prop · G503106 · 1981-12-31 00:00:00 — En förhållandevis stark nedgång i fillströmningen lill 1981/82:106 235 matematisk-naturvetenskaplig fakultet har ägt rum underperioden, från 401 studerande 1972/73 fill 283 1978/79. Anlalel nybörjare och närvarande i forskarutbildning inomen viss fakultet och inom vissa ämnen beror bl. a. på omfattningen av antaletstuderande på gmndulbUdningsnivå, saml andelen som deltar i sädana kurser somger behörighei lill forskarutbildning. Forskningsstatistiken innehåller inlelängre uppgifter om andelen studerande inom olika fakulteter som går vidare lUlforskarutbildning. De senaste uppgifterna avser . Antaletstuderande i forskamlbildning i relation lill del totala anlalel närvarandeinom en viss fakultet var högst inom skogsvetenskaplig fakultet () och inommalemalisk-nalurvelenskaplig fakultet () samt inom medicinsk fakultet ().Andelen var lägst inom juridisk fakultet (). Antalet närvarande forskarstuderande ökade kraftigt under1960-lalel. har en mindre ökning inträffat från ungefär 11000 till12700 1979. EmeUertid föreligger skillnader mellan olika fakulteter. Antaletnärvarande forskarstuderande inom medicinsk fakultet har ökat från ca 1 3001971 fill ca 2 100 1979 och vid tekniska högskolor frän ca 550 till drygl 2000under . Inom malemalisk-nalurvetenskaplig fakultet har anlalelvarit relativt , inom humanistisk fakultet har en viss ökning ägt mmoch inom samhällsvetenskaplig fakultet en viss minskning. Antal närvarande studerande iforskarutbildningen höstterminerna 1960, 1963, 1966, 1969, 1971, 1973, 1975,1976, 1977, 1978 och 1979 exkl. studerande för psykologexamen. Källor: Statistiska meddelande, SCB, U 1972:2, 1973:36,1975; 34 1976:17, 1976:33, 1977:33, 1978:25, ,opublicerade tabeller, Utbildningsstatistisk , , 1978. 1981/82:106 236 Antalet avlagda forskarexamina har stadigt sjunkU fr. o.m. / 71 t. o. m. /76 för att därefter vara relativtkonstant om ca 750 forskarexamina . Antal avlagda forskarexamina inom samtligafakulteter /69 t. o. m. 1979/80. ' Preliminära uppgifter. Källor: Statistiska meddelanden U 1975: 31, 1976: 11,1977:10, 1977: 38, , opublicerade tabeller. En förhållandevis rekr/tering fillforskamlbUdning och ell relativt slabUl anlal närvarande i kombination med enminskande andel forskarexamina tyder på att studietiderna ökat, alternafivtall andelen dellids-aktiva och s.k. nollakliva ökat pä bekostnad av andelenheltidsaktiva. Båda förklaringarna äger giltighet. Visserligen har andelendellidsakfiva varit relativt oförändrad under 1970-lalel () men andelenheltids-aktiva har minskat frän . Tabell 11 visar bmlto- ochnellosludie-lider för forskarexamina inom oUka fakulteter. Brultosludietiden utgörs av antalet terminer fr. o. m.terminen för första antagning t.o.m. examensterminen; nellosludieliden ärstudietiden omräknad i helterminsekvivalenler. Tabellen visar att bruttostudietiden har ökat från 11,0terminer /75 fill 14,0 terminer läsåret lS'77/78. Däremot har intenellosludieliden ökat nämnvärt (från 8,7 terminer 1974/75 lill 9,5 1977/78).Även om den tid de forskarstuderande faktiskt ägnar åt sina studier såledesinte är myckel längre sträcker man ul studierna . Detfinns relafivt stora skUlnader i studietiderna mellan fakulteterna.Forskarutbildning inom lantbmkshögskolan och inom juridisk fakultet harovanligt långa Genomsnittliga brutto- och nettostudietider avseende antal terminer för demsom avlagt doktorsexamen inom olika fakulteter perioden /75 t. o. m.1977/78. Källa:Högskolestatistik, SCB. Inom skogshögskolan är bmttostudieliden lång mennellosludieliden förhållandevis kort. Inom velerinärhögskolan och inommedicinsk fakultet är såväl brutto- som neltostudieliderna jämförelseviskorta. Deforskarstuderandes genomsnUlsålder har stadigt ökat var genomsnittsåldern för män 32,8 och för kvinnor 33,3jämfört med 35,0 och 37,1 . Dels är kvinnorna säledes genomsnittligtnågot äldre än männen, dels har denna skillnad ökat något under 1970-lalel.Inom vissa fakulteter, l.ex. odontologisk, farmaceulisk