prop · G503182 · 1981-12-31 00:00:00 — 1981/82:182 31 Medhänvisning lill vad jag nu har anfört hemställer jag att regeringen föreslårriksdagen att anta lagförslagen. Regeringenansluter sig lill föredragandens överväganden och beslutar alt genomproposition föreslå att anta de förslag som föredraganden har lagtfram. Prop.1981/82:182 32 Sammanfattning av betänkandet (SOU 1981:81)Skogsindustrins virkesförsörjning har skogsindustrin inte fått virkeså att industrikapaciteten kunnat utnyttjas i den utsträckning sommarknadsförutsättningarna medgett. Produktionen har således begränsats pågrund av brist på virke, vilket medfört ett bortfall av exportinkomster avbetydande omfattning. Beräkningar av storleken i)å produktionsbortfallet visaratt det är fråga om miljardbelopp. Med den stora betydelse som skogsnäringenhar för landets ekonomi och sysselsättning och med tanke på de allvarliga balansproblemvi har f. n. är det utomordentligt viktigt att försörjningen med virkesråvarakan tryggas. har avverkningarna sjunkit kraftigtjämfört med av och 1970-talets första hälft dåavverkningarna låg på en nivå som i det närmaste motsvarade den långsiktigtmöjliga-75 milj. m-'sk. Nedgången i den genomsnittliga avverkningsnivånsammanhänger delvis med lågkonjunkturen 1977 och 1978 men när skogsindustrinåter gick in i en bättre konjunktur ökade virkesutbudet inte i takt medefterfrågan. låg avverkningarna på en nivå motsvarande55-60 milj, m-'sk, 1980/81 beräknas avverkningarnauppgå till 62 milj. msk. Inom privatskogsbruket sänktes avverkningsnivån med mer än10 milj, nTsk jämfört med den förstahälften. Även inom storskogsbruket sänktes avverkningarna något efter en vissöveravverkning under början av 1970-talel, Denna sänkning kan betecknas somett led i anpassningen till en långsiktig avverkning. Under 1980-talel lederdetta till behov av ökad avverkning i privatskogsbruket. Till en del har de minskade avverkningarna kompenserats avalt skogsindustrins virkeslager minskat som importen av vedråvara ökatmarkant och exporten har minskat. Problemen med virkesförsörjningen haremellertid kvarstått trots en kraftig virkesprishöjning 1980/81 och trots attvissa avverkningsstimulerande åtgärder vidtagits. Sammanlaget har industrinskapacitet utnyttjats till under högkonjunkluråren 1979 och 1980,Med bättre tillförsel av råvara hade kapacitetsulnytljandet kunnat vara högre. Mot denna bakgrund har det varit virkesförsörjningsutredningensuppgift att analysera orsakerna till de förhållandevis låga avverkningarna samtatt komma med förslag till åtgärder för att stimulera utbudet av virkesråvara. 1981/82:182 33 Utredningen har inte sett som sin uppgift att vare siggenomföra någon ny omfattande branschutredning för skogsindustrin eller föreslånågon annan ambitionsnivå för skogsproduktionen än den som lagt fast.En grundläggande utgångspunkt har varit de riktlinjer för skogspolitiken somriksdagen beslutade om 1979, Vidare har utredningen utgått från de beslutrörande den allmänna näringspolitiken som antagit. Det innebär bl. a.att skogsnäringen liksom andra näringsgrenar skall bidra till all uppfyllamålen om full sysselsättning, ekonomisk tillväxt, balans i utrikshan-deln,regional balans samt god natur- och miljövård. Enligt det skogspolitiska beslutet är denövergripande målsättningen för skogsbruket att skogen skall skötas så att denvaraktigt ger hög och värdefull avkastning. Detta innebär bl, a, följande: Skogsproduktionenmåsle vara långsikfigt uthållig. Detta krav är en centralutgångspunkt i skogspolifiken, Skogsskölseln bör därför enligt riksdagsbeslutetinriktas på hög volymproduktion av värdefullt virke. Motiven är bl. a. att säkraskogsindustrins råvaruförsörjning och att trygga sysselsättningen iskogsnäringen och angränsande näringar, Skogsbruketskall i princip vara