prop · G50392 · 1981-12-31 00:00:00 — Närradioföreningarna Radio , ochFöreningen är däremot kritiska till förslaget. Radio anser att det är tillräckligt attprogramutgivare annonseras i program när ordinarie programutgivare ersätts mednågon annan. har uppfattningen att det bör räcka med attdet i varje program anges vilken sammanslutning och programproducent som harsvarat för programmet, eftersom den ansvarige programutgivaren eller ersättarendå lätt kan spåras. Föreningen förklarar att det i första handrör sig om ett internt problem som bör lösas på annat sätt än det föreslagna,främst genom information. Hovrättenför gör vissa anmärkningar avredaktionell natur i fråga om lagförslagets utformning. Dessutom jjåpekarhovrätten att kommittén inte har redovisat några egentliga skäl för sittförslag att , som är exklusivt forum för mål om radio- och TV-utsändningari strid mot upphovsrättslagen eller lagen om rätt till fotografisk bild, skallvara exklusivt forum även i mål av motsvarande slag i fråga om närradiosänd-ningar.Hovrätten finner det naturligt att sådana mål, som inte kan antas ha någonnärmare anknytning fill , handläggs vid tvistemålsforum enligt deallmänna reglerna i . En annan fråga som remissinstanserna har uppmärksammat ärskyldigheten för närradiosammanslutningarna att ombesörja upptagningar avnärradioprogram och att bevara upptagningarna . Kommitténsförslag att överföra reglerna härom till en ny ansvarighetslag tillstyrks avflertalet av de instanser som yttrar sig i frågan. Två organisationer, och , för dock fram tanken att tre månaderskulle vara en tillräcklig bevarandetid. i ,Radio och socialdemokratiska ungdomsdistrikt förordar attupptagningarna ombesörjs av . anmärker attmöjligheten att utan avtal med upphovsmännen göra Prop.1981/82:92 13 sådana s.k. efemära upptagningar endast finns för radioföretagenligt 22 § upphovsrättslagen (1960:729) och i princip får göras bara meddessas egen utrustning. I likhet med kommittén och remissinstanserna anser jag attden nuvarande ansvarighetslagen bör ersättas med en ny lag med i huvudsak samma innehåll som den nuvarande lagen. Kommitténhar föreslagit att den nuvarande regleringen av ansvarighetsfrågorna ändras påen punkt! Med anledning av de erfarenheter som föreligger frånförsöksverksamheten förordar kommittén i fråga om ersättare för programutgivareen ordning som i princip överensstämmer med vad som enligt TF gäller i fråga omperiodisk skrift. Enligt dennuvarande ansvarighetslagen kan en sammanslutning som bedriver närradioverksamhetutse ersättare bara för en begränsad fidspe-riod. Varje gång ersättaren skalltjänstgöra skall detta anmälas till den myndighet som prövar frågor omtillstånd att sända närradio, dvs. Kommittén föreslåratt sammanslutningen skall kunna anmäla en ersättare en gång för alla och sedaninte behöva göra någon anmälan vid varje byte. Uppgift om vem som är ansvarigprogramutgivare för en viss sändning skall i stället lämnas i själva sändningen(jfr 5 kap. 9 och II §§ TF).Bland de remissinstanser som har yttrat sig i denna del ansluter sig flertalet fill kommitténs förslag. För egen del har jag förståelse för att det för ensammanslutning som sänder närradio är praktiskt att ha en ständig ersättare somkan träda i stället för den ordinarie programutgivaren. Dessutom underlättardet givetvis för den som bedriver verksamheten om inte anmälan behöver görasvarje gång ersättaren skall tjänstgöra. Å andra sidan är det emellerfid viktigt att det utåtframstår som klart och otvetydigt vem som har ansvaret för en sändning. Inteminst betydelsefullt är det att säkerställa att man i efterhand har bevis omvem som bär ansvaret för vad som har yttrats i en sändning. Detta är enförutsättning för att ensamansvaret och anonymitetsskyddet skall kunna upprätthållas.När det gäller periodiska skrifter kan man räkna med att det i efterhand gåratt få tag i ett exemplar med uppgift om vem som är ansvarig utgivare. Enmotsvarande möjlighet i fråga om sändningar i närradion skulle som