prop · G503139 · 1981-12-31 00:00:00 — Ar 1980 utbelialades i förvaltningsbidrag. Varje kassa beslutiar själv on\ medlemsavgiftemas storlek. Flertalet försäkradebetalar en avgift i storleksordningen . Tjänstemannakassomasavgiftcsr ligger i stor utsträckning lägre än så, msdan vissa mindre gruppesr av försäkradebetalar . Den enskilde får göra avdrag isin deklaration för dessa avgifter. Kassomas samrranlagdaavgiftsintäkter var ca . Kassorna är enligtlagen skyldiga att hålla fonder som täcker kostnaderna för åtminstone ett åirs förvaltningskostnadersamt hälften av det antal dagpenningar somhar betalats ut i genansnitt under 1981/82:139 35 (AMS får föreskriva att fondltravet förviss kassa skall vara större eller mindre än enligt lagens huvudregel.) Det innebär att kassorna nu är skyldiga att fondera sammanlagt . uppgår fondema till ungefär dubbelt såmycket som detta belopp. De flest;a störrekassor har fonderat ungefär dubbelt så mycket son de ärskyldiga att fondera, nedan vissa mindre kassor f n inte uppfyller gällande fondkrav. (Se tabellen nedan.) Fondema kan sägasha två viktiga uppgifter. De skall dels fimgerasom ekonomisk reserv för utjämning mellan olika år, dels utgöra en likviditetsreserv med hänsyn till att statsbidraget utbetalas i efterskott för varje försäkringsår.Bidraget förskotteras dock genom ä-kontoutbetalningar vid fem tillfällen under året.Detta behov av likviditet avser därför som mest utgifterna . Exenpslpå arbetslöshetskassors fondering och avgifter Dagpenningkr (1981) Pondkravper medlem, kr Hotell och rest. Kcmmunalt j änstem. Som följd av fonderingen har kassornabetydande ränteirikomster. Dessa uppciick till sammanlagt ca , dvs ungefär hälften a'medlemsavgifterna. Arbetslöslietskassomasutgifter uppgick till sairmanlagt 1 824 miljkr, varav var utbet:alade ersättningartill arbetslösa och resten förvaltningsutgifter. Kassorna fick tillsammans 1 593milj kr i statsbidrag. Statsbidragen täcktesålunda av kassomas utgifter för dagpenningar och av deras samlade utgifter för dagpenningar och förvaltningskostnader. Medlemsavgifterna och ränteinkomsterna motsvarade drygt 13 resp avutgifterna, varigenom fondema totalt sett kom att öka med . Med nuvarsinde statsbidragsregler skullefondema hos de flesta större Prop.1981/82:139 37 kassor räcka till 8-10års utgifter även cm avgifterna helt slopades. Gällande krav påfondering, som nästan alla kassor ijpfyller med bredmarginal, motsvarar utgifter. Under 5-årsperioden1975 - 1980 har utgifterna för försäkringsersättningar - som framgår av följande tabell - ökat med . Högsta dagpenningklassen har vid fyra tillfällen höjts,nämligen från 130 till 160, till 180, till195 och till . Statsbidragen ökade väsentligt mer än dagpenningarna, som staten gencm andra arbetsmarlenadspolitiskaätgärder av stor omfattning har begränsatden ökning av arbetslösheten som annars hade lainnat inträffa. Den del av utgiften för dagpenningarna som kassorna själva måste finansieragenom medlemsavgifter eller på annat sätt var ungefärdensaitma är 1980 scm i löpandepriser räknat, nämligen ca . Kassorna har således i allmänhetinte behövt höja sina medlemsavgifter i takt ned pris- och löneutvecklingen. täckt sanma andel av utgifterna san år1975 skulle medlemsavgifterna ha behövtvara högre än vad de nu är. Kassorna hade dä sannolikt inte kunnat ha störrefonder än vad son krävs - dvs hälftenav nuvarande storlek - utan att höjaavgifterna särskilt för