prop · G503192 · 1981-12-31 00:00:00 — Enligt deföreslagna ändringarna i punkt 9 övergångsbestämmelserna till regeringsformenskall sålunda yttrande av kyrkomötet inhämtas innan lagen om svenska kyrkanstiftas. Kyrkomötet skall också yttra sig i lagstiftningsfrågor som gällergrundläggande föreskrifter om prästerliga tjänster i , omstiftsmyndigheter och om den kyrkliga egendom som är avsedd för svenska kyrkansverksamhet. Vidare skall kyrkomötet yttra sig i lagstiftningsärenden angåendeandra än grundläggande föreskrifter om kyrkomötet. I fråga om föreskrifter ommedlemskap i fordras enligt förslaget samtycke av kyrkomötet.Vad som är föreskrivet om kyrkomötets medverkan vid stiftande av lag gällerockså i fråga om ändring eller upphävande av sådan lag. En viktig del avgrundlagsförslaget är att föreslås få en möjlighet att i lagen pmsvenska kyrkan delegera normgivning till kyrkomötet i vissa ämnen av utprägladinomkyrklig natur. Den i proppsitionenom formerna för den kyrkliga lagsfiftningen m. m. föreslagna möjligheten attdelegera viss normgivning till kyrkomötet bör enligt min mening utnyttjas fulltut i samband med att man genomför reformen. Kyrkomötet bör alltså genombemyndigande i lagen om få kompetens att meddela föreskrifter ialla de ämnen som grundlagsförslaget ger möjlighet till. Grundlagsförslagetöppnar även en möjlighet för att i lagen om medge attkyrkomötet överlåter sin kompetens åt organ som tillsätts av kyrkomötet. Jaganser att denna möjlighet till s. k. subdelegation inte pmedelbart börutnyttjas. Enligt min mening bör kyrkomötet under en övergångstid verka i sinanya former innan kyrkomötet bemyndigas att delegera ärenden. Först sedanerfarenhet har vunnits av de nya arbetsformerna kan man avgöra behovet av attlåta t. ex. en centralstyrelse meddela föreskrifter i vissa ämnen. Omreformen genomförs kommer en väsentUg uppgift för kyrkomötet att bli att påolika sätt medverka vid normgivningen på det kyrkliga området. Utan tvivelkommer detta att utgöra en central del av kyrkomötets arbetsuppgifter. Av denbestämmelse om kyrkomötets arbetsuppgifter som enligt vad jag har sagtbör tas in i lagen pm bör därför framgå att kyrkomötet skallbehandla de ärenden som eller regeringen överlämnar till kyrkomötet.En sådan bestämmelse inrymmer också att regeringen hör kyrkomötet i frågor ivilka kyrkpmötets medverkan inte är obligatorisk. Kyrkomötet bör alltså enligtmin mening även i fortsättningen kunna fungera som ett opinionsorgan i kyrkligafrågor. Lika naturligt är atf kyrkomötets ledamöter och organ som enligt lagtillsätts av kyrkomötet kan ta egna initiativ i kyrkliga ärenden. I dengrundläggande bestämmelsen om kyrkomötets arbetsuppgifter bör därför ocksåanges att kyrkomötet skall behandla de kyrkliga ärenden som väcks av någonledamot eller av organ, som enligt lag har filisatts av kyrkomötet. 1981/82:192 25 Vad jag har uppehållit mig vid tillhör den offentligrättsligtreglerade delen av verksamheten. Företrädare för har sedan längeframfört önskemål om att kyrkomötet bör få en mera samlande roll på riksplaneti kyrkliga frågor. Kommittén framhåller att det får ankomma på kyrkan själv attbesluta om kyrkomötet även skall anförtros andra inte lagreglerade uppgifter,som ligger på olika rikskyrkliga organ. Jag ansluter mig till kommitténsuppfattning att kyrkomötet inom ramen för dess pffentligrättsligt regleradeverksamhet inte kan filiföras uppgifter som ligger utanför det lagregleradeområdet för verksamhet. Som kommittén framhåller kan den friaverksamheten inte heller bli föremål för en framtida lagreglering. Det börliksom nu ankomma på kyrkan själv att bestämma fprmerna för och innehållet iden verksamhet som inte är lagreglerad. Jag finner därför inte anledning att gånärmare in på denna fråga. 