen redovisas att så gott somsamtliga departement i handlägger datafrågor med anknytningtill sina myndigheter. I behandlar enligt rapporten samtligariksdagsutskott, med något undantag, anslagsfrågor och har att ta ställningtill olika frågor om myndigheternas egen användning av datateknik. Mednuvarande fördelning av ärenden mellan utskotten kan 13 av 16 utskott komma attbehandla datafrågor i annan mening än att pröva anslagsfrågor till resp.myndigheter. Enligt min mening innebär detta att datafrågornasammantaget har beröringspunkter med en rad sektorspolitiska områden.Datafrågorna bör därför behandlas med utgångspunkt från ett tvärpolitisktsynsätt. En samordnad datapolitik skall visa pä samband ochsammanhang mellan olika områden där datateknikens utveckling och användningkan leda till konsekvenser. I formuleringen av datapolitiska krav och åtgärderpå ett område, exempelvis integriteten, kan man med hjälp av den samordnadedatapolitiken se samband och sammanhang med andra datapolitiska konsekvensområden,exempelvis samhällskontroll av enskilda människor och företag. Mångaenskilda datafrågor har också beröring med andra politikområden. Frågor ominvesteringar i ADB-teknik har beröring med industripolitik, medarbetsmarknadspolitik och med utbildningspolitik för att nämna några områden. Hänsynstagandetill datapolitiska frågor om arbetsförhållanden och personalutveckling kan iinvesteringssammanhang leda till att investeringsbeloppen blir något högrejämfört med om renodlat tekniskt/ekonomiska skäl får avgöra investeringsnivån.Den intressanta frågan blir då i vad mån verksamhetens totalkostnad blir högreeller lägre. I arbetetmed datafrågor görs därmed många avvägningar mellan skilda intressen. Det ärinte datapolitiken ensam som kan anvisa hur dessa intresseavvägningar skalllösas. Jag anser att gränsen för datapolitiken bör sättas vid att den skatillhandahålla kunskaper och erfarenheter av betydelse för lämpligaavvägningar i det enskilda fallet. I den politiska verksamheten får sådanaavvägningar göras utifrån en politisk helhetssyn, inte genom att ettpolitikområde, t.ex. datapolitiken "tar över". Effekternaav datapolitiken påverkas därför av de kunskaper och erfarenheter som dennapolitik grundas på. Är dessa ytliga och osammanhäng-ande blir naturligtviseffekterna ringa. Genom datateknikens stora spridning i samhället kommermånga människor, organisationer och parter att påverka beslut i datafrågoreller medverka i sådana beslut. Med den principiella utformning avdatapolitiken Prop.1981/82:123 Bilagal 16 som jag har redovisat blir det därmed angeläget att dekunskaper och erfarenheter som bildar grund för datapolitiken sprids till demånga som berörs. Som jag tidigare framhållit har vi i haft ensektorsorienterad datapolitik utan närmare inbördes samband. Jag vill framhållaatt det behövs en övergripande datapolitik som visar på sammanhangen och somkan vara vägledande för tillämpningen av politiken på enskilda områden. Datadelegationen skall enligt sina direktiv utarbetaförslag till principer och riktlinjer för datateknikens utveckling ochanvändning i samhället. Delegationen har i sin rapport redovisat 50 sådanarekommendationer. Delegationen ställer sig bakom den allmänna inriktning somdessa har. Delegationen framhåller även att de datapolitiskaprinciperna och riktlinjerna kan komma att påverka attityder och värderingarkring datateknikens utveckling och användning i samhället i takt med att alltfler människor sätter sig in i datafrågor. Principerna och riktlinjerna kanvara underlag för fortsatta överväganden om en mer detaljerad datapolitiskstyrning och konkreta åtgärder på skilda områden. Jag delar denna uppfattning. I avsnitt 3.3 redovisade jag översiktligt den avdatadelegationen föreslagna svenska modellen för datateknikens utveckling ochanvändning i samhället. I modellen ingår att det är ett gemensamt intresse förmånga att en bred utbildning med lämplig inriktning genomförs. Jag anser att denämnda principerna och riktlinjerna kan spela en väsentlig roll genom attpåverka inriktningen på denna breda utbildning. 