kommitténhar föreslagit bestå i att det i sändningarna anges vem som är ansvarig. Dennalösning har i huvudsak vunnit remissinstansernas anslutning. Även jag kan godtaatt sammanslutningarna själva får svara för de upplysningar i saken som behövsom vem som är ansvarig för en sändning. Emellertid vill jag föreslå en vissförenkling av kommitténs förslag. Enligt min mening bör en sammanslutning i förväg kunnaanmäla en eller flera ersättare för obestämd tid. Det bör vara tillräckligt attuppgift om vem Prop.1981/82:92 14 som tjänstgör som programutgivare lämnas bara i sändningarav program för vilka en ersättare ansvarar i den ordinarie programutgivarensställe. Någon upplysning om att den ordinarie programutgivaren tjänstgör behövsinte. Saknas uppgift om programutgivare i en sändning, bör ansvaret alltså vilapå den ordinarie programutgivaren. Genom en sådan ordning underlättasförfarandet för den som bedriver närradioverksamhet som det skapastillräckliga garantier för att man i efterhand kan fastställa vem som har varitansvarig för en viss sändning. Som ett komplement bör det - som kommittén ocksåhar föreslagit - i sändningen anges vilken sammanslutning som sänderprogrammet. Till skillnad mot kommittén anser jag att de uppgifter som harnämnts inte bör lämnas i inledningen till program utan i slutet. Den som anseratt något ofillåtet har förekommit i programmet har därigenom bättremöjligheter att påtala detta än om uppgifterna lämnas inledningsvis. Det börankomma på fillståndsmyndigheten att informera närradiosammanslutningarna omhur systemet skall fungera. I fråga om den närmare utformningen i övrigt av den nyalagen anser jag att bestämmelserna i den nuvarande ansvarighetslagen med vissaredaktionella justeringar i allt väsenfiigt kan flyttas över oförändrade. Med anledning av vad hovrätten för haranfört om forum i mål om yttrandefrihetsbrott o.d. i närradiosändningar villjag framhålla att det kan förutsättas att antalet sådana mål bhr litet. Någrastörre prakfiska olägenheter kan därför knappast uppstå, om fingsrätt,som enhgt huvudregeln i 8 § är forum i motsvarande mål som rör SverigesRadios sändningar, normalt är forum också i mål som gäller närradio. Jag anserdärför att det saknas tillräckliga skäl att gå ifrån den ordning som har gälltunder försöksverksamheten och som har godtagits av övriga remissinstanser. Jagtillstyrker alltså kommitténs förslag på denna punkt. Slutligen anser jag i likhet med kommittén och flertaletremissinstanser att de nuvarande reglerna om skyldighet för närradiosammanslutningarnaatt spela in radioprogram i sak är lämpliga. På grund av upphovsrättsutredningensuttalande rörande de s.k. efemära upptagningarna vill jag erinra om attregleringen i den nuvarande ansvarighetslagen bygger på att närradiosammanslutningarnabetraktas som radioföretag i upphovsrättslagens mening. Ett liknande synsättligger till grund för motsvarande regler i lagen om ansvarighet för radiotaltidningar.Jag utgår från att kommittén, som den antyder i sitt remissyttrande, kommer attbehandla denna fråga i sin fortsatta översyn av upphovsrättslagstiftningen. I enlighet med vad jag nu har anfört har inom justitiedepartementetupprättats förslag till 1. lag om ansvarighet för närradio. Prop.1981/82:92 15 2. lag om ändring i , 3. lag om ändring i sekretesslagen (1980:100). Förslagenbör fogas till regeringsprotokollet i detta ärende som bilaga 3'. 9.1Förslaget till lag om ansvarighet för närradio föreslagna rubriken på lagen - närradioansvarighetslag -har idepartementsförslaget ersatts med den mera lättlästa rubriken lag om ansvarighetför närradio. Förstastycket är utformat efter förebild av 1 § första stycket . Eftersom närradiolagenskall avse endast ljudradioprogram, gäller den nya ansvarighetslagen yttrandefriheteni sådana program. Det har emellertid ansetts onödigt att i lagens övrigabestämmelser uttryckligen ange att de avser enbart ljudradioprogram. Däranvänds i stället begreppet radioprogram. Om närradiolagens tillämpningsområdeskulle utvidgas till att omfatta också när-TV, får första stycket justeras såatt också när-TV-program faller under ansvarighetsregleringen. Andrastycket överensstämmer-frånsett några redakfionella justeringarmed 1 § andrastycket i den nuvarande ansvarighetslagen. Bestämmelserna innebär att om vad som är missbruk av yttrandefriheten (2 §), meddelarskydd m.m.