2.3.2 Kyrkomötets sammansättning m. m. I 2 § kyrkomötesförordningen finns bestämmelser omkyrkomötets sammansättning. Kyrkomötet består av 96 ledamöter, varav 39prästerliga ombud och 57 lekmannaombud. De prästerliga ombuden är dels samfiiga13 biskopar, dels 26 valda pmbud för stiften. Ärkebiskopen är ordförande ikyrkomötet. Den som har rätt att utöva prästerlig tjänst får inte vara lekmannaombud.För de valda prästerliga ombuden och för lekmannaombuden skall suppleanterutses. Om någon biskop har förhinder skall förordna en av stiftetspräster att vara ombud i biskopens ställe. Två grundläggande frågor som bör övervägas i dettasammanhang är de som rör kyrkomötets sammansättning och antalet ledamöter ikyrkomötet. Jag behandlar först frågan om hur kyrkomötet bör vara sammansattoch går därefter över till frågan om antalet ledamöter, Kyrkomöteskommitténanser aft kyrkomötet i sin nuvarande sammansättning måste uppfattas både somotidsenligt och odemokratiskt. Kommittén framhåller bl. a. att det är en allmändemokratisk princip att sakkunniga på ett visst område inte enbart i kraft avsin ställning bör ha förfur eller vara självskrivna i representativa organ.Denna princip bör enligt kommittén slå igenom även i fråga om kyrkomötetssammansättning. Den nuvarande kategoriklyvningen mellan prästerliga ombud och lekmannaombudbör därför upphöra. Kyrkomötet bör således enligt kommittén bestå enbart avfritt valda ledamöter. Kommittén förutsätter att såväl biskopar ochandra präster som lekmän kommer att bli valda till ett sådant fritt valt kyrkomöte.Kommittén föreslår att ärkebiskopen inte längre skall vara självskriven prdförandei kyrkomötet. Till frågan pm att skapa ett mera demokratiskt kyrkomöte hörnämligen enligt kommittén att kyrkomötets ordförande skall utses av kyrkomötetgenom val. Enligt kommittén är en viss prästerlig medverkan ikyrkomötets arbete 1981/82:192 26 nödvändig även i fortsättningen. Komniittén hävisar därvidtill lärofrågor och liturgiska frågor. Kommittén framhåUer att biskoparna harett särskilt ansvar när det gäller lärans tolkning. Även bland andra prästeroch lärare vid teologiska fakulteter finns det enligt kommittén ett teologisktkunnande, vilket kyrkomötet bör dra nytta av. Med hänsyn härtill föreslår kommitténatt det inrättas en särskilt . Nämnden bör enligt kommitténbestå av de 13 biskoparna och - om kyrkomötet finner det önskvärt - högst sjuav kyrkomötet utsedda ledamöter. Enligt förslaget skall kyrkomötet alltidinhämta yttranden av nämnden innan kyrkomötet avgör ärenden rörande lärofrågor. Vidremissbehandlingen har förslaget om att kyrkomötet skall bestå av endast frittvalda ledamöter mött stark krifik, framför allt från kyrkligt håll. Flerakritiska instanser hänvisar fill att organisation bygger på enkombination av folkligt förankrad självstyrelse och prästerligämbetsförvaltning. De anser att detta förhållande bör få genomslag ikyrkomötets sammansättning. Av de 33 remissinstanser som har yttrat sig i frågaom kyrkomötets sammansättning anser 23 att biskoparna skall vara självskrivnaledamöter. Av dessa anser några av kyrkomötet utöver biskoparna också börtillförsäkras annan prästerlig representation. Enligt vad åtskilliga avremissinstanserna framhåller har biskoparna inom ett sådantsärskilt ansvar för lärofrågornas avgörande att de bör garanteras en ställningsom fullvärdiga ledamöter av kyrkomötet. De remissinstanser som förordar attbiskoparna skall vara självskrivna ledamöter anser överlag att den därmed kan slopas, I likhetmed kommittén anser jag att det från demokrafisk synpunkt kan riktasinvändningar mot den rådande kategoriklyvningen mellan prästerliga ombud och lekmannaombudi kyrkomötet. Det är nämligen numera en vedertagen princip att självskrivnaledamöter eller företrädare för en viss yrkesgrupp inte skall besätta ett visstantal platser i representativa organ. Med denna utgångspunkt finns det starkaskäl att införa en ordning med endast fritt valda ledamöter i kyrkomötet. Moten sådan ordning har flera remissinstanser invänt att man härigenom inte itillräcklig grad skulle ta hänsyn till kyrkans egenart. De har framhållit attett för grundläggande drag är samspelet mellan folkligtförankrad självstyrelse och prästerlig