4.2 Behandling av datadelegationens "principer ochriktlinjer" De föreslagna principerna och riktlinjerna fördatateknikens utveckling och användning berör bl.a. integritet, sårbarhet,sysselsättning, regional utveckling, arbetsinnehåll och arbetsmiljö. De harindelats i tre områden: näringsliv, förvaltning ocharbetsliv I fördelningen mellan dessa tre områden redovisas frågorsom hänför sig till enskilda människor under det första området. Näringsliv,förvaltning och arbetsliv behandlas i ett sammanhang. Med förvaltning menas istort organisationer som inte verkar i den s.k. konkurrensutsatta sektorn. Dettredje området är samhället. Där behandlas frågor som berör störremed-borgargrupper, nationella frågor, vissa överordnade datafrågor m.m. Med hänsyn till rekommendationernas aktualitetsgrad ochden fortsatta hanteringen av rekommendationerna vill jag dessutom dela in dessai följande tre kategorier: Kategori I innehåller de rekommendationer som bör ledatill åtgärder av olika slag under etapp 11 (1982-1985). Det betyder enligt minmening att Prop.1981/82:123 Bilaga 1 17 dessarekommendationer redan nu kan börja påverka datapolitikens tillämpning. Försökeller experiment kan igångsättas pä vissa områden. I andra faU kan närmarepreciseringar eller tillämpningsanvisningar behöva utarbetas. Kategori2 innehåller de rekommendationer som bör leda till utredningar. En anledningtill att utredning förordas kan vara, att det råder delade meningar prp dennärmare innebörden av rekommendationen eller att den bedöms yapa beroende avhur andra rekommendationer skall tolkas. I kategorj 2 placeras dock endastsådana rekommendationer där det bedöms vara angeläget och finns möjligheter attunder etapp II initiera en utredning av vgpde för det fortsattadatapolitiska arbetet. Kfitegari3 slutligen innehåller rekommendationer där den vidare behandlingen med föfdelkap hänskjutas till etapp III, dvs. Någraay rekommendationerna är sådana till sin karaktär eller till sitt Innehåll attd? rnotiveraf både åtgärder och utredning. I dessa fall redovisasrekommendationen i både kategori 1 och kategori 2. Idet följande redovisas rekommendationerna med den exakta formulering de har irapporten datapolitik. De har numrerats löpande såsoin de förekommeri rapporten (kap. 9). Efter varje grupp med rekom-niendationer redovisar jag iförekommande fall klargöranden med avseen-(je på den fortsatta hanteringen ochprioriteringen. Datadelegationenhar ställt sig bakom denna allmänna inriktningen i rekpmmendationerna och anseratt de anvisar väsentliga utgångspunkter fpf det fortsatta datapolitiskaarbetet. För egen del är jag inte nu beredd att förorda att rekommendationernafår någon annan innebörd än vad som delegationen har framhållit. Detdatapolitiska arbetet avses fortsätta och fleraav rekommendationerna kan under (jenns period komma att behöva preciseras. 4.2.1Den enskilde medborgaren kategori I Skyddet av den personliga integriteten i samband meddatabehandling avpersoninformation måste vidmakthållas. Datasystemhos myndigheter måste framöver konsekvent utformas med beaktande av tryckfrihetsförordningens krav på att ge allmänheten tillgång till allmänna, offentliga handlingar som är lagrade på ADB- medium. Även för befintliga datasystem måste tryckfrihetsförordning en uppfyllas. Datasystemhos myndigheter som används för att ge information till medborgarna i olika ärenden bör utformas sä att de ger en för motta garen sakligt riktig, nödvändig och förståelig information. Informatio nen bör nå mottagaren då behovet härav föreligger. 