prop · G50319 · 1981-12-31 00:00:00 — Vidare hardet visat sig att fastighetsägare har åsamkats rättsförluster genom att hanhar haft uppfattningen att myndigheterna självmant ändrar inkomst- ochförmögenhetstaxeringen och därför inte har iakttagit den i 102 § TL angivnabesvärstiden. Det föreslagna systemet innebär vidare att beslutet om ändring iinkomst- och förmögenhetstaxeringen kan fattas betydligt fidigare än f. n. ochatt antalet besvär över inkomst- och förmögenhetstaxeringen torde minska.Kostnadsminskningen på grund av det mindre antalet besvär, som behöver prövas,överstiger enligt kommittén väsentligt kostnaderna för skattemyndigheternas merarbetei anledning av förslaget. Ett system med automatisk uppföljning av inkomst- ochförmögenhets-taxeringen har således enligt min mening påtagliga fördelar.Systemet bör dock utformas på sådant sätt att de automatiska ändringarnabegränsas till sådana fall där de kan genomföras på ett någorlunda enkelt ochsäkert sätt. Med hänsyn härtill bör ändringar av inkomst- ochförmögenhetstaxeringen endast få ske när de är av i huvudsak teknisk natur. Detkan inte komma i fråga att i detta sammanhang göra den ingående prövning somhör hemma i en process. Prop.1981/82:19 69 Jag anser liksom några remissinstanser att det avbestämmelsen bör framgå i vilka fall en automatisk rättelse skall ske av lokalskattemyndighet. Detta är fill fördel såväl för skattemyndigheten som för denskattskyldige som då vet när automatisk rättelse skall ske och i vilka fall ettinitiativ krävs från hans sida för att en ändring skall vidtas. Det bör därförinte finnas någon möjlighet för lokal skattemyndighet att underlåta rättelse ide fall den skulle innebära bagatelländring. 1 många fall torde det arbete somlagts ned på att konstatera ärendets bagatellartade karaktär bli tillräckligt föratt motivera att arbetet slutförs med ändring av taxeringarna. Det bör alltsåföreskrivas att lokal skattemyndighet skall göra ändringar i stället för somenligt kommitténs förslag får göra dessa. Jag anser vidare att kommitténs förslag bör begränsas i ettavseende. Enligt förslaget skulle rättelse få göras i fråga om alla slagsfastigheter om inte särskilda skäl talar för att länsrätten bör avgöra frågan.Några remissinstanser anser att det kommer att föreligga särskilda skäl i sågott som samtliga fall som inte avser ändrad förmögenhetstaxering,schablonintäkt, procentavdrag och garantibelopp. Jag instämmer i dessasynpunkter och föreslår att rättelseförfarandet - åtminstone till att börja med- begränsas fill att avse fastigheter där intäkten skall beräknas enligt 24 § 2mom. KL. Rättelseförfarandet kommer trots detta att omfatta flertalet fasfigheteroch även omfatta sådana fall där behovet av automatisk rättelse är störst. Emellertid bör liksom enligt 72 a § TL rättelse inte skeom särskilda skäl talar för att länsrätten bör avgöra frågan. Detta kan t. ex.vara fallet om inkomst- eller förmögenhetstaxeringen som är föremål förrättelseåtgärd hos skattemyndigheten har överklagats till förvaltningsdomstol.Man kan här tänka sig två principer. Den ena är att den lokalaskattemyndigheten får ändra i fråga om sådant som inte berörs av besvären. Denandra principen innebär att ändringsärende alltid bör överlämnas tillförvaltningsdomstol om inkomst- eller förmögenhetstaxeringen har överklagats.Här bör enligt min mening detsamma gälla som enligt 72 a § TL. Frågan berördesav