prop · G50371 · 1981-12-31 00:00:00 — Vidbedömande om och i vad mån skada har uppstått skall hänsyn tagas även tillarbetstagarorganisations intresse av att lagens bestämmelser iakttages iförhållande fill organisationens medlemmar samt till övriga omständigheter avannan än rent ekonomisk betydelse. Ersättning för skada som avser tid efteranställningens upphörande bestämmes högst till belopp som avses i 39§. Om det med hänsyn tillskadans storlek eller andra omständigheter är skäligt, kan skadeståndets beloppnedsättas i förhållande till vad som annars skulle ha utgått. Fullständigbefrielse från skadeståndsskyldighet kan också äga rum. 39 §Åsidosätter arbetsgivaren domstols förklaring om ogiltighet av upp sägning eller avskedande, skall anställningsförhållandet anses upplöst. Ifall som avses i första stycket skall skadestånd utgå med 16månadslöner, om arbetstagaren sammanlagt har varit anställd mindre än fem ärhos arbetsgivaren, 24månadslöner, om arbetstagaren sammanlagt har varit anställd hosarbetsgivaren, 32månadslöner, om arbetstagaren sammanlagt har varit anställd minst fio år hosarbetsgivaren. Prop, 1981/82:71 204 Istället för de skadestånd som anges i andra stycket skall skadestånd utgå med24, 36, respektive 48 månadslöner om arbetstagaren fyllt . Vidberäkning av anställningstid enligt andra stycket skall arbetstagare fillgodoräknasen extra anställningsmånad för varje anstäliningsmånad som han har påbörjatefter det att han har fyUt 45 är. Sammanlagt får arbetstagare tillgodoräknashögst 60 sädana extra anställningsmånader. Skadeståndsom avses i denna paragraf får ej i något fall utgå med fler månadslöner än sommotsvarar antalet påbörjade anställningsmånader hos arbetsgivaren. 40 §Den som vill fordra skadestånd enligt denna lag skall underrätta motparten härom från det skadan inträffade. Har inom förhandling rörande anspråket påkallats enligt lagen (1976:580) om medbestämmande i arbetslivet eller med. stöd av kollektivavtal, skall talan väckas efter det att förhandlingen avslutades. I annat fall skaU talan väckas från skadans uppkomst. Förstasiycket äger motsvarande tillämpning i fråga om anspråk på lön och andraanställningsförmåner enUgt denna lag. Iakttagesej vad som föreskrives i första och andra styckena, är talan förlorad. 41 §Rätten skall handlägga mäl om gUtighet av uppsägning eller avske dande skyndsamt. Yrkandeom förordnande som avses i 34 § tredje stycket eller 35 § andra stycket får ejbifallas utan att motparten beretts tillfälle att yttra sig över yrkandet. Omarbetstagare förlorar mål om tillämpning av denna lag men hade skälig anledningatt få tvisten prövad, kan förordnas att vardera parten skall bära sinrättegångskostnad. 42 §Mål om tillämpning av denna lag eller författning, som avses i 2§, handlägges enligt lagen (1974:371) om rättegången i arbetstvister. Motbeslut som tingsrätt meddelat under rättegången enUgt 34 § Iredje stycket eller35 § andra stycket skaU talan föras särskilt genom besvär. Denna lag' träder i kraft den 1juli 1974, då lagen (1971:199) om anställningsskydd för vissa arbetstagareskall upphöra att gälla. Har i anställning som omfattasav den äldre lagen uppsägning eller permittering skett före ikraftträdandet, tUlämpasallQämt den äldre lagens bestämmelser om uppsägningstid, lön underuppsägningstid eller permitteringstid samt företrädesrätt till ny anställning. Görarbetstagare gäUande företrädesrätt enligt den äldre lagen som annanarbetstagare påkallar företrädesrätt enligt den nya lagen, bestämmesföreträdet arbetstagarna emellan enligt den nya lagen eUer, i förekommandefall, enligt kollektivavtal som slutits med stöd av den nya lagen. Hararbetstagare vunnit återanställning enligt den äldre lagen, äger 28 § i nyalagen motsvarande tillämpning. 