prop · G503197 · 1981-12-31 00:00:00 — Liknandesynpunkter framförs av handelskammare. Kapitalförsäkringartecknas i stor utsträckning i syfte att trygga ett förelags fortbestånd vidgenerationsväxling eller vid en kompanjons döds- 1981/82:197 195 fall.Utfallande försäkringsbelopp är avsett att användas till att erlägga arvsskatteller att lösa ut arvinge eller kompanjon från del i ett familjeföretag.Sådana försäkringar tecknas utan belåning, men möjligheten fill framtidalivförsäkringslån - mot rimliga kostnader - kan vara avgörande för omförsäkring skall tecknas. Med livförsäkringslån avses sådana lån somförsäkringsbolagen enligt av fastställda regler lämnarmot säkerhet i försäkringen. Önskar enfamiljeföretagare belåna en redan tecknad kapitatförsäkring kommerränteutgiften att hänföras till förvärvskällan kapital. Om denna ränteutgift ärså stor att den överstiger övriga intäkter inom förvärvskällan kommer förvärvskäUankapital aft utvisa underskott. Detta underskott kan då komma att bilda underlagför tilläggsbelopp. För den enskilde försäkringstagaren kommer i vissa fallkostnaderna att framstå som orimligt höga. Om en försäkring redan är belånadfinns också möjlighet att avveckla lånet genom att annullera eller nedsättaförsäkringen. Annullation eller nedsättning av en försäkring innebär dockalltid en ekonomisk förlust för försäkringstagaren. Om dödsfaUsskyddet i dennedsatta försäkringen skall behållas på samma nivå som dödsfallsskyddet nettoföre nedsättningen (försäkringsbeloppet minus lånet) krävs i regel dämtöver enavsevärd höjning av den tidigare årspremien. I många fall torde ettfamiljeföretag inte kunna klara en sådan höjning. Följden blir då attdödsfallsskyddet helt eller delvis raseras, vilket kan få allvarligakonsekvenser för ett familjeföretags fortbestånd. Enligtden föreslagna lydelsen till 10 § lagen om statlig inkomstskatt skall ränta påskuld avseende förvärv av rörelse eller fastighet få kvittas fulll ut motinkomster från näringsverksamheten. Detta skaU gälla oavsett om verksamhetendrivs i direktägd form eller via aktiebolag eller handelsbolag. Pämotsvarande sätt skall ränta pä skuld för arvs- eller gåvoskatt avseenderörelse eller fastighet få kvittas fullt ut mot inkomster från verksamheten. Riksförbundetinstämmer helt i tankegångarna bakom nämnda förslag men anser att sammamöjlighet tiU full kvittningsrält mot inkomster från näringsverksamheten börföreligga för livförsäkringslån avsedda att finansiera livförsäkringar somtecknas för att säkerställa kapital som behövs för att betala arvsskatteroch/eller förvärva rörelse eller fastighet i samband med generationsskifte. Kapilalförsäkringarnasbetydelse vid generationsskiften inom familjeföretagen har framhållits bl. a.av departementschefen i propositionen 1979/80:77 s. 20. Attgenerellt medge full kvittningsrält för livförsäkringslåneränta för personersom har sådan inkomst av näringsverksamhet som avses i förslaget fill 10 §lagen om statlig inkomstskatt och som skuUe varit berättigade till fullkvittning för låneränta avseende förvärv eller arvs- och gåvoskatt synesprincipiellt väl överensstämma med innebörden av den föreslagna 10 § i övrigt. Presumfionenför att sådana Uvförsäkringar, tecknade på näringsverksamhetens ägare ellermakes liv, avser att underlätta generationsskifte och betalning avarvsskatter, torde vara så stark alt ytterligare kriterier för full kvittningsrättinte behöver uppställas. Möjlighet fill full kvittning mot inkomst avnäringsverksamheten bör ocksä medges blivande arvinge som tecknat livförsäkringpå den som driver näringsverksamheten. Detta fömtsätter att den blivandearvingen redan har inkomst från den näringsverksamhet han avses överta vidarvfall. 