prop · G50377 · 1981-12-31 00:00:00 — i anser det naturligt attupphäva bestämmelsen om statschefens tro såväl med hänsyn till den ställningsom statschefen numera har som till religionsfrihetsaspekten. iKronobergs län fiarnhåller att kommittén har redovisat starka skäl för attslopa kravet på att statschefen skall omfatta kyrkans lära. kaninte finna att förslaget skulle föregripa ett beslut i stat-kyrka-frågan.Länsstyrelsen tillstyrker därför förslaget att slopa bestämmelsen omstatschefens tro liksom förslaget att upphäva 4 § successionsordningen.Domkapitlet i har inga erinringar mot förslaget om statschefens tro.Domkapitlet framhåller emellertid att det är angeläget att den definition avsvenska kyrkans bekännelse som ingår i bestämmelserna om statschefens tro försöver till annan lagstiftning så länge sambandet mellan stat och kyrka består.Formuleringen i den föreslagna lagen om att skallvara ett evangeliskt-lutherskt trossamfund är alltför vag enligt domkapitletsmening. anser att identitet endast kan uttryckasgenom en preciserad bestämning av dess bekännelse-grund. iSträngnäs föreslår att en närmare bestämning om kyrkans bekännelse tas med ilagen om och att de i lagen föreslagna vaga formuleringarna omkyrkan som evengelisk-luthersk utgår. Riksmarskalksämbeiet, regeringsrätten, juridiskafakultetsnämnden vid universitet i , domkapitlen i . , , och , stiftsnämnden iVäxjö, för evangelisation och församlingsarbete.Biskopsmötet, samt sliflsrådenUppsala. och är i huvudsak negativa tillförslaget. Riksmarskalksämbeiet anser att statschefen skall tillhörasvenska kyrkan. Son-r en följd härav bör enligt ämbetet även övriga successionsberättigademedlemmar av det kungliga huset tillhöra detta trossamfund. Bestämmelser meddenna innebörd bör tas in I grundlag. Nåot stadgande som anger på vilket organdet ankommer att se till att kravet på statschefens tro uppfylls synes däremotenligt ämbetets mening inte erforderligt. 1 propositionen 1973:90 (sid. 173-174) n-red förslag tillny regeringsform och ny riksdagsordning rn. m. uttalade föredragandedepartementschefen bl. a. att statschefen i sin egenskap av samlanderepresentant och symbol för landet som helhet fullgör en betydelsefull funktionsom ställer stora krav på hans person. Vidare framhöll departementschefen attstatschefens hela agerande inför offentligheten måste präglas av hans roll attföreträda nationen i dess helhet. Enligt ämbetets mening kommer uppgiften att 1981/82:77 107 framträda som nationens symbol att avsevärt försvåras omstatschefen inte själv är medlem av det trossamfund som den helt övervägandedelen av det svenska folket tillhör, nämligen den . Många skullefinna det stötande om rikets högste företrädare tillhörde en religiös minoriteteller inget trossamfund alls. Som symbol för hela nationen måste statschefengivetvis dock hysa förståelse såväl för andra trossamfund, än det han själv tillhör,som för att människor väljer att inte tillhöra något trossamfund alls.Medlemskapet i innebär för övrigt inte konfessionell bundenhetför den enskilda. Den kristna traditionen i är trots sekulariseringenfortfarande stark på många håll. Särskilt kommer detta till uttryck vid deavgörande händelserna i människans liv, såsom födelse, äktenskap och död.Konungen och hans familj är även i dessa hänseenden betydelsefulla symboler förnationen. Dop, bröllop och begravningar i den kungliga familjen röner stortintresse hos allmänheten. har svårt att tro att svenskafolket skulle ha förståelse för att dessa akter genomfördes utan den medverkan. De unika krav som ställs på statschefen får därförkommitténs hänvisning till religionsfrihetsaspekten att just i detta sammanhangframstå som mindre relevant. Symbolvärdet, grundat på tradition ochhänsynstagande till folkmeningen, är här det väsentliga. Riksmarskalksämbetetsuppfattning att statschefen bör tillhöra utgör ingalunda ettställningstagande i stat-kyrka-frågan. I debatten i detta ämne har som ett förparter med skilda inställningar gemensamt önskemål uttalats att