prop · G503177 · 1981-12-31 00:00:00 — Enligttillgängliga resultat från riksskogstaxeringen har det skett en kontinuerlig minskning av de privatas andel av skogsmarksarealen .-- Det är uppenbart att dessa förändringar i ägarförhållan den direkt päverkar avverkningarnas fördelning på olika ägarkategorier i riktning mot en överskattning av de privatas andel av avverkningarna i de framtida uttagen. Föratt det långsiktiga produktionsmålet skall nås, och därmed avverkningsmöjligheterna,menar ((utredningen)) vidare att slutavverkningarna mer än under 1970-taletskall förläggas till glesa och mindre virkesrika bestånd, vilket enligt vårmening är helt riktigt. Ennaturlig följd vore då att resultaten från beräkningsmodellen skulle harmonieramed denna inriktning av avverkningar och således uppvisa minskade virkesuttagper ha i de framtida slutavverkningarna. Detär därför utomordentligt förvånande och ologiskt att virkesuttagen i msk/ha islutavverkningarna enligt utredningens beräkningar blir 1981/82:177 32 störteunder än vad de varit . Rimligheten i fömtsättningarnaför beräkningarna måste därför ifrågasättas. ---- Mednuvarande kännedom om restriktioner för användning av kemiskamedel och annat samt med utgångspunkt i utredningens beräkningsmodell (sominnebär överskattningar snarare än motsatsen) torde utredningens alternativ Cvara mest realistiskt, vilket innebär en högsta möjliga uthålliga avverkning på65 milj. msk per är. Detär med denna bakgrund nödvändigt att revidera den allmänt rådande uppfattningenatt det underavverkas på privatskogarna. Man måste tvärtom konstatera attprivatskogarnas avverkningsnivå legat nära den uthålligtmöjliga. Medhänsyn till den skillnad som finns mellan beräkningsmodellens resultat och denpraktiska verkligheten, som tidigare påpekats, kan vi redan nu konstatera attutredningens virkesbalans inte håller vid en närmare granskning med hänsyn tiU - att skogsbmkets varierande ochgenomsnittligt svaga lönsamhet ej medger den skogsvårdsintensitet somutredningen förutsätter - förbud eller hårdarestriktioner mot kemisk lövbekämpning -attinga accepterade och effektiva metoder finns för plantskydd mot snytbaggen - att viltskador intetillräckligt beaktats - att det finns mänga entydigatecken på att man inte har nått upp till den skogsvårdsnivå somberäkningsmodellen förutsatt vad gäller återväxter och ungskogsvård. Dessutomhar man inte utfört avverkningarna enligt de fömtsättningarsom ligger till grund för.beräkningsmodellen. Under trycket av högaavverkningskrav och dålig lönsamhet har man t. ex. i alltför hög grad gallrat iför gamla bestånd och slutavverkat i de mest virkesrika bestånden. Idagpåverkar inte skogsenergibehovet virkesbalansen i någon större utsträckning,men med den utveckhng som råder inom detta område finns det anledning att i framfidenräkna med detta sortiment. Mot bakgmndav dessa punkter anser vi att de långsiktiga möjliga virkesuttagen haröverskattats. 2.31Skogsindustriernas samarbetsutskott: konstaterar med tillfredsställelseatt, det enligt den förnyade virkesbalansberäkning, som utredningen låtitgöra, "i stort sett råder balans mellan tillgäng och efterfrågan på virketotalt sett", dock att ett visst underskott föreUgger för barrvirke ochmotsvarande överskott för löv virke. Vi delar utredningens uppfattning attdenna obalans bör kunna rättas till "inom ramen för skogsindustrins fortgåendestmkturomvandhng". 2.32Sågverkens råvaruförening: Enligt Sågverkens Råvamför- eningsuppfattning bör det alternativ för uthålligt möjlig avverkning och virkesbalansframhållas som bäst redovisar konsekvenserna av nuvarande skogsbmksintensitet.Ingen bedömare kan vara betjänt av att dra sina slutsatser på önskvärda men ejfaktiska resultat av exempelvis skogsvärds- 1981/82:177 33 åtgärder.Den lägre ävverkningsmöjlighet, som tyvärr bäst motsvarar denverkliga utveckhngen, bör dock inte accepteras, utan krafttag bör föreslås, föratt uppfylla de uppställda målen för skogsbruket. Härvidlag bör, som 1973 årsskogsutredning