självfinansierat. Detta innebär att skogsbruket skalldrivas efter ekonomiska principer, Skogsbruket börsikta på en skogsproduktion som möjliggör en långsiktigt uthålligavverkningsnivå på i genomsnitt åtminstone 75 milj. msk. Ambitionsnivån på 75 milj. msk skall dock inte uppfattassom en definitiv låsning vad gäller skogsproduktionens inriktning ulan meratjäna som en allmän utgångspunkt för bedömningar av olika frågor på detskogspolitiska området. På lång sikl måste den råvaruförbrukandeskogsindustrins kapacitet anpassas till den råvarutillförsel som är möjliginom ramen för denna ambitionsnivå. Det finns emellertid ett betydande mått avflexibilitet kring den långsiktiga nivån. På kort sikt måste virkesuttagetkunna variera med hänsyn till konjunkturens växlingar. Avverkningarna underenskilda år kan ligga både över och under riktmärket 75 milj. msk utan attdetta strider mot kravet på ett långsiktigt uthålligt skogsbruk, Åven påmedellång sikt finns enligt de kalkyler som virkesförsörjningsutredningengenomfört en viss flexibilitet vad gäller awerkningsnivå. Exempelvis kan enviss sänkning av virkesförrådet tillålas . Om det däremotsker en överavverkning eller om skogsskötseln eftersatts iåratal blir del betydande konsekvenser för hela näringen. Enligt utredningens beräkningar är det i stort settbalans mellan virkestillgång och virkesbehov vid ett genomsnittligtkapacitetsutnyttjande 3 1981/82. Prop.1981/82:182 34 Detta förutsätter att det skogsskölselprogramsom beräkningarna bygger på genomförs. Skogsindustrins virkesbehov har sjunkit något under desenaste åren genom att nedläggningarna har varit större än tillkommandekapacitet. Vid början av uppgick virkesbehovet vid fulltkapacitetsutnyttjande till 63 milj, mfub vilket motsvarar en bruttoavverkningpå ca 79 milj, m'sk. Ett genomsnittligt kapacitetsutnyttjande på motsvararen bruttoavverkning på ca 67 milj, msk. Därtill kommer förbrukning avbrännved, har gjort omfattandeberäkningar av de framtida avverkningsmöjligheterna. Beräkningarna är en vidareutveckling och uppdatering av de awerkningsberäkningar som skogsutredning genomförde. Bl, a, har hänsyn tagits till att avverkningarna blev totalt sett ca 100 milj, m'sk mindre än vad skogsutredningen förutsatte, Awerkningsberäkningar av ovanstående typ förutsätter att all skogsmark utnyttjas och sköts enligt de förutsättningar som lagts in i beräkningsmodel len. Förvissa områden, speciellt de fjällnära skogarna, är det tveksamt om de awerkningskvantiteier som faller ut i avverkningsberäkningarna kan erhål las också i praktiken. Miljörestriktioner verkar också sänkande på den fillgängliga virkesmängden. Efter reduktion för tveksamma tillgångar beräknas den långsiktigt möjliga virkestillgången uppgå till omkring 70 milj, m'sk, varav privatskogsbruket bör kunna svara för ca 40 milj. msk och övriga ca 30 milj, msk, / Medan det således i stort sett är balans mellan tillgångoch efterfrågan på virke totalt sett råder ett visst underskott påbarrträdsvirke och motsvarande överskott i fråga om lövträdsvirke. Denanpassning av industrin med hänsyn härtill som efter hand är nödvändig tordekunna ske inom ramen för skogsindustrins fortgående strukturomvandling. Vid beräkningarna har genomgående förutsatts att den ökadeförbrukningen av brännved inle kommer att inkräkta på de konventionella sorfimenten. Enligt utredningens mening måste dock intensiteten i skogsvården förbättras i förhållande fill om denlångsiktiga awerkningsnivån skall kunna upprätthållas. Detta innebär bl. a. fortsattgödsling, ökad 1 gallringoch högre uttag av lövträd vid gallringarna. om lövröjningen måste inhämtas. Enligt utredningens meningär detta inte möjligt om inle kemisk bekämpning av lövsly får användas.Den långsiktigt uthålliga awerkningsnivån minskar enligt