3 1981/82. Nr 123, Bilaga I 1981/82:123 Bilaga1 18 Myndighetenbör kunna använda datasystemen för att olika mottagar-grupper skall kunna fåriktad information som är anpassad till och kan förstås av olika kategorier avmottagare. Hänsyn bör tas till att många människor har svårt att läsa ochförstå byråkratiskt språk. RÄTTATT VÄRDERA TEKNIK 6. Alla medborgare bör ha rätt till information och kunskapom informationssamhällets möjligheter och risker. Därmed får många människormöjlighet att delta i värderingen av den datateknik som kommer att användaseller redan används. Personligintegritet har varit vårt först utvecklade datapolitiska område (rekommendation1). Det är relativt väl behandlat genom tillämpningen av datalagen ochdatainspektionens verksamhet. Olika utredningar och enkäter visar attallmänhetens oro för att integriteten urholkas trots detta inte har minskat.Den ADB-registrerade informationen om medborgarna fortsätter också att öka.Enligt datainspektionen finns det f.n. ca 45000 personregister i . Vadgäller de frågor som behandlas i rekommendation 4 har DALK utrett frågan omullgången till allmänna handlingar i samband med ADB och under hösten 1980överiämnat sina förslag. Frågan har remissbehand-lats och regeringen har lämnaten proposition (prop. 1981/82:37) till . I propositionen föreslåsvissa ändringar i tryckfrihetsförordningen (TF) och i sekretesslagen. De senareinnebär bl.a. aU myndigheter som använder ADB i sin verksamhet skall ordnadenna med beaktande av den i TF stadgade rätten att ta del av allmännahandlingar. Propositionen har ännu inte slutligt behandlats av (KU1981/82:21). Rekommendation5 om information till medborgarna från offentliga datasystem berör enligt minmening ett mycket viktigt område. Många offentliga organ använder datasystemför att samla in informafion från medborgarna, ge information till medborgarnaeller förmedla beslut. som behandlade ADB inom den allmännaförsäkringen formulerade generella krav i dessa sammanhang som återfinns irekommendationen (nr 5). Jaghar redogjort för min uppfattning att rätten för varjemedborgare att värdera teknik är grundläggande. Rekommendation 6 är därmed enav de centrala i den samordnade datapolitiken. Information och kunskap lyftshär fram för att ge en grund för medborgarnas möjlighet att delta i värderingenav teknik. Men det krävs även att viktiga teknikfrågor på dataområdet blirföremål för politiska beslut i valda församlingar och att politikerna sättersig in i dessa framtidsfrågor. Naturligtvis krävs även att beslutsunderlaget ärredovisat så att det kan förstås av icke-specialister. Prop.1981/82:123 Bilaga 1 19 4.2.2Den enskilde medborgaren kategori 2 INTEGRITET PÅ ARBETSPLATSEN Deanställdas integritet på arbetsplatsen kräver särskild uppmärksam het. Prestationsmätning med datasystem bör inte förekomma utan medgivande av berörd personal och berörd facklig organisation. Behovetoch lämpligheten av regelverk och åtgärder på för att kunna kontrollera tillväxten av eller begränsa den ADB-registrera de informationsmängden bör prövas. Frågorna om datakvalitet bör ägnas särskild uppmärksamhet. Datateknikenbör användas för att öka medborgarnas insyn i den politiska beslutsprocessen och därmed ge dem bättre möjligheter att delta i denna process. Datateknikenbör användas på ett sådant sätt att jämställdhet mellan kvinnor och män främjas i arbetslivet, i hemmet och i samhället i övrigt. Särskilda studier av konsekvenser och tänkbara åtgärder bör genomföras för att få fram förslag i dessa sammanhang. Datateknikenbör användas på ett sådant sätt att handikappades möj ligheter till arbete och förbättrad samhällsservice främjas. Det behöver utredas på vilket sätt detta kan ske. Nyteknik bör inte användas inom servicesektorn på ett sådant sätt att väsentliga konsumentintressen eller integriteten åsidosätts. Ekonomiska,sociala och andra samhälleliga konsekvenser bör under sökas innan elektroniska betalningssystem genomförs i stor skala. Nya media som baseras pådatateknik bör utformas på ett sätt som främjar social gemenskap. Nya media bör användas för attöka tillgängligheten till och mångsidigheten av information för stora grupperi samhället. Särskilda studier och försökbör genomföras för att undersöka och pröva olika åtgärder som kan verka i dessariktningar. Rekommendation2 tar upp frågan om de anställdas integritet på arbetsplatsen