1981/82:197 196 SkuUeytterligare begränsning ändå anses erforderlig bör denna ske genom att full kvittningsrättmedges intill viss nivå. Denna nivå borde i sä fall med eft strikt betraktelsesättvara relaterad till företagets resp. fastighetens värde. Eftersom detta ipraktiken kan leda till komplikationer föreslår riksförbundet i stället atteventuell begränsning görs till viss bestämd nivå angiven i visst antalbasenheter eller på annat sätt indexerad. Möjligheternaatt trygga ett familjeföretags fortbestånd vid generationsväxling försämrasavsevärt om det remitterade förslaget genomförs så att även räntor för belånadekapitalförsäkringar som tecknas för sådant ändamål kan komma att bildaunderlag för tilläggsbelopp. Omden av riksförbundet föreslagna kvittningsrätten inte skulle kunna godtasgenerellt, yrkar riksförbundet dock att för den kategori lån som ovan berörtsmedges kvittning under en övergångstid . Detta får anses vara ettminimum för att ge ifrågavarande näringsidkare möjlighet att omstrukturera sinadispositioner för kommande generationsskiften. framhåller behovet av kontanta medel isamband med frånfälle och anför att livförsäkringar, där premierna finansierasmed lån, ofta är den bästa eller enda möjliga lösningen, att det nu framlagdaförslaget innebär en kostnadsökning som kan leda tiU att försäkringsskyddetmåste reduceras samt att det i tidigare lagsfift-ningssammanhang har ansettsangeläget att inte öka nettokostnaderna. Organisafionerna pekar ocksä på viktenav kontinuitet i försäkringsbeskattningen, bl. a. med hänsyn fillförsäkringsavtalens långsiktiga karaktär, vilket enligt deras uppfattning,börleda till att nuvarande regler om underskottsavdrag och förlustavdrag börbibehållas inte bara i fråga om räntor på familjeföretagares livförsäkringslån,med vilka premierna betalats, utan också för varje annan livförsäkringstagaresom har betalat premierna med lån på försäkringen. Utredningenhar heller inte motiverat varför enbart underskottsavdragen skall ingå iunderlaget för tilläggsskatten. De allmänna avdrag som skulle kunna ingå iunderlaget är periodiska understöd och pensionsförsäkringar. Förvärvsavdragetkan egentligen ses som en del av skatteskalan. Även avdraget för ickehemmavarande barn skulle kunna bakas in i skatteskalan som en skatteredukfion.Utredningen motiverar heller inte, varför inte avdragen under tjänst skaU ingåi underlaget för tilläggsskatt. De problem som finns vid beräkningen avtilläggsskatten är sä stora att det krävs omfatiande utredningsarbete för attlösa dem. Frågan som lill sist kvarstår är att finna ett underlag förbeskattning som svarar mot personens ekonomiska bärkraft. Skattechefeni anser sig inte böra inta någon annan ståndpunkt än förslagetdå det gäller det allmänna avdraget för pensionsförsäkringspremier. Prop.1981/82:197 197 Kostnadernaför pensionering av anställda utgör inte nägot aUmänt avdrag utan föres inomförvärvskällan rörelse. Kostnaderna kan uppgå till betydande belopp ochföranleda underskott i rörelse för vilket avdrag kan göras enligt reglema omförlustutjämning. Detföreslagna systemet innebär därför att kostnaderna för pensionering avanställda kan komma att ligga till gmnd för beräkning av filläggsbelopp. uppfattning bör undantag göras för avdragsgilla kostnader förpensionering av anställda. Ifråga om sjömans- och sjöfartsbeskattningen uttalar Sveriges redareföreningatt den i enlighet med sin kritik mot avdragsbegränsningen också avvisarmotsvarande ändringar i sjömansbeskattningen samt anför: Denföreslagna konstmktionen är i och för sig en konsekvent och rimlig överföringtill denna typ av beskattning av den föreslagna begränsningen i avdrag förunderskott för fysiska personer och föranleder därför icke som sådan särskildainvändningar, men givetvis kommer det ökade antalet tabeller aft medföra merarbeteoch öka risken för misstag. Föreningen noterar också att man icke i belänkandetnärmare behandlar de förslag som erfordras i fråga om regler för beskattning avutomnordiska ombordanställda. Svenskrederinäring har gått starkt tillbaka trots den av riksdagenfastställda målsättningen att vidmakthålla en konkurrenskraftig och betydandehandelsflotta under svensk flagg. Den har gjorts till föremål för flerautredningar och i dessa har många förslag