ämbetsförvaltning. Detta förhållandeskulle enligt deras mening motivera en fortsatt prästerlig representation ikyrkomötet. I allmänhet har de därvid hävdat att biskoparna bör varasjälvskrivna ledamöter. Enligt min mening finns det ett visst fog för dessainvändningar. Biskoparna har onekligen en särställning inom svenska kyrkangenom sitt ansvar för frågor som hänger samman med kyrkans lära. Jag är emellerfidinte beredd att bryta den viktiga grundläggande principen om att endast frittvalda ledamöter skall ingå i ett organ av kyrkomötets karaktär. villjag framhålla att denna ordning givetvis inte hindrar att biskoparna och ävenandra präster 1981/82:192 27 väljs till ledamöter av kyrkomötet. Enligt min mening börbiskoparnas särskilda ställning och ansvar inom i stället kommatill uttryck genom att de får en skyldighet att närvara vid kyrkomötetssammanträden och ges rätt att deltaga i överläggningarna. Härigenom skapasgarantier för att debatten före beslut i t, ex, lärofrågor tillförs densakkunskap som biskoparna besitter. Sammanfattningsvisförordar jag alltså att kyrkomötet skall bestå av endast fritt valda ledamöter.Biskoparna skall enligt min mening vara skyldiga att närvara vid kyrkomötetssammanträden och få rätt att deltaga i överläggningarna men ej)' besluten, omde inte har valts till ledamöter. Som ett led i demokratiseringen av kyrkomötetanser jag också, i likhet med kommittén och flertalet remissinstanser som haryttrat sig i frågan, att kyrkomötet bör välja en ordförande samt en förste ochen andre vice ordförande. Jag övergår nu till frågan om antalet ledamöter ikyrkomötet. föreslår att kyrkomötet skall bestå av251 ledamöter. Kommittén anför att medlemmar regionalt såvälsom i övriga hänseenden bör ges möjlighet till en allsidig representation.Genom att utöka antalet ledamöter i kyrkomötet kan man enligt kommittén uppnåden önskvärda demokratiseringen av kyrkomötet. Därigenom kan enligt kommitténkyrkomötet bli det önskade representativa rikskyrkliga organet. Remissinstanserna är genomgående positiva till att antaletledamöter i kyrkomötet utökas. Flertalet av dem är dock kritiska mot ellertveksamma till att utöka antalet fill 251, Med några få undantag förordar deatt antalet bestäms till 151, En sådan inställning redovisar bl. a.kammarkollegiet, teologiska fakultetsnämnden vid i , fleradomkapitel. Biskopsmötet samt andra instanser med anknytning till . Kritikenmot förslaget i denna del riktas till stor del mot att ett så stort antalledamöter som 251 för med sig administrativa svårigheter och alltför högakostnader. Flera instanser framhåller att kyrkomötet kan sammanträda varje årom antalet ledamöter begränsas till 151, I sådant fall skulle enligt dessainstanser det av kommittén föreslagna representantskapet inte behövas. För egendel ansluter jag mig till kommitténs förslag i denna del. Som jag harsagt kommer en väsentlig uppgift för kyrkomötet att vara att på olika sättmedverka vid normgivningen på det kyrkliga området. Avsikten är enligtförslaget i propositionen om formerna för den kyrkliga lagstiftningen m, m, attkyrkomötet skall kunna få en egen normgivningskompetens i rent kyrkligaangelägenheter. Med hänsyn till dessa nya arbetsuppgifter för kyrkomötet är detenligt min mening nödvändigt att kyrkomötets beslut är väl förankrade genom enbred representation i kyrkomötet. Av de två alternativa tal, 151 resp, 251ledamöter, som har diskuterats bör man för att uppnå en sådan bredrepresentation enligt min mening stanna för det högre talet. Jag förordaralltså att kyrkomötet skall bestå av 251 ledamöter. Prop.1981/82:192 28 Nuvarande ordning innebär att val till kyrkomötetförrättas nar regeringen har kallat till ett allmänt kyrkomöte. Valet gällerendast detta kyrkomöte. De valda prästerliga ombuden i kyrkomötet utses genomdirekta val av resp. stifts präster. Lekmannaombuden väljs genom indirekta valav elektorer. Elektorerna utses av kyrkofullmäktige, kyrkostämma eller avsärskilt valda delegerade. I kyrkomötesförordningen finns