ochveterinärmedicinsk, är genomsnittsåldern lägre för kvinnorna än för männen. Avdagens forskarstuderande i vårt land är endasi omkring var fjärde kvinna.Sverige intar i ell internafionellt perspektiv en miltenposifion beträffandedet relativa antalet kvinnor. Flera länder som t. ex. ochSovjetunionen har dock en betydligt högre andel. Det absoluta antalet kvinnor iforskarutbildningen i har ökat ganska kraftigt under 1970-lalel, menkvinnornas andel har endasi ökat från lill sedan 1970-lalets början. Kvinnornasandel bland nyinskrivna i grundutbildningen var 1978/79 vad gäller deutbildningar som högskolan omfattade före högskolereformen. Motsvarande siffrabland nyinskrivna i den utvidgade högskolan är så hög som (SCB,UtbUdningsstafistisk årsbok 1979). Fördelningen är emellertid myckel ojämnmellan olika sektorer med klar dominans för kvinnorna inom vård- ochundervisningssektorn och klar dominans för männen inom den tekniska sekiorn.Del är vid övergången meUan gmnd- 1981/82:106 238 examenoch forskarutbildning som kvinnornas andel sjunker markant inom samfiiga sektorer.Däremot håller de i stort sell sin andel mellan inskrivning och examinationbåde p;i gmndulbildnings- och forskarutbildningsnivå. Gapetmellan kvinnornas procentandel i gmndutbildningen och deras procentandel iforskarutbildningen gäller - om man ser lUl de fem största fakulteterna -samfiiga utom leknisk fakultet där avvikelsen är liten. En förklaring kan varaall kvinnor som väljer ell traditionellt manligt yrkesområde år merstudiemotiverade och därför fortsätter alt studera efter grundexamen än kvinnorsom väljer enligt Iradifionellt mönster. Avbetydelse för rekryteringen tiU forskarutbildning är också möjligheterna tillsludiefinansiering samt efterfrågan pä forskarutbildning frän arbetsmarknadeni stort. Möjligheter tillfinansiering av forskamlbildning ges främst genom utbildningsbidrag fördoktorander, assistent- och amanuensljänsler, dellagande i forskningsprojektsamt studiemedel. År1976 omvandlades, efter förslag från forskamtbildningsulredningen (U 1974:06),de tidigare doklorandslipendierna lill beskattade utbildningsbidrag. Dessa haranknutits lill ulbUdningsbidragen inom arbetsmarknadsutbildningen och liggerbeloppsmässigt i millen av den intervall som gäller för dessa bidrag.Utbildningsbidragen utgår under tolv mänader. utgårutbildningsbidrag med /år. Budgetåret1980/81 var anlalel utbildningsbidrag . Utbildningsbidragen fär kombinerasmed förvärvsarbete av begränsad omfattning. Endast om särskUda skäl föreliggerfår dock den som har helt utbildningsbidrag under ett läsår fullgöra mer än100 timmmar undervisning eller 200 limmar annat arbete. m. /80 fmns möjlighet att inneha utbildningsbidrag pä deltid.Utbildningsbidrag får innehas under längst . Den sammanlagda effektivaliden får dock uppgå till högst fyra är. Utbildningsbidrag ulgår för sjukperiod som infaller understudietiden under ett kalenderhalvår förutsatt att den studerande under någondel av kalenderhalvåret bedriver sina studier. Fr. o. m. /80kan utbildningsbidrag för doktorander utgå under föräldraledighet i sambandmed barns födelse m. m. Tiden för innehav av utbildningsbidrag får förlängas imotsvarande mån, dock längst ett är. Medelför utbildningsbidrag för doktorander anvisas under ell särskill anslag.Utbildningsbidragen fördelas på fakultelsområden av regeringen. För den vidarefördelningen på högskoleenheter svarar UHÄ. Tilldelningen liU de enskUdadoktoranderna görs av resp. fakultets- eller sektionsnämnd. Urvalet mellandoktorander som ansökt om utbildningsbidrag skall göras på gmndval avbedömningar av de sökandes förmåga alt tillgodogöra sig forskamlbildning.Endast när tvä sökande bedöms ha lika fömlsällningar skall hånsyn tas lillderas behov av ekonomiskt stöd. 1981/82:106 239 värsrällföreligger inte i fråga om beslut om utdelning av utbildningsbidrag. Vidhögskoleenheter med fasla resurser för forskning och forskarutbildning finnstjänster som assistent och amanuens. Dessa tjänster är