framförts angående bl.a.viss liberaUsering av nu tillämpade beskattningsbestämmelser. Syftet med dessaförslag har angivits vara att sfimulera till investeringar i en näring av storbetydelse för det svenska samhällets ekonomi och i synnerhet för dessbytesbalans. har anslutit sig tiU önskemålet att stimulera tillinvesteringar i branschen och i det av Närsjöfartsutred-ningen 1981-12-11avgivna betänkandet "Sjöfartens roU i trafikpolitiken" återfinnesockså vissa förslag i fråga om finansiering och beskattning. I detta sammanhangbehandlar enmansutredaren också underskottsavdragen vid partrederi. (S.16:28-16:30.) Därvid behandlar utredningsmannen också uttryckligen den nuremitterade promemorian angående reformerad inkomstbeskattning. Närsjöfartsutredningenavslutas i denna del med följande uttalande: "Jag viU i sammanhangetblott understryka vikten av att nybildning av företag pä sjöfartsområdet ejförsvåras, vilket som redan sagts kräver tillgång till riskvilligt kapital ävenutanför de seglande delägarnas krets. Särskilt under de känsligauppbyggnadsåren, då nya idéer skaU visa sin livskraft i konkurrens medetablerade in- och utländska konkurrenter, är det naturligt att underskottuppstår i rörelsen. Samma tendens skapas av den f. n. snabba kostnadsstegringenoch höga räntenivån. SamhäUet bör, i stället för att försvåra utbudet avriskvilligt kapital i detta skede, uppmuntra tUl sädant." ansluter sig fullt ut till kommentarer.Det bör tilläggas att kommunikationsministern också f. n. överväger på vilketsätt sjöfartsnäringens situation kan underlättas och att konkreta förslag i sädanriktning nu diskuteras mellan arbetsmarknadens parter. 1981/82:197 198 Detskulle mot denna bakgrund vara orimligt att nu föreslå ytterligarebegränsningar i den redan drastiskt beskurna möjligheten till underskottsavdragi partrederirörelse. hemställer därför att särskildaundantagsregler införes i syfte att upprätthåUa minst den redan låga nivå förunderskottsavdrag som gäller inom denna sektor. 7 Beskattningen av äkta makar Mångaremissinstanser har inte minst av administrativa skäl uttalat sintillfredsställelse med att förslaget i promemorian innebär en minskning avsambeskattningen. ÅtskiUiga har önskat längre gående eller fullständig särbeskattningav B-inkomster. Krifik har riktats mot att den särskilda kvittningsrättenvilla-kapital inte föreslås gälla mellan makar och även i övrigt mot att makarsrätt att utnyttja varandras avdrag minskar. I något yttrande framhålls dock attsamma synsätt bör läggas på inkomst- och avdragssidan. Endast i ett yttrandeförespråkas uttryckligen en ökad sambeskattning men även andra påpekar att enökad särbeskattning leder tiU att det får större betydelse för familjensskattebelastning hur inkomster och avdrag fördelar sig inom familjen. Kammarrätteni delar inte uppfattningen i promemorian att det inte finns anledningatt nu ta upp en principiell diskussion om sambeskattningen som sådan, pekarpå de administrafiva problem som sambeskattningen av B-inkomster medför ochtidigare överväganden samt anför: Detförhållandet att nu skaU genomföras en skattereform som innebär att mer än enfjärdedel av hela statsskattens belopp skall lyftas av och ersättas av andraskatteformer motiverar enligt kammarrättens mening att det allvarligt prövas omicke också den redan tidigare utredda makebeskattningen kan reformeras i deftasammanhang. De kraftigt sänkta marginalskatterna torde bidra till attbenägenheten hos makar aft genomföra transaktioner av skatteflyktskaraktärminskar. Och samhället bör inte skattemässigt diskriminera äktenskapet somsamlevnadsform genom att bibehålla den skillnad i beskattning som gäUermellan ä ena sidan äkta makar och å andra sidan sambor utan barn. SkiUnadenkommer till uttryck bl. a. i den mycket vanliga situationen att samborgemensamt köper ett radhus eUer en viUa. Motsvarande diskriminering inträder omsambor får barn. Kammarrättenföreslår den ändringen av makebeskattningen att uppdelningen i A-inkomster