prop · G503130 · 1981-12-31 00:00:00 — Jag anser alt en sådan lösning ärändamålsenlig och förordar atl detta kommer till uttryck i lagtexten. Lagrådet har godtagit del remitterade förslagelsvidgade möjligheter lill omprövning av villkoren för givna tillstånd. Lagrådethar emellertid ifrågasatt om det verkligen krävs ett så komplicerat ersättningssystemsom det föreslagna. Jag kan hålla med om all det föreslagnaersätlningssystemet vid omprövning är komplicerat. Det utgör emellertidresultatet av en sammanjämkning mellan de olika intressen som gör sig gällandevid utnyttjandet av våra vattenresurser och någon annan lösning är svår attåstadkomma. Med de förbättringar från lagteknisk synpunkt som lagrådet harföreslagit anser jag mig böra acceptera det föreslagna ersätlningssystemet. Utöver de frågor som jag nu har berört har lagrådetrörande den närmare utformningen av lagtexten i förslagen till ny vattenlag ochlag om införande av vattenlagen föreslagit åtskilliga ändringar, vilka jag iallt väsentligt biträder. Därutöver bör vissa ändringar av huvudsakligenredaktionell natur göras i lagförslagen. De ändringar som bör göras i det remitteradeförslaget lill ny vattenlag innebär bl. a. en ändrad disposition avbestämmelserna i några kapitel saml en delvis ändrad paragrafnumrering i vissaandra kapitel lill följd av att en del paragrafer fått utgå. Vissa ändringarfrån systematisk synpunkt vidtas också i den föreslagna lagen om införande avvattenlagen. För alt underlätta förståelsen av de olika bestämmelserna har jagfunnit det lämpligt att i förevarande protokoll ta in fullständig specialmotivering,varvid lagrådels synpunkter har inarbetats.' 'Specialmotiveringen till de remitterade förslagen (avsnitt 4 iremissprotokollet) har förts över till bilagedelen. 1981/82:130 390 Specialmotiveringtill förslaget till vattenlag Specialmotivering Det förslag lill ny vattenlag som läggs framföljer i huvudsak utredningsförslagets systematik. Kapitelindelningenöverensstämmer med det remitterade förslagets, men systemaliken inom vissakapitel har, som anförts i inledningen till slutprotokollet, ändrats. Gemensamma bestämmelser har så långt som möjligtinförts för alla de företag som lagen skall tillämpas på. Dessa företag, sombenämns vatten-företag, definieras i I kap. Det följande kapitlet innehåller degrundläggande bestämmelserna om rådigheten över vatten. Bestämmelserna i 3kap. om tillåtligheten och utformningen av vattenföretag gäller för allasorters vattenföretag. I 4 kap. har tagils in beslämmelser om fillståndsplikt.Dessa allmänna bestämmelser kompletteras av särregler i följande kapitel ommarkavvattning (5 kap.), bevattning (6 kap.) samt vattenreglering (7 kap.). Detrör sig här om förelag beträffande vilka samfällighetsbildning kan ske.Bestämmelserna om bevattning saknar motsvarighet i utredningens förslag (seavsnitt 2.12 i lagrådsremissen). Bestämmelserna om markavvattningsföretag harkompletterats med särskilda regler om avledande av avloppsvatten, som delvismotsvarar 8 kap. VL (se avsnill 2.11 i lagrådsremissen). Bestämmelser om särskilda tvångsrätler ges i 8kap., medan 9 kap. handlar om ersättning och 10 kap. om avgifter. I 11 kap.finns bestämmelser om dels regeringens prövningsrätt och dels förberedelse avstörre vattenföretag. Det av utredningen föreslagna särskilda kapitlet omgrundvattentäkt (5 kap. i utredningens förslag) har inte fått någonmotsvarighet. I fråga om anledningen härtill hänvisas till vad som anförs vid 3kap. Bestämmelser om andelskraft (4 kap. i utredningens förslag) hartagits in bland ersättningsbestämmelserna i 9 kap. De ändringar av prövningssyslemet som har gjorts iförhållande till utredningsförslaget (se avsnitt 2.2 i lagrådsremissen) harmedfört att bestämmelserna i 13 kap. om prövning av vattenmål i huvudsak harersatt fyra kapitel i utredningsförslaget (13, 15, 17 och 18 kap.). Bestämmelsernaom utrivning m. m. samt om tillstånds giltighet och omprövning har dock bmtitsut lill särskilda kapitel, 14 och 15 kap. 12 kap. innehåller bestämmelser om prövning vidförrättning av markavvattningsföretag, som oftast utförs inom ramen för ensamfällighet. Frågor om andra typer av samfälligheter (bevattnings- ochvattenregleringssamfäl-ligheter) prövas däremot av vattendomstol enligtbestämmelserna i 13 kap. I 16 kap. ges regler om betalning av ersättning,tillträde m. m., i 17 kap. ges regler om underhåll m. m. och i 18 kap. stadgasom tillsyn och besiktning. Bestämmelser om skydd för vattenförsörjningen m.m.