1981/82:71 205 Har i anställning som ejomfattas av den äldre lagen uppsägning, avskedande eller permittering eller,såvitt gäller anställning för begränsad fid, upphörande av anstäUningen skettföre ikraftträdandet, tillämpas ej på grund därav den nya lagen. Permitteringsom skett januari skall dock medräknas vid tillämpningav bestämmelserna i 21 § rörande permittering sammanlagt . Arbetsgivare är icke skyldigatt lämna varsel eller underrättelse enligt den nya lagen, om denna innebär attvarslet eller underrättelsen skulle lämnas före ikraftträdandet. Kollekfivavtal enligt 3§ andrastycket, 12 § första stycket och 21 § andra stycket nya lagen kan ingås föreikraftträdandet. Dennalag träder i kraft den . Hararbetstagare fält rätt till helt sjukbidrag genom beslut som fattats före dennya lagens ikraftträdande gäller 33 § i dess äldre lydelse. Dennalag träder i kraft . 1979:1136(den nya lydelsen av 33 § första stycket). 1979:383 (den nya lydelsen av 1 §andra stycket). 1981/82:71 206 Efterremiss har yttranden över promemorian och betänkandet avgetts av justitiekanslern,, överbefälhavaren, , postverket,, , statskontoret, , ,, statens arbetsmarknadsnämnd, universitets- ochhögskoleämbetet, , överstyrelsen för ekonomiskt försvar,arbetsdomstolen, (), arbetarskyddsstyrelsen, ,arbetslivscentmm, jämställdhetskommittén, jämställdhetsombudsmannen, statensindustriverk, statens verk, domänverket, förenade fabriksverken.Svea hovrätt, kammarrätten i , , ,. , (), , . Statsföretagens förhandlingsorganisation.Bankinstitutens arbetsgivareorganisation. Landsorganisationeni (LO), (), CentralorganisationenSACO/ SR, arbetares centralorganisation, ,, personaladministrativa föreningoch Förbundet . Yttrandenöver enbart promemorian har vidare avgetls av ,, personaladministrativa förening och . Ett sådant yttrande har också inkommit från . Yttranden över enbart betänkandet haravgetts av äldreberedningen och . Yttrandenöver promemorian har överlämnats av universitets- och högskoleämbetet frånrektorsämbetena och de juridiska fakultetsnämnderna vid universiteten iUppsala, och , av SAF från , av LO frånBeklädnadsarbetarnas förbund. Svenska bleck-och plåtslagareförbundet. , Handelsanställdas förbund.Svenska kommunalarbetareförbundet. 1981/82:71 207 Behovetav en översyn av anställningsskyddslagen (LAS) understryks av flera remissinstaner.Kommunförbundet anser att en genomgång och analys av det slag som har utförtsär angelägen och välmotiverad med hänsyn till att lagen nu har varit i kraft . SAF finner det tillfredsställande att lagen nu i olika avseendenföreslås bli justerad och kompletterad med hänsyn fill att viktiga delar av denunder årens lopp har utsatts för allvariig och befogad kritik. Liknandesynpunkter framförs av SHIO-Familjeföretagen och . Åven menar att det har varitbehövligt att göra en allmän översyn mot bakgrund av den kritik som lagen harvarit utsatt för men anser att kritiken i många fall har varit ytterst osaklig. ifrågasätter däremot behovet av en översyn och anser att det intefinns något verkligt fog för den kritik som från arbetsgivarhåll har riktatsmot LAS. De anser vidare att kritiken i hög grad beror på bristande informationoch kunskaper om lagen. Liknande synpunkter framförs av SACOISR som menar attövertonerna i debatten om lagstiftningens konsekvenser har skapat ett dåligt gmndatanställningsmotstånd hos vissa arbetsgivare. Stockholmstingsrätt framhåller att ett sätt att bota de negativa attityder som haruppstått genom missuppfattningar om lagstiftningens innehåll är att åstadkommaen enkel, klar och tillfredsställande lagstiftning. Flertaletremissinstanser har i stort sett godtagit huvudprinciperna i förslaget, men ivissa, viktiga, delar är reaktionerna splittrade. Flera av arbetsgivarföreträdarnaanser således att många av förslagen inte fillräckligt tillgodoser derasintressen. LO, TCO och /SR å andra sidan menar att ändringsförslagen iflera hänseenden innebär att anställningsskyddet försämras. Från olika hållefterlyses också andra ändringar och kompletteringar än som har föreslagits ipromemorian. Det gäller härvid både sådana frågor som har behandlats ipromemorian, t.ex. uppsägningsgrunderna, och sådana som inte har behandlatsdär, t.ex. permittering. remissinstanser