(5 § andra stycket, 7 § första, tredje och fjärde styckena), forum i mål omyttrandefrihetsbrott m.m. (8 §), tystnadsplikt (9 §) och efterforskningsförbud(9 a §) är fillämpliga också på närradioprogram. Eftersom dessa bestämmelser iRAL innehåller uttryck som inte utan vidare kan fillämpas på närradion, angesatt RAL:s begrepp radioprogram, programföretag och i stället skall avse närradioprogram,närradiosam-manslutning och den nya ansvarighetslagen. Likalitet som TF och reglerar den nya ansvarighetslagen alla frågor som röryttrandefriheten i mediet. Därför görs sist i andra stycket en allmän hänvisningfill bestämmelser i andra författningar. Som exempel kan nämnas skadeståndslagensföreskrifter om bestämmande av skadestånd. Bortsettfrån redaktionella ändringar överensstämmer denna paragraf med 2 § i dennuvarande ansvarighetslagen. Idenna paragraf återfinns de nya bestämmelserna om ersättare. kommenteratsi avsnitt 7. 'Bilagan har uteslutits här. Frånsett en redaktionell ändring är förslagen likalydandemed dem som är fogade till propositionen. Prop.1981/82:92 16 Paragrafen, som saknar motsvarighet i den nuvarandeansvarighetslagen, innehåller föreskrifter om vissa uppgifter som skall lämnasi slutet av en sändning av ett närradioprogram. Uppgift om vilkensammanslutning som sänder programmet skall alltid lämnas. Detta har betydelsebl. a för att en enskild som anser sig kränkt skall få veta mot vem han skallvända sig och hos vem han kan få tillgång fill en inspelning av programmet (se8 §). Om en ersättare tjänstgör i den ordinarie programutgivarens ställe, skalluppgift om vem som tjänstgör lämnas . Sägs inget, vilar ansvaret påden ordinarie programutgivaren som skall finnas anmäld hos tillståndsmyndigheten(5 §). Allmänheten kan alltså där få upplysning om vem som är programutgivareoch också närmare uppgifter om sammanslutningen och om en ersättare somtjänstgör som programutgivare. Till skillnad från kommitténs förslag saknar 4 § krav påatt sändarens placering och frekvens skall anges i en sändning. Något behov avsådana uppgifter finns inte, eftersom närradio skall få sändas bara frånsändare som ställer till förfogande. Paragraferna motsvarar, med vissa redaktionellajusteringar, 4-8 §§ i nuvarande ansvarighetslag. 15 § anges dock som en följdav det nya systemet med ersättare att den som är anmäld som ersättare äransvarig i den ordinarie programutgivarens ställe för ett program för vilkethan i sändningen av programmet anges vara programutgivare. Enligt andra stycketi 5 § vilar det straffrättsliga ansvaret i andra hand på den som är företrädareför närradiosammanslutningen. Vilken eller vilka personer som skall ansesansvariga får avgöras efter allmänna straffrättsliga principer om straffansvarför juridiska personers företrädare (se Vissa specialstraffrättsliga problem,Ds Ju 1975:23, s. 128 ff). Den nya ansvarighetslagen föreslås träda i kraft samtidigtmed den nya närradiolagen, dvs. Eftersom ocksåförsöksverksamheten med när-TV skall avslutas då, föreslås att den nuvarandeansvarighetslagen upphör att gälla . Att den nuvarande lagenupphör att gälla bör dock inte medföra att det därefter i fråga om radioprogrami sändningar i försöksverksamheten fillämpas andra regler än de som gällde dådenna pågick. Därför föreskrivs att den nuvarande ansvarighetslagen fortfarandeskall gälla i fråga om radioprogram som avses i lagen om försöksverksamhet mednärradio. Prop.1981/82:92 17 9.2 Förslaget till lag om ändring i I den uppräkning av tystnadsplikter på massmedieområdetsom finns i sista stycket i 36 kap. 5 § ersätter den nyaansvarighetslagen den nuvarande. Den nu gällande lydelsen bör emellertid även efterden tillämpas när det är fråga om vittnesförhör med någon som hartystnadsplikt enligt den nuvarande ansvarighetslagen. En övergångsbestämmelseav denna innebörd föreslås därför. 