avsedda för studerandesom bedriver forskarutbildning. En del av tjänstgöringsskyldigheten skall tasul i form av undervisning eller annat inslitufionsarbele medan återstående tidskall ägnas ål assistentens/amanuensens egen utbildning och forskning.Tjänstgöringen för assistenter och amanuenser skall läggas upp sä alldoktorsexamen kan avläggas inom fem är. Assisleniljänslen åren hellidssljänsloch innehavaren haren tjänstgöringsskyldighet på 1000 lim./år. Av försteamanuens krävs 600 limmar -tjänsten betraktas som halvtidstjänst. Förandra och tredje amanuens är tjänstgöringsskyldigheten 400 fimmar . Dessatjänster är deltidstjänster (tredjedels- resp. Qärdedelstjänst). Ominstitutionsljänslgöringen helt avser undervisning får denna avse högst 500timmar för assistent med hellidstjänslgöring. Motsvarande evalveringsregelgåUer för deltidstjänster. Omden normala totalarbetstiden uppgår lill 1760 limmar innebär delta altdet inom assistentljänsten ligger en stipendieringsvolym på 760 limmar per årmedan motsvarande för förste, andre och tredje amanuensljänslerna är resp.280, 186 och 40 limmar per är. Enliglberäkningar av UHÄ innehade ca 2500 personer tjänst som assistent elleramanuens under /81. Hela volymen tjänster omräknad lUlheltidstjänster motsvarar ca 2 IOO. Förall markera tjänsternas karaktär av studiefinansieringstillfälle gesförordnande på tjänst för begränsad fid. Huvudregeln är H-5 år med möjUghetfill tjänstgöring om synnerliga skäl föreligger. Tjänst somassistent eller amanuens lUlsälls i regel utan ledigkungörande. Assistent-och amanuensljänsler är placerade i lönegrad L 10. Tjänsterna bekostas ihuvudsak från anslagen till forskning och forskarutbildning. Forskarstuderandesom fuUgör sill avhandlingsarbete inom ramen för projekt som finansieras avforskningsråd eller annat organ utanför högskolan är ofta anställda inomprojektet som forskningsassistent. Denna tjänst ligger ungefär pä sammalönenivå som assistentljänsten. Tjänstgöringsskyldigheten fullgörs i sinhelhet inom projektet. Förordnandet på tjänsten meddelas av högskolestyrelsensom också är arbetsgivare och förvaltare av de medel, med vilka tjänstenbekostas. Förordnande pä tjänst som forskningsassistent skall meddelas förbegränsad tid (högst 3-1-3 år) i de fall vederbörande är antagen tillforskarutbildning. Forskamtbildningsulredningengjorde vissa uppskattningar av omfattningen av dennastudiefinansieringsform. Utredningen bedömde all ca 1 100 forskarstuderandefinansierade sin forskarutbildning genom anställning inom exlernfinansieradeprojekt. Ca två tredjedelar av dessa var verksamma inom dematemafisk-naturvetenskapliga och tekniska fakulteterna. 1981/82:106 240 Forskarstuderandekan ocksä i likhet med andra studerande inom högskolan erhålla studiemedel.Dessa beslår lill övervägande del av elt lån som skall återbetalas med efter studiernas avslutande. Dessutom finns ett mindreåterbetalningsfrilt bidrag inbyggt i studiemedlen. Forskamtbildningsulredningenundersökte också hur många av de forskarstuderande som utnyttjaråterbelalningspUkliga studiemedel. Dessa uppskattades lill ca 350 personer. Denlänge helt dominerande arbetsmarknaden för forskarutbildade låg inom högskolansoch skolans omräde. Från dimensioneringssynpunkt utgjorde högskolan ochgymnasierna en relativt lätlöverskådlig arbetsmarknad - åtminstone fram tillden kraftiga expansionen . De enskUda individerna kunde relativtväl bedöma tillgången på lärartjänster inom sitt område. Leklorstjänsterna vidgymnasierna var elt vanligt alternativ för dem som inte fannutkomstmöjligheter inom högskolan. De externa FoU-medlens omfattning varbegränsad och FoU utanför högskolan lokaliserad till elt fåtal institut,företag och myndigheter. Arbetsmarknadenför de forskarutbildade har ändrat karaktär.Högskolans expansion innebar all antalet ijänster för forskarutbildade inomhögskolan ökade väsentligt - i vissa fall så mycket att formellt behörigasökande inle alllid fanns till de ledigförklara-de tjänsterna. Förelag,myndigheter