(8 kap. i utredningens förslag), som i sakligt hänseende skiljer sig frånbestämmelserna om vatlenföretag, har tagits in i 19 kap. 1981/82:130 391 Slutligenfinns i 20 kap. koslnadsbestämmelser, i 21 kap. beslämmelser 1 kap. 1 § omansvar och handräckning m. m. och i 22 kap. slutbestämmelser. Den nya vattenlagen innehåller i motsats till VLinte några bestämmelser om inrättande m.m. av allmänna farleder, hamnar ochfloltleder. Det föreslås att dessa frågor i stället regleras i särskildlagstiftning och lagförslag härom läggs fram i propositionen (se också avsnitt2.8 och 2.9 i lagrådsremissen). Den nya vattenlagen innehåller inte heller någrabestämmelser om orga- > nisation och förvaltning av vattenrättsligasamfälligheter. Avsikten är att lagen om förvaltning av samfälligheter skallgöras tillämplig på samfälligheter enligl den nya vattenlagen. Jag kommersenare denna dag att föreslå att lagrådets yttrande inhämtas över förslag tilländring i nämnda lag liksom annan följdlagstiftning till den nya vattenlagen. När det i den följande specialmotiveringen tilllagrummen anges att en föreslagen bestämmelse motsvarar en eller flerabestämmelser i eller utredningsförslaget, innebär detta i vissa fall endastatt den föreslagna bestämmelsen rör samma ämne, medan det sakliga innehålletkan ha ändrats utan att detta i alla avseenden motiveras. Kapitlet, som i huvudsak motsvarar I kap. iutredningens förslag och i det remitterade förslaget, innehåller till en börjanen allmän deklaration om att vatten skall skyddas och värdas som en gemensamnaturtillgång (1 §). Därefter följer bestämmelser om lagens tillämpningsområde(2 och 3 §§) samt definitioner av vissa typer av vatlenföretag m. m. (4 §). Ianledning av påpekanden från lagrådet har vissa ändringar gjorts i 2-4 §§. Gällande VL innehåller inte någon allmän,sammanfattande definition av vilka företag som lagen är tillämplig pä. De typerav valtenförelag som lagen är tillämplig på behandlas och beskrivs var för sigi olika kapitel (se exempelvis 2 kap. 1, 38 och 42 §§ saml 7 kap. 1, 37 och 49§§ VL). Jag anser i likhet med utredningen alt den nyalagens tillämpningsområde i princip bör stämma överens med gällande VL. Jagdelar även utredningens uppfattning att bestämmelserna om lagenstillämpningsområde bör samlas i elt särskilt inledande kapitel. Dessutom behövsdet definitioner av vissa typer av företag som särbehandlas i den nya lagensamt av några andra begrepp som används i lagen. 1§ Vatten skall skyddas och vårdas som en gemensam naturtillgång. Paragrafen, som motsvarar 2 kap. 8 § i utredningensförslag, har behandlats i den allmänna motiveringen i lagrådsremissen (avsnitt2.3.7). F. n. finns det endast en regel om sparsamhet vid uttag av grundvatten(2 kap. 43 § VL). Till skillnad från utredningsförslaget, som endast innehålleren sparsamhetsregel, har i förevarande paragraf angivits all vattnet skall 1981/82:130 392 Häri ligger också att vattnet skall användas med /kap. 2§ Denna lag är tillämplig på vattenföretag och vatlenanläggningar. I lagenfinns också bestämmelser om skydd för vattenförsörjningen. I fråga om vissa vattenföretag som kan beröra någotannat land gäller särskilda beslämmelser. Första stycket motsvarar 1 kap. 2§ i utredningensförslag. Utredningen har som en sammanfallande beteckning på de åtgärder ochanläggningar som omfattas av lagen föreslagit "vattenföretag".Definitionen av vatlenföretag i 3 § första stycket avser emellertid endaståtgärder i vatten, medan enligt andra stycket i samma paragraf med envattenanläggning avses en