det ändamålet. dagar/år och 1981/82:139 38 Reglerna om avstängningvid självförvållad arbetslöshet En grundläggande förutsättning för rätt tillkontant stöd vid arbetslöshet har alltid varit att arbetslösheten skall vara ofrivillig. Enligt såväl lagen omarbetslöshetsförsäkring somlagen cm kontant arbetsmarknadsstödgäller son allmänt villkor att ersättning endast utgår till den som inte kan erhålla läiipligt arbete.Gällande lagstiftning innehåller ocksåregler cm i vilka fall arbetslösheten skallanses självförvållad. Självförvållat arbetslösanses den som har lämnat sitt arbete frivilligt utan giltiganledning, skilts från iirbetet på grund av otillbörligtuppförande, avvisat erbjudet liarpligtarbete, eller utan att uttryckligen ha avvisat sådant arbetie ändå genom sitt uppträdande uppenbarligen vållat att anstä.llninginte har kommit till stånd. Vad som sålunda föreskrivsi fråga om arbete gäller i tillänpligadelar även arbetsmarknadsutbilcäning. När självförvållad arbetslöshet anses föreligga mister den arbetslöse sin rätttill ersättning ijnder en fastställd period. Avstängningstidenär normalt , dvs fyraveckor. Skulle arbetet ha varat än fem nen , utgör dock avstängningstidensju resp . I de fall då det är uppenbart att den arbetslöse inte vill anta länpligt arbete skall han vara avslängdtills lian har utfört förvärsarbete . Gällande regler innefattar int(2 några krav påden arbetslöse att upprät-chålla kontakten med arbetsförmedlingen. Någonskyldighet att vara anträffbar för ett arbetserbjudande finns inte. Att någon under pågåendiB avstängningsperiodavvisar ett länpligt arbete eller vållar att en anställninginte konmer till stånd inverkar inte på ersättn.Lngsrätten. Det ärendast då. avvisandet eller vållandet sker påden i avstängningsperioden som en ny avstängning kan bli caktuell. 1981/82:139 39 Dagpenningarna börhöjas fr o m . Den löneutrveck- ling son lean beräknas ske frånden senaste höjningen till den 1juli 1982 kan beräknas motivera att dagpenningarna höjs från 210 till230 kr. Son arbetslöshetskassomassanorganisation har anfört i sin skrivelse kan det - med hänsyn tagen till den eftersläpning san inträffadei första hand mellan - finnas skäl för att höja dagpenningarna till högre belopp än230 kr. Det finns därför anledning att aktualisera ett förslag son fördesfram av den s k ,nämligen att låta arbetslöshetskassornabygga på de s1:atsbidragsberättigade dagpenningarna med en påbyggnadsdel utan statsbidrag. Det statsfinansiellaläget tillåter inte att en större höjning än scm härföreslagits gencmförs nu med mindre änatt den kan finansieras av kassorna själva.För denna påbyggnadsdel av försäkringen skulle i övrigtsamma regler gälla san för den statsbidragsberättigade delen (SOU 1971:42 s 206). Överförsäkring skullesålunda inte tillåtas. I den av utredningens betänkande föranleddapropositionen avvisade föredraganden förslaget med hänvisningtill att intresset från arbetslöshetskassomas sida inte kunde förväntas bli särskilt stort, efterscm dagpenningen föreslogs bli skattepliktig (prop 1973:56 s 196). Ävenom den av föredraganden åberopade grunden för att inte godta förslaget säkerligen hade visst fog för sig finns det inte någon pr.incipiell anledning att hindra de arbetslöshetskassor son så önskaratt bygga på dagpenningen på det föreslagnasättet. Föreliggande PM innehåller därför ett sådant förslag. Förslagetmedför ändringar i 17 § lagen cm arbetslöshetsförsäkring. 