prop · G503170 · 1981-12-31 00:00:00 — Det kan antas att en del föreningar kommer att anordnalotterier inom den fria sektom ulan alt först kontrollera medlolterimyndigheten om den är all anse som sådan idell förening som får anordnalotteri. Föreningarnakan även få svårigheter med alt sälja sin lotterier då de inle får använda sigav fasta försäljningsställen eller avlönade lottförsäljare. Alt så många småföreningar anlitar serviceföretag torde bero dels på alt dessa innehar demest attraktiva försäljningsställena och dels på att medlemmarna inte ärvilliga alt sköta lottförsäljningen på egen hand. Skall ersättning inte utgåtill lottförsäljaren torde det bli än svårare atf fä medlemmarna att säljalotterna. Dålotterier inom den fria sektorn inle ens behöver anmälas innanlottförsäljningen startar har lolterimyndigheten ingen möjlighel all i förvägkontrollera om föreningen är ideell och har varaktig verksamhet. Risk finns alticke ideella föreningar anordnar lotterier och likaså att ideeUa föreningarbildas enbart för lolteriverksamhelens skull och sedan upplöses.KontroUsvårigheler torde också uppslå i fråga om den åriiga omslutningen sominte får överstiga . Somgmnd för kontrollen av den fria sektorn skall ett tryckeriintyg ligga. Intygetutfärdas av det tryckeri som tryckt lotterna, som skall användas i lotteriet,och sänds in fill lotterimyndigheten. Detta intyg kan sändas in försent ellerav annan anledning granskas så sent av myndigheten att hela eller del avlotteriet redan är sålt. Del är då svårt att kontrollera var och på vilket sättlottema sålts och vad intäkterna använts till. Felaktigheter är svåra att rättatill i efterhand. Förfarandetmed ett tryckeriintyg kan inbjuda till oegentligheter genom alt uppgifterna omvinsternas värde eller omslutningen anges fill högre respektive lägre summor ändet reella värdet. Föratt försvåra ett kringgående av bestämmelserna beträffande den fria sektornkrävs bättre konlroUmöjligheler. Detta i sin tur kräver resurser hoslolterimyndigheten. Polisstyrelsen befarar därför att den fria sektorn får enmotsatt effekt mol vad som avsells, nämligen alt den kommer alt belastamyndigheten istället för att avlasta den. Utredningensförslag om en fri sektor för smålotterier är utmärkt. Genom föreskriften omatt tryckeriinlyg skall sändas lill föreningens hemlän skapas en möjlighel altbevaka denna del av lotteriverksamheten. Eftersom överträdelse avbestämmelserna för den fria sektom också förenats med straffansvar bordefömtsättningar finnas för alt denna lotleriform skaU fungera tUlfredsställande. Förslagetom en fri sektor på kan ur rationell synpunkt synas tilltalande ochavlastar myndigheterna en mängd ärenden. Del kan dock leda till att den lokalalotterimarknaden blir överelablerad. Prop.1981/82:170 222 kretsenav anordnare breddas. Ett så stort utbud av lotter kan bli följden altföreningama inte kan sälja ut sina lotterier. I fria sektorns lotterier skalotter med förhandsdragning användas. Sedvandliga tombolalotterier ska däremotvara tiUståndsbelagda. Erfarenheterna i detta distrikt är att avsamtliga lotterier är s. k. expresslotterier (förhandsdragna). Denkontroll myndigheterna skulle utöva över fria sektorn är det anmälningssystemtill som föreslås. Systemet måste bli svåröverskådligt. Närmeddelandet registrerats eUer inkommit tUl kvarstår arbetet altspåra föreningen. Många föreningar har endast initialer. Särskilti närheten av större städer där föreningarna är talrika måste flödet avlotleriunderrättelser bli omfatiande. Möjligheten att håUa tillbaka deföreningar som missbmkar systemet är också i del närmaste obefintlig. Enenklare typ av tillstånd skulle skapa ett bättre kontrollsystem och en bättremöjlighel för myndigheterna att hålla lotterimarknaden under uppsikt. Eftersomkresten av anordnare kommer att breddas blir utbudet i den fria sektorn mycketstort. Bl.a. genom all s.k. korporationsföreningar i fortsättningen ska kunnaanordna lotterier. Någon klar gräns över vad som är en ideeU förening som