ochB-inkomster slopas vid ikraftträdandet av den nu aktuella reformen avinkomstbeskattningen. I tydlighetens intresse må anmärkas att kammarrättensförslag om en omedelbar makebeskattnings-reform alltså inte berör övrigasambeskattningsregler, t. ex. rätt att fördela avdrag. Närdet gäller beskattning av makar går utredningen balansgäng mellan sär- ochsambeskattning på ett sätt som inte verkar helt genomtänkt. Många exempel kananföras som visar på betydande skillnader i skatte- Prop.1981/82:197 199 mässigtutfall beroende på hur makar på olika sätt disponerar en totalt likaförmögenhetsmassa. För makar kommer det därför att bli mycket angeläget attförsöka sammanföra kapitalinkomster, ränteutgifter och villaunderskott på ettsådant sätt att underskotten kan utnyttjas maximalt. Resultatet blir en rad skattedikteradetransakfioner mellan makar resp. felredovisningar av inkomster och kostnadermed åtföljande stora kontrollproblem för skattemyndigheterna och en tungextrabelastning i det praktiska taxeringsarbetet. Förslaget beträffande makarssambeskattning står vidare i ett motsatsförhållande till detfamiljelagstiftningsarbete som går ut pä att förstärka makars möjligheter tillindividuellt ägande och ekonomiskt oberoende av varandra. Länsrätteni , som starkt understryker vikten av enkla, tydliga och lättillämpaderegler och därför med gillande noterar införandet av ett gmndavdrag somdessutom höjs till . för A-inkomster, delar i stort den uppfattning somframförs i promemorian men anser att kvittningsrätten viUa-kapital bör gälla ocksämellan makar. Makebeskattningenskall enligt förslaget ändras så att sambeskattningen av inkomster kvarstårendast vid beräkning av underlag för filläggsbelopp. Sambeskattning skall skeförst om B-inkomsten överstiger ett gmndavdrag på . Länsrättentillstyrker förslaget i denna del. Det kommer utan tvekan att minska antaletfall då de komplicerade sambeskattningsreglerna skall tillämpas. En ännu störreförenkling skulle givetvis uppnås om sambeskattningen av sådana inkomster heltupphörde. Länsrätten anser att vinsterna med en sådan åtgärd är sä stora attdet allvarligt bör övervägas om det är möjligt att genomföra den, i allsynnerhet som de nu lagda förslagen medför nya moment vid skatteberäkningen.För att inte komplicera förfarandet har gmppen medvetet föreslagit ettförenklat förfarande som inte alltid ger filtfredsstäUande resultat. Expertgmppenföreslår också att rätten till kvittning av underskott mellan makar begränsasvid beräkning av underlag för tilläggsbelopp. F. n. saknar det i stort settbetydelse vid taxeringen hur makar redovisar förmögenhet sig emeUan. Med den kvittningsbegränsningsom gruppen föreslär får de förmögenhetsrättsliga frågorna en väsentligt störrebetydelse vid taxeringen. Sannolikt får kvittningsbegränsningen fill följd en mängdtransaktioner mellan makar för att uppnå skattefördelar. Detta kan väntasmedföra att kontrollproblemen ökar och att belastningen på skattedomsto-lamablir högre. Länsrätten anser att expertgruppens förslag i denna del kommer attförsvåra taxeringsarbetet och vill därför förorda att kvittningsrätten mellanmakar behålls. Expertgmppenföreslår att sambeskattningen av makars B-inkomster vid 1984 och 1985 årstaxeringar skall avse gmndbeloppet medan den vid taxering skall avsetilläggsbeloppet. Länsrätten ifrågasätter om det finns anledning att under enså kort tidsperiod tillämpa tre olika regelsystem för sambeskattningen avmakars inkomster och förordar i stället att sambeskattningen skall avse fiUäggsbeloppetredan fr. o. m. Prop.1981/82:197 200 RRV uttalar att eftersom kvittningsrätten villa-kapitalinte skaU gälla mellan makar kommer förmodligen omföringar att ske mellanmakarna, visar ett exempel på betydelsen av vem som har inkomst resp.underskott och anför: Av detta exempel framgår att skatteplanering blir aUtviktigare. Sådan planering kommer sannolikt att automatiskt göras av personermed kunskaper i skattefrågor. För att ovannämnda snedvridande effekt