1981/82:139 40 En tänkbar väg att nöjliggöra högredagpenningar för vissa arbetslösa utan att statens utgifter påverkas äratt differentiera dagpenningarna. Syftet med en sådan reform skulle kunna vara att styra över en större del av ds; totala resursernatill dem som är arbetslösa relativt långtid txrh för vilka arbetslösheten kan antas utgöra en särsld.lt tung börda.. En differentiering av dagpenn;Lngen kan teoretiskt gencmföras på olika sätt. Eh viktig utgängsspunktmåste vara att differentieringen inteblir administrativt kotplicerad. Differentieringen föreslås därför bli knutentill det system för beräkning av karenstid och ersättningsperioderson nu gäiler. Ett sådant systan slculle sannciikt intebehöva innebära något nämnvärt merarbeteför arbetslöshetskassorna. Redan f n måste nämligenkassorna hålla reda pä närkarensvillkoret sleall uppfyllas (se s 4). Den tXå under vilken den lägre ersättningen skall utgå kan länpligen bestänmas . Inom ungefär samnakostnadsram san den tidigare diskuterade höjningenav högsta dagpenning för alla arbetslösa är det möjligt att - exanpelvis - höja dagpenningen till för dem som har varit arbetslösa mer än30 dagar. En sådan ordning förutsätter att 17 § lagen cm arbetslöshetsförsäkring ändras såatt dagpenningen av en ersättningsperiod sätts red med 40 krper dag. Stzatsbidragen bestårsom nämnts av grundbidrag, progressi\A3idragoch förvaltningsbidrag. Grundbidragen bör även i fortsättningen uppgåtill saitma belopp som det kontanta arbetsmarknadsstödet (KAS). Regeringen avser att föreslå riksdagenen höjning av KAS fr o m . 1981/82:139 41 Progressi\4>idragen ärbl a beroende av dagpenningens storlek. Qn kassorna i fortsättningen tillätsinrätta dagpenningklasser utan någon övre gräns fördagpenningens storlek, bör bidragen berälenas endast påden del av dagpenningen scm ligger inan ramen för visst högsta belcpp - den bidragsberättigande dagpenningen, 210 resp on endifferentiering genanförs i enlicet med vad som harsagts. Progressi\ldragets fasta del bör slopas och ersättasav en uppräkning av den rörliga delen. Det nya progressi\*)idraget bör uppgå tillviss procentuell andel av den del av den bidragsberättigande dagpenningen scm inte täcks av grundbidrag. Denna procentuella bidragsandelbör vara densamma för alla dagpenningklasser. De kassor san sä vill börfä beräkna progressivbidraget genensamt föralla dagpenningklasser, vilket kan ge administrativa förenklingar. F n utgårprogressivbidragets rörliga del bara till kassor som redovisarmer än 1,5 dagars arbetslöshet per medlem och år i resp dagpenningklass. Härföreslås att bidraget i fortsättningenskall utgå även vid lägre arbetslöshet. Enligt den nya tabell för progressivbidraget som föresläs (bilaga 2)ökar bidragen från O % i kassor utan arbetslöshet till av underlaget i kassor sanredovisar 22 eller fler ersättningsdagarper medlem och är. FÖrvaltningsbidraqet är relativt litet, och dess leonstruktion motverkari viss mån progressi'\*)idragets syfte att särskilt stödjakassor med stor arbetslöshet. Detta bidrag bör nu slopas. Förslagetinnebär en minskning av kassomas inkanstermed vilket motsvarar per utgiven dagpenning, I bilaga 2 visas den tabell som föreslås ersätta förordningensnuvarande tre tabeller för progressi-\*idragets fasta och rörliga delar samt förvaltningsbidraget. De föreslagnaprogressivbidragens storlek i kassor med olilea hög arbetslöshet visas också grafiskt med den övre kurvan pä