vid prestationsmätningmed datasystem. Från olika håll har redovisats exempel på hur man i datasystembyggt in möjligheter till individuell sådan mätning. Denna fråga är reglerad idatalagen och omfattas i övrigt av den arbetsrättsliga lagstiftningen. Detfinns många olika uppfattningar i denna fråga. Det föreligger därför ett behovav en bättre faktaredovisning. Frågornaom datakvalitet som tas upp i rekommendation 3 har inte ägnatstillräcklig uppmärksamhet. Till följd av att allt mer information 1981/82:123 Bilaga 1 20 om medborgarna lagras i dataregister, finns det enuppenbar risk på olika områden att den bild av verkligheten som datorerna ger.i debatten ibland kallad dataskuggan, räknas som mer relevant förbeslutsfattarna än uppgifter som medborgarna själva tillhandahåller. Datatekniken kan på ett genomgripande sätt komma attförändra demokratins villkor. Beslut i organisationer och politiska partier, iföretag, kommuner, landsting, regering och riksdag kommer att i allt större utsträckningske med hjälp av faktaunderlag och analyser som tagits fram (rekommendation 7)med datorer som hjälpmedel. Datatekniken bör kunna användas för att främjajämställdhet mellan kvinnor och män i arbetslivet, i hemmet och samhället iövrigt (rekommendation 8). Det råder dock osäkerhet om hur detta konkret kanförverkligas. Ett annat område där datatekniken anses rymma en storpositiv potential är åtgärder för att främja handikappades delaktighet isamhället (rekommendation 9). Här behövs konkreta insatser för att dessamöjligheter skall kunna utnyttjas. En ökad automatisering inom handeln och servicesektorn iövrigt liksom införandet av elektroniska betalningssystem kan komma att medförabetydande konsekvenser för medborgarna i deras roll som konsumenter. Rekommendationerna10-11 bör beaktas i detta sammanhang. Rekommendationerna 12-14 innehåller enligt min meningväsentliga utgångspunkter vid bedömningen av de samhällsåtgärder som kan behövavidtas för att åstadkomma en socialt önskvärd användning av nya media som t.ex.teledata. 4.2.3 Den enskilde medborgaren kategori 3 KONTROLL AV INFORMATIONSMÄNGDEN 3. Behovet ochlämpligheten av regelverk och åtgärder på för att kunna kontrollera tillväxten av eller begränsa denADB-registrerade informationsmängden bör prövas. Frågorna om datakvalitetbör ägnas Rekommendation 3 tar i sin första del upp frågeställningarkring utvecklingen på lång sikt med en ständigt ökande mängd avADB-registrerad information. Nya datatekniska tillämpningar, ökade möjlighetertill och krav på samköming mellan register samt ett växande dataflöde över gränsernagör sammantaget att det finns anledning att pröva behovet och lämpligheten avregelverk och åtgärder på för att kunna kontrollera tillväxten aveller begränsa den ADB-registrerade informationsmängden. Prop.1981/82:123 Bilagal 21 4.2.4Näringsliv, förvaltning och arbetsliv kategori I SAMSPEL MELLAN OLIKAFAKTORER Datasystembör utvecklas i nära samspel med verksamhetens mål, organisationen och de människor som arbetar i den. System- och organisationsutveckling bör genomföras och i samverkan med varandra. Syftet är att öka verksamhetens effektivitet och använ darnas arbetstillfredsställelse. Företag och myndigheter börinvestera i och utnyttja datateknik för att höja produktiviteten i desammanhang där denna rationaliseringsmetod bedöms vara den lämpliga lösningenförde problem som finns. Organisationer som avser attinvestera i datateknik bör noga beakta de erfarenheter som finns vad gäller attfå lönsamma investeringar. Åtgärder som t.ex. rationaliseringsplanering,begränsning av datasystemens tillämpningsområde, ett val av enkla tekniskalösningar och relativt korta projektperioder, ett brett engagemang fränanvändarna har visat sig på ett bra sätt kunna uppfylla krav på tid, kostnaderoch föränd-, ringsambitioner i enskilda projekt. DATATEKNIK - EN STÖDTEKNIK Iföretag och myndigheter bör datatekniken ses som en stödteknik för anställda med sakansvar och sakkunskap för vissa arbetsuppgifter. Dessa