avförslaget inte skall drabba personer som inte har så ingående kunskaper omskattefrågor behövs en aktiv information i dessa frågor. Höga krav kommeralltså att ställas på skattemyndigheter och andra samhällsföreträdare för attinformera vanliga inkomsttagare om frågor kring skatteplanering. RSV (majoriteten) uttalar att ett slopande av B-inkomstbegreppetskulle vara önskvärt från administrativ synpunkt. i anser att de nuvarandesambeskattningsreglerna generellt sett innebär avsevärt merarbete ur skatteadministrativsynpunkt, bl.a. stora svårigheter att rätt beräkna skatten i många faU, ochfinner det därför angeläget att gränsen för sambeskattning höjs kraftigt, gärnatill mer än . tillstyrker i och för sig konstmktionen medgrundavdrag men anser att den föreslagna avräkningsmetoden är olämplig och istället borde utformas sä att . avräknades hos vardera maken. Vidareanser att höjningen bör gälla fr. o. m. taxering och attsambeskattningen - som föreslagits bör gälla gmndbelopp och intetilläggsbelopp vid 1984 och taxeringar. Problemen som uppkommer vid beskattning av makar med B-inkomsterblir stora. Enklast vore att nu passa pä och införa fullständig särbeskattning.Ett mindre antal familjer skulle drabbas hårt och ett mindre antal göra storavinster. Så sker även på annat sätt i och med de nu föreslagna ändringarna.Övergångsbestämmelser kan eventuellt göra övergången mjukare. Analysen av effekterna av de lagda förslagen omsambeskattningen syns något förvirrande. Helt klart är att man med deföreslagna reglerna mer och mer närmar sig en heh individuell beskattning. Urförenklingssynpunkt är detta bra. anser att starka skäl talarför att redan nu ta steget fullt ut och undanröja de kvarvarande inslagen avsambeskattningen åtminstone vad gäller inkomstbeskattningen. Utöverförenklingshänsynen talar de sänkta marginalskatterna emot att ha kvar sambeskattningen.En ytterligare viktig förenkling som då blir följden är att uppdelningen pä A-och B-inkomst föriorar i betydelse. De administrativa svårigheterna medsammanläggning av B-inkomster och inte minst aUmänhetens svårigheter att räknaut sin skatt skulle då också försvinna. 1981/82:197 201 i (majoriteten): ser med tillfredsställelse att antalet fallmed sambeskattning av makars B-inkomster begränsas. försambeskattning av B-inkomster infördes . Med hänsyn till inflationen ärdet hög tid att höja beloppet fill . och göra det till ett gmndavdrag.Utredningens motivering för att vid 1984 och taxeringar bibehållanuvarande bestämmelser kan därför inte anses hållbar. föreslår istället att de nya reglema för sambeskattning av B-inkomster på tilläggsbeloppinförs redan vid 1984 ärs taxering och att gmndavdraget höjs vid 1986 årstaxering. Ur administrativ synpunkt skulle mycket vinnas om man heltkunde avskaffa begreppet B-inkomst. Detta vållar f. n. avsevärt merarbete ochdärmed merkostnader för statsverket. Av betydelse är vidare att bestämmelsernaofta är svårförståeliga för de skattskyldiga och begränsar dessas möjligheteratt själva räkna ut sina skatter. Merintäktema kanske är lägre än deadministrativa merkostnadema för det aUmänna. Vidare anser skattechefen att det vore värdefullt med ettuttryckligt uttalande att nägon ändring inte avses i möjligheten för ena makenatt dra av hela räntekostnaden i fråga om gemensamt ägd villa. Lokala skaltemyndigheten i fögderi noterar att deföreslagna bestämmelserna innebär en betydande nedgång i antalet fall. Föreningen anser att gränsbeloppet för B-inkomst, somföreslås satt tiU , bör höjas ytterligare. Det är viktigt att minskaantalet skattskyldiga med B-inkomst, då deras skatteuträkning är mycketkomplicerad. Den sammanfaller dessutom ofta med andra kompUkationer, exempelvisnågon av eUer båda begränsningsreglerna. Det kan nämnas att huvuddelen avförfrågningarna till LSM i samband med att de slutliga skattsedlarna nyligenutsändes avsåg bestämmelsema om B-inkomst. Det höjda gränsbeloppet bör f. ö.tillämpas redan fr. o. m. Härigenom begränsas det