diagrammst i bilaga 3. I bilaga 4visas hur stor kostnad 1981/82:139 42 per medlem och årsom varje arbetslöshetskassa enligt sanma förslag självbehöver täcka vid olika arbetslöshetstal.Sistnämnda kostnader skall täckas av medlemsavgifter, räntor eller uttag från kassomas fonder. Bilaga 3 och 4 visar endast direkta effekter av dediskuterade ändringarna av reglerna för progressivbidrag och förvaltnings-bidrag. I bilagorna 5 och 6 visas på mDtsvarande sättstatsbidragen och kassomas nettoutgifter cm dagpenningar och grundbidrag höjs enligt vad som sägs i denna PM som ds nya progressirfsidra-gen införs. Förslagen om progressi-idrag och förvaltningsbidrag kan beräknas innebäraatt statens utgifter minskar med inte fullt och att arbetslöshetskassomas inkomster minskar msd ca per medlemoch år. Beräkningarna avser en genomsnittlig dagpenning av 210kr - dvs nuvarande högsta dagpenning - och arbetslösheten har beräknatstill per medlem och år. 4, Krav på kassomasfonder Med hänsyn till att statsbidrag=n täcker störredelen av arbetslöshetskassomas kostnader framstår nuvarande krav på fonduppbyggnad scm alltförsträngt. sänktes fonderingskravet från till av kassomas årsutgifter förersättning; en ytterligare särikning börnu kunna ske. Kravet på fondering bör således inte sättas högreän till en tredjedel av utgivna ersättningsbelopp under det sistförflutna räkenskapsåret, efter avdrag för preliminär skatt. Det innéoär attfondema i samtliga kassor med god marginal täckerett års nettoutgifter med de statsbidragsom föreslås i d£nna pronemoria. Förslaget föranlederändring i 56 § första stycketlagen om arbetslöshetsförsäkring. Regler om avstängningfrån ersättning utredning om en allmän arbetslöshetsförsäkring, ALF-utred-ningen,behandlade i sitt betärteande Allmän arbetslöshetsförsäkring (SOU1978:45) ingående reglerna om självförvållad arbetslöshet.Utredningens förslag i denna del byggde på de då liksom nu gällande principerna, vilka innebär att (äensom anses självförvållat arbetslös skall stängasav från ersättning. 1981/82:139 43 föreslogs dock förändringar.Enligt utredningens mening borde avstängningsreglernautfomas så att de stimulerade den försälerade att sä snart som möjligtta kontakt med arbetsförmedlingen vid inträffad arbetslöshetoch att upprätthålla sådan kontakt även under avstängningsperioden.Utredningen föreslog därför att denuvarande avstängningsperiodema skulle fördubblas son de avstängda Skulle ges möjlighetatt förkorta avstängningstiden till samma längd som enligt nu gällande regler genom att vara arbetssökande på förmedlingen. Vidare föreslogutredningen att försäkrad som under avstängningstidenexenpelvis avvisade ett erbjudande cm länpligtarbete skulle kunna bli avstängd på nytt, cm inte den nya avstängningstiden rymäesincm den pågående avstängningstiden. Utredningens förslaghar fått ett positivt mottagande vidremissbehandlingen. Att reglerna utformas såatt den avstängde uppmuntras att stå kvar som arbetssökandepå arbetsförmedlingen har tillstyrkts av så gott som samtliga remissinstanser. Fleraremissinstanser har dock förordat en enklare utformning avreglerna. Förslaget att ny avstängning skall kunna ske under pågående avstängningsperiod har genomgående accepterats. Avstängningar enligt nuvarande regler är såledeskortvariga. Med hänsyn till betydelsen av att denenskilde aktivt verkar för att begränsa arbetslöshetstidenbör avstängningstiderna nu förlängas. Förlängningen bör i