prop · G50388 · 1981-12-31 00:00:00 — En sådan ordning medför givetvis att i mål där nämnd ejdeltar en tredje juristdomare måste tillkallas vid oenighet. Detta bör dockinte utgöra någon avgörande olägenhet. Även anser att ytterligareåtgärder bör vidtas för att förkorta de försäkrades väntetid och förordar attantalet juristdomare vid sessionerna minskas från tre till två. S Fullföljdsbegränsning i försäkringsöverdomstolen Kommitténs förslag i fråga om fullföljdsbegränsningar i försäkringsöverdomstolenfår nästan genomgående ett positivt mottagande. Endast LO och en reservaru i försäkringsöverdomstolenavstyrker helt. Övriga remissorgan ansluter sig till kommitténs bedömning medvissa undantag främst i.fråga om lekmannamedverkan. Försäkringsöverdomstolen ärdock något splittrad i frågan. Majoriteten framhåller att det knappast finnsnågot utrymme för att med oförändrad personalstyrka och med bibehållnamöjligheter att tillgodose kraven på försäkringsöverdomstolensprejudikatbildande verksamhet höja avverkningen därutöver. Om man vidare måsteutgå från att några nämnvärda ytterligare resurser i form av tillskott avpersonal i princip inte kommer att tillföras försäkringsöverdomstolen, måsteåtgärder av annat slag vidtas för att undvika uppkomsten av besvärande balanseri försäkringsöverdomstolen. För domstolen står det klart att möjligheterna är mycketsmå att med det föreslagna fullföljdsinstitutet nå de avverkningssiffror somkommittén förutskickat. Möjligheten att uppnå någon förbättring av avverkningenefter införandet av fullföljdsbegränsning är avhängig av utformningen avreglerna för dispensförfarandet. Om fullföljdsbegränsning skall införas anser domstolen ilikhet med kommittén att vid ett system med prövningstillstånd möjlighet till s.k, ändringsdispens måste finnas. Domstolen godtar de överväganden som lett framtill den av kommittén föreslagna sammansättningen vid dispenspröv-ning. Vaddäremot avser omröstningsreglerna anser domstolen att rättssäkerhetsskälpåkallar att endast enhälliga beslut skall kunna föranleda avslag vid s. k.ändringsdispens. Praktiska skäl talar för att denna omröstningsregel får gällaockså vid beslut avseende övriga dispensgrunder. Domstolen efterlyser ett uttalande om hur 8 § förstastycket förvaltningsprocesslagen skall tillämpas i dispensförfarandet. Ennärliggande aspekt gäller tillämpningen av 37 § första stycket samma lag i detföreslagna dispensförfarandet i försäkringsöverdomstolen. 1981/82:88 67 till s. k. ändringsdispens i försäkringsöverdomstolen ärnämnda bestämmelse enligt domstolens mening här inte berättigad. Kommittén harvidare förutsatt att dispensfrågan som regel torde kunna avgöras utan yttrandefrån . Möjlighet att regelmässigt underlåta kommuniceringav besvär från enskild med synes påkalla ändring av 20kap. 12 § sista stycket AFL, partsställning i sambandmed besvär av enskild hos försäkringsöverdomstolen bör därvid knytas tillbeviljat prövningstillstånd eller till särskilt förordnande frän försäkringsöverdomstolen. Sammanfattningsvis ser domstolen betydligt merpessimistiskt än kommittén på möjligheterna att med det föreslagnaprövningstillståndssystemet klara av den ökade måltillströmning som måstepåräknas. Domstolen vill därvid särskilt understryka att möjligheterna att utanytterligare personalförstärkning klara den ökade belastningen ter sig nära nogobefintliga. Domstolen ifrågasätter om inte i samband med införandet avett dispenssystem domförhetsregeln i 3 § andra stycket lagen om försäkringsdomstolarkan tas bort. Dispenssanimansättningen skulle dä ges behörighet att avgöraockså frågor som väckts först i försäkringsöverdomstolen. Något hinder mot attolika voteringsprinciper därvid tillämpas i dispensfrågor resp. övriga frågorsynes inte föreligga. Länsrätten i avstyrker en fullföljdsbegränsningutan