9.3 Förslaget till lag om ändring i sekretesslagen(1980:100) Förslaget till en ny lag om ansvarighet för närradio harföranlett en konsekvensändring i 16 kap. 1 § 2 sekretesslagen. De nya bestämmelserna bör inte leda till att straff förden som bryter mot tystnadsplikten enligt den nuvarande ansvarighetslagen intekan ådömas efter på grund av att denna tystnadsplikt då intelängre finns med i uppräkningen i 16 kap. 1 § sekretesslagen av vilkatystnadsplikter som bryter igenom meddelarfriheten enligt TF. Det föreslåsdärför i en övergångsbestämmelse att de äldre bestämmelserna alltjämt skalltillämpas r fråga om brott mot tystnadsplikt enligt 1 § lagen (1978:480) omansvarighet i försöksverksamhet med närradio. Jag hemställer att lagrådets yttrande inhämtas överförslagen till 1. lag omansvarighet för närradio, 2. lag om ändringi , 3. lag om ändringi sekretesslagen (1980:100). Regeringen beslutar i enlighet med föredragandenshemställan. 1981/82:92 18 Lagen(1978:480) om ansvarighet i försöksverksamhet med närradio 1 §Denna lag gäller yttrandefriheten i ljudradio- och televisionsprogram (radioprogram) som sänds med stöd av lagen (1978:479) om försöksverk samhet med närradio. Föreskrifternai 2 §,5 § andra stycket, 7 § första, tredje och fjärde styckena samt 8-9 a §§radioansvarighetslagen (1966:756) är fillämpliga på radioprogram som anges iförsta stycket. Därvid skall vad som sägs om radioprogram, programföretag ochradioansvarighetslagen i stället avse program som anges i första stycket,sammanslutning som har fillstånd att sända närradio samt denna lag. I frågorsom inte behandlas i de angivna föreskrifterna i radioansvarighetslagen eller idenna lag gäller vad som föreskrivs i annan författning. 2 §Sammanslutning, som avser att sända närradio, skall för programverk samheten utse en programutgivare med uppgift att förebygga yttrandefri hetsbrott. Ingenting får sändas mot programutgivarens vilja. Programutgivarenskall vara myndig och ha hemvist i . Han får inte vara ikonkurstillstånd. Upphör den som är utsedd till programutgivare att varabehörig eller upphör annars hans uppdrag, skall sammanslutningen omedelbartutse ny programutgivare. Sammanslutningenskall till den myndighet, som prövar frågor om fillstånd att sända närradio,anmäla vem som är programutgivare. 3 §Sammanslutningen får utse en person såsom fillfällig ersättare att tjänstgöra i stället för programutgivaren under viss angiven fid. Samman slutningen skall till den myndighet som leder försöksverksamheten anmäla vem som är ersättare och för vilken tid han har utsetts. Iövrigt gäller föreskrifterna i 2 § första och andra styckena i fråga om ersättare. 4 §Den som är anmäld som programutgivare är ansvarig för yttrandefrihets brott i radioprogram som sänds av sammanslutningen. Den som är anmäld som ersättare för programutgivare är dock ansvarig för program som sänds för vilken han är utsedd. Ärden som är anmäld som programutgivare eller ersättare inte behörig eller haruppdraget som programutgivare eller ersättare upphört, vilar det ansvar föryttrandefrihetsbrott som programutgivaren eller ersättaren skulle ha burit istället på den som är ställföreträdare för sammanslutningen. Ansvarför yttrandefrihetsbrott i radioprogram eller för medverkan till sådant brottfår inte ådömas annan än den som är ansvarig enligt första eller andra stycket. 5 §För skada på grund av yttrandefrihetsbrott i radioprogram svarar den som enligt 4 § är ansvarig för brottet. Sammanslutningenär skyldig att jämte den för brottet ansvarige ersätta skadan. Skadeståndsskyldighetfår inte åläggas annan än den som är ansvarig för skadan enligt första ellerandra stycket. 1981/82:92 19 6 § Den som enligt 4 § är ansvarig för innehållet i radioprogram skallanses ha haft kännedom om innehållet och ha medgett att programmet sändes. 