och organisationer har i växande utsträckning utnyttjat FoU somstöd för och för utveckling av sin verksamhet. Härigenom har ell betydandeanlal forskare och forskarstuderande kunnat beredas utkomstmöjligheter sävälinom som utom högskolan i direkt FoU. Folk-och bostadsräkningen 1970 (FoB 70) innehöll uppgifter om utbildning medansädana uppgifter saknas i senare FoB-material. Enligt FoB 70 var lotall sell caen tredjedel av de forskarutbildade verksamma som högskolelärare. Högskolan somverksamhetsområde var vanligast bland forskamtbUdade inom samhällsvetenskapligoch matematisk-naturvetenskaplig fakultet () och minst vanlig blandutbildade vid medicinsk fakultet (). Skolan var totalt sett del näst störstaverksamhetsområdet för forskarutbildade (). Bland forskarutbildade vidhumanistisk fakultet var sysselsättning inom skolan lika vanlig somsysselsättning inom högskolan (). Densenare utvecklingen av de forskarutbildades sysselsättning kan studeras medhjälp av olika lönestalistiska material som dä måste kombineras med uppgifterom nyutexaminerade från forskarutbildningen ur . har uppgifter om forskarutbildade istatlig tjänst samt på lärarbefaltningar lagils fram. Uppgifterna harredovisats i UHÄ:s rapport över uppdraget om forskarutbUdningens dimensionering. Deforskarutbildade fördelade sig enligl stalstjänslemannaregis-Irel påell mycket stort antal befaltningsbenämningar. Prop.1981/82:106 241 forskamtbildade och lärare med forskamlbildning innehadeca hälften befattningar som normall är förknippade med krav påforskarutbildning, dvs. befallningar som professor, docent, universitetslektor,forskarassistent, forskare, forskningschef etc. Sådana befallningar varvanligast bland statsanställda som avlagt forskarexamen vid leknisk fakultetoch minst vanliga bland dem som avlagi forskarexamen vid samhällsvetenskapligfakultet. Den största andelen innehavare av professorsbefattningarav totalantalet forskamtbildade i statstjänst och lärartjänst fanns blandpersoner med forskamlbildning vid leknisk fakultet (), medicinsk ochveterinärmedicinsk fakultet (), samt bland examinerade från "de småfakulteterna" (teologisk, juridisk etc. fakultet: ). Blandstatsanställda och lärare med forskamlbildning vid humanistisk,samhällsvetenskaplig och matematisk-naturvetenskaplig fakultet innehade endastca professorsbefallning. Del totala antalet forskarutbildade i statlig Ijänsl ellerpä lärarbefaltningar ökade under 1970-lalel från ca 6700 lill 9500 dvs. Den mest betydande ökningen gäller befallningar somforskningsassistent, dvs. befattningar inom högskolan som inrättats påforskningsräds-eller sektorsmedel. Antalet innehavare med forskarexamen avsädana befallningar tredubblades . Relativt stora ökningarav antalet forskarutbildade kan också noteras beträffande kategorin övrigaforskarbefattningar, varav flertalet har benämningar som anger mersjälvständiga forskamppgifler snarare än uppgifter som forskningsassistent. Antalet forskarutbUdade pä adjunktsbefallningar, liksom påbefattningar inom den statliga "handläggarkarriären"(byråsekrelerare, byrådirektör, avdelningsdirektör etc.) ökade också relativtsell mer än genomsnittet för samtliga befaltningskategorier. Anlalel forskarutbildade på professorsbefallningar stegunder perioden med , således betydligt mindre än vad som gäller förflertalet övriga befattningar. Andelen statsanställda och lärare medforskarutbildning på befallningar som normaU inle kräver forskamlbildning ökadenågot . Del kan således konstateras all den ökade sysselsättningen av forskarutbildade i statlig verksamhetoch inom skolan inneburit såväl all fler sysselsatts i forskningsarbete, men däi stor utsträckning pä assislenlbefatlningar, som att fler sysselsatts ibefallningar vars benämningar vanligen inle förknippas med forskningsuppgifter.Forskamtbildade på l.ex. avdelningsdireklörsbefatlningar kan självfallet arbetamed forskningsfrågor, bl. a. inom centrala myndigheter som förfogar över medelför FoU. Av tUlgängliga data framgår emellertid inle