antalskattskyldiga som behöver komma i kontakt med de minst sagt inkonsekventa övergångsbestämmelsema. bör man sträva efter att helt komma ifrån sambeskattningen. På en punkt anser föreningen att man i förhållande tilldet framlagda förslaget bör kunna gå längre i förenkhngshänseende än vad somföreslagits. Det gäller uppdelningen på A- och B-inkomst. Det är ett systemsom f. n. förorsakar såväl de skattskyldiga som myndigheterna mycket besvär. Nuföreslås att B-inkomst . skall undantas från sammanläggning. Detär i och för sig ett steg i rätt riktning och undantar flertalet skattskyldigasom befinner sig i denna situation. Föreningen ifrågasätter emellertid om man inte borde slopadenna bestämmelse helt. De administrativa vinsterna synes här väga över defördel- Prop.1981/82:197 202 ningspolitiskabetänkligheter man kan ha. Föreningen föreslår därför att reglerna omuppdelning pä A- och B-inkomst utgår. Enavdragsfråga som expertgmppen berör bör emellertid kunna avgöras . Expertgmppenföreslår att makars sambeskattning av B-inkomster upphör utom vid beräkning avfilläggsskatt och om B-inkomsten överstiger . Denna regel medför vissalättnader men utgör en väsenfiig förenkUng. LO finner därför förslagetgodtagbart, särskilt som särbeskattning så långt möjligt bör eftersträvas. En fömtsättningbör emellertid vara att samma synsätt tillämpas också ifråga om rätt att föraöver inte utnyttjade allmänna avdrag till den andra maken. Expertgruppen harfunnit att starka administrativa och förenklingsskäl talar för att slopa rättenatt medge kvittning mellan makar men har inte lagt fram något förslag. LOfinner att en fullständig individuaUsering av avdragsreglerna är en minst likanaturlig utvidgning av särbeskattningens principer som lättnaderna isambeskattning av B-inkomster och finner det logiskt att båda reformerna vidtassamtidigt. LRFkritiserar effekterna av förslaget och anser att makar bör ha rätt att kvittaunderskott sinsemellan. Dädet gäller de ännii kvarstående inslagen av samtaxering av äkta makars B-inkomsterföresläs vissa uppmjukningar i den remitterade promemorian. Dessa haronekligen vissa fördelar så till vida att de inte på samma sätt som denhittillsvarande samtaxeringen av kapitalinkomster o.d. kommer att verka direkthindrande på gifta kvinnors arbetsutbud. Nägon principiell lösning haremellertid inte eftersträvats i promemorian. Tvärtom leder den föreslagnabegränsningen av underskottsavdrag och förlustavdrag till nya egendomligheterför makar som skall samtaxeras. Enbrist är att möjlighet inte finns att kvitta ett underskott på annan fastighetsom innehas av den ena maken mot överskott av kapital hos den andra maken.Något bärande motiv varför sä inte skulle kunna ske har över huvud taget inteangivits i betänkandet. Man riskerar därför att få ogynnsammabeskattningseffekter beroende endast på en irrationell uppdelning av kostnaderoch inkomster mellan de båda makarna. Särskilt för sådana makar som av etteller annat skäl inte kan vidta interna transaktioner eller omfördela tUlgångarblir effekten stötande. Denkritik som riktats mot samtaxeringen från vår sida i flera tidigare sammanhangär därför alltjämt berättigad. Enligt vär uppfattning bör i princip någonsamtaxering av B-inkomster för att höja progressionen pä sådan B-inkomst överhuvud taget inte ske. BibehåUs den, bör den åtminstone omfatta endast makamassammanlagda B-inkomster efter avdrag för underskott av B-inkomstnatur om dettanetto överstiger eft minimibelopp, förslagsvis . Ettannat problem med anknytning till den föreslagna undantagsregeln om kvittningav underskott av schablontaxerad fastighet mot överskott av Prop.1981/82:197 203 kapitalutgör makars sambeskattning. Det är enligt Handelskammarens mening angelägetatt undantaget utvidgas till att avse även överskott av kapital hos den andremaken. Handelskammaren kan inte finna att detta skulle belasta taxeringsarbeteti så hög grad som expertgmppen påstår eller i högre grad än vadsambeskattningen i sig själv medför.