harrätt alt anordna lotterier har ännu inte skapats. Samma definition som när delgäller beskattningen av ideeUa föreningar bör dock gälla. Lotteriersom anordnas i den s. k. fria sektom ska försäljas enbart genom föreningarnasegna medlemmar. Man kan på goda grunder befara att detta kringgås på det sättetatt professionella försäljare blir medlemmar i olika föreningar och därmed kansälja lotterier för olika anordnares räkning och kanske på provisionsbasis. Systemetmed en fri sektor som en form av ersättning för bl. a. nuvarandeanmälningslotierier är enligt styrelsens mening en rikfig åtgärd. Med detföreslagna s. k. typgodkännandet av lotter och deltagarbevis synes också kravetpå kontroll vara uppfyllt. Styrelsenvill emellertid peka på ett problem när del gäller den fria sektorn. Ideellaföreningar omfattar organisationer av de mest skilda storlekar och stmkturer.Inte minst inom idrottsrörelsen är det vanligt alt stora föreningar omfattarflera sektioner, exempelvis för olika idrottsgrenar. Även om dessa sektionerliUhör samma förening arbetar de ofta mycket självständigt. Ur den synpunktenkan det finnas skäl all tillämpa den fria sektorn per föreningssekfion och inteper förening. I annat fall kan en konsekvens bli att enskUda sekfioner i enförening bildar egna fristående föreningar för att kunna finansieraverksamheten. Genomalt lotterier vars omslutning understiger får anordnas utantillstånd uppnås en betydande förenkling av handläggningen av lotteritiUstånd.För de organisationer som inte är ideella, men bedriver verksamhet av ideeUnatur, krävs dock tillstånd även inom denna sektor. En ytterligare förenklingskulle kunna nås om sådana organisationer som en gång befunnits bedrivaverksamhet som leder tUl lolteritillstånd, därefter har möjlighet alt bedrivalotterier inom den fria sektorn. 1981/82:170 223 Samfundet vill även påpeka att med den liUtagandekommersialisering, som utmärker även del ideella föreningslivet, kanavgränsningen av den s. k. fria lolleriseklorn med kriteriet "enbartideell verksamhet" komma att medföra betydande tolknings- ochtUlämpningssvårigheler. RF anser att beloppet bör avse vatje sekfion i flerseklionsföreningoch följa penningvärdeförsämringen. Möjligheterna att bedriva lotterier i en fri sektor hälsasmed tillfredsställelse (24.8). Rikskorpen anser del riktigt all det även skallfinnas regler för att bedriva lotterier utan tillstånd. Vi tolkar utredningenså att del då inte heller krävs öppenhet för utomstående för alt få anordnasådant lotteri. Detta bör förtydligas i lagtexten eUer i särskUda anvisningar. I samband med lotterier i "fri sektor" måsle fråganom utlottning av priser bli föremål för bedömning. Inom förbundets respektivelokalförbund, som i regel omsluter en kommun, bedrivs ofta motionsarrangemangpå cykel, skridsko, simning, skidåkning och andra aktiviteter, varvid anordnarenofta lar en mindre startavgift. Hela beloppet därefter i form av priserut bland dehagama utan att resultalUsla används. Del sker i form av föremål,kaffe etc. Dessa bör få hänföras lill "internt lotteri". Del börtydligt framgå i anvisningarna att sådan utlottning icke kräver speciellaregler. Förbundet biträder kravet på all sådana lotterier skallgenomföras av medlemmar/motsvarande ulan särskild ersättning. Däremot finner videl alltför reslrikfivt all helt förbjuda fasta försäljningsställen. Det gällerockså kravet på att enbart medlemmar medverkar i försäljningen. Även ickemedlemmar som bkräder ulan ersättning skall få göra detta. Del gäller specielltföreningar för handikappade. Rikskorpen är av den uppfattningen att lotterier ifria sektom i vissa fall skall kunna få nyttja fasta försäljningsställen,varvid kommunalt tillstånd kan krävas för allmän plats. Kommittén är också positiv lill förslaget om en fri sektorför mindre lotterier. Att man kan behöva ett kontrollsystem för att förhindramissbruk finner vi naturligt. När det gäller den fria sektorn (24.8) villlOGT-NTO framföra en annan uppfattning än den utredningen redovisar. Vi