påpekade, först ett förbättrat skogsvårdsresultat kunnaregistreras innan avverkningen ökas. ---- Deglesa barrplantförbandens inverkan på den framtida sågtim- merkvalitetenmedför att det framtida skogsbmkets intäkter minskar genom lägrebetalningsmöjlighet för sågverken. Den negativa inverkan för sågverksindustrinav överföringen av tillväxt till lövträd och mindre inriktning av skogsvårdenpå kvalitativ barrtimmerskog kommer genom försvagad lönsamhet för skogsbruketäven att inverka på den långsiktiga avverkningsmöjligheten. Hushållningstakteni avvecklingen av privatskogsbmkets slutavverkningsskogar är av störstaintresse för sågverksindustrins timmerförsörjning. Införandet av nyasnabbväxande trädslag eller förbättrade föryngringar förbättrar inte sägtimmertillgångenpå kort sikt. En hushållning med gammal grov skog, till dess ny vuxit ut i fillräckligomfattning, är därför nödvändig. ställer sig tveksam tillutredningens antagande att den minskade möjligheten till slutavverkning istorskogsbruket bör kompenseras genom kortsiktigt ökad ((avverkning)) iprivatskogsbruket.. ------ Medtanke på att den ej utnyttjade avverknings möjligheten utgöres av lövträd i barrblandbestånd och att den virkesför- rådsuppskattning som utföres innehåller vissa felmarginaler, mäste Såg verkens ställa sig avvisande till detta alternafiv ((B)). I all synnerhet som den relativt noggranna statistik över skogsindustrins virkesförbrukning som Virkesräden redovisar indikerar att virkesförbmk- ningen av främst svenskt barrvirke omräknad till m'sk är underskattad av stubbinventeringen.- ------ Utredningensbedömning av den möjliga avverkningen har över skattats. Storskogsbrukets avverkningsmöjligheter begränsas av hänsyn till uthållighet. De virkesförråd som beräkningarna ger för slutavverkning är för höga för att vara representativa som medeltal. Avverkningarna kommer att omfatta mer gallring i främst för att bl.a. kompensera detta. I norra kommer antagligen inte stor- skogsbmket att kunna öka sin avverkning-- . Virkesbalansenvisar att en anpassning av industrin är önskvärd och att något utrymme för expansion inte finns. Skogsindustrins fortsatta utveck ling måste således ske högst inom ramen för nuvarande virkesbehov. Om inte den nuvarande trenden till lägre skogsvärdsintensitet kan brytas, bör skogsindustrin anpassas till den lägre avverkningsmöjlighet som den nuva rande skogsvården gör uthållig. Vid hushållningen med den begränsade resurs som virket numera utgör, bör en fördelning efter resp. skogsindu strins betalningsförmåga eftersträvas. 2.33Virkesrådet region 1: Enligt den årliga statistik över skogsin dustrins verkliga virkesförbmkning, som Virkesräden sammanställer, har skogsindustrin utnyttjats till . Ett högre medelutnytt jande är önskvärt men sannolikt svårt att uppnå. Skogsindustrins totala behov torde vidare komma att minska beroende på, dels att nödvändig stmkturanpassning genom nedläggning sannolikt kan fördröjas genom stafiigt stöd, dels att pågående teknisk utveckling förbättrar utbytet, vilket kan komma att reducera virkesunderskottet vid 3 1981/82. 1981/82:177 34 bibehållenproduktvolym.- Enligt de skogsindustripolitiska beslut somregeringen arbetar efter, är den "centrala uppgiften för industripolitikenatt stimulera och underlätta överförandet av produkfionsresurser till delönsamma och konkurrenskraftiga delarna av industrin, och därmed befrämjaindustrins internationella konkurtenskraft". Kommer en sådan omfördelningav produktionsresurserna till stånd kommer sannolikt medelutnyttjandet avskogsindustrin i region 1 att öka. ---- Ävenom mycket av det hittillsvarande bränslebehovet kunnat tillfredsställasgenom bättre utnyttjande av redan avverkad skog. så är det Virkesrädets meningatt det förväntade ökade bränslebehovet kommer att medföra mer avverkning för bränslesorfimentän vad utredningen antagit. ------ Utredningensarbete bygger i detta avseende mer på en förhopp ning om bättre skogsvård, i synnerhet vad avser trädslagsval än någon tendens till