utförligabestämmelser om, valen. Vid val av lekmannaombud bildar varje stift envalkrets. Lunds sfift utgör dock två valkretsar i enlighet med vad regeringenbestämmer. Det antal lekmannaombud som skall väljas inom varje valkrets finnsfastlagt i författning som beslutas av regeringen. Som ett kompetensvillkor förombud vid kyrkomöte gäller att ombudet måste vara myndigt samt tillhöra . föreslår att kyrkomötet får énvalperiod. fill kyrkomötet skall enligt kommittén förrättas vart tredje år.Valperiodens längd blir därmed densamma som för och för kommun- ochkyrkofullmäktige. Kommittén anser att det skulle vara bäst om kyrkomötetsledamöter kunde väljas genom direkta val. Kommittén har emellertid funnit att ettstort antal frågor behöver undersökas närmare innan ett sådant valsystem kaninföras. En undersökning av detta slag har kommittén inte ansett vara möjligatt genomföra med hänsyn till att kommitténs utredningsarbete, enligtdirektiven, skulle bedrivas med stor skyndsamhet. Kommittén har därförföreslagit att valen till kyrkomötet i ett första skede alltjämt bör varaindirekta. Samfidigt förordar kommittén att förutsättningarna för direkta valutreds ytterligare. Kommitténs förslag till bestämmelser om val tillkyrkomötet grundas i stor utsträckning på de nuvarande bestämmelserna ikyrkomötesförordningen. Således föreslår kommittén att stiften alltjämt skallutgöra valkretsar. Kommittén föreslår en regel som innebär att de 251valkretsmandaten skall fördelas mellan valkretsarna på grundval av en beräkningav förhållandet mellan antalet röstberättigade kyrkomedlemmar i varje valkretsoch antalet röstberättigade kyrkomedlemmar i hela riket. Varje valkrets skalldock tilldelas minst två mandat. För ledamöterna skall utses suppleanter.Endast den som fillhör och som är myndig skall kunna varakyrkomötesledamot eller suppleant för denne. Enligt kommitténs förslag skallkyrkomötesledamöterna även i fortsättningen väljas av elektorer. Dessa skallenligt förslaget utses av kyrkofullmäktige, kyrkorådet eller av särskildadelegerade. Genom vissa nya beräkningstal för utseende av delegerade ochelektorer bereds enligt kommittén de enskilda församlingarna möjlighet att ibetydligt större utsträckning än f. n. påverka valet av ledamöter. En nyhet ikommitténs förslag i förhållande till nuvarande ordning är att tidpunkterna förvalen fixeras i lag. 1981/82:192 29 utses före utgången av december månad det år då val i helariket av kyrkofullmäktige har ägt rum. Senast före januari månads utgång åretdärpå skall elektorerna välja ledamöterna till kyrkomötet. Vidremissbehandlingen har kommitténs förslag om val till kyrkomötet fått ettpositivt mottagande. Samtliga remissinstanser som uttalar sig i frågan ställersig bakom förslaget om att valen skall vara indirekta. Flera instanser uttalaratt de i princip förordar direktval, men att de kangodta indirekta val, Några remissinstanser framför synpunkter på de enskildavalbestämmelserna. vid i anseratt frågan om valtid och valkorporationer för utseende av kyrkomötesledamöterbör bearbetas ytterligare. ifrågasätter om det är nödvändigtatt valen sker under den stora brådska som blir följden av förslaget. framhåller borde valen av ledamöter kunna sättas i gång påhösten året efter det att kyrkofullmäktigeval har hållits och mandatperiodenför kyrkomötets ledamöter förskjutas i samma mån. Några domkapitel påpekar attberäkningstalen för utseende av elektorer och delegerade kan behöva justeras.Länsstyrelsen i framhåller att den föreslagna bestämmelsen om mandatfördelningmellan valkretsarna lämpligen bör justeras med 2 kap, 2 § vallagen (1972:620)som förebild. anser därutöver att lagen behöver kompletteras medytterligare bestämmelser om valen. Jag delar kommitténs uppfattning att kyrkomötet bör få entreårig valperiod. Enligt min mening ligger det ett stort värde i att denrådande opinionen bland kyrkomedlemmarna slår igenom när ledamöter av kyrkomötetutses. Den bästa garantin härför är att valen till kyrkomötet så nära