delarutredningens uppfattning att krångel och byråkrati bör undvikas i mesta möjliga ut sträckning, men anser all beloppsgränsen, kronor 20000, per förening och år i inledningsskedet troligen är något för hög. Detta eftersom man inte vet något om utvecklingen och vad detta kan föra med sig för redan befintliga lotterier. För att få den effekt som utredningen avser räcker del troligen med en högsta gräns på kronor 10000-15000. Huvudparten av de för eningar som avses klarar i regel inte en ideell försäljning av större format, men beloppet täcker ändå de primära behoven med del tillskott en sådan lotleriförsäljning ger.--- Prop.1981/82:170 224 Vi är positiva till utredningens förslag beträffandeinrättandet av en s. k. fri sektor. Det är som regel de frivilligt arbetandemedlemmarna som måsle ordna med alla praktiska frågor om föreningen beslutaralt anordna ett lotteri. För dessa innebär förslaget en förenkling som även kanleda till att föreningar som tidigare avstått från att arrangera lotterier nuanser sig kapabla alt göra delta. Del sammanlagda beloppet om högsl kani nuläget accepteras, men statens lotterinämnd bör ges möjlighet att justeradetta belopp efler så att det inte urholkas p. g. a. infiation. Inom den s.k. fria sektorn föreslås en förenkladhantering. Denna har både positiva och negativa inslag. Ett negativt är allinom denna sektor kan den tidigare omtalade trängseln på lotterimarknadenförväntas öka. Genom förekomsten av en speciell kvot införs dock en vissbegränsning. Viktigt är att den beloppsgräns, som införs, på något sättuppräknas successivt med tanke på penningvärdesförsämringen. Negativt kan ocksåvara den ökade kostnaden för lotterna som kan förutses. Utredningens förslag om övrig kontroll av den fria sektorndelas av Svenska röda korset. Från förbundels sida vill vi särskilt framhålla- alt ens.k. sektor" för smålotterier i ideella organisationer medvaraktig verksamhet skapas---- . Vi vill instämma i utredningens förslag om att det kanvara praktiskt alt ha en s. k. fri sektor för organisationer som vill anordnasmålotterier. Men vi vill varna för alt det kan finnas risker föröveretablering av lotterier. Vi vill därför förorda att den fria sektorninledningsvis begränsas till att gälla ett belopp av högst perförening och år. Innan beloppet sätts högre bör erfarenheter vinnas hurlotlerimarknaden reagerar på utredningens förslag om en utökning av antaletföreningar som har rätt alt söka lotterifiUslånd och en begränsad fri sektor. KDS är vidare posifiv fill förslaget om en "frisektor" . tillstyrker att anordnarkretsen utökasgenom att ideella föreningar ges rätt att utan tillstånd finansiera sinverksamhet med lotterier och spel intill ell belopp av . ----- LO föreslår dels att den av utredningen föreslagnaomslutningen om justeras ned fill förslagsvis ,dels alt endast sådana föreningar som är berättigade att uppbära landstings-eUer primär-kommunall föreningsbidrag skall få anordna sådana lotterier. LOsförslag bygger här på utredningens redovisning av hur trång marknaden är förlotterier och att kommunen genom att ge föreningsbidrag har uttalat att denverksamhet som bedrivs av föreningen är sådan som samhällel vill stödja. Prop,1981/82:170 225 Utredningens förslag om att skapa en s k fri sektor föranordnande av lotteri och spel utan krav på föregående anmälan ellertillståndsprövning kan enligt TCOs uppfattning leda lill missbruk. TCO finner dock i likhet med utredningen alt förslaget omen fri sektor är rimlig mot bakgmnd av att samhällskontrollen inte skaU taorimliga dimensioner. Utredningens uppfattning att en fri sektor bör gynna ochuppmuntra små lokala föreningar vill vi instämma i. Tyvärr uppnås inte dettagenom de tillämpningsföreskrifter som skisseras i kapitel 24.8. Genom de kravsom StäUs på lotterna nied fiUtryck av bl.a. vinstplan och krav på förhandsdragnalotter begränsas lotlurvalet lill snabb-lotter och motsvarande lott-typer medhög framställningskostnad. För scoutföreningar, handikapporganisationer,kyrkliga