huvudsak ske på det sätt som har föreslagit, men den bör innebära en viss förlängning även för dem somunder avstängningen söker arbete gencm förmedlingen. Avstängningstiden bör förlängas såatt den i normalfallet uppgår till sexveckor, dvs mer än f n. Arbetsförmedlingenskall även arbeta för att finna en länplig anställning förden arbetslöse. Därför är det väsentligt att den arbetslöse ocksåunder avstängningsperioden upprätthållerkontakten med förmedlingen för att självkunna ta del av utbudet av lediga platser och för att ge förmedlingen tillfälle att göraden utredning som behövs för att den skall kunna föreslå arman åtgärd. En allnänsträvan bör vara att utfo.ana 1981/82:139 44 ersättningsreglerna så att de främjarden arbetslöses kontakter msd arbetsförmedlingen och därigenombidrar till att förkorta arbetslöshetsperioderna. Avstängningsreglerna bör konstruereis så att de uppmuntrar den avstängde att upprätthålla kontakten ned förmedlingen. Den kritik som frånremissinstansernas sida har riktats mDt ÄLF-utredningensförslag går i allmänhetut på att de föreslagna reglerna måste förenklas. De av utredn.Lngen föreslagna reglerna har ansetts kunna bliadministrativt betungände. Flera remissinstanser, bl aAMS, LO, TCO och Arbetslöshetskasso:mas samorganisation, hardärför föreslagit att avstängningstidiänanges i eljest ersättningsberättigade dagar i stället för som f n i lealenderdagar (blandvilka även arbetsfria dagar ingår). Det av nämndaremissinstanser förordade systemet bygger på samma princip som det som tillänpas . Det innefattar krav påbl a att deii arbetslöse skall vara anmäld som arbetssökandehos arbetsförmedlingen för att avstängningstidenskall löpa. Denna av remissinstanseinia föreslagna utformning av avstängningsreglerna torde vara lättare att förklaraför de berörda än det systemsom utredningen har föreslagit och ansluter dessutom närmare till övrigaregler för försäkrijigen och det kontantaarbetsmarknadsstödet. Som avstängningstid'bcjr därutöver räJoias sådan tid dåden avstängde enligt arbetsgivarintyg harutfört förvärvsarbete. Den föreslagna konstruktionen >xäver att en yttersta gräns fastställs för hur länge en avstängning skall fåverka cm den arbetslöse inte söker arbete . För att avstängningstiden i normalfallet skall bli två vecl<.or längreän f n, son tiden skallkunna fördubblas cm den arbetslöse inte sökerarbete, bör avstängningstiden i fortsättningen vara högst 14, 28 eller 84 kalenderdagarberoende pä htir länge det avvisade arbetet var avsett att vara. I linje med förslagetatt den éirbetelöse skall vara anmäldson arbetssökande hos arbetsförmedJ.ingen ligger utredningens förslag att han vid fömyad självförvållad arbetslöshetunder pågående avstängningsperiod skall kunna drabbas aven ytterligare avstängning. Förslaget bördärför genanföras. 1981/82:139 45 De nu förordade förslagen nedförändringar i 30 och 31 §§ lagen om arbetslöshetsförsälering samt 27 och 28 §§ lagen omkontant arbetsmarknadsstöd. Utkast till de författningsändringar son föranledsav förslagen återfinns i bilaga 7. . Majtts kungörelse o'" fån trycket om grtindbidrag, progressivbidrag och forvaltningsbidrag ' ° tiU erkända arbetslöshetskassor; Maj:t förordnar följande med stöd av riksdagensbesluta 1 § Till erkänd arbeislösheiskassa utgår grundbidrag,progressivbidrag och (örvaliningsbidrag. Bidragen beräknas för kalenderår. Ändrad 1079: ?S6 j2 § Grundbidrag utgår med för varje utgivendagpenning. 