anser att arbetet med en översyn av LAS måste föras vidareoch man beklagar allmänt att anställningsskyddskommittén upplöstes innan denkunde avsluta sitt arbete. arbete har såledesenligt LO till följd av att kommittén upplöstes kommit att begränsas på ettolyckligt sätt. LO framhåller att flera viktiga frågor som ingick iutredningsuppdraget, bl.a. den om arbetsgivarens rätt att permittera utan lönoch frågan om de deltidsanställdas förhållanden, inte blev färdigbehandlade ikommittén och därför överhuvud taget inte tas upp i promemorian. Liknandesynpunkter anförs av juridiska fakulteten vid . LOtillägger för övrigt att remissbehandlingen endast synes ha begränsadbetydelse, eftersom regeringen uppenbarligen 1981/82:71 208 harbetämt sig rörande flera viktiga frågor i förslaget. vidLunds universitet anser att det i åtskilliga hänseenden framstår som osäkertmed hänsyn till att kommitténs arbete kom att avslutas hurståndpunkterna grupperat sig inom utredningen och vilken betydelse som fillmättsolika sakförhållanden och argument av skilda kommittéledamöter. Ocksåkammarrätten i anser det beklagligt att kommittén inte har kunnatslutföra sitt arbete men anser å andra sidan att promemorian ger ettgodtagbart underlag för ett ställningstagande. Liknande synpunkter förs fram avKommunförbtmdet och . Endastett par remissinstanser ifrågasätter att förslagen bör läggas fill grund förlagstiftning. Justitiekanslernanser att förslagen inte är tillräckligt genomarbetade för att läggas tUl grundför lagstiftning. Exempel på en fråga där man på grundval av det föreliggandematerialet inte kan överblicka konsekvenserna av den föreslagna ändringen ärenligt honom det s.k. alternativ 2 till ändring av 5§. Samma exempel anförs avSvea hovrätt som uttalar att motiven till de skilda lösningarna väl till följdav att kommitténs arbete inte har kunnat slutföras framstår som bristfälliga ivissa delar. finner det mindre välbetänkt att utifrån ettofullbordat kommittéarbete lägga fram förslag till ändringar i LAS och anseratt arbetet med en revision av LAS måste föras vidare och en ny kommittétillsättas. arbetares centralorganisation menar att en del risker för tiUbakagångskulle ge sig tillkänna om skUda förslag realiseras som har utarbetats viddepartementspromemorians färdigställande. Sådana problem skulle ha kunnatundvikas om kommittén hade färdigställt sitt arbete. Svenska målareförbundetuppfattar ändringsförslagen som långtgående försämringar i anställningstrygghetenoch anser att de därför inte bör ligga till grund för förändringar i LAS. Juridiskafakulteten vid menar att remissinstansernas arbete harförsvårats av alt det i flera viktiga frågor saknas en mer allsidig belysningsom bmkar ges i kommittébetänkanden. vid Uppsalauniversitet anser att det egentligen har framkommit rätt få nya synpunkter på anstäUningsskyddsproblemen.Inga nya problem tas upp och det kan inte sägas att de hypoteser om lagens verkningarsom har ställts upp styrks eller vederläggs. Mänga av de frågor somtas upp i promemorian diskuterades redan i förarbetena i LAS. Problemen ter sigmöjligen annoriunda - dagens problem med ekonomi och sysselsättning göratt ljuset faller pä ett annat sätt över frågorna. Fakulteten framhåller vidarealt det bör vara ett angeläget mål för alla reformer på arbetsrättens områdeatt man i största möjliga utsträckning förenklar regelsystemet men anser attdenna målsättning i alltför liten grad tycks ha fått prägla reformen. VattenfaUframhåller att det inom statsförvaltningen utöver LAS finns en mängd regler somgäller personalrörlighetsfrågor och att de problem Prop.1981/82:71 209 somfinns inte helt kan lösas i samband med en översyn av LAS. Myndigheten anserdärför att det är nödvändigt att hela den arbetsrättsliga lagstiftningenbehandlas vid en långsiktig utvärdering och att enhetliga arbetsrättsligaregler skapas för hela arbetsmarknaden. Stockholmstingsrätt framför som allmän synpunkt att LAS bör innehålla alla debestämmelser