de forskarutbildadesarbetsuppgtfter i sådana fall. Svensk industri sysselsätter färre forskamtbUdade änmotsvarande före-16 I981I82. Prop.1981/82:106 242 lagi andra länder. Enligl SCB:s statistik ökade antalet högskoleutbildade inomindustriföretagens FoU frän 6300 är 1975 lill närmare 1979. Antaletårsverken inom industriföretagens FoU var 21365 är 1977 och 1979.Antalet årsverken som utfördes av forskarutbildade steg från 717 till 743 undersamma period. Vidhögskoleenheterna finns följande slag av tjänster, vilka är avsedda förforskning eller forskning och utbildning, nämligen tjänster som professor,docent, forskarassistent, adjungerad professor, forskare och forskningsassistent.Vid högskoleenheterna kan även finnas oavlönade docenter. Vid Sverigeslantbruksuniversitet finns hämtöver följande slag av tjänster avsedda förforskning och utbildning m.m., nämligen slaisagronom, slalsvelerinär,biträdande jägmästare, klinikchef m.fl. tjänster, vilka anges i förordningenför . Tjänsternasom docent, forskarassistent, professor och adjungerad professor är avseddaför utbildning och forskning eller, i fråga om Ijänsl som professor med vilkenär förenat konstnäriigl utvecklingsarbete, för utbildning ochutvecklingsarbete. Enligt högskoleförordningen bör oavlönad docent forska. Haneller hon har rätt att undervisa. Inomhögskolan förekommer ocksä i betydande omfattning tjänster som finansieras avexterna anslagsgivare, bl. a. forskningsråden. Dessa tjänster kan indelas idels en gmpp för vUken högskolan inle bår arbetsgivaransvaret, dels en gmppsom högskolan ansvarar för. Tjänstermed annan arbetsgivare än högskolan omfattar ett anlal tjänster som professor,knutna till forskningen. Dessa tjänster är i regel personliga och inrättas ochtillsätts av regeringen. Tjänster på docentnivå med benämningen forskareinrättas av regeringen och lillsälts av forskningsråden. Utöver de tjänster sominrättcis pä detta sätl förekommer det att forskningsråden inrättar ochfillsäller andra Ijänster avsedda för forskning. Generellt för här berördatjänster gäller all de placeras vid viss högskoleenhet enligl överenskommelsemellan denna och forskningsrådet. Tjänstermed högskolan som arbetsgivare omfattar såväl forskande personal - forskareoch forskningsassistent - som teknisk och administrativ personal av skildaslag. TiUsätlnings- och anslällningsmyndighet för denna personal är denhögskoleenhet där tjänsten är placerad. Tjänsterna inrättas vanligtvis ianslutning tUl ell av en extern anslagsgivare finansierat forskningsprojekt.Några speciella kompelens- eller urvalsregler finns inle fastställda för dessatjänster. Tjänsterna tillsätts vanligen ulan att formellt ha ledigkungjorts. Forskningkan också bedrivas av universitetslektorer, som därvid beviljastjänsfiedighet. Regeringen anvisar särskUda medel för all finansiera dennaverksamhet. För /83 har regeringen föreslagU närmare 29 milj.kr härför. Prop.1981/82:106 243 Assistent-och amanuenstjänster är avsedda för egen forskarutbildning, undervisning,forskning och allmänt insfilutionsarbele. Vissatjänster som innefattar forskning tillsätts med tidsbegränsat förordnande. Detgäller bl.a. docenter och forskarassistenter. Genom dessa tjänster beredsforskare möjlighet lill merilering för bl.a. professorsljän-ster. Förordnandeav externt finansierade tjänster som forskare och forskningsassistenter gestills vidare eller för begränsad tid. Inomden finns f. n. inga fasta forskartjänster. Däremot finnssärskilda medel för forskningsanknytning av grundläggande högskoleutbildninginom säväl den statliga som . Av särskill intresse för är de medel för omvårdnadsforskning (. budgetåret1981/82) som ställts till förfogande vid universiteten i och . Forskningenhar vuxit kraftigt , framför alll . Etttecken på denna utveckling är bl.a. tUlväxten av antalet tjänster. Utvecklingenpå tjänslesidan speglar också i viss utsträckning olika forskningsområdensframväxt och relativa betydelse. Delvis är ökningen av antalet professurer enföljd av ökningen