3 §Progressivbidrag ulgår dels med ett fast belopp för varje dagpen-ningklasienligt en till denna kungörelse som bilaga 1 fogad tabell, dels med enprocentuell andel av dagpenningen före avdrag för preliminär skatt men efteravdrag av belopp, som svarar mot grundbidraget och nämnda fasta belopp.Procentandelen bestämmes i förhållande till antalet ersättningsdagar per medlemenligt en till denna kungörelse som bilaga 2 fogad tabell med tillhörandesärskilda bestämmelser. 4 § För kassa,där medlemmarna enligt 17 § lagen (1973:370) om arbetslöshetsförsäkring arfördelade på olika klasser, beräknas grundbidrag och progressivbidrag särskiltför varje klass. För dagpenning som nedsiittes till följd avöverförsäkrings- eller pensionsavdrag enligt 20 eller 21 § lagen (1973: 370)om arbetslöshetsförsäkring minskas grundbidraget och progressivbidraget imotsvarande mån. Diirvid skall j första hand progressivbidragel nedsättas. 5 §Arbetsmarknadsstyrelsen innehåller så stor del av grundbidrag ochprogressivbidrag som svarar mot den skatt som skall avdragas på utbetalddagpenning. 6 § Förvaltningsbidragutgår för verksamhetsår med en procentuell andel av ett grundbelopp om sexkronor per medlem enligt följande. 1973: 56, InU 23, rskr 251. dagar permedlem av grundbeloppet 3,00.5,99 130 9,0011,99 175 12,0014,99 200 15,0017,49 225 17,5019,99 250 20,0021,99 275 7 tj Har antagande till erkund arbcLslushctskassj gällt vi.isdel jv . . kalenderår, beräknas procrcssivbidraget och föivaltningsbidraget lo: denna del av året efter förhållandena under . Företa stycket skall äga motsvarande tillämpningbeträffande beräkning av progressivbidraget för viss klass, dåklassindelningen inom erkänd arbetslöshetskassa väsentligt ändrats . 8 § Antalet årsmedlemmar under visst kalenderår motsvararen sjä.- tedel av summan av antalet medlemmar vid utgången av envar av pc- rioderna januarifebruari, marsapril, majjuni, juliaugusti, sep temberoktober och novemberdecember eller, om antagandet till er känd arbetslöshetskassa gällt endast under del av året, vid utgången av varje period, under vilken antagandet varit gällande. Antalet ersättningsdagar per medlem under visst kalenderårmotsvarar antal dagar , för vilka hel dagpenning utgått, divideratmed antalet årsmedlemmar tjnder . 9 § Vid tillämpningen av denna kungörelse skall vidberäkning av an talet ersättningsdagar och utgiven ersättning halva crsättningsdagar sam manläggas till . 10 § Grundbidrag, progressivbidrag och förvaltnincsbidragutbcial;; i efterskott för kalenderår efter ansökan till arbcismar<;naasstyfcKc:.. äger a konto utbetala bidrag per den ruari, , , och samt, när särskilda skäl föreligger, . Denna kungörelse träder i kraft , då förordningen(1956:630) om statsbidrag till erkända arbetslöshetskassor och kungörelsen(1957; 482) angående handläggningen av frågor om statsbidrag till erkända arbetslöshetskassorskall upphöra att gälla. De äldre bestämmelserna skall dock gälla förstatsbidrag avseende tiden till och med . Beräkfiing avstatsbidrag för /73 och tiden den 1 septemberden 31december 1973 skall ske efter förhållanden, som motsvarar en tolvmånadersperiod. Övergångsbestämmelser till SFS 1979:-8 Denna forordning träder i kraft . Aldrc bcNtanrirriL-l-.r{i.