som är generellt behövliga för anställningsförhållanden, och attdet inte är realistiskt att räkna med att alla arbetsgivare vinner inträde iett arbetsgivarförbund eller tecknar hängavtal. (Denna fråga behandlas vidare iavsnittet 6). ILO-kommitténerinrar om att frågan om en anställnings upphörande på initiativ avarbetsgivaren är föremål för behandling av 1981 och 1982 ärs Internationella arbetskonferenser. Flera remissinstanser, bl.a.Landstingsförbundet, och vid universitetpåpekar att resultaten av den statistiska undersökning som kommittén harutfört bl.a. genom SCB inte är entydiga. Arbetslivscentrum riktar kritik av statistisk-teknisknatur mot undersökningen och anför därvid bl.a. följande. Avvär genomgång framgår att det finns stora brister i urvalsförfarandet. Detsaknas en bortfallsanalys som är bruklig i dessa sammanhang. De låga bastal somuppkommer vid nedbrytning av materialet i flera undergmpper göruppräkningsförfarandet mycket vanskligt. Vi instämmer i kommitténs bedömningatt några sysselsättningseffekter pä den svenska arbetsmarknaden av LAS intekan dras ur denna undersökning. Vissauppmätta skillnader är enligt Arbetslivscentrum inte statistiskt säkerställdamen presenteras utan att det anges att en osäkerhet föreligger. Detta rör dedelar av undersökningen som är avsedda att belysa anställningsskyddslagensbetydelse för benägenheten att nyanställa. Enomdiskuterad huvudfråga i promemorian och bland remissinstanserna ärutformningen av anställningsskyddslagens regler om anställningsformer.Promemorian innehåller till en början tre alternativa förslag rörandemöjligheten att anställa på prov resp. för tillfällig arbetsanhopning.Alternativ 1 går ut pä att det i lagen skall skrivas in en rätt förarbetsgivarna att provanställa och under vissa i lagensärskilt angivna villkor, medan visstidsanställning för tillfällig arbetsanhopningockså skall fillåtas . Alternativ 2 innebär en generellrätt att visstidsanställa . Eniigt alternativ 3 skallinte ändringar göras i de regler som reglerar frågan omanställningsformerna. Härutöver innehåller promemorian förslag om rätt attanställa för feriearbete närmast hänförligt till alternativ I samt uttalanden avseende speciella verksamheter, praktikarbete m.m. 14 1981182. 1981/82:71 210 Arbetstagarorganisationerna motsätter sig att LAS tillförsregler om provanställning, anställningar för arbetstoppar m.m. och ansluter sigtill alternativ 3. LO anser att de undersökningar som har gjorts av kommitténinte ger något som helst belägg för att ungdomsarbetslösheten skulle ha singrund i avsaknaden av en direkt på lagen gmndad rätt att provanställa. Vidaresaknas enligt LO belägg för all de nu gällande reglerna om anställningsformerskulle ha inverkat hämmande på rörligheten på arbetsmarknaden eller i övrigtnegativt påverkat sysselsättningsläget. Tvärtom visar promemorian enligt LO attanpassningar till rådande branschförhållanden har gjorts i mycket storutsträckning genom kollektivavtal, vilka tillsammans täcker den helt övervägandedelen av arbetsmarknaden. Utredningen ger enligt LO klart besked om att någotbehov av att i LAS införa en rätt till provanställning eller anställning för arbetstopparinte föreligger. LO anför vidare. Enligt LO:s uppfattning är det alldeles tydligt attregeringens ställningstagande för en uppmjukning av reglerna omanställningsform i anställningsskyddslagen varit förhastat och gmndat sig päett bristfälligt underlag. Varje lagstiftningsåtgärd som syftar fill attbegränsa det löntagarinflytande som utövas genom kollektivavtalsregleringpå det aktuella området är mot bakgmnd av vad som framkommit i kommitténundersökningar oacceptabel ur facklig synpunkt och kan enbart uppfattas som eneftergift för de påtryckningar frän arbetsgivarhåll och den massiva propagandai övrigt som har förekommit mol anställningsskyddslagen. LO motsätter sig medbestämdhet en sådan urholkning av anstäUningsskyddet. TCO ansluter sig i alla delar till alternativ 3. Frågornabåde kan lösas och