anläggning som har tillkommit genom ett vattenföretag(jfr 1 kap. 4 § punkt 5 i det remitterade förslaget). I första meningen avförevarande stycke anges därför att lagen är tillämplig på vattenföretag ochvatlenanläggningar. Den närmare innebörden av dessa begrepp anges i 3 §. Den nya vattenlagen handlar till alldelesövervägande delen om vattenföretag och vattenanläggningar. Bestämmelserna i 19kap. om skydd för vattenförsörjningen utgör emellertid eU undantag. En erinranom dessa bestämmelser har tagits in i andra meningen av förevarande stycke. Andra stycket motsvarar 24 kap. 6§ i utredningensförslag och 10§ lagen (1918:524) om vad iakttagas skall i avseende å införandeav vattenlagen. har kommit överens med och om en särskildordning för prövning av vattenförelag med verkningar över . Beslämmelserhärom finns i lagen (1971:850) med anledning av gränsälvsöverenskommelsen den16 mellan och resp. lagen (1929:404) omgiltighet här i riket av svensk-norska vattenrättskonventionen av den 11 maj1929 och lagen (1929:405) med vissa föreskrifter angående tillämpningen här iriket av svensk-norska valtenrätlskonven-fionen av . Enligtlagen (1974:268) med anledning av miljöskyddskonvenlionen den 19 februari 1974mellan , , och kan sistnämnda konvention varatillämplig också på vissa vatlenföretag som inle omfattas av nämndagränsälvsöverenskommelse eller svensk-norska vatlenrätlskonvenlionen. 1. uppförande, ändring, lagningoch utrivning av dammar eller andra anläggningar i vattendrag, sjöar och andravattenområden, fyllning och pålning i vallenområden, bortledande av vatten fråneller grävning, sprängning och rensning i vattenområden saml andra åtgärder ivattenområden om åtgärden syftar fill att förändra vattnets djup eller läge, 2. bortledande av gmndvatten ochutförande av anläggningar härför, 3. fillförsel av vatten för attöka gmndvattenmängden samt utförande av anläggningar och åtgärder härför, 4. åtgärdersom utförs för att avvattna mark, när fråga inte är om 1981/82:130 393 avledandeav avloppsvatten, för atl sänka eller tappa ur en sjö eller för att /kap. skyddamot vatten, när syftet med åtgärden är att varaktigt öka en fastighetslämplighet för något visst ändamål. Vattenanläggning är en anläggning som hartillkommit genom ett vattenföretag med till anläggningen hörandemanöveranordningar. Med vattenområde i första stycket 1 avses områdesom täcks av vatten vid högsta förutsebara vattenstånd. Paragrafen, som i huvudsak motsvarar 1 kap. 1 §utredningens förslag, innehåller definitioner av begreppen vattenföretag ochvattenanläggning. Genom dessa definitioner fastställs lagenstillämpningsområde. I utredningens lagförslag anges i nio punkter vilkaåtgärder som skall hänföras fill vattenföretag. Dessa är 1. byggande i vatten,2. vattenreglering, 3. vattenöveriedning, 4. sådan höjning eller sänkning avvattenståndet som inte är vattenreglering eller markavvattning, 5. nyttjandeav vatten som drivkraft, 6. nyttjande av ytvattentäkt, 7. anordnande ochnyttjande av gmndvattenläkt samt infiltration för sådan läkt, 8. markavvattningsaml 9. utrivnings- och återslällningsarbeten i vatten. Den detaljerade uppräkningenav åtgärder har av utredningen mofiverats med dels att det är viktigt att klartdefiniera och avgränsa de vattenföretag för vilka särreglering är nödvändig,dels alt man klarare än i gällande lag bör hålla isär rena byggnadsåtgärder ivatten från den verksamhet i vatten som bedrivs med eller utan hjälp av vattenbyggnader. Utredningens definilionsmetod har kritiserats avnågra remissinstanser. Remisskritiken innebär sammanfattningsvis atl stadgandethar blivit alltför detaljerat och svårläst. Den detaljerade uppräkningen ansesockså medföra rt'sk för att företag som borde bedömas enligt lagen fallerutanför denna eller att samma åtgärd kan hänföras till flera företagstyper ilagens mening. Enligl min mening måste det huvudsakliga syftet medalt ange lagens tillämpningsområde vara att klart avgränsa de typer av företagsom lagen skall tillämpas på. Därutöver bör också