att den verkliga skogsvården skulle uppnå minst miniminivån. -Det är inte långsiktigt möjligt att som skogsvården försämras bland annat genom förbud för fenoxisyror, öka avverkningen enligt utredningens alternativ A. För att den beräknade avverk ningsmöjligheten i region 1 skall bli möjlig, krävs avsevärt bättre lönsam het i inlandsskogsbmket än . För att avverkningen i region 1 skall uppgå till utredningens alternativ A, måste både storskogsbruket och de privata skogsägarna öka sina avverkningar med c:a 2 milj. m'sk vardera. Detta torde ställa sig svårt för i synnerhet storskogsbruket, som redan av uthållighetsskäl måst begränsa sina avverkningar i förhällan de nivå. Sammanfattningsvis vill framhålla att skogsvården är helt avgörande för uthållig avverkningsmöjlighet. Därför måste krafttag tas för att förbättra skogsvårdsresultatet. 2.34Virkesråden region 2 och 3: Den överarbetning som utredningen gjort beträffandevirkestillgångarna stämmer väl överens med uppfattningar som förts fram iVirkesråden vid olika tillfähen. Trots avsevärda förändringar under 70-taletav skogsindustrikapaciteten både genom nedläggningar och utbyggnader råderalltjämt, som utredningen framhåller "i stort sett balans mellan tillgängoch efterfrågan på virke totalt sett", dock att ett underskott föreliggerför barrvirke och ett överskott för lövvirke. Virkesrädendelar utredningens uppfattning att det inte finns utrymme för expansion avskogsindustrins totala virkesförbmkning. Den statliga stimulansen föranvändning av skogliga fastbränslen i ökad omfattning kan dessutom medföra enförsämrad balanssituation för skogsindustrin. 2.36Svenska kommunförbundet: Tillräckliga volymer vedråvara föreldning mäste nu säkras sä att de energipolitiska intentionerna uppnås. -Styrelsen vill understryka att ett ökat tillvaratagande av skogsavfall,lövsly m. m. skulle kunna ge många människor arbete och få en positiv inverkanpå allmänhetens tillgång till mark för rekreation. Det ekonomiska värdet avråvaran bör heller inte underskattas. 3 Ägarestruktur och fastighetsstruktur 3.5Lantbruksstyrelsen: Lantbruksstyrelsen delar utredningens bedömningar och villsärskilt peka på ägar- och fasfighetsstmkturens betydelse. 1981/82:177 35 bedrivs ett omfattande arbete för att förbättra företagsstmkturen inom jord-och skogsbruket. Denviktigaste förutsättningen för detta arbete är att utbudet av fastighe ter är tillräckligt.- ---- Detär---- angeläget att tillskapa förhållanden som stimulerar tillavyttring av fasfigheter som kan användas för strukturrafionalisering. Dettakan ske genom att försvåra passivt ägande av sådana fastigheter genom attställa ökade krav på ägarna ifråga om ömkandet eller genom att utformaexempelvis skatte- och bidragsregler så att ägandet blir mindre attrakfivt urekonomisk synpunkt. En annan väg är att underlätta försäljning avfastigheterna genom ekonomiska stimulansåtgärder. 3.6Skogsstyrelsen:Skogsstyrelsen delar den uppfattning som utredningen sammanfattningsvisframför att de stmkturella faktorernas negativa betydelse för virkesutbudetkan bli ännu mer påtagliga om inte ytterligareätgärder vidtas från samhällets sida. uppgifterom faktisk avverkning och den avverkning som uppgivits i in tervjuundersökningen pekar på en förhållandevis god överensstämmelse. Även en jämförelse med andra källor styrker de tendenser som har påvi sats i undersökningen. Således överensstämmer avverkningsnivå med vad som kan ufiäsas i den jordbruksekonomiska undersökningens (JEU) redo görelser för 1976-80.- Ett studium av redogörelserna visar attavverkningarna har legat lågt även för de kombineradeföretagen och att avverkningsnivån torde ha ett visst samband med lönsamheten ijordbmket. Intervjuundersökningenhar inte givit några svar på hur skogsägarnas allmänna kompetens ochyrkeskunnighet i skogsbruksfrågor påverkat deras sätt att bruka skogen. Det kandock antas att denna faktor har stor betydelse. Utredningen har inte diskuteratutbildnings- och rädgivningsfrä-gor särskilt ingående. villdärför här lämna nägra kompletterande synpunkter. Gmppenskogsägare med familjemedlemmar och anställda har av olika skäl svårare än övriga yrkesverksamma i skogsbmket att utnyttja skogs- bmksskolomas utbildning. Endast ett fåtal av skogsägarna har genomgått grundutbildning i skogsbmk, och deltagandet i reguljära fortbildnings kurser är mycket lågt.