möjlighet till ändringsdispens. Länsrätten vill dock icke motsätta sig en fullföljdsbegränsningsregelsom innefattar möjlighet till ändringsdispens under förutsättning attdispensprövningen kan ske i former som åtminstone medför sådanaeffektivitetsvinster som väger över olägenheterna från rättsvårdssynpunkt. I frågan om lekmän skall delta i dispensprövningen ärnågra remissinstanser av skiljaktig uppfattning. Kammarrätten i framhåller att lekmän normaltinte deltar med hänsyn till att prövningen är av renodlat juridisk karaktär.Praktiska skäl talar för att prövningen endast företas av yrkesdoniare. I såfall synes en lämplig lösning vara att prövningen ankommer på två domare ochatt dispens meddelas om någon av dem uttalar sig härför. ifrågasätter om det finns behov avmedverkan av en lekmannadomare vid behandling av fråga om prövningstillstånd.Ett alternativ är att domstolen i detta fall är domför med två juristdomare,varvid prövningstillstånd beviljas om en av dem röstar för sådant tillstånd. anser att de skal som normalt kanåberopas för lekmannamedverkan inte är bärkraftiga vid dispensprövningen. Enlösning som innebär att dispensprövningen görs av enbart lagfarna ledamöter tersig därför naturligare. LO som helt avstyrker en fullföljdsbegränsning framhålleratt frågan om en fullföljdsbegränsning har övervägts avbesvärsutredningen som dock avvisade en sådan begränsning. LO vidhåller dennauppfattning. Prop.1981/82:88 68 ändring skulle innebära en allvarlig försvagning av bl. a.lekmannamedverkan i ärenden av stor betydelse för den enskilde.Effektivitetsvinsten med den föreslagna ordningen begränsas också av att de måldär prövningstillstånd ges måste föredras och prövas på nytt. 6 Effekterna av kommitténs förslag och frågan om resursförstärkningar De flesta remissinstanserna delar i huvudsak kommitténsbedömning i fråga om effekten av förslagen och behovet av resursförstärkningar. Försäkringsrätten för finner att de avkommittén föreslagna åtgärderna borde kunna leda till att det blir i detnärmaste balans mellan måltillströmning och målavverkning i försäkringsrätten förMellansverige. Detta under förutsättning att måltillströmningen inte blirstörre än den kommittén räknat med i sitt förslag. Åtgärderna kommer däremotinte att räcka till för någon avarbetning av den redan uppkomna balansen. Föratt komma till rätta med väntetiderna måste man därför såsom kommitténkonstaterat tillföra rätten ytterligare resurser. Försäkringsrätten för vill med skärpaframhålla att nuvarande balanssituation och arbetsläge är allvarliga och snartoacceptabla för både de försäkrade och för rättens personal. Försäkringsrätten för anför att det stårklart att förordade åtgärder inte kan nedbringa mälbalanserna. endast fördröjaökningen därav. I ett sådant läge återstår endast att tillföra försäkringsrätternaytterligare resurser i form av personalförstärkningar. Det måste här bli enfråga om fördelning och prioritering av tillgängliga ekonomiska resurser inomsocialförsäkringen. Riksförsäkringsverketfinner att de i betänkandet redovisade förslagen kan leda till attavverkningstakten bättre motsvarar måltillströmningen. De stora balanser som f.n. finns hos försäkringsrätterna torde dock inte minskas härigenom.Riksförsäkringsverket vill därför i likhet med kommittén understryka, att detär angeläget att rätterna filiförs förstärkningar. Ett absolut krav är att de ivart fall tillförs tillfälliga sådana för att möjliggöra att balansernanedbringas. Verketunderstryker också att den översyn i förenklingssyfte av helasocialförsäkringslagstiftningen som pågår f. n. är mycket angelägen för attförbättra för försäkringsrätterna. Statskontoretdelar kommitténs uppfattning att försäkringsrätterna måste få resurser för tillfälligpersonalförstärkning för att kunna avarbeta de