syföreningar, lollakårer, Rödakorskretsar, ungdomsförbund inomkyrkorörelsen med flera föreningar är det ett villkor att biUigare lottyper somtombolalotter, ringlotler och motsvarande förs in under den fria sektorn ominle myndigheterna även i fortsättningen skall belastas med lUlståndslotterieri alltför stor utsträckning. En registrering i efterhand hos övervakandemyndighet för lotterier inom den fria sektorn har den svagheten att lotterierkan komma all stoppas under pågående försäljning för föreningar som vidregistrering ej uppfyller kraven på anordnare. Detta är olämpligt urlottköparens synpunkt men även för oss lotteri-leverantörer då föreningar kankomma all göra gällande all vi som leverantörer bort känna till alt föreningenej var berättigad till lotteri. Gränsfall uppstår alltid och del bör ej läggaspå oss leverantörer all avgöra dessa. Vi föreslår därför alt anordnandeföreningar söker en registrering hos övervakande myndighet för att erhålla ettregistreringsnummer. Detta iryckes sedan på lotterna tUlsammaiis medanordnarens namn, lollpris samt det år lotteriet gäller. Detta påtryck ger entillräcklig identifikafion av lotteriet. har för övrigt inga principiellainvändningar mot utredningens förslag till reglering av lotterier och spel fill förmån för ideellt ändamål. Idén med en fri sektor för smålotterier finner vi god. Systemet har dock den nackdelen, jämfört med ett förhandsanmälnings- eller tiUståndsförfarande, att tiUsynsmyndigheten - - ofta inle kommer att få möjlighet all ingripa förrän lottförsäljning redan kommit, igång, om och en förening visar sig ha olika uppfattning humvida föreningen är berättigad att anordna lotteri på den fria sektorn. Att sådant kan komma att inträffa indikerar det föregående resonemanget om konsumentgillenas status. 6.3 Serviceföretag och fasta försäljningsplatser ----- Däremot är kammarrätten tveksam tUl om förslagen itillräcklig grad hindrar de kommersiella serviceföretagen att påverkaanordnamrvalet vid framför allt lotterier men även vid bingospel. Enligtkammarrättens mening bör tiUsynsmyndighelerna noggrant följa upp denna frågaoch vidta erforderliga åtgärder i fall inte situationen förbättras. 15 1981/82. 1981/82:170 226 Vivill särskUt understryka utredningens förslag att de kommer siella serviceföretagens roU begränsas och dess verksamhet noga kontrol leras så att inte privata vinsfintressen gynnas på de ideella ändamålens bekostnad. Ombeskattning, såsom RSV föreslagit som en altemativ lösning, läggs på försäljningenav lotter till traditionella lotterier, torde den vikfigaste kontrollen bli densom gäller lottflödet. Ombeskattningen i stäUet liksom nu skall ske hos lotteri- och spelanordnarna, ärdet angeläget att kontroUen utökas till att gälla också serviceföretagen. Dessaföretag måste, som utredningen också föreslagit, bli skyldiga att utforma sinbokföring så att kontroll av verksamheten är möjlig. RSV vill understryka densärskilda viklen av delta med hänsyn bl.a. till dessa företags övertag över lotlerianordnandeföreningar. Föratt komma tUl rätta med detta problem har utredningen föreslagit en delåtgärder, bl. a. att serviceavtalen skaU granskas av tUlståndsmyndigheten. Manmåste i det sammanhanget uppmärksamma eventuella kringgåen-den av den föreslagnaordningen genom s. k. svarta ersättningar. Serviceföretag kan betinga sigbetalning utanför avtalet under tysthetslöfte och som villkor för l.ex. Dessa förhållanden kräver en noggran uppföljningmed revisionskontroUer hos såväl föreningar som serviceföretag. Iett särskilt yttrande tiU betänkandet har bl. a. dessa frågor berörts. Därframförs att lönsamheten för de ideella organisationerna bör ökas och att debör frigöras från beroendet av serviceföretagen. Dessa påverkar anordnamrvalet(lokaler och försäljningsställen ägs inte sällan av förelagen). Man anser attfolkrörelserna själva bör ta ansvaret för att verksamheten bedrivs i fastorganiserad form och föreslår en administration med ett antal regionala bolag somskall