karaktären avöppen folkkyrka skall kunna bibehållas, även om nuvarande samband mellan statenoch kyrkan upphör. Att statschefen tillhör denna folkkyrka innebär därför inteenligt ämbetets mening ett befästande av statskyrkosystemet. Inte hellerkommittén anser för övrigt att en förändring av bestämmelserna om statschefenstro utgör ett ställningstagande i stat-kyrka-frågan (sid. 139). Att en regel i detta ämne finns kvar i regeringsformen harenligt regeringsrätten sin historiska förklaring i den ställning som monarkenursprungligen intog i en evangelisk-luthersk statskyrka som kyrkans främste (summusepiscopus). Det har varit naturligt att knyta beskrivningen av kyrkans läratill monarken. Stadgandet om statschefens tro har enligt regeringsrätten denbetydelsen att därmed den grundläggande definitionen av lärahar grundlags karaktär. Spörsmålet huruvida beskrivningen av svenska kyrkanslära skall vara grundlagsfäst eller ej får ses som en nyckelfråga då det gällerstatens och kyrkans inbördes relationer. En förändring på denna punkt utgörenligt regeringsrätten otvivelaktigt ett beslut som föregriper de principiellaställningstagandena i stat-kyrka-frågan. vid Uppsalauniversitet avstyrker förslagen i denna del. Nämnden anför bl. a. att det medden symbolfunktion, som regeringsformen tillägger statschefen, finns starkastatsrättsliga motiv för föreskrifter rörande statschefens tro. så längestatskyrkosystemet består. Enligt domkapideii bör statschefen, som en konsekvens av nuvarande relationer mellan kvrkaoch stat. vara medlem av och således bekänna sig till denevangeliska läran. Stadgandet i 4 § successionsordningen bör därför enligtdomkapitlet kvarstå. 1981/82:77 108 om statschefens tro bör inte, enligt domkapidei iLinköping, utgä så länge som de nära relationerna mellan staten och kyrkanbestår. framhåller att monarken har en symbolisk funktion även försvenska kyrkan. i anser att frågan om statschefens tro börbli föremål för en närmare utredning. anser inte kommitténsargumentering för att slopa bestämmelsen övertygande. 1 organisatorisktavseende hör frågan enligt samman med frågorna om hovförsamlingenoch hovkonsistoriet. Samma synpunkter framförs av stiflsrådet i . Domkapideii anser att det med den symbolfunktion som regeringsformen tilläggerstatschefen finns starka motiv för bestämmelser rörande dennes tro, sä längenuvarande relation mellan stat och kyrka består. understryker attstatschefens tro inte är någon privat angelägenhet för denne. Bestämmelsernavilar på intressen och hänsyn av offentlig natur. kan vidareknappast tänka sig en hovförsamling om statschefen inte tillhör svenska kyrkan.Domkapitlet anser därför att inga beslut tills vidare skall fattas omstatschefens tro. Domkapidei i framhåller att bestämmelsen omstatschefens tro har en grundläggande betydelse. Den gäller kyrkans bekännelse.Det är denna paragraf som anger vilken religion och tro vårt samhälle har varitbundet vid. En ändring av denna bestämmelse innebär enligt ettingrepp i relationen mellan stat och kyrka. Utredningens förslag att låtabestämmelsen utgå röjer enligt den inkonsekvens som kännetecknarbetänkandet. På samma gång som man nu överför den avgörande lagstiftningsmaktenöver kyrkan till , markerar man med en grundlagsändring att vårtsamhälle inte längre har den kristna tron såsom sin religion. Om samhället isin pluralism och sekularisering i själva grundlagen markerar att det inteerkänner den kristna tron som statsreligion, skall samhället enligt domkapitletsjälvfallet inte heller inneha den lagstiftande makten i de för kyrkansverksamhet avgörande frågorna. En utveckling som medför att staten binderkyrkan med sina övergripande sekulariserade värderingar måste kyrkan enligt domkapitletsmening starkt motsätta sig. Enligt domkapidei i måste i denna frågamot varandra vägas å ena sidan religionsfriheten och ä andra sidan detsymbolvärde, som ligger i att statschefen tillhör kyrkan. Med den relationmellan kyrka och stat som kommittén tänker sig. finner att det intefinns någon anledning att ändra de nuvarande bestämmelserna i detta hänseende.