föredraganden i prop. 1965:131 med förslag till förordning om ändring itaxeringsförordningen (1956:623) såvitt avser det nyssnämnda lagrummet. Detuttalades därvid att överlämnande borde ske i nämnda situation men attlängdförande myndighet å andra sidan inte kunde åläggas skyldighet attundersöka om taxering som berörs av rättelseärende hade överklagats. Enobligatorisk skyldighet av detta slag skulle fördröja rättelsebeslutet. En vissundersökningsplikt bör dock finnas. framgår det ofta om besvär anförts genomatt domstolen rekvirerat vederbörande deklaration. Jag föreslår attbestämmelser av nu angivet slag tas in i en ny paragraf, 72 b § TL. Jag vill i sammanhanget nämna att ytterligareförfaranderegler kommer att utfärdas i administrativ ordning. I 8 kap. 1 § FTFfinns nu bestämmelser om förvaltningsdomstols skyldighet att underrätta bl. a.ägaren om ändrad fastighetstaxering. För att ägaren skall kunna bedöma när ochvad skattemyndigheten automatiskt skall ändra i inkomst- och förmögenhetstax- 1981/82:19 70 eringen bör i samband med underrättelsen information skeom skattemyndighetens skyldighet enligt 72 b § TL. I fråga om rättelse enligt72 a § TL finns förfaranderegler i 42 a § TK. Där sägs bl. a. att omskattskyldigs framställning om rättelse av taxering bör handläggas avlänsrätten, skall myndigheten överlämna ärendet till rätten för att av dennaprövas som besvär över taxeringsnämndens beslut. Vidare sägs att om myndighetenupptäcker fel i taxeringen som inte kan rättas av taxeringsnämnden eller enligt72 a § TL skall myndigheten utan dröjsmål anmäla felaktigheten tillskattechefen. Motsvarande bestämmelser bör enligt min mening utfärdas iadministrativ ordning i fråga om rättelse enligt 72 b § TL. Flera remissinstanser har ansett att den föreslagnatidsfristen, från den dag då beslut om ändrad fastighetstaxeringmeddelades eller ändring i fastighetslängden vidtogs enligt 28 kap. 12 § FTL,är för kort. Samma synpunkter har framförts i fråga om fidsfristen för rättelseenligt 28 kap. 12 § FTL. Mina förslag i fråga om skattemyndighetens skyldighetatt ändra enligt 72 b § TL innebär att skattemyndighetens arbetsuppgifter intetorde öka i samma utsträckning som enligt kommitténs förslag. Detta talar föratt behovet av en längre tidsfrist för rättelse enligt 72 b § TL inte tordevara lika stort som enligt kommitténs förslag. Emellertid kan det inte uteslutasatt skattemyndigheten i enstaka fall inte får underrättelse om domstolensbeslut om ändrad fastighetstaxering i sådan tid att skattemyndigheten hinnervidta åtgärderna enligt 28 kap. 12 § FTL eller besluta om ändring enligt 72 b §TL. Det är väsentligt att ändringarna och åtgärderna vidtas så närainpå ändringen av fastighetstaxeringen som möjligt. Jag föreslår därför atttidsfristerna i 28 kap. 12 § FTL och 72 b § TL i kommitténs förslag förlängstill . Detta föranleder vissa ändringar av de föreslagnabesvärsreglerna i 102 § TL. Kommittén har föreslagit att i 102 § TL skall angesatt besvär över inkomst- och förmögenhetstaxeringen får anföras i anledning avlokal skattemyndighets beslut enligt 28 kap. 12 § FTL samt då rättelse harbeslutats enligt 20 kap. 23 § eller 28 kap. 10 § FTL. Förslaget innebär attbesvärstiden skall räknas från det då beslutet rörande fastighetstaxeringenmeddelades eller åtgärden vidtogs. Med hänsyn till mitt förslag att utsträckatidsfristen i förslaget till 72 b § TL och till att den skattskyldige bör