definieras sådanavattenföretag som särbehandlas i lagen. Däremot behövs det inte någonprecisering i sådana fall där den saknar självständig betydelse. a. utredningens förslag att skilja rena byggnadsåtgärder från verksamhet ivatten som bedrivs med eller ulan hjälp av vattenbyggnader. Enligt min meningkan med dessa utgångspunkter lagens tillämpningsområde anges på etl meraöverskådligt och lättläst sätt än i utredningsförslaget. Första stycket första pimkten innehåller endefinition av företag i ytvatten. Stadgandet motsvarar bestämmelsen ombyggande i vatten och därmed likställda åtgärder i 2 kap. 1 § VL. Iförhållande till det remitterade förslaget har endast en redaktionell jämkningvidtagits. För det första skall lill vattenföretag i ytvattenhänföras uppförande av anläggningar och andra åtgärder av mera stadigvarandenatur, som berör ett vattenområde, dvs. vad som i 2 kap. 1 § första stycket VLbenämns byggande i . Denna term används dock inte i den nya lagen. 1981/82:130 394 hänförsuppförande, ändring, lagning och utrivning av dammar och andra /kap. anläggningari vattendrag, sjöar och andra vattenområden samt fyllning och pålning i sådanavattenområden. Uftrycket "andra vattenområden" (än vattendrag ellersjöar), som i VL motsvaras av "mindre vallensamling eller havet", harvalts för att uppnå överensstämmelse med terminologin i 1 § ML. Uttrycketomfattar, fömtom havsområden, även konstgjorda vattensamlingar somregleringsmagasin, bevattningsdammar o. dyl. Däremot omfattas inte simbassängerm. m., som saknar vattenrättsligt intresse. En kompletterande bestämmelse om vad som skallförstås med ett vattenområde finns i paragrafens tredje stycke. Uppförande, ändring, lagning och utrivning avanläggningar liksom fyllning och pålning i vatten är atl hänföra tillvattenföretag även om åtgärderna i och för sig inte skulle medföra förändringav vattnets djup eller läge. Under remissbehandlingen har diskuterats om vissaåtgärder skall anses som vattenföretag. a. har kabeldragning på bottnen ochanläggande av flylbryggor nämnts som exempel på åtgärder, där tveksamhet kanråda om den nya lagens tillämplighet. Jag anser det emellertid vara ställt utomtvekan att båda faller under definitionen av anläggningar i vatten och att dealltså är att hänföra till vattenföretag. Enligl både den finska vattenlagen ochgränsälvsöverenskommelsen mellan (se SFS 1971:850) gällerbestämmelserna om byggande i vatten även i fråga om uppförande av broar ochandra anläggningar över ett vattenområde. I VL finns det inte någonmotsvarande bestämmelse. I praxis torde det dock ha förekommit att broar harprövats enligt VL, fastän brons landfästen är belägna på ständigt torr mark ochinte heller brobyggnaden i övrigt har någon dämmande inverkan. Som framhåller vid remissbehandlingenbör det klargöras om anläggningar av nu angiven beskaffenhet skall kunna prövasenligl den nya vattenlagen eller inte. För en sådan prövning talar den inverkansom anläggningen kan ha på vattenområdets utnyttjande för någol annat ändamål,främst båtfart. Att en prövning av vissa broar har skett enligt VL torde främstkunna förklaras av alt en ansökan om fillstånd hos f. n. utgören naturlig åtgärd för att få till stånd en sådan avlysning av en allmän farledsom måste ske om bron skall komma lill stånd. Frågor om avlysning föreslås nureglerade i särskild lagstiftning (se avsnitt 2.8 i lagrådsremissen) och dettaskäl för en vattenrältslig prövning bortfaller alltså. Enligt min mening börden inverkan som angivna anläggningar i övrigt har på användningen avvattenområdet kunna prövas enligt annan lagstiftning, främst väglagen, lagen(1939:608) om enskilda vägar och anläggningslagen. Förevarande punkt omfattaralltså inte sådana anläggningar vars enda inverkan på vattenförhållandena äratt de utförs över ett vattenområde. En annan sak är atl arbetena underbyggnadstiden kan vara sådana att de inverkar på vattenförhållandena och attdet därmed blir fråga om etl vattenförelag. 