sommöjligt ansluter sig till valet av kyrkofullmäktige. Jag är därför inte bereddatt i tiden skjuta fram valprocessen som en remissinstans har förordat. Enligtmin mening bör valen till kyrkomötet påbörjas som val i helariket av kyrkofullmäktige har ägt rum. Jag ansluter mig således till kommitténsförslag i denna del. I likhet med kommittén och remissinstanserna anser jag attdet från demokratisk synpunkt finns skäl att övergå till ett system med direktaval. Som kommittén har påpekat krävs det emellertid ett tämligen omfattandeutredningsarbete innan ett sådan valsätt kan genomföras. En kyrkomötesreformbör enligt min mening inte hindras av ett kompletterande utredningsarbete ivalfrågan. Jag anser därför i likhet med en enig remissopinion att en indirektvalmetod för val till kyrkomötet bör tillämpas t. v. Kommitténs valmodell är enmodifiering av nu gällande system. Den uppfyller enligt min mening de krav pågodtagbar representativitet som kan ställas upp inom ramen för ett indirektvalsystem. Kommitténs förslag till valregler bör enligt min mening ihuvudsak genomföras. Som några remissinstanser har påpekat kan dock bestämmelsernabehöva komplettera i vissa avseenden. Erfarenheten visar atf valförfattningarbör innehålla förhållandevis detaljerade regler för att man Prop.1981/82:192 30 skall undvika fillämpningssvårigheter. Kommitténs förslagbehöver därför enligt min mening kompletteras med ytterligare regler omförfarandet vid val. Som exempel härpå kan jag nämna att bestämmelsen ommandatfördelningen mellan valkretsarna bör justeras. Den måste dock enligt minmening fortfarande garantera att varje stift kan tilldelas minst två mandat. Enligt 1 § kyrkomötesförordningen skall kyrkomötetsammanträda om inte regeringen sammankallar mötet oftare.Regeringen bestämmer tid och plats för kyrkomötets sammanträde. Utan särskiltmedgivande av regeringen får kyrkomötet inte sammanträda än 35dagar. De ärenden som skall behandlas av kyrkomötet bereds i olika utskott somkyrkomötet filisätter. Vid varje kyrkomöte skall det alltid tillsättas treutskott, nämligen ett kyrkolagsutskott, ett expeditionsutskott och ettekonomiutskott. Om det förekommer ärenden om antagande av eller ändring ibibelöversättning, psalmbok, evangeliebok, kyrkohandbok eller skallkyrkomötet för sådana ärenden tillsätta ett beredningsutskott, bestående avärkebiskopen och 14 ledamöter. Därutöver kan kyrkomötet tillsätta ytterligareutskott för beredning av särskilda frågor. Utskottens sammansättning följerprincipen att antalet prästeriiga ombud och antalet lekmannaombud skallförhålla sig till varandra som tre till fyra. Som jag har nämnt kankyrkomötet överlämna ärenden till en särskild utredningsnämnd som mötettillsätter. uppgift är att till nästföljande kyrkomötebereda samt avge yttranden och förslag i de ärenden som mötet i anledning avväckta motioner överlämnar till nämnden. verksamhetperiod ärbegränsad till efter kyrkomötets slut. Med regeringens medgivande kandock nämnden få sammanträda innan ett nyttkyrkomöte börjar. Regeringen fastställer instruktion för nämnden efter förslagav kyrkomötet. Den gällande instruktionen (1951:505) för ällmänt kyrkomötesutredningsnämnd trädde i kraft . föreslår att kyrkomötet skallsammanträda . Sammanträdet skall enligt förslaget börja månad året då val i hela riket avkyrkofullmäktige har ägt rum. Enligt kommitténs mening kan det vara lämpligt atfkyrkomötet, sedan det har samlats och erforderliga val har förrättats,ajournerar sig för att sammanträda av året. Kommittén förslårockså en möjlighet att sammankalla kyrkomötet till urtima sammanträde. Enligtförslaget skall regeringen förordna om sådant sammanträde. Kyrkomötetsordförande skall enligt förslaget vara skyldig att utlysa urtima sammanträde ivissa fall, bl, a, om minst 51 av kyrkomötets ledamöter begär det. Enligt kommittén bör kyrkomötet självt få bestämma om hurdessa 1981/82:192 31 ärenden skall beredas. Kommittén föreslår att kyrkomötetskall få tillsätta en centralstyrelse som