harimlig tid att anföra besvär enligt 102 § TL i de fall rättelse av lokalskattemyndighet enligt 72 b § TL inte har skett bör besvärstiden utsträckas . Jag föreslår att besvärstiden blir densamma för samtliga besvärsberättigade,. I övrigt ansluter jag mig till kommitténs förslag fill 72b § TL och till ändringar i 102 § TL. Jag vill i detta sammanhang ta upp en fråga som harbehandlats av flera remissinstanser. Det gäller det merarbete för lokalskattemyndighet som den automatiska uppföljningen av fastighetstaxeringen samtinkomst- och förmögenhetstaxeringen innebär. Jag har tidigare (avsnitt 2.8.2)redogjort 1981/82:19 71 för kommitténs syn på resursfrågan i fråga omuppföljningen av fasfighetstaxeringen. I fråga om uppföljningen av inkomst-och förmögenhetstaxeringen anger kommittén att förslaget innebär visst merarbeteför den lokala skattemyndigheten. Enligt kommittén överstigerkostnadsminskningen vid länsrätterna m. m. på grund av det färre antalet besvärsom behöver prövas emellerfid väsentligt kostnaderna för de lokalaskattemyndigheternas merarbete. Kommittén anser därför att de lokala skattemyndigheternabör tilldelas erforderliga resurser för detta arbete. Jag anser att de föreslagna möjligheterna till uppföljningav fasfighets-, inkomst- och förmögenhetstaxeringen är så väsentliga att de börgenomföras. Det merarbete som åsamkas de lokala skattemyndigheterna genomförslagen kommer naturligtvis att beaktas vid fördelning av anslagsmedel. Vidfördelning av anslagsmedel kommer även de kostnadsbesparingar som uppnås genomatt domstolsförfarandet vid länsrätterna minskar att beaktas. Jag vill emellertidnämna att de av mig föreslagna ändringarna i kommitténs förslag om skyldighetatt ändra i inkomst- och förmögenhetstaxeringen samt förlängningen av tiden förändring enligt 28 kap. 12 § FTL och 72 b § TL, innebär att resursbehovet vid delokala skattemyndigheterna inte torde vara lika stort som enligt kommitténsförslag. 2.9 Rättelse och besvär För att de i 1 kap. 2 § FTL uppställda kraven pä bl. a.likformighet och rättvisa vid fastighetstaxeringen skall kunna uppfyllas måstetaxeringen ske på grundval av fullständiga och riktiga uppgifter. En annanförutsättning är att de myndigheter som skall fatta beslut omfastighetstaxering bedömer tillgängliga uppgifter på rätt sätt. De möjligheter som enligt gällande lagstiftning finns attändra felaktiga beslut är rättelse av lokal skattemyndighet, besvär i vanligordning och besvär i särskild ordning. I fråga om allmän fastighetstaxering finns regler i dessaavseenden i FTL. Kommittén föreslår att regler i fråga om rättelse- och besvärsförfarandetvid den särskilda fastighetstaxeringen i allt väsentligt utformas i överensstämmelsemed vad som gäller vid allmän fastighetstaxering. Reglerna har emellertid ivissa avseenden anpassats till de speciella förhållandena vid den särskilda fastighetstaxeringen. Förslagen har i allmänhet fått ett positivt mottagande avremissinstanserna. Några remissinstanser har emellertid kritiska synpunkter påförslagen. För egen del ansluter jag mig i stort till förslagen.Genom att bestämmelserna om rättelseförfarandet hos den lokalaskattemyndigheten och om besvärsförfarandet i allt väsentligt liksom f. n. blirlika vid allmän och 1981/82:19 72 särskild fastighetstaxering tillgodoses önskemålet omlikformighet och rättvisa samfidigt som tillämpningen av reglerna förenklas.Helt identiska kan emellertid