anställda bör fä kompletterande datakunskap och det bör efter strävas att de kan ansvara för utveckling och användning av datasys tem som de utnyttjar. Samhälletbör fortsätta att aktivt stimulera de små och medelstora företagen att rätt utnyttja datateknik. Kunskaper om datateknikens användning, effektivitet och konsekvenser i övrigt bör spridas till dessa företag. Datasystemskall vara utformade så att användarna inte drabbas av fysiska eller psykiskabesvär beroende på brister i arbetsmiljön, t.ex. i samband med terminalarbete. "Förarbetstillfredsställelse är det i allmänhet fördelaktigt om arbetstagaren kan: - överblicka den egna insatsensbidrag till slutprodukten och den egna arbetsuppgiftens betydelse för densamlade organisationens verksamhet - variera arbetsmetoder ocharbetstakt - påverka ordningsföljden mellanolika arbetsmoment - påverka mängden av arbete ochnär det skall utföras - påverka kvaliteten av sittarbete - kontrollera resultatet av sittarbete." Depsykosociala förhållandena på en arbetsplats påverkar också den enskildesarbetstillfredsställelse. För de flesta människor är gemenskap medarbetskamraterna viktig. 1981/82:123 Bilaga 1 22 Medvetenhetenom att verksamheten är effektiv och målinriktad är också väsenflig förarbetstillfredsställelsen. Vidutformning av datasystem och organiserande av arbetet bör stor hänsyn tas tillsådana faktorer som främjar arbetstillfredsställelsen. KOMPETENSUTVECKLING, INFLYTANDE OCH MEDBESTÄMMANDE Användarnaav datasystem bör av arbetsgivaren ges utbildning innan systemutvecklinginleds eller i anslutning till tidiga faser i denna utveckling. Utbildningenbör syfta till att ge användarna möjligheter att utöva sitt inflytande genomatt kunna förstå innebörden av förändringar, medverka i utvecklingsarbetet,bedöma föreslagna förändringar och sedan arbeta mera effektivt vidanvändningen av det kommande systemet. Användarnabör ha ett reellt inflytande över ett datasystems utveckling och användning. Omdet är fråga om att utveckla ett större datasystem som spänner över storaanvändargrupper är det svårt för enskilda användare att kunna utöva ett sådantinflytande. Därvid bör prövas om det stora datasystemet kan indelas i mindreoch självständiga delar (delsystem) som mera avgränsade användargrupper harinflytande över. Minskad systemintegration och minskad samordning får dåavvägas mot de fördelar som ett ökat användarinflytande kan ge i form aveffektivare genomförande, ett bättre fungerande system och minskat underhåll. Denav ett datasystem berörda personalen och dess organisationer i ett företageller en myndighet bör ha ett medbestämmande i fråga om utveckling ochanvändning av datasystem. Förolika delfrågor i anslutning till detta hänvisas till dataeffekt-utredningensbedömning beträffande vikten av: - att medbestämmandeprocessenkommer i gång i ett tidigt skede av datasystemutvecklingen, - att medbestämmandeprocesseninnebär en reell delaktighet i beslutsfattandet från de anställdas sida, - att de speciella problem som uppståri koncernföretag i medbestämmandefrågor löses, - att fackliga förtroendemän gesökad möjlighet till utbildning och förhandlingsförberedelser, - att de anställda ges ökademöjligheter till utbildning, - att de problem som finns förlokala fackliga organisationer att få assistans av ombudsmän och konsulterlöses. Dessafrågor kan lösas antingen genom förhandlingar mellan arbetsmarknadens partereller genom den översyn av den arbetsrättsliga lagstiftningen som f.n. pågårinom Nya arbetsrättskommittén (NARK). har behandlat dessafrågor utifrån sina utgångspunkter och föreslagit en förändring avarbetsrättslagstiftningen. 1981/82:123 Bilaga1 23 UTVECKLINGOCH INFÖRANDE AV DATASYSTEM Datateknikerbör ha kunskaper om såväl datateknikfrågor, användningsfrågor ochkonsekvensfrågor även om tyngdpunkten för den enskilde kan ligga pä ett avområdena. Samverkan mellandatatekniker och användare Användarnaav datasystem bör fä ett reellt inflytande över datasystemens utveckling ochdrift.