svara för att serviceverksamheten, dvs. tillhandahållande av lokaler ochförsäljningsplatser, affärsbokföring etc. Ett centralt organ, ett"paraplybolag" bör skapas för allmänna policyfrågor. RSVdelar de åsikter som framförts i yttrande i vad det gäller serviceföretagen. Deflesta av dessa förelag bedriver en seriös verksamhet men RSV har ocksåerfarenhet av motsatsen (bristande redovisning gentemot tUlståndshavarna,förskingringar m. RSVanser att det vore bra om dessa företags övertag över tillståndshavama kundeelimineras. Mest rationellt vore om serviceföretagen med fiden helt försvannfrån lotterimarknaden bl. a. för den betungande kon-troUverksamhet de kräver.Frågan synes därför böra utredas särskUt. Utredningenhar haft att ägna uppmärksamhet åt frågan om uisyn i och kontroll av de s. k.servicebolagen vUka uppenbarligen orsakat problem för tillståndsmyndigheter ochlotteri- och spelanordnare. Servicebolagen har ofta skaffat sig ensamrätt tUlattraktiva fasta försäljningsställen för lotter och bingolokaler och har därförenligt utredningen i kraft av sin monopolställning kunnat betinga sig högaersättningar för sina tjänster och därtlU kunnat styra över anordnamrvalet. Föratt komma tiUrätta med problemen på lotterisidan föreslår utredningen att kravpå avtal meUan lotterianordnare och servicebolag skall stäUas och atttiUståndsmyndighet ges möjlig- Prop,1981/82:170 227 hetliU granskning av avtalet för en bedömning av om lotteriet kommer all ge skäligavkastning. Alla överenskommelser skaU specificeras i avtalet. Utredningensförslag i denna del tillstyrkes av NO. NO har fått kännedom om attlotterinämnden i cirkulär lill tiUståndsmyndigheterna givitvissa anvisningar om bedömning av sådana avtal. Den fördelning avmarknadsutrymmet som tillståndsmyndigheten skaU svara för får antas minskaservicebolagens möjligheter att styra anordnamrvalet. NO vill peka på att avtalom ensamrätter till försäljningsplatser är konkurrensbegränsningar som kanprövas enligt konkurrensbegränsningslagen. Ett antal sådana avtal prövas förhärvarande av NO. Vidarehar utredningen berört de kommersiella inslag som i stor utsträckning ärförknippade med de lotterier ooh spel där behållningen skall tillfaUa ideellaföreningar nämligen i anslutning tiU den verksamhet som bedrivs av de s. k.serviceföretagen. Utredningen har uppmärksammat att denna rent kommersieUtbedrivna verksamhet i många fall har ej önskvärda följder och föreslår därförolika åtgärder för att olägenheterna skall kunna undanröjas. HerrarEkström och Regardt har emellertid i ett särskilt yttrande hävdat att dessaåtgärder inte är tillräckliga och de vill därför gå ett steg längre. Deföreslår att folkrörelsema genom lagstiftning skall få möjlighel alt medensamrätt ta över serivceföretagens verksamhet varigenom även denna skuUe bliideellt inriktad. menar också all del är svårt all bemästra deoarter som är förenade med serviceföretagens medverkan i förevarande sammanhangoch att det från allmän synpunkt är angeläget att de kommersiella inslagenhålls tillbaka. Nämnden tror dock att det är praktiskt ogörligt att göraett så långt gående ingrepp i nuvarande förhållanden och att det beträffandeen stor del av marknaden blir nödvändigt att lita tiU en skärpt kontroU. mening bör del endast i fråga om automatspelet övervägas att genomföraen ordning som bygger på den tankegång som redovisats i del särskildayttrandet. Undersenare år har en allt större del av lottema kommit att utgöra de som försäljsvid fasta försäljningsplatser, i första hand vamhus. Ett fåtal serviceföretaghar skaffat sig ensamrätten till lottförsäljning i varuhusen. Sedan något årtiUbaka har dessutom två av dessa företag gjort en geografisk uppdelning avsina verksamhetsområden, vilket för del lett tUl att i principett företag har ensamrätt till lottförsäljning på så gott som samtliga vamhusoch större affärer i länet, företrädesvis i storslock-holmsregionen.Föreningarna får vända sig till företagel för att komma i fråga för någotvamhuslotteri. Serviceföretagen