bestämmelserna inte göras. Jag kommer i deföljande avsnitten att behandla kommitténs förslag om rättelse av lokalskattemyndighet m. m. samt bevär i vanlig ordning och besvär i särskildordning. I samband med att jag behandlar den extraordinära besvärsrätten kommerjag att ta upp en fråga som jag i prop. 1980/81:111 med förslag tillbesvärsregler vid allmän fastighetstaxering, m. m. uttalade borde bedömas isamband med att grunderna för den särskilda fastighetstaxeringen bestämdes.Detta gäller komplettering av den extraordinära besvärsgrund som regleras i 23kap. 2 § 6 FTL och som gäller vid den allmänna fastighetstaxeringen. 2.9.2 Rättelse av lokal skattemyndighet, m. m. Lokal skattemyndighets rättelsebefogenheter vid densärskilda fastighetstaxeringen regleras i 190 § TL som i väsentliga delarhänvisar till 156 § TL. Denna har ersatts av en bestämmelse med i huvudsaksamma innehåll, 20 kap. 23 § FTL, som gäller vid den allmännafastighetstaxeringen. Bestämmelserna i 156 § TL överfördes med i stort settoförändrat innehåll till 20 kap. 23 § FTL (prop. 1979/80:40, SkU 1979/80:17, rskr1979/80:121, SFS 1979:1152). Den enda sakliga ändringen var att tiden inomvilken skattemyndigheten hade befogenhet att rätta felaktiga beslut sträcktesut till under taxeringsåret. Enligt kommittén bör inte någonändring nu göras i den materiella omfattningen av rättelseområdet vare sig vidden allmänna eller särskilda fastighetstaxeringen. Kommittén föreslår enutsträckning av rättelsetiden så att rättelse skall kunna ske under hela denlöpande taxeringsperioden. Detta föreslås gälla såväl den allmänna som densärskilda fastighetstaxeringen. rättelsebefogenheterföreslås begränsas till att avse fall där besvär över taxeringen inte anförts. Författningsteknisktföreslås att 20 kap. 23 § FTL ändras och att en bestämmelse omrättelsemöjligheterna vid särskild fastighetstaxering tas in i 28 kap. 10 § FTL,vari en hänvisning till 20 kap. 23 § FTL görs. I fråga om rättelse vid särskildfastighetstaxering föreslås den begränsningen att rättelse av nämndensfelaktiga beslut skall få ske endast om felaktigheten har uppkommit vid nytaxering. Remissinstansernahar i allmänhet godtagit förslagen. Även jag ansluter mig i huvudsak tillkommitténs förslag. Jag vill emellertid föreslå att rättelse av orikfiganteckning om ägare skall få ske under hela den löpande taxeringsperioden ävenom besvär över taxeringen har anförts. Förslaget att förlänga fidsfristen förrättelse innebär att länsrätten avlastas ärenden av mera rutinmässig karaktäroch att de skattskyldiga i många fall besparas den väntan som entaxeringsprocess kan innebära. Förslaget innebär att rättelse av lokalskattemyndighet endast får ske för det taxeringsår då den aktuellafelaktigheten uppkom. Jag vill erinra om att jag tidigare (avsnitt 2.8.2) Prop.1981/82:19 73 föreslagit att uppföljning för efterföljande taxeringsårunder perioden får ske på samma sätt som när taxeringen ändrats i endomstolsprocess. Jag har vidare föreslagit att vissa inkomst- ochförmögenhetsskatteeffekter av rättelserna skall handläggas på samma sätt somnär domstol ändrat taxeringen. Jag vill föreslå en ändring i kommitténs förslagtill 28 kap. 10 § FTL som är av i huvudsak redaktionell karaktär. Sista stycketi denna paragraf kan med hänsyn till hänvisningen till 20 kap. 23 § FTL utgå.Jag föreslår att 20 kap. 23 § och 28 kap. 10 § FTL utformas i enlighet med vadjag nu har