1981/82:130 395 Tippningav muddermassor och liknande åtgärder kan f. n. prövas enligl /kap. bådeVL och ML. Tippning utgör byggande i vatten men dessutom finns särskildabestämmelser i 2 kap. 35 § VL som i princip innebär ett förbud mot att släppaut fast avfall (se prop. 1969:28 s. 258). ML är enligt dess 1 § punkt 1tillämplig bl. a. på utsläppande i vatten av fasta ämnen. Lagens tillämplighetär inte beroende av att avfall ingår i det som släpps ut (se prop. En tippning kan bh atl hänföra till fyllning enligtförevarande stadgande. I likhet med utredningen anser jag att det huvudsakligasyftet med en tippning bör vara avgörande för gränsdragningen mellan den nyavattenlagen och ML. Om ett syfte med en tippning är att åstadkomma enanläggning som kan komma till nyttig användning, exempelvis en vägbank eller enpir, utgör fippningen etl vallenföretag som skall prövas enligt vattenlagen.Detta gäller även om det primärt finns en önskan att bli av med de användamassorna. Om massorna är förorenade kommer detta att beaktas vid denvattenrättsliga tillåfiighetsprövningen och del är också möjligt att meddelaföreskrifter till skydd mot förorening. Om syftet med en tippning däremotendast är all bli av med massorna skall prövning ske enligt ML. Härvid kanbeaktas även annan inverkan än förorening. Jag delar utredningens uppfattning att det intebehövs någon motsvarighet till 2 kap. 35 § VL i den nya lagen. Jag kommer att senare la upp frågan om ändring i 1§ ML, där undantaget för byggande i vatten bör avse vattenföretag enligt dennya vattenlagen. För att klarare markera gränsdragningen mellan de bådalagarna, bör undantaget avse både punkterna 1 och 2 i nämnda paragraf. Till vattenförelag skall vidare enligt förevarandestadgande hänföras bortledande av vatten från eller grävning och sprängning iett vattenområde. Sådana åtgärder, som enligt 2 kap. 1 § andra stycketVL skall likställas med byggande i vatten, anses som vattenförelag även om deinte medför förändringar i vattnets läge eller djup, t. ex. vid bortledande avvatten ur havet. Med nu angivna åtgärder likställs i stadgandet uttryckligenrensning i ett vattenområde. Med rensning avses en åtgärd för bibehållande avvattnets djup eller läge. En sådan rensning särbehandlas i viss mån i lagen (se2 kap. 5 § andra stycket, 4 kap. 3 § och 8 kap. 3 §). Under begreppen grävning och rensning faller ocksåmuddring och sandsugning. Jag anser i likhet med utredningen alt nuvarandegräns mot ML bör behållas i fråga om sådana åtgärder (se prop. 1969:28 s. 258).De olägenheter, t. ex. vattenförorening och grumling, som kan uppkomma genommuddring och sandsugning, får bedömas vid fillåtlighetsprövningen enligtvattenlagen. Slutligen skall som vattenföretag enligtförevarande punkt anses andra åtgärder i vattenområden om åtgärden i frågasyftar lill att förändra vattnets djup eller läge. Till sådana åtgärderhänförs bl. a. vattenreglering och annan reglering av vattnets avrinning samtomgrävning av en åfåra. 1981/82:130 396 somenligt 2 kap. 1 § andra stycket VL krävs att syftet med åtgärden skall /kap. varaförändring av vattnets djup eller läge. Härigenom utesluts bl.a. sådanaförändringar i vattendjupet som åstadkoms genom en tippning av avfall somenligt vad jag har sagt tidigare skall prövas enligt ML. Under denna punkt skulle enligt ordalydelsen ävenkunna anses falla vissa markavvatlningsåtgärder, t. ex. en sjösänkning.Avsikten är emellerfid att markavvatlningsåtgärder i stället skall hänförastill punkten 4. Jag har inte ansett att det behövs något särskilt undantag iförevarande punkt för alt klargöra delta. Förstastycket andra punkten behandlar gmndvattenföretag. Enligt 2 kap. 42 § VL förstås med grundvattentäkten anläggning för tillgodogörande av grundvatten. Med tillgodogörande avsesanvändning av vattnet i nyttigt syfte. Den av utredningen föreslagnadefinifionen (punkt 7) överensstämmer i sak med gällande rätt. bör bortskaffande av skadligt grundvatten samt byggnadsåtgärderunder jord som medför grundvattensänkningar bedömas enligtbyggnadslagstiftningen. Vid remissbehandlingen