sköter sedan ansökningsförfarandet förlotteritillståndel. Företaget har således en ställning som gör att del kanavgöra vilka föreningar som skall få sälja lotterier saml var och när dettaskall få ske. Härtill kommer att behållningen i dessa lotterier minskatpåtagligt beroende på de kostnader i form av hyra för försäljningsplatsen ochinte minst ersättning till serviceförelaget, som belastar lotteriema. Denberäknade behållningen har i några fall varit så låg att länsstyrelsenavslagit lotteriansökningen. med detta bör man ha klart för sig attmånga föreningar ser positivt på serviceföretagens verksamhet genom att de utannågon nämnvärd egen arbetsinsats på detta sätt kan få in medel för sinverksamhet. Härvid bör även beaktas svårigheterna inom 1981/82:170 228 föreningslivetatt engagera medlemmarna att göra praktiska insatser inom sina organisationer.Serviceföretagens stora inflytande över anordnamrvalet vid de fastaförsäljningsplatserna bör dock begränsas. En faktor som bör kunnaleda till en positiv utveckling är all lotterinämnden numera utgettanvisningar för lotterier som säljs från fasta för-säljningssläUen undermedverkan av serviceförelag. Häri har man bl. a. skärpt kraven på behåUning föratt tillstånd skall kunna beviljas och även gett anvisningar på åtgärder föralt kontrollen skaU kunna förbättras. bör även med ökaderesurser kunna styra urvalet anordnare på ett bättre sätt än vad som sketltidigare. vill även understryka vad utredningen anfört omangelägenheten av alt kom-munema medverkar tUl alt attraktivaförsäljningsplatser ställs fill föreningarnas förfogande som alternativ tillvamhusen. Det bör ligga i kommunernas intresse alt ge föreningslivet sågynnsamma betingelser som möjligt för att de skaU kunna skaffa medel för sinverksamhet. Vidare bör föreningslivet överväga möjligheten all bilda egnaserviceförelag. Länsstyrelsenär inte lika optimistisk som utredningen beträffande länsstyrelsemasmöjligheter och resurser att påverka alt föreningar får tillgång till fastaförsäljningsplatser. Däremot finner de åtgärder, som utredningenföreslår för att minska serviceföretagens inflytande, väl värda att pröva. Länsstyrelsendelar utredningens uppfattning att serviceföretagens inflytande även vadbeträffar de traditionella lotterierna måste begränsas. Enligt länsstyrelsensmening torde vissa resultat kunna uppnås genom de av utredningenföreslagna åtgärderna. ifrågasätter emellertid omserviceföretagens dominerande inflytande på de fasta försäljningsställenahärigenom i nämnvärd omfattning kan brytas. Länsstyrelsenfinner i likhet med utredningen att serviceföretagens verksamhet bör begränsas.Visserligen innebär de föreslagna reglerna att kontrollen över företagen kommeratt stärkas, men finner ändå troligt, att serviceföretagen ävenvid en ökad kontroll kommer att få en lika dominerande ställning inom dentraditionella lotterimarknaden som är faUet för bingo. Som utredningen ävenförordar bör bildandel av serviceföretag som ägs av föreningar uppmuntras.Affärsmässig samverkan mellan föreningar kan även vara lämpligt. Närmareöverväganden om hur det bör ske och hur en sådan utveckling skulle kunnastödjas av det allmänna borde ha redovisats av utredningen. Vadgäller frågan om serviceföretagens medverkan på lotterimarknaden så anserlänsstyrelsen alt det är en verksamhet på gott och ont. Den monopolställninggentemot lotterianordnare som vissa serviceförelag skaffat sig hos vissavamhus är fill men för lolteriverksamheten i så motto att serviceföretagengenom praxis tillgodogjort sig oskäliga administrations-och konsultarvoden.Företagen har befäst sin ställning hos varuhusen genom att åtaga sig skötselnav lolteriverksamheten inom varuhuset genom ett anbudsförfarande som tillsyvende och sist drabbar lotterianord- Prop.1981/82:170 229 narengenom bland annat högre plats- och kioskhyra. Utredningen har uppmärksammatdetta förhållande och vill uttrycka sin tillfredsställelse överatt finner stöd hos utredningen att la itu med dessa problem.