nämnt. Kommittén har vidare föreslagit en ändring i 4 § förstastycket lagen (1947:577) om statlig förmögenhetsskatt av innebörd att vidberäkning av förmögenhet skall taxeringsvärdet året före taxeringsåret alltidgälla. Undantag föreslås gälla för sådan fastighet som vid ny taxering fåttvärdet sänkt pä grund av skogsavverkning, täktverksamhet eller till följd aveldsvåda, skogsbrand, vattenflöde eller jämförlig händelse. I dessa fallföreslås gälla det taxeringsvärde som åsatts för taxeringsåret. Jag är iprincip positiv till förslaget, som i allmänhet har godtagits eller lämnats utanerinran av remissinstanserna. Förslaget är emellertid förenat med vissa problemsom gör att ytterligare överväganden är nödvändiga innan jag är beredd att taställning. Jag avser att ta upp denna fråga i ett annat sammanhang. 2.9.3 Besvär i vanlig ordning 2.9.3.1 Besvär över fastighetstaxeringsnämnds beslut F. n. skall besvär över fastighetstaxeringsnämnds beslutföras hos länsrätten. Besvärshandling som kommit till fel länsrätt skallskickas vidare till rätt länsrätt (191 § 1 mom. TL). Motsvarande bestämmelserfinns i fråga om den allmänna fastighetstaxeringen (21 kap. 1 och 2 §§ FTL). Kommittén föreslår att samma skall gälla även ifortsättningen vid den särskilda fastighetstaxeringen. Kommittén föreslår vidare att kretsen av besvärsberättigadei fråga om besvär över nämndens beslut skall vara oförändrad mot vad som gällernu vid såväl särskild som allmän fastighetstaxering. Jag godtar förslagen och föreslår att i 29 kap. 1 § skallinföras en hänvisning till 21 kap. 1 och 2 §§ FTL. Vidare föreslås att 29 kap.skall ha rubriken över särskild fastighetstaxeringsnämnds beslut. Kommittén anser att bestämmelsen i 191 § 1 mom. andrastycket TL är obehövlig med hänsyn till den allmänna bestämmelsen i 33 § förstastycket förvaltningsprocesslagen (1971:291). Den bör därför enligt kommitténinte tas in i FTL såvitt avser särskild fastighetstaxering. Jag är emellertid inte beredd att tillstyrka förslaget.Motsvarande bestämmelse finns även vid inkomsttaxeringen, 76 § TL, och vid denallmänna fastighetstaxeringen, 21 kap. 7 § FTL. Jag föreslår i stället att i 1981/82:19 74 29 kap. 1 § FTL tas in en hänvisning till 21 kap. 7 § FTL. Bestämmelser om besvärstid vid den särskilda fastighetstaxeringenfinns f. n. i 191 § 2 mom. TL. Kommittén föreslår att besvärstiderna anpassastill förslagen om ändrade besluts- och underrättelserutiner. Förslaget innebäratt ägarens besvärstid skall utsträckas till under taxeringsåret,att taxeringsintendentens besvärstid liksom nu skall vara till den 30 aprilsamt att kommunens besvärstid skall utsträckas till utgången av taxeringsåret.Vidare föreslås att fastighetsägares möjlighet att få besvär prövade om dekommer in efter utgången av den för ägaren nämnda besvärstiden men föreutgången av april månad året efter taxeringsåret skall vara kvar. Kommitténföreslår även att det liksom vid den allmänna fastighetstaxeringen skallåligga intendenten att inom sin besvärstid ange yrkanden och grunder för talanom inte synnerliga skäl för anstånd föreligger. Kommittén föreslår att föreskrifterna om besvärstid tillskillnad från motsvarande bestämmelser för den allmänna fastighetstaxeringentas in i en gemensam paragraf, 29 kap. 2 § FTL. Förslagen har godtagits eller lämnats utan erinran avmajoriteten av remissinstanserna. Några remissinstanser anser attbesvärstiderna bör förlängas. Andra