har flera remissinstanserföreslagil att lagens tillämpningsområde vidgas fill att avse även andraåtgärder med inverkan på vattenståndet än gmndvattenläkt. föreslår atl undeijordsbyggande sominte är gmva skall kräva bygglov (se SOU 1979:66 s. 445). En bygglovsprövningavses bl. a. innefatta en kontroll av byggandels inverkan på gmndvattenförhål-landena.Jag anser med hänsyn härtill inte att det finns anledning att utvidga den nyavattenlagens tillämpningsområde till att omfatta underjordsbyggande medinverkan på grundvattenförhållandena. Det finns enligl min mening inle heller anledningatt låta den nya vattenlagen omfatta sådan asfaltering av större markområdensom kan påverka gmndvaltenförhållandena. Även här torde behövlig kontroll fåske inom ramen för den nya bygglagstiftningen. Annorlunda förhåller det sig med bortledning avgrundvatten i skadeförebyggande syfte. anser att sådangmndvattenbort-ledning bör prövas enligl den nya vattenlagen (se SOU 1979:66 s.447). Sådan gmndvattenbordedning skiljer sig endast fill syftet från åtgärdersom nu prövas enligt VL. I motsats lill vattenlagsutredningen anser jag alltsåalt vattenlagen bör omfatta även bortledning av grundvatten i skadeförebyggandesyfte. På gmnd av det anförda har förevarande punktutformats så att den avser bortledande av grundvallen och utförande avanläggningar härför. Härmed avses alltså bortledande både för tillgodogörandeav grundvatten och för bortskaffande av skadligt grundvatten. Bestämmelsenomfattar även bortledande av vatten ur en grundvattentillgång för atttillgodogöra vattnets värmeenergi. Med grundvatten avses liksom i gällande VL (se Ikap. 15 §) det som finns under markens yta. I VL:s förarbeten hargrundvatten beskrivits Prop, 1981/82:130 397 som"sådant underjordiskt vatten vilket helt fyller hålrummen, även de /kap. största,såväl i berggmnden som mellan de lösa jordlagrens bergartsfrag-menl och varshydrostatiska tryck är större än almosfärtrycket" (se SOU 1937; 35 s. 47).Det vatten som omfattas av markavvatlningsåtgärder enligt punkt 4 avser vattenpå markens yta och annat vatten i marken än grundvatten. Skillnaden kanåskådliggöras med följande av lagrådet anförda exempel. Om man vill blottläggaen mineraltillgång för gruvdrift genom att avlägsna vatten som finns på ytaneller i marken och som täcker den, är åtgärden hänförlig till markavvattningenligt punkt 4. Pumpar man bort djupare liggande gmndvattenförekomster för attskydda en befintlig gruva mot skador blir nu förevarande punkt rörandegrundvatten tillämplig. Första stycket tredje punkten gäller förelag för s.k. infiltration och andra åtgärder för att öka vattenmängden i engmndvattenlillgång. Bestämmelsen motsvarar 2 kap. 61 § första punktenVL. Eftersom den nya lagen har gemensamma bestämmelser för yt- ochgmndvattentäkter, behövs inte någon motsvarighet till den andra punkten inämnda paragraf. Syftet med en infiltration kan vara atl ökavattentillgången i en grundvattentäkt eller att återställa stabiliteten imarken inom bebyggda områden med en sjunkande gmndvattennivå. Om syftet ärnågot annat än all öka gmndvattenmängden är däremot förevarande punkt inletillämplig. En ökning av gmndvattenmängden kan åstadkommasgenom att ytvatten får infiltrera i marken, vilket oftast sker i särskildainfiltrafionsbassänger. Samma effekt kan uppnås genom alt vatten direkt pumpastill grundvattenförande lager eller genom att markbeskaffenheten eller avrinningsförhållandenainom ett markområde ändras så alt en störte del av nederbörden tillförs gmnden.Om dessa åtgärder utförs i syfte att öka grundvaltenmängden blir förevarandepunkt tillämplig. Första stycket fiärde punkten innehåller endefinition av markavvatlningsföretag. Stadgandet har formulerats i enlighetmed lagrådets förslag. I 7 kap. 1, 37 och 49 §§ VL anges vilka åtgärdersom hänförs lill torrläggning av mark, dvs. dikning, vattenavledning ochinvallning. Enligl 7 kap. 35 § skall vad som stadgas om dikning också gällaavdikning av kärr, mosse eller annan vattendränkt mark.