har enligt TCO lösts kollektivavtalsvägen och det finns ingasom helst belägg för att lagen i sin nuvarande utformning skulle skapa deproblem i form av t.ex. ungdomsarbetslöshet som ofta hävdas i den allmännadebatten. Liknande synpunkter framförs av /SR. Flera av , bl.a. , anser också att de nu gällande möjligheterna börslopas. Detta menar förbunden är ett berättigat och konsekvent krav som ger deanställda genom sina fackliga organisationer större möjligheter tiU påverkan.Svenska Metallindustriarbetareförbundet anser att arbetsgivarna bör åläggasatt förhandla med den fackliga organisationen inför beslut om anställning förbegränsad tid m.m. Alternativet 3 stöds vidare av en majoritet inom AMS -styrelsen förordar dock en regel om feriearbete , av De handikappadesriksförbund och . Bland handikapporganisationerna anför t.ex. att en ändring av LAS i syfte att öppnamöjligheterna för arbetssökande med handikapp att visstidsanställas utan skyddav kollektivavtal inte kommer att öka möjligheterna för dem att erhålla arbete.Snarare kan detta medföra ökad osäkerhet vid val mellan förtidspension och enosäker 1981/82:71 211 Organisationen anser att det är nödvändigtatt provanställning endast får förekomma inom ramen för kollektivavtal. Denskall avslutas med en tillsvidareanställning om inga starka fakta visar attarbetsförmågan är mer begränsad än vad som förutsattes vid anställningens böQan. och har enannan uppfattning. Dessa remissinstanser liksom bl.a. arbetsgivarorgaiusation-erna,de juridiska fakulteterna vid och ,arbetsdomstolen, kammarrätten i , ochAdvokatsamfundet tillstyrker samUiga att ändringar görs i LAS i syfte att geökade möjligheter till provanställning och/eller anställning för tillfällig arbetstopp. SAF anser att de bristande möjligheterna till visstidsanställning- särskilt på prov och vid fillfällig arbetsanhopning - har medfört betydandeolägenheter för företag, arbetssökande och arbetsmarknaden i stort och anförvidare bl.a. följande. Den Åmanska utredningen förordade att tidsbegränsadanställning skulle medges om det stod i överensstämmelse med sedvänja inombranschen. Härigenom medgavs i viss utsträckning tidsbestämd anställning såvälpå prov som vid arbetstopp. Möjligheterna härtill togs emellertid bort i denslutliga lagen. Detta gjordes mot bakgmnd av vissa antaganden.Departementschefen anförde i propositionen (1973:129 sid. 146) att det utantvivel fanns behov av en möjlighet tiU provanställning. Med hänsyn till riskenför missbruk valdes dock i stället den lösningen att arbetsmarknadsparternagenom kollektivavtal skuUe få tillåta denna anställningsform i denutsträckning som var påkallad. Detta uttalande gjordes mot bakgrund av att LOoch TCO förklarat sig beredda att medverka till sådana kollektivavtalsbestämmelser. Departementschefensantaganden har inte infriats. Betydande områden - främst på LO-sidan - saknaregentliga möjligheter till provanställning och arbetstoppsanställning.Arbetsplatser som sysselsätter av arbetarna på LO-området kan inte provanställaalls eller endast med fackligt godkännande. Arbetstoppsanställning torde iprincip vara utesluten för av arbetarna. Till dessa områden hörstora och betydelsefulla delar av svensk arbetsmarknad t.ex. verkstadsindustri,järnbruk och metallframställning, pappersindustri, kemisk-teknisk industri m.fl.Att kollek-fivavtalsmöjligheterna misslyckats sammanhänger givetvis med självaden lagtekniska konstruktionen att utforma en lagregel vilken arbetstagarpartenupplever som en rättighet som man hoppas att arbetstagarparten genomavtal skall avstå från samma rättighet. En lag bör rimhgtvis vara sådan att den kan fillämpas påett tillfredsställande sätt utan att vara beroende av sådan anpassning genom kollekfivavtalsom har berörts, och som i praktiken är svär eller t.o.m. omöjlig att ernå.Därtill kommer att ett stort antal arbetsställen, som regel små företag,saknar kollektivavtal och därmed möjlighet att över huvud taget anställa påprov eller vid tillfällig arbetsanhopning. Föreningen hävdar att lagens stelbenta regler och denbristande kollektivavtalsanpassningen haft mycket negativa effekter förföretag, anställningspolitik, arbetssökande och sysselsättningen i stort. Detsagda har i särskild grad gällt mindre företag och yngre personer. 