befintliga balanserna. En rimligutgångspunkt synes vara att balanserna skall kunna avarbetas så attväntetiden minskas till omkring 8 1/2 månader. anser att det med all sannolikhet inte går att undvika atttillföra försäkringsrätterna tillfälliga personalförstärkningar om 1981/82:88 69 man skall kunna komma till rätta med de nuvarandesynnerligen betänkliga niålbalanserna. förutsätteremellertid att motsvarande besparingar görs på andra håll inomsocialförsäkringsområdet. LO framhåller att man på bör eftersträva attväntetiderna genomsnittligt kommer att ligga under det riktmärke på åttamånader som utredningen förordat. LO vill därför starkt understryka attförsäkringsrätterna måste tillföras förstärkningar, delvis tillfälliga, föratt balanserna skall kunna nedbringas och väntetiderna förkortas. tillstyrker kommitténs förslagom resursförstärkningar. Förbundet är emellertid tveksamt till om effekterna avde föreslagna organisatoriska åtgärderna och förslagen om tillfälliga förstärkningarär tillräckliga för att avarbeta redan uppkomna balanser. Förbundet anserdärför att man bör överväga en mera permanent lösning exempelvis i form av enny försäkringsrätt. Förbundet hänvisar till att temporära åtgärder för attavverka balanser kan ske genom att försäkringsrätterna lånar in personal frånförsäkringskassorna och därmed får förstärkta föredragande-resurser. Även omformerna för och konsekvenserna av en sådan åtgärd inte nu kan överblickas ochbedömas anser förbundet att denna möjlighet bör närmare studeras.Balanssituationen är alltför svår och antalet redovisade möjliga åtgärder alltförlitet för att något konstruktivt förslag skall få lämnas oprövat. () framhåller i en högre grad än bör ta till vara den resurs som den icke rättsbildadepersonalen utgör vid försäkringsrätterna. Genom en delegering avarbetsuppgifter till denna personalkategori, t. ex. mer utredningsarbete, meringående gransk ning av inkomna mål, protokollföring samt föredragningar i enklaremål, skulle föredragande personal kunna användas effektivare och en störreavverkning blir möjlig. De föreslagna rationaliseringsätgärderna torde endast fämarginella effekter på avverkningen av mål. Den enda möjligheten att ökaavverkningen i väsentlig grad är att tilldela försäkringsrätterna störreresurser. 1981/82:88 70 Lag om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring Härigenomföreskrivs i fråga om lagen (1962:381) om allmän försäkring' dels att 20 kap,10 § skall betecknas 20 kap. 10 a §, dels att 20 kap. 10 a-13 §§ skall ha nedanangivna lydelse, dels att i lagen skall införas en ny paragraf, 20 kap, 10 §,av nedan angivna lydelse. 20 kap. 10 S Beslut av en allmän försäkringskassa i ärenden omförsäkring enligt denna lag skall omprövas av kassan, om del begärs av enenskild som beslutet angår. Vid omprövningen får beslutet inte ändras till dennesnackdel. Om omprövning begärs av eu beslut och riksförsäkringsverketanför besvär över samma beslut, skall sända över ärendettill försäkringsrätten ulan föregående omprövning. Begäran om omprövningskall därvid i försäkrings-rätlen anses som en bcsvärsinlaga. Allmän försäkringskassa skall Även om begäran om omprövning ändra beslut i ärende angående för- inte har framställts, skall försäkrlngs- säkring enligt denna lag. som har kassan ändra sådanahes\\iX\ ärenden fattats av kassan och ej hur prövats om försäkring enligt denna lag som a v fö rsä krii igsrä ti. 1, om beslutet på grund av skrivfel, räknefel eller annatsådant förbiseende innehåller uppenbar oriktighet, I Laiien omtrvckt 1977:630. - Senaste Ivdelse (lOS) 1980:315. harfattats av kassan och ej har prövats av försäkringsrätten. 1. ombeslutet på grund av skrivfel, räknefel eller annat sådant förbiseende innehålleruppenbar oriktighet. 