7 § Sammanslutningen skall ombesörja upptagning av varje program somsänds och skall bevara upptagningen från sändningen. Rätt attkostnadsfritt taga del av upptagning av radioprogram och få utskrift av vad somhar yttrats i program har 1. justitiekanslern, 2. enskild, om han anser att yttrandefrihetsbrott mot honom har begåtts iprogrammet eller att han har lidit skada på grund av yttrandefrihetsbrott i programmetoch det ej är uppenbart att han inte berörs av programmet på ett sådant sättatt han kan vara målsägande. 8 §Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet underlåter att fullgöra skyldighet enligt 7 § att ombesörja upptagning av radioprogram eller att bevara eller fillhandahålla sådan upptagning skall dömas till böter eller fängelse i högst . Imål om ansvar för brott som avses i första stycket är justitiekanslern åklagare. Dennalag träder i kraft . Prop.1981/82:92 20 Härigenom föreskrivs följande. Denna lag gäller yttrandefriheten i radioprogram som sändsmed stöd av närradiolagen (1982:000). Föreskrifterna i 2 §,5 § andra stycket, 7 § första, tredjeoch fjärde styckena samt 8-9 a §§ radioansvarighetslagen (1966:756) ärtillämpliga på radioprogram som anges i första stycket. Därvid skall vad somsägs om radioprogram, programföretag och radioansvarighetslagen i stället avseprogram som anges i första stycket, sammanslutning som har fillstånd att sändanärradio samt denna lag. I frågor som inte behandlas i de angivnaföreskrifterna i radioansvarighetslagen eller i denna lag gäller vad somföreskrivs i annan författning. En sammanslutning, som avser att sända närradio, skall förprogramverksamheten utse en programutgivare med uppgift att förebyggayttrandefrihetsbrott. Ingenting får sändas mot programutgivarens vilja. Programutgivaren skall vara myndig och ha hemvist iSverige. Han får inte vara i konkurstillstånd. Upphör den som är utsedd tillprogramutgivare att vara behörig eller upphör annars hans uppdrag, skallsammanslutningen utse en ny programutgivare. Sammanslutningen skall till den myndighet som prövarfrågor om tillstånd att sända närradio anmäla vem som är programutgivare. 3§ Sammanslutningen får utse en person som ersättare atttjänstgöra i stället för programutgivaren. Föreskrifterna i 2 § gäller ocksåför ersättaren. 4§ I inledningen till varje närradioprogram skall, förutomsändarens placering och frekvens, meddelas vilken sammanslutning som hartillstånd att sända och vem som tjänstgör som programutgivare. Den som är programutgivare för ett radioprogram äransvarig för yttrandefrihetsbrott i programmet. Är programutgivaren inte behörig eller har uppdraget somprogramutgivare upphört, vilar ansvaret i stället på den som ärställföreträdare för sammanslutningen. Ansvar för yttrandefrihetsbrott i ett radioprogram ellerför medverkan till sådant brott får inte ådömas annan än den som är ansvarigenligt första eller andra stycket. Prop.1981/82:92 21 För skada på grund av yttrandefrihetsbrott i ettradioprogram svarar den som enligt 5 § är ansvarig för brottet. Sammanslutningen är skyldig att fillsammans med den förbrottet ansvarige ersätta skadan. Skadeståndsskyldighetfår inte åläggas annan än den som är ansvarig för skadan enligt första ellerandra stycket. 7§ Den som enligt 5 § är ansvarig för innehållet i ettradioprogram skall anses ha haft kännedom om innehållet och ha medgett attprogrammet sändes. 8§ Sammanslutningen skall se till att varje program somsänds spelas in och att inspelningen bevaras från sändningen.Rätt att kostnadsfritt ta del av en sådan inspelning och få utskrift av vadsom har yttrats i programmet har 1. jusfifiekanslern, 2. en enskild,.omhan anser att ett yttrandefrihetsbrott mot honom har begåtts i programmet elleratt han har lidit skada på grund av ett yttrandefrihetsbrott i programmet ochdet inte är uppenbart att han inte berörs av programmet på ett sådant sätt atthan kan vara målsägande. Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet underlåter attfullgöra någon av sina skyldigheter enligt 4 eller 8 §§ skall dömas till bötereller fängelse i högst . I mål omansvar för sådant brott som avses i första stycket är justitiekanslernåklagare. Denna lag träder i kraft , då lagen(1978:480) om ansvarighet i försöksverksamhet med närradio skall upphöra attgälla. 1981/82:92 22 , regeringsrådet , f. d. jusfitierå-det Ljungar. tillhandakommet utdrag av protokoll vidregeringssammanträde har regeringen på hemställan avstatsrådet och chefen för justifiedepartementet beslutat inhämta lagrådets yttrandeöver förslag till 1. lag om ansvarighet för närradio, 2. lag om ändring i , 3. lag om ändring i sekretesslagen (1980:100). Förslagenhar inför lagrådet föredragits av hovrättsassessorn . Förslagenföranleder följande yttrande av lagrådet: 1Förslaget till lag om ansvarighet för närradio Dennaparagraf upptar förpliktelser i två hänseenden: dels skall varje sändning avett radioprogram avslutas med uppgift om vilken sammanslutning som sänderprogrammet, dels skall i fall när en ersättare tjänstgör som programutgivareuppgift lämnas om vem som tjänstgör. Någon påföljd vid åsidosättande avförpliktelserna föreslås ej. Syftetmed kravet att lämna besked om ersättare är givetvis att underlätta förlyssnare att mot rätt person kunna rikta invändningar i anledning av otillåtnainslag i programmen. Av 5 § följer emellerfid, att den ordinarie programutgivarenär ansvarig för program i vilket en tjänstgörande ersättare ej angivits somprogramutgivare. Allmänhetens intresse synes därmed vara tillgodosett utan attdet erfordras någon regel om t. ex. straffpåföljd vid underlåtenhet att iprogram ge besked om ersättare. Att införa straffpåföljd enbart av hänsyn fillden ordinarie programutgivaren synes ej erforderligt. Vadangår kravet att i program ge besked om sändande sammanslutning är läget dockett annat. Här gör sig mera gällande det grundläggande synsättet,att man ej bör i lagtext ta in ett påbud som, i avsaknad av påföljdsregel, isjälva verket ej förpliktar till någonfing. Att nu avsett krav i 4 § uppfylles är inte heller oväsentligt för den allmänhet till vilken 1981/82:92 23 Lagrådet förordar därför, att någon form av påföljd stadgas genom attantingen 9 § förses med ytterligare en straffbestämmelse eller det samtidigthärmed behandlade förslaget till närradiolag kompletteras med bestämmelse ommöjlighet att återkalla sändningstillstånd om kravet åsidosätts. Sker detsenare kan övervägas att låta bestämmelsen ta sikte på 4 § i dess helhet. I syfte att framhäva, attinte endast beskedet om sändande sammanslutning utan även uppgiften omersättare skall lämnas i slutet av programmet förordas, att 4 § får följandeutformning: "Varjesändning av ett radioprogram skall innehålla uppgift om vilken sammanslutningsom sänder programmet. Om en ersättare för programutgivaren tjänstgör i dennesställe, skall uppgift lämnas också om vem som tjänstgör. Sändningen skallavslutas med dessa uppgifter." 2och 3 Övriga lagförslag Lagrådetlämnar förslagen utan erinran. 1981/82:92 24 Närvarande:statsministern , ordförande, och statsråden , , ,, Åsling, Söder, , , , , , ,, Tilländer, Ahrland, Föredragande: statsrådet om ansvarighet för närradio Föredragandenanmäler lagrådets yttrande' över förslag till 1. lag om ansvarighet för närradio, 2. lag om ändring i , 3. lag om ändring i sekretesslagen (1980:100). Föredraganden redogör förlagrådets yttrande och anför. Lagrådethar lämnat de remitterade förslagen utan erinran utom såvitt gäller 4 § iförslaget till lag om ansvarighet för närradio. Lagrådet förordar att någonform av påföljd föreskrivs för den som underlåter att uppfylla skyldighetenenligt 4 § att i ett närradioprogram ange vilken sammanslutning som sänderprogrammet. Vidare föreslår lagrådet ett förtydligande av paragrafen. Omdet skulle inträffa att en sändning avslutas utan att uppgift lämnasom vilken sammanslutning som har sänt programmet, har den som anser sig kränktav programmet möjlighet att vända sig till närradiomyndig-heten för att få vetavilken sammanslutning som har sänt.