Även om bestämmelserna enbart skulle ha ett på tradition grundat symbolvärde,såsom kommittén anser, bör detta värde alltjämt tas till vara. iHärnösand kan inte tillstyrka att 4 § successionsordningen upphävs. Oavsettkungens befogenheter framstår han utåt som den som representerar , framhällerdomkapitlet.Frågan om statschefens tro kan inte vara mer aktuell än att den enligtdomkapitlets synsätt kan behandlas i samband med ett principielltställningstagande i stat-kyrka-frägan. Enligt stiftsnämnden i V«.v/ö synesfrågan om statschefens tro ha en större betydelse än utredningen framhåller att statschefenfortfarande till mycket stor del är landets ansikte utåt. Det förefallerstiftsnämnden som om i många fall mycket underliga situationer skulle uppstå,om statschefen företrädde en annan tro än den evangelisk-lutherska. Biskopsmötetanser att kommitténs argumentering inte tar tillräcklig hänsyn till förslagetsgrundläggande konsekvenser. Att upphäva 2 § regeringsform berörkyrkans bekännelse och relationen stat och kyrka. Det är enligt Biskopsmötet inkonsekventatt föreslå att paragrafen upphävs och överlåta åt staten att stiftakyrkolag. Det är därför enligt Biskopsmötet inte en oväsentlig detalj attupphäva bestämmelsen om statschefens tro. församlings- ochpastoratsförbund anser att kommittén kraftigt har överbetonatreligionsfrihetsaspekten i en fråga som har både historisk och teologiskkontur. Så länge det nuvarande sambandet mellan stat och kyrka består är detenligt förbundet önskvärt att statschefen omfattar tro. Oavsettinställningen i sak är förbundet emellertid inte helt övertygat om att fråganmåste lösas genom grundlagsreglering. Onekligen åvilar en mängd plikterstatschefen utan att fördenskull vara lagreglerade, framhåller förbundet.Stiftsrådet i stift anser att ett upphävande av bestämmelsen omstatschefens tro skulle innebära att de principiella ställningstagandena istat-kyrka-frågan föregrips. 1981/82:77 110 Regeringens proposition................................................ ........ 1 Propositionenshuvudsakliga innehåll ............................ 1 Förslagtill lag om ändring i regeringsformen ................ ........ 2 Förslagtill lag om ändring i tryckfrihetsförordningen ..... 5 Utdrag avprotokoll vid regeringssammanträde . 1 Inledning.................................................................. 6 2 Allmänmotivering..................................................... 7 2.1 Reformen som helhet....................................... ........ 7 2.1.1 Bakgrunden ......................................... ........ 7 2.1.2 1979 årskyrkomöteskommitté ............. ...... 11 2.1.3 Remissinstanserna................................ ...... 12 2.1.4 Föredragandensöverväganden............ 13 2.2 Normgivningen på det kyrkliga området.......... 15 2.2.1 Utgångspunkter.................................... ...... 15 2.2.2 Förfarandet vidlagstiftning på det kyrkliga området 19 2.2.3 Fördelningen avnormgivning mellan staten och kyrkan 24 2.3 Prästerskapetsprivilegier................................ ...... 34 2.4 Bekännelsekravetför innehavare av ämbeten och tjänster 36 2.5 De kyrkligakommunernas konstitutionella ställning ... 38 2.6 Statschefenstro.............................................. 39 3 Upprättadelagförslag.............................................. 41 4 Specialmotivering..................................................... 41 4.1 Förslaget tilllag om ändring i regeringsformen.......... 41 4.2 Förslagettill lag orn ändring i tryckfrihetsförordningen . 5 Hemställan............................................................... 48 6 Beslut ...................................................................... 48 Bilaga 1 Kommitténs sammanfattning av sina överväganden och Bilaga 2 Kommitténs författningsförslag......................... ...... 55 Bilaga 3 Sammanställning av remissyttranden över betänkandet (SOU 1981:14) Reformerat kyrkomöte, kyrklig lagsfiftning m.m. 65