skall kunna verka även mellankyrkomötets sammanträden. Om kyrkomötet utser en centralstyrelse torde enligtkommittén vissa beredningsuppgifter komma att falla på styrelsen, Kommitténhåller dock för troligt att åtminstone vissa ärenden bör beredas i utskott, 1kommitténs lagförslag öppnas därför en möjlighet för kyrkomötet att väljautskott. Det bör enligt kommittén liksom nu ankomma på kyrkomötet självt attnärmare bestämma om sina arbetsformer. Kommittén föreslår att en särskild . Denna skall enligt kommitténs förslag bestå av biskoparna i samtligastift och högst sju av kyrkomötets valda ledamöter. Före kyrkomötets beslut iärenden rörande lärofrågor skall enligt kommitténs förslag alltid yttrandeinhämtas från nämnden. Vidare föreslår kommittén ett särskilt beslutsförfarandenär det gäller förslag som rör lära. Kommittén föreslår attsådana förslag, om de inte förkastas av kyrkomötet, skall vila till dess nästanyvalda kyrkomöte sammanträder på begäran av lägst tio ledamöter, såvida inteminst fem sjättedelar av de röstande förenar sig om att anta förslaget. Kommittén vill öppna en möjlighet att efter behov sainlaett mindre antal av kyrkomötets ledamöter till årliga sammanträden. Enligtförslaget får därför kyrkomötet möjlighet att inom sig välja ett representantskap.Ett sådant skall bestå av minst 41 ledamöter. Endast ett mindre antal remissinstanser har kommenteratförslaget om kyrkomötets arbetsformer. De har särskilt behandlat frågan omtiden mellan kyrkomötets sammanträden och frågan om att inrätta ett särskilt representantskapoch är därvid mer eller mindre krifiska. Några av de kritiska instanserna pekarpå att det kan uppkomma kompetenskonflikter mellan kyrkomötet och representantskapet.Flera remissinstanser kopplar samman frågorna om tiden mellan kyrkomötetssammanträden och behovet\av ett representantskapmedfråganomantalet ledamöter ikyrkomötet. Bl, a, flera domkapitel öch Biskopmötet anser att kyrkomötet börsammanträda . Med denna utgångspunkt anser de i allmänhet att detföreslagna representantskapet inte behövs. i framhålleratt kyrkomötet får större möjligheter att leda kyrkan om det sammanträder varjeår. För egen del vill jag anföra följande. Som jag har nämnt tidigare skall kyrkomötet enligtpropositionen om formerna för den kyrkliga lagstiftningen m, m, genom delegeringfrån kunna få normgivningskompetens. För att effektivt kunna utnyttjadenna kompetens anser jag att det är nödvändigt att kyrkomötet sammanträderrelativt ofta. Enligt min mening är det härvidlag inte tillräckligt attkyrkomötet sammanträder med mellanrum. Liksom flera remissinstanserförordar jag en ordning enligt vilken kyrkomötet sammanträder varje 1981/82:192 32 Därigenom kan man undvika kompetenskonflikter ochadministrativa problem som kan bli följden om man inrättar det av kommittén föreslagnarepresentantskapet. Jag föreslår därför att kyrkomötet skall sammanträda varjeär. Härigenom finns varken behov av urtima sammanträden elleriavett representantskap. Kyrkomötet sammanträder enligt de nu gällande reglerna påtid och plats som regeringen bestämmer. I likhet med kommittén anser jag attdet bör fastställas en viss dag när kyrkomötets sammanträden skall börja. Ensådan ordning har flera fördelar. Sålunda underlättas t. ex. planeringen avkyrkomötets arbete om varje sammanträdestid är bestämd iförväg. Vidare torde en sådan ordning underlätta för de valda ledamöterna attanpassa sin ordinarie verksamhet till kyrkomötesuppdraget. Den torde också göradet möjligt för regeringen att planera arbetet med lagstiftningsärenden övervilka kyrkomötets yttrande eller samtycke skall inhämtas. För att få ett snabbtvalgenomslag är det enligt min mening angeläget att det nyvalda kyrkomötetsammanträder efter valet. Med hänsyn till det indirektavalförfarandet torde det inte vara möjligt för det nyvalda kyrkomötet attsammanträda tidigare än året efter det att val i hela riket tillkyrkofullmäktige har ägt rum. I likhet med kommittén anser jag att tiden börbestämmas till .