-- En stor del av dessa arbetar visserligen endastkorta perioder i skogen, men flertalet behöver någon form av kortare utbildning eller prakfisk instruktion. Enviss del av ovannämnda utbildningsbehov bör kunna tillgodoses av landstingens skogsbmksskolor, men även om landstingen ökar fort bildningsinsatserna gentemot skogsägarna kommer kunskapsöverföringen till dessa att också i fortsättningen huvudsakligen ske via skogsvårdsstyrel sens ordinarie rådgivningsverksamhet. Denna har emellertid i stor ut sträckning fått inriktas på åtgärdsområden som regleras av skogsvårdsla gen --- .---- En ökad satsning på rådgivning i tekniska frågor måste därförses som en viktig stimulans för att öka och rationalisera avverkningarna. 3.9Statens lantmäteriverk: Såväl ägar- som fastighetsstrukturen är ettallvarligt hinder mot ett rationellt utnyttjande av skogstillgångarna. 1981/82:177 36 ---- Hurfastighetsstmkturen påverkar avverkningsbenägenheten har intenärmare undersökts i enkäten. Dessa frågor bör belysas mera ingåen de av den tillsatta strukturutredningen. Erfarenhetsmässigt är det dock känt att virkesuttaget är betydligt lägre i områden med stark ägo splittring jämfört med områden med samma produktionsförmåga och nor mal fastighetsstmktur. ---- Behovetav omarronderingar framstår som allt mer betydelsefullt motbakgrund av problemet med industrins virkesförsörjning och det alltför lågautnyttjandet av produktionsresurserna inom områden med dålig fastighetsstmktur.De uppgifter om brukningsenheternas storlek inom privatskogsbmket somredovisas i betänkandet ger vid handen att det också finns anledning attöverväga åtgärder som leder till en mindre splittrad företagsstmktur. 3.14Sveriges : Hur påverkar t ex ökad ned läggning av jordbmk och åldersfördelningen hos skogsägarna den framtida ägarstmkturen? Det är självfallet en mycket svår uppgift att bedöma ut vecklingen inom detta område, men den har inte alls behandlats av utred ningen. 3.17Länsstyrelsen i län: Ytterligare en faktor, som bör påverkaavverkningsbenägenheten är skogsägarnas kunnighet i skogs-bmksfrågor. Deskogsägare, som inte bor på bmkningsenheten efter i dess närhet är svårare attnå med rådgivning, framför aUt den typ av rådgivning som sker i skogen.Utredningen berör inte dessa frågor. 3.20Länsstyrelsen i : Den omvittnat dåliga ar- ronderingen och ägosplittringen i länets skogsmark medför ökade kostna der som reducerar lönsamheten. Detta förhållande torde verka hämmande på bla avverkningarna och rotpostköpen. Särskilt i tider då lönsamheten också av andra skäl är låg kan merkostnaderna för den dåliga arrondering- en bli utslagsgivande. Det är därför av stor betydelse att verksamheten med omarrondering och annan strukturrationalisering kan bedrivas med kraft. Också ett aktivare ägande är betydelsefullt. De höga ägaråldrarna leder till allt fler ägarskiften varvid övergång till akfiva bmkare bör främjas. Ävenom stmktur- och ägarfrågorna skall behandlas i andra utredningar vill länsstyrelseni detta sammanhang markera deras stora betydelse för virkesförsörjningen, bla ivårt län. 3.21Länsstyrelsen i : De nuvarande förhållandena bedöms ha ett starkt samband med ägarstmkturen, varför det passiva ägandet av en så viktig och naturligen utlokaliserad resurs som skogen bör motverkas. I annat fall bedöms det passiva ägandet på grund av lågt behov hos skogsägarna av att utnyttja skogen för sin försörjning kunna bli ett växande problem inte enbart för industrins virkesförsörjning utan också för möjlig heterna att bidra till att upprätthålla en samhällsservice i glesbyg den. 1981/82:177 37 3.29Lantbrukarnas riksförbund och Sveriges skogsägareföreningars riks förbund: -- Vidtolkning av intervjuundersökningen vad gäller avverkningsbenägenheten bör mandärför beakta att ägare av mindre fastigheter inte nödvändigtvis mäste avverkainom en fem- eller tioårsperiod. 