\]-ler tor'',-an:ic i fracu om statsbidrag som avser '.iJ före /kr:'r'.irL'-"i.t, '.r- 1981/82:139 48 Förordning utkom frän trycket om ändring i kungörelsen (1973:732) om grundbidrag, ""'" "" progressivbidrag och förvaltningsbidrag till erkända arbetslöshetskassor; Regeringen foreskriver att bilaga 1 till kungörelsen(1973: 732) om grundbidrag, progressivbidrag och förvaltningsbidriig tillerkända arbetslöshetskassor skall ha nedan angivna lydelse. Detfasta belopp enligt 3 § som , klass svarar mot varje dagpeniiingklass Denna förordning träder i kraft . Förerkänd arbetslöshetskassa, som efter ikrafttradandettillämpar dagpenningklassen195 kro nor, skali det fasta beloppet enligt 3 § utgöra . ' Scnasici>delsc 1979:388. Procressivbidrageis storlek i procent av hc bidragsunderlagel enligt 3 >j vid olika antal ersättningsdagar per medlem Särskilda bestämmelser: Vid annat antal ersättningsdagarper medlem än sådant som direkt framgår av tabellen interpolcras lineän mellande i lii-bellen angivna procenttalen, varvid det erhållna resultatet avrundastill närmaste tiondels procent. Vid lika avstånd sker avrundnlngen uppåt. 4 1981/82. 1981/82:139 50 Progressi\rf3i(3raqet Antal ersättnings- Progres;3ivbidragets Progressivbidraget i dagar per itedlem rörliga del i procent procent av skillnaden av un(3e:irlaget enligt irellandagpenning och nuvarani3e regler grtindbidrag (förslag) (kungörelsens bil 2) 2 21,5 35,0 2,25 29,5 39,3 2,5 36,0 43,6 2,75 41,4 47,6 3 45,9 51,3 3,25 49,7 54,7 3,5 53,7 57,8 4 58,5 62,8 4,5 62,8 66,7 0) CS i! O :.-3 -H Q) 0) > 60 O, rj n) 6c r-H -Ö T) 'Ö rO -H o c s o o o o oo Lag om ändring ilagen (1973:370) om arbetslöshetsförsäkring Härigenom föreskrivsatt 17. 31 och 56 §§ lagen (1973:370) om arbetslöshetsförsäkring skall ha nedstn angivna lydelse. Dagpenningfår utges i dagpenningklasser om 80_,90, 100, 110, 120, 130, 140, 150, 160, 170, 180, 190, 200 och . Erkänd arbets-löshetskassabeslutar om försäk- radsplacering i dagpenningklass. kan föreskriva att gällandelägsta dagpenningklass ej längre skall tillämpas. Dagpenning,som berättigar till statsbidrag, får utges i dagpenningklasser om 90, 100, 110, 120, 130,140, 150, 160, 170, 180, 190, 200, 210, 220, 230, 240 och . Härutöver kan enerkänd arbetslöshetskassa, med arbetsmarknadsstyrelsensmedgivande, på egen bekostnad utge dagpenning tillden försäkrade. Arbetslöshetskassan beslutar om försäkrads placeringi dagpenningklass. kan föreskriva att gällande lägsta dagpenningklass ej längre skall tillämpas. efter det att den försäkrade haruppfyllt karensvillkoret enligt bestämmelsernai 13, 15 och 16 §§ skall den dagpenning, som berättigar till statsbidrag, sättas ned med jämfört med vadsom annars skulle ha utgått. Dagpenning utges dock alltidmed lägst det belopp som skulle ha utgått ifall den försäkrade hade varit berättigad till kontant arbetsmarknadsstöd. Senaste lydelse 1981:152. Ärdet sannolikt att arbete som avses i 29 §skulle ha varat eller mer än fem men , utgör avstängningstiden sju respektiviä . I annat fall är avstängningstiden28 dagar. Ärdet sannolikt att arbete som avses i 29 §skulle har varat eller mer än fem men än , utgör avstängningstidenfem, tio respektive trettio ersättningsdagar.I avstängningstiden inräknas endast dag förvilken dagpenning skulle ha utgått, om avstängningen inte hade skett, eller dag under vilken denförsäkrade har utfört förvärvsarbete. Avstängningstiden fårdock inte överstiga 14, 28 respektive . Inträffar händelsesom avses i 29 §, beräknas ny avstängningstid i enlighet med bestäimnelserna i förstastycket, om inte den nya avstängningstidenryms inom den löpande avstängnings-tiden.