av antalet studerande. Forskningensfrämsta resurs är dess personal. Del kan därför vara motiverat att relafivtingående presentera personalutvecklingen inom högskolan vad avser denforskande personalen. Utvecklingen av fasla forskartjänster vid svenskahögskolor 1870-1980 har beskrivits i en rapport av . Följandetabell sammanfattar utvecklingen. EnliglDahllöf återfanns av de fasta forskartjänsterna inom kulturvetenskaperna(leologi, juridik, humaniora och samhällsvetenskap inkl. handelshögskolor ochlärarhögskolor) . Från ell relativt jämnt utgångsläge med någonövervikt för naturvetenskaperna (inkl. teknik), skildes de bådafakultetsgrupperna ytterligare något åt fram till omkring , dä enåtergång började ske mol utgångsläget, vilket i det aUra närmaste uppnåddes år1910. var del främst de humanistiska vetenskaperna sombyggdes ut, särskilt på språksidan genom alt de moderna främmande språken fickegna professurer. började de samhällsvetenskapliga disciplinerna fåegna tjänster. Underden därpå följande 20-ärsperioden skedde en kraftig relativ ökning pä dennaturvetenskapliga sidan främst genom att tekniska läroanstalt samtlantbmksinstilulen fick professurer. Tiden kännetecknades av heltoförändrade proportioner kring nivån 35/mellan de bådafakultetsgrupperna. Därefter vidtog en 30 är av starkdifferentiering upp fill för naturvetenskaperna är 1970. Under 1970-talelhar relationstalen därefter legal kvar pä samma nivå. Pädel naturvetenskapliga området sattes större ökningar in tämligen likformigtför samtliga fakulteter med den brantaste ökningen under1960-talet. Denna sammanhängde i särskill hög grad med tiUkomsten Fasta forskartjänster vid fakulteter ochforskningsråd. Teologi Juridik Humaniora Samhällsvet.' 15 24 65 26 20 49 112 94 -1- 1 -1- 4 -1- 4 21 = 51 = 130 = 122 Medicin Odontologi /GIH- = 384 55 11 ' Inklusive handelshögskolor och lärarhögskolor. - /Gymnastik- ochidrottshögskolan. återfinns de fasta forskartjän sterna under medicinska fakultet. Källa: U , Utvecklingen av fasta forskartjänstervid svenska fakulteter och forskningsråd 1870- 1980. räknar med följande tjänster: - ordinarieprofessorer vid och högskolor samt - e. o.professorer vid forskningsråden. Forskartjänster vid fristående organ utan direktfakultetsanknytning har således inte räknats med. av i , som startade med odontologi ochmedicin, med förläggning av medicinamlbildning även fill ochLinköping, saml teknisk utbildning tUl och . Inommatemafisk-naturveten-skaplig fakultet skedde på motsvarande sättnyetableringar i och . Utvecklingen inom kulturvetenskaperna ser något annorlundaul. Teologin har mer än fördubblat sitt antal professurer från 8 är 1870 lill21 . Ökningen av de juridiska professurerna under perioden 1950-1970lorde spegla juridikens ökande betydelse och fortlöpande specialisering underefterkrigstiden såväl som en kvantitativ utbyggnad av jurislulbildningen. De humanistiska fakulteterna har ökat i tämligen jämn taktfrån 20 Ijänster till 130 är 1980. Bakom humanioras särskilda ökningunder 1940-lalet ligger utbyggnaden av från 12 professurerår 1940 lill 20 är 1950 varigenom den kom i paritet med universiteten pä Prop.1981/82:106 245 Ökningen av humaniora under 1960-lalel hänför sig främst fill de frånhögskola lill universitet förvandlade läroanstalterna i och ,medan i svarar för huvuddelen av ökningarna under1970-talel. Inom samhällsvetenskapernainrättades nya professurer i bl. a. geografi, statistik och pedagogik under1900-lalets . En slor del av de fortsatta ökningarna under deföljande decennierna faller på handelshögskolorna. Den starka ökningen underefterkrigstiden är en följd av att nya examensämnen inrättades som ell led iden stora universilelsupprust-ningen efter . Dä tiUkom bl. a.sociologin som självständigt ämne som det gamla pedagogikämnetdelades på skilda professurer i psykologi resp. pedagogik och pedagogiskpsykologi. Ettannat drag i utvecklingen av de fasla forskartjänsterna (och lärartjänsterna)är en ökad diffentiering och specialisering.