3.32Sågverkens råvaruförening: vill i sammanhangetpåpeka att sågverksföretag bör ges möjlighet till förvärv av skogsmark . 3.36Svenska kommunförbundet: Ägarstmkturen bör successivt ändrasi sådan riktning att de privata skogsägarna i högre grad blir ekonomisktberoende av sin skog. 4 Lönsamhet, produktivitet och sysselsättning 4.6Skogsstyrelsen: vill-- betona nödvändighe ten av att skogsbmket även i fortsättningen både för det enskilda företaget och totalt måste bibehålla sin lönsamhet. De statliga styrmedlen måste verka under den fömtsättningen. De senaste 20 årens ränetto visar i stort en jämn lönsamhet. Utredningenpekar också på arbetskraftsproblemen inom skogsbru ket. Skogsstyrelsenanser att dessa frågor är så väsentliga att de bör beaktas i ett större sammanhang. Det är därvid viktigt att rollfördelningen mellan olika inblandade parter klarläggs. bör kunna bidra till lösningen av dessa problem, bla genom att initiera till samverkan inom skogsbmket.- 4.11Domänverket:- visar uppgifter från skogsvårdskonsulenterna attbland de inaktiva ägare som angett bristande avverkningsmöjligheter har ca 3/4ändå haft avverkningsbar skog. Detta förhållande anser verket vara ett mycketstarkt skäl för krav på obligatoriska skogsbruksplaner eller motsvarandeplaneringsunderlag. Iavsnittet Pris- och lönsamhet beskrivs på ett korrekt sätt, virkesmarknad,pris, och kostnads- samt lönsamhetsutveckling. Verket saknar dock en diskussionav effekterna på virkesutbudet av den starkt samordnade prisbildningen förmassaved. Beträffandede antaganden utredningen gör att arbetskraftsproblemen skulle vara större förstorskogsbruket ån för småskogsbruket, vill verket hävda att problemet troligenär allra störst för de privatskogsägare som ej fillhör gruppen självverksamma. 4.14Sveriges : utredningen har inte kunnat klarläggade grundläggande orsakssammanhangen bakom avverkningsbenägenheten.Intervjuundersökningen borde ha föregåtts av en analys av de Det är t ex sannolikt inte bara den aktuellalönsamheten som påverkar avverkningsbenägenheten utan ävenförväntningarna på den framtida lönsamheten. harvisserligen studerat den historiska utvecklingen med avseende på vissa faktorer,men har inte analyserat samspelet dem emellan. Prop.1981/82:177 38 analys som grund kunde intervjuundersökningen ha utformatsannorlunda och gett mer värdefulla resultat. Utredningen ger en beskrivning av virkesmarknaden menanalyserar egentligen inte hur den fungerat tidigare och hur den fungerar . Pä grund härav kan inte utredningen diskutera behovet av förändring ar. ----- I viss mån kan tillkomsten av den föreliggandeutredningen ses som en effekt av en dåligt fungerande virkesmarknad. Omorsakerna härfill kunde klarläggas bättre vore det också mera uppenbart vilkaåtgärder som lämpligen borde vidtagas. 4.19 i län:- bedömeratt utredningen väl analyserat de olika faktorer som lett tillden minskade avverkningsbenägenheten. Skogsägarna är,--- ofta obenägna att ikläda sigarbetsgivaransvar med alla skyldigheter som följer av detta för det folk somskall arbeta i skogen. Hellre avstår många skogsägare från att vidta de aktuella åtgärder na. Skogsarbete i allmänhet och i synnerhet skogsvård av typ gallring och röjning lämpar sig väl för företagande i liten skala, och har mot bakgrund av de beskrivna förhållandena.och i samarbete med bla försökt stimulera bildandet av små entreprenadföre tag med inriktning pä skogsvård. Detta har emellertid också mött svårighe ter i form av restriktivitet hos skattemyndigheterna att acceptera småföre tag utan tung maskinutmstning. Enligt mening skulle en minskning av de krav som ställs på att entreprenadföretag för skogsarbete skall vara utrustade med tunga maskiner leda till etablerandet av flera sådana företag och därmed också till en aktivare skogsskötsel. 