2. om beslutet har blivit oriktigt på grund av att det har fattats på uppenbart felaktigt eller ofullstän digt underlag. 3, ombeslutet har blivit oriktigt på grund av uppenbart felaktig rätts tillämpning eller annan liknande orsak. Ändringfår underlåtas om den oriktighet som vidlåder bpslutei är av ringa betydelse. Beslutfår ej ändras U\\ försäkrads nackdel såvitt gäller förmån som har förfallittill betalning och ej heller i annat fall om synnerliga skäl äro däremot. Frågaom ändring enligt denna paragraf får ej tagas upp förflutitfrån den dag då beslutet meddelades. Ändring får dock ske även efter utgångenav . om det först därefter har kommit fram att beslutet har fattats påuppenbart felaktigt eller ofullständigt underlag eller om armat synnerligtskäl föreligger. 2. om beslutet har blivit oriktigt pågrund av att det har fattats på uppenbart felaktigt eller ofullständigtunderlag, 3. om beslutet harblivit oriktigt på grund av uppenbart felaktig rättstillämpning eller annanliknande orsak. Ändringbehöver inte göras om oriktighetcn är av ringa betydelse. Beslut får ej ändras till den försäkrades nackdel såvittgäller förmån som har förfallit till betalning och ej heller i annat fall omdel finns synnerliga skäl mot det. Frågor omändring enligt denna paragraf får ej tagas upp förflutitfrån den dag då beslutet meddelades. Ändring får dock ske även efter utgångenav . om det först därefter har kommit fram att beslutet har fattats påuppenbart felaktigt eller ofullständigt underlag eller om det finns andrasynnerliga skäl. 11 §' Talan mot beslut av allmän försäk- Beslutav allmän försäkringskassa ringskassa eller riksförsäkringsver- ellerriksförsäkringsverket i ären- ket i ärende angående försäkring 'den om försäkring enligt denna lag enligt denna lag föres hos försäk- får överklagas hos försäkringsrätten ringsräll genom besvär. heslut får dock inte överklagas av en enskild innan kassanhar omprövat sitt beslut enligt 10 §. Besvär som anförs av en enskild Innanbeslutet har omprövats skall anses som en begäran om omprövning enligt nämndaparagraf. ' Senaste lydelse 1978:30. Att talan mot försäkringsrätts Att försäkringsrättens beslut beslut föres genom besvär hos för- öv'e/-A7rtg«5 genombesvär hos försäk- säkringsöverdomstolen framgår av ringsöverdomsiolen framgår av för- förvaltningsprocessla- valtningsprocesslagen (1971:291). gen (1971:291). Närbesvär mot allmän försäkringskassas beslut anförts av enskild, skall kassantaga upp det överklagade beslutet till ny prövning även om omständighet somanges i 10 § första stycket ej föreligger. Ändring får därvid göras endast ienlighet med klagandens yrkande. Sker sådan ändring, skola besvären ansesförfallna. I annat fall skall kassan översända besvären med eget yttrandetill försäkringsrätten. 12 Riksförsäkringsverkethar att verka för att bestämmelserna om den allmänna försäkringen tillämpaslikformigt och rättvist. även till förmån för enskild part, föra lalanmot försäkringsrätts och allmän försäkringskassas beslut samt begära ändring enligt10 §. där enskild part anför besvär hos försäkringsräu motallmän försäkringskassas beslut, bestämmer huruvidaverket skall vara part i målet. Även om beslutat att ejvara part. får försäkringsrätten förelägga verket att svara i målet, omsärskilda skäl föreligga- Den omständigheten att icke varit parti försäkringsrätt utgör ej hinder för ver- har att verka för attbestämmelserna om den allmänna försäkringen tillämpas likformigt och rättvist.Verketfår. även till förmån för enskild part. överklaga försäkringsrätts ochallmän försäkringskassas beslut samt begära ändring enligt 10 a §. dären enskild part hos försäkringsrätten överklagar en allmän försäkringskassasbeslut, bestämmer om verket skall vara part i målet.