förslag har också framförts. Jag vill nämna följande. Jag har tidigare (avsnitt 2.7.3)föreslagit att vissa tidpunkter för besluts- och underrättelseförfarandet skallflyttas fram. Tidpunkten för utsändande av omprövade beslut föreslåsframflyttad i förhållande till kommitténs förslag till den 15oktober. Jag föreslår att motsvarande förlängning av besvärstiderna sker iförhållande till kommitténs förslag. I övrigt ansluter jag mig till förslagen.Jag föreslår att 29 kap. 2 § FTL utformas i enlighet med vad jag har nämnt. Kommittén uttalade i betänkandet (Ds B 1980:8)Besvärsregler vid allmän fastighetstaxering, följdändringar m. m. attbesvärsrätten borde omfatta alla ändringsyrkanden som avser själva beslutet,dvs. 20 kap. 12 § första stycket punkterna 1-3 FTL. Beslutsskäl, dvs.förhållanden som avses i punkterna 4 och 5, arealuppgifter m. m. borde enligtkommittén som huvudregel inte få överklagas självständigt. Har grunderna förbeslutet rättslig betydelse i annat sammanhang borde även ett självständigtöverklagande av grunderna tillåtas i vissa fall. Den närmare innebörden avdenna regel borde enligt kommittén utformas i praxis. Kommittén föreslår attmotsvarande bör gälla vid den särskilda fastighetstaxeringen. Kommittén anser vidare att om ny taxering har skett börtalan kunna föras om huruvida den nya taxeringen överensstämmer med föreskrifternai 16 kap. 9 § och 1-15 kap. FTL. Enligt kommittén bör talan också kunna avseendast frågan om förutsättningar för ny taxering är uppfyllda. Om så inte ärfallet kan enligt kommittén talan endast föras om att fastställa föregående årstaxering oförändrad oavsett om denna är felaktig eller inte. Om nämnden intefastställt ny taxering kan enligt kommittén talan inte få föras om endasträttelse av tidigare gjord feltaxering. Däremot skall ett sådant yrkande kunna 1981/82:19 75 prövas om det framställts tillsammans med ett yrkande omatt ny taxering bör ske, förutsatt att detta bifalls av domstolen. Frågan ombesvärsrättens materiella innehåll får enligt min mening lösas i praxis. Bestämmelserom länsrätts sammansättning och domförhet m. m. vid allmän fastighetstaxeringfinns i 21 kap. 8-10 §§ FTL. fanns i huvudsak motsvarande bestämmelseri 160-162 §§ TL, vartill 192 § TL, som handlar om särskild fastighetstaxering,hänvisar. Vid överförandet av bestämmelserna i 160-162 §§ TL till FTL företogstvå sakliga ändringar. Den ena är att de värderingstekniska ledamöterna intelängre skall förordnas av utan av regeringen. Den andra är attbestämmelsen om länsrättens rätt att samla samtliga länsrättens ledamöter föröverläggning rörande de värderingsgrunder som avses skola tillämpas utgick. Kommittén föreslår att föreskrifter om länsrättssammansättning och domförhet tas in i 29 kap. 3 § FTL i vilken en hänvisningföreslås till 21 kap. 8-10 §§ FTL. Jag godtar förslagen. 2.9.3.2 Besvär över länsrätts och kammarrätts beslut Föreskrifter om besvär över länsrätts och kammarrättsbeslut i mål om särskild fastighetstaxering finns f. n. i 193 och 194 §§ TL.193 § TL hänvisar fill 164 och 165 §§ TL som gällde vid allmänfastighetstaxering och som med i huvudsak oförändrat innehåll förts över till22 kap. 1-6 §§ FTL (prop. 1980/81:111, SkU 1980/81:42, rskr 1980/81:249, SFS1981:280). Vid överförandet av bestämmelserna i 164 och 165 §§ TL till FTLgenomfördes i sak två ändringar. Den ena bestod i att bestämmelsen i 165 §1mom. TLom att minst två ordinarie ledamöter i kammarrätten skall delta vidhandläggning av mål angående fasfighetstaxering inte togs in i FTL. Därigenomkom 24 § kammarrättsinstruktionen (1979:571) att bli tillämplig, liksom vid målom inkomsttaxering. Den andra bestod i att i 22 kap. 6 § FTL infördes enbestämmelse som behandlar ersättningsfrågan för de särskilda ledamöter somfinns vid mål om fastighetstaxering. 