1981/82:71 212 delav den stafisfiska företagsundersökning som anställningsskyddskommittén låtitutföra. Del framlagda resultatet av undersökningen är inte entydigt. Delar avden kan åberopas fill stöd för andra uppfattningar. Detta visar att problem avaktuellt slag inte låter sig fångas i absoluta tal eller slafistiska tabeller. Detkan i sammanhanget vara värt att notera att andra mindre komplicerade och merapå sak gående företagsundersökningar givit betydligt entydigare svar. Här kanhänvisas till de undersökningar som utförts dels av ijanuari1978 rörande ungdomsarbetslösheten i , dels av LundsUniversitet pä uppdrag av Svenska Företagares Riksförbund.Dessa enkäter visar helt klart att de bristande möjligheterna fill prov- och arbetstoppsanställningav företagen upplevs som mycket hämmande för intresset att nyanställa. Beträffandeden i promemorian redovisade statistiken skall framhållas att denna inteåterspeglar företagens behov av provanställningar eller av fillfälligaanställningar. Undersökningen har genomförts i en situation när företagentvingats anpassa sig till de nya reglerna i anställningsskyddslagen medåtföljande negativa konsekvenser. Våra erfarenheter - inhämtade genom arbetsgivarförbundensdirektkontakter med förelagen - visar att särskilt de mindre företagen anpassatsig till den nya lagstiftningen, t.ex. genom alt avslå från att återbesättavakanser, om dokumenterat lämpliga arbetstagare inte funnits, eller genom attavstå från order och arbeten som krävt insats av extra personal. Tillsammansmed faktorer som sämre konjunkturer, kreditsvärigheter, höganyanställningslöner och andra omständigheter har anstäUningsskyddslagen ochannan lagsfiftning lett till mindre eller utebliven expansion blandsmåföretagen. Deras konkurrensfördelar - främst flexibiliteten och snabbhetentill beslut - har relativt sett minskat. Order och produktion har hamnat iutlandet i stället för hos svenska underleverantörer. Småföretagen har tvingatsatt inrikta sig på säker och stadig produktion i stället för expansion. Dessaförändringar i affärsförutsättningarna återspeglas inte alls i utredningensstatistik. Dethar ibland påståtts att företagen inte utnytQat de kollektivavtalsen-ligamöjligheterna till provanställning och anställning för arbetstoppar. Sådanapåståenden är inte rättvisande. I vissa kollektivavtal t.ex. verkstadsavtaletges begränsat utrymme för båda slagen av anställning. Detta fömtsätter dockgodkännande av det lokala facket. Möjligheterna till lokal överenskommelse harinte kunnat utnytQas i önskvärd utsträckning beroende på facklig propagandamot provanställning och tillfällig anställning. En företagare som förgävesförsökt få till stånd sådana överenskommelser prövar givetvis i fortsättningenandra vägar i stället för att riskera fidskrävande och resultatlösaförhandlingar med fackföreningen. Oavsettresultaten av olika statistiska undersökningar måste avgörande betydelse fästasvid att knappast någon bestämmelse i lagen blivit utsatt för så mycket kritiksom 5 §. I snart sagt varje diskussion som rör arbetsmarknadsfrågor ellernäringslivets villkor framhålls den hämmande verkan som blivit följden av debristande möjligheterna att anställa på prov eller för arbetstopp. Dennaattityd är fullt förståelig och logisk. Tillsvidareanställning ges i lagen ettomfattande skydd. En uppsägning på grund av personliga skäl är underkastad destränga reglerna om saklig grund. Uppsägning på grund av arbetsbrist ärvisserligen saklig grund men åtgärden skall föregås av information ochförhandlingar, turordningsregler, uppsägningstid m.m. Insikten om dessaförhållanden samt att det inte finns möjlighet att i förväg pröva arbetskvalifikationeroch samarbetsförmåga 1981/82:71 213