Även om beslutat att ej vara part, får försäkringsrättenförelägga verket att svara i målet, om del finns särskilda skäl. Den omständigheten att icke varitpart i för-säkringsrätlen Itiitdrar ej \erket att .Senaste Ivdelse I978:,10. ket att/öra talan mot försäkringsråt- överklaga försäkringsrättens beslut, tens beslut. Anför enskild part O/;; /; enskild part öicA/ogrtr/ö/- hesvär över försäkringsrätts beslut. säkringsrätlens beslut, är verket all- är verket alltid motpart. Besvärshandling skall tillställas den myndighet som meddelat beslutet. Har besvärshandlingen före besvärstidens utgång kommit in till en försäkringsdomstol, eller en allmän försäkringskassa, som ej är rätt myndighet enligt första stycket, skall besvärshandlingen översändas till den rätta myndigheten och anses inkommen i rätt tid. Vid besvär över beslut i mål eller Vid besvär över beslut i mål eller ärende angående försäkring enligt ärenden om försäkring enligt denna denna lag skall besvärshandlingen lag skall besvärshandlingen vara in- varainkommen från den dag då klaganden erhöll del av besluteteller, om besvären anförts av , från dendag då beslutet meddelades. Allmän försäkringskassas, ochförsäkringsrätts beslut lända till omedelbar efterrättelse, om ej annatföreskrivits i beslutet eller bestämmes av domstol som har att pröva beslutet. kommeninom från den dag då klaganden//cA' del av beslutet eller, ombesvären anförts av , från den dag dåbeslutet meddelades. Vad somsägs I denna paragraf om besvär skall i tillämpliga delar gälla en begäran omomprövning enligt Allmänförsäkringskassas, och försäkringsrätts beslut skallomedelbart gälla. om ej annat föreskrivits i beslutet eller bestäms av dendomstol som har att pröva beslutet. Denna lag träder i kraft . I fråga om nyprövning av besvär över beslut som har meddelats före ikraftträdandet gälleräldre bestämmelser. Senaste lydelse 1980:315. 1981/82:88 74 Propositionens huvudsakliga innehåll ............................ 1 Proposifionens lagförslag................................................ 2 Utdrag av regeringsprotokollet medbeslut om 1 Inledning................................................................... 14 2 Allmännaöverväganden .......................................... 15 2.1 Allmännasynpunkter....................................... 15 2.2 Försäkringskassornasomprövning.................. 17 2.3 Överflyttningtill de allmänna förvaltningsdomstolarna av mål om arbetsgivaravgifter m. m...................... 20 2.4 Förenklingaroch rationaliseringar i arbetsmetoderna . . 21 2.5 Domförhetsreglernai försäkringsrätterna........ 22 2.6 Fullföljdsbegränsningi försäkringsöverdomstolen 25 3 Upprättadelagförslag............................................... ..... 28 4 Specialmotivering...................................................... ..... 28 4.1 Förslaget tilllag om ändring i lagen (1978:28) om försäkringsdomstolar 28 4.2 Förslaget tilllag om ändring i förvaltningsprocesslagen (1971:291) 30 4.3 Förslaget tilllag om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring 31 4.4 Förslagen tilllag om ändring i dels lagen (1959:552) om uppbörd av vissa avgifter enligtlagen (1981:691) om socialavgifter, dels lagen (1959:551) om beräkning avpensionsgrundande inkomst enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring........... ..... 32 5 Hemställan................................................................ 33 6 Beslut ....................................................................... 33 Utdrag av lagrådets protokoll .. 34 Utdrag av regeringsprotokollet medbeslut om 1............................................................................... Sammanfattningav försäkringsdomstolskommitténs betänkande (Ds S 1981:9) Försäkringsdomstolarnas arbetsläge. Förslag till åtgärder................................................................... 39 Sammanställningav remissyttranden....................... 48