1194 § TL regleras besvärstiden vid besväröver kammarrättens beslut. Denna bestämmelse motsvarar bestämmelsen i 22 kap.7 § FTL, som gäller i fråga om allmän fastighetstaxering. Kommittén föreslår att i FTL tas in ett nytt kapitel, 30kap., med rubriken över länsrätts och kammarrätts beslut. Vidareföreslås att bestämmelserna i 22 kap. 1 och 3-7 §§ FTL skall gälla även vidden särskilda fastighetstaxeringen genom en hänvisning i 30 kap. 1 § FTL. Förslagenhar godtagits eller lämnats utan erinran av de flesta remissinstanserna. Ävenjag ansluter mig till förslagen som bör genomföras. Jag har tidigare (avsnitt2.7.2) förklarat att jag anser att taxeringsnämndens beslut om fördelning avtaxeringsvärde enligt 20 kap. 15 § FTL skall kunna överklagas. Liksom vidfördelning av taxeringsvärde vid allmän fastighetstaxering bör emellertid rättatt anföra besvär över länsrätts beslut i fråga om 1981/82:19 76 sådan fördelning inte få ske. Jag föreslår därför att i 30kap. 1 § FTL tas in en bestämmelse härom. 2.9.4 Besvär i särskild ordning Ett beslut om fastighetstaxering kan i vissa fallöverklagas även efter det att fiden för att anföra besvär i vanlig ordningutgått. Talan förs i sådana fall genom besvär i särskild ordning. Bestämmelserhärom finns i fråga om särskild fastighetstaxering i 195 § TL. Enligt 1 mom.får fasfighetsägare, som inte på föreskrivet sätt har fått underrättelse omfastighetstaxeringsnämndens beslut under taxeringsåret,anföra besvär intill utgången av året efter taxeringsåret. I 2 mom. anges vissasituationer där besvär kan anföras intill utgången av femte året eftertaxeringsåret. Kommitténs förslag innebär att dessa bestämmelser med istort sett oförändrat innehåll överförs till FTL. Bestämmelserna föreslås ihuvudsak motsvara bestämmelserna i fråga om allmän fastighetstaxering.Kommittén föreslår vidare att en ny extraordinär besvärsrätt skall införas i defall där lokal skattemyndighet har vidtagit uppföljningsåtgärder för senaretaxeringsår till följd av t. ex. ändrad fastighetstaxering i överinstans. Förslagen har i allmähhet godtagits eller lämnats utanerinran av remissinstanserna. För egen del vill jag nämna att jag i stort ansluter migtill förslagen. Jag kommer i sammanhanget att behandla frågan om utvidgning avden extraordinära besvärsrätten när de uppgifter på vilka fasfighetstaxeringengrundats är bristfälliga eller när en domstol vid prövning av besvär överfastighetstaxeringen frångår en av RSV eller länsstyrelse fastställd anvisning.En sådan utvidgning föreslogs av kommittén i dess betänkande (Ds B 1980:8)Besvärsregler vid allmän fastighetstaxering, följdändringar m. m. Jagbehandlade denna utvidgning i prop. 1980/81:111 med förslag besvärsreglervid allmän fastighetstaxering, m. m. och uttalade därvid bl. a. att frågan omgrunderna för den särskilda fastighetstaxeringen och nämnda extraordinärabesvär borde bedömas i ett sammanhang. Jag kommer i de följande avsnitten attbehandla förslagen i fråga om besvär i särskild ordning. 2.9.4.2 Uppföljningsåtgärd enligt 28 kap. 12 § FTL