4.29 och Sverigesskogsägareföreningars riks förbund: ---- LRF/SSR anser, i motsats till utredningens uppfattning, att sambandet mellan virkespris och virkesutbud kvarstår.I den mån det har uppstått problem på virkesmarknaden finns det naturliga ochlogiska förklaringar till detta. Bland annat kan nämnas den för mångaskogsägare förvirrande och tvetydiga debatt som förts om för höga, och påsenare tid för låga, avverkningar. Anpassningen av avverkningsresurserna tillstarkt varierande virkesbehov är för privata skogsägare och dess organisationersvårhanterlig eftersom de mer än andra ägarkategorier har anpassat avverkningarnatill konjunktursvängningarna. har antalet konkurser och hot omkonkurs ökat markant vilket helt naturligt har påverkat skogsägare till vissförsiktighet vid försäljning av virke. Det finns således ettflertal faktorer, fömtom virkets ekonomiska tillgänglighet, som har påverkatvirkesutbudet negafivt. 4.32 Sågverkens råvaruförening:- Utredningen borde - - ha utrett virkesfördelningens inverkan pä skogsbruketsekonomi och möjlig heter att öka avverkningen fill föreslagen omfattning. ----- En avverkning i den föreslagna omfattningen medfördock högre kostnader dels beroende på att mindre lönsam skog måsteutnyttjas dels genom att ett resursöverskott måste skapas för att underhögkonjunkturer kunna öka avverkningen över normalnivå. denna beredskap är ekonomiskt möjlig med hänsyn tillskogsindustrins Prop.1981/82:177 39 betalningsförmågahar inte gjorts, trots att en sådan efterfrågas i utredningsdirektiven. 4.34Virkesråden region 2 och 3: Under avsnittet om "lönsamhet, produktivitetoch sysselsättning inom skogsbmket" påstår utredningen att "Sambandetmellan virkesutbud och virkespriser tycks ha blivit allt otydligare under detsenaste decenniet". Virkesråden, som i sin verksamhet följt utvecklingennoggrant under avsedd tidsepok anser för sin del att sambandet till stor delkvarstår, låt vara att prisfunktionen under denna fid försvårats av störandefaktorer på virkesmarknaden. Det har rätt stor oro påvirkesmarknaden som bl.a. delvis berott pä konkurs och hot-om konkurs av skogsägarföreningaroch deras industrier m.fl. Dessutom mä påpekas att de debatter som förts omkalhyggen, DDT och herbicidan-vändning alla påverkat virkesutbudet negativt. Enannan faktor är att ett gallringsbidrag beslöts som industrin behövdekoncentration på slutavverkningar för att få ökat utbud av råvaror. Virkesrådenvill understryka vikten av en fungerande virkesmarknad därprivatskogsbmket- även i fortsättningen kan spela sin nyckelroll somregulator av industrins växlande råvambehov. 5 Utredningens allmänna överväganden Ianslutning till sina kommentarer om utredningens allmänna överväganden framförremissinstanserna synpunkter på t. ex; bättre utnyttjande av skogsmarken,användning av främmande trädslag, skogsdikning, kemisk lövslybekämpning, hänsyntill naturvärdens intressen, sysselsättningsfrågor och regionalpolitiken. 5.5 Lantbruksstyrelsen: Sammantaget har stmkturrafionaliseringen inomprivatskogsbmket både på kort och på lång sikt en avverkningsfrämjande effekt.Enligt styrelsens mening finns därför anledning att beakta denna effekt vidutformningen av åtgärder som syftar till ökad avverkning, 5.6 Skogsstyrelsen:Skogsstyrelsen delar i allt väsentligt utredningens syn på bakgrund och orsaker till den låga avverkningen och anser också att stafiiga åtgärder behövs för att åstadkomma en förändring. Styrel sen delar utredningens uppfattning att kemisk bekämpning måste få använ das för att eftersläpningen skall tas i fatt.--------- Även gallringarna,främst i ungskog,måste öka avsevärt om det uppsatta produktionsmålet skall kunna uppnås. Det ärmycket tveksamt om de vidtagna stödåtgärderna är tillräckliga för attåstadkomma en ökad ungskogsgallring. ---- Mångaav de slutsatser som utredningen kommit fram till och som skogsstyrelsendelar pekar på att den gmndläggande orsaken till för låg skogsvärds- ochavverkningsintensitet i många fall är ägar- och fastighetsstmkturen.