utredningensberäkningar med ca 5 milj. msk om inslaget av. lövträd fortsätter attöka och någon gödsling inte utförs. Prop.1981/82:182 35 Orsaker ull de låga avverkningarna Utredningens analys visar att det är en mängd olikafaktorer som har samverkat på sådant sätt alt avverkningsbenägenheten minskatbland skogsägarna. Av grundläggande betydelse för virkesutbudet ärutvecklingen av virkespriser och lönsamhet i skogsbruket. Vissa år under 1970-talelhar lönsamheten varit låg, särskilt i inre . kande låga avverkningarna till stor del förklaras av konjunkturläget och därmedminskat behov av råvara för skogsindustrin samt den svaga utvecklingen avvirkespriser och lönsamhet. Prishöjningarna 1979/80 och i synnerhet 1980/81 haremellertid inte resulterat i ökad avverkning i den omfattning som förväntats. Utredningen pekar dessutom på att fastighets- ochägarstrukturen påverkar intensiteten i skogsbruket. Andelen pensionärer är högoch ungefär 1/3 av skogsägarna bor inte på fastigheten. Samägandet i form avdödsbon eller på annat sätt är utbrett. En stor del av skogsägarna ärsysselsatta i andra näringar än jordbruk och skogsbruk. Av detta följer alt det ekonomiska beroendet av skog inteär så påtagligt för många skogsägare. Den allmänna skärpningen avmarginalskatterna i kombination med hög inflationstakt harmedfört att de ekonomiska motiven för att avverka har försvagats. Den debatt om skogsbruket som förts under i stort sett hela1970-talel torde för många skogsägare ha tett sig förvirrande och tvetydig.Under den första försiggick en intensiv debatt om främstöveravverkning och kalhyggen, har debatten i huvudsak handlat omatt avverkningarna varit alltför låga. Under hela decenniet har dessutom frågorsom gödsling av skogsmark, dikning av torvmarker och framför allt kemisk lövslybekämpningdiskuterats. Det kan därför ha tett sig naturligt för många skogsägareatt fråga sig om samhället önskar att de bedriver ett rationellt skogsbruk medhög intensitet i skogsvården och en hög avverkningsnivå. Det är först under deallra som ett mera allmänt tryck på skogsägarna att ökaavverkningarna kommit till stånd. Motsvarande intresse för ökad intensitet iskogsvården kan dock inte noteras. För att skogsvården skall kunna förbättrasoch avverkningarna öka krävs enligt utredningens mening ett mera entydigtbesked härom ifrån slatsmakternas sida i fråga om angelägenheten av att dessamål nås. Genom den intervjuundersökning som utredningen låtitgenomföra har bl, a. framgått att mindre god kännedom om skogsfillståndel påfastigheten kan ha varit orsaken till att vissa skogsägare inte avverkat mer.En ökad skogsbruksplanläggning är därför angelägen. Investeringarna i skogsvägar har vidare varitotillräckliga. Även brist på arbetskraft kan ha bromsat avverkningarna undersenare år. 1981/82:182 36 råder obalans mellan sysselsättningsmöjligheterna iskogsbruket och . Under den senastelågkonjunkturen har avverkningsresurserna dragits ned så att de inte varittillräckliga för den större avverkning som högkonjunkturen krävde. För att skogsvården skall kunna ökas i samband med en ökadavverkning inom privatskogsbrukel är det troligen nödvändigt att skogsägarensjälv eller hans familj utför mera av skogsvårdsarbetet. Hinder som kanföreligga för en ökad aktivitet i detta hänseende bör därför så långt möjligtundanröjas. De åtgärder som bör vidtas för att ökaavverkningsbenägenheten skall enligt utredningen uppfylla vissa kriterier. Debör inte rikta sig mot dem som någorlunda väl utnyttjaravverkningsmöjligheterna. Vidare bör de vara förenliga med en långsiktigtriktig skogsvårdspolitik t, ex, när det gäller beslåndsval och jämnhet iavverkningarna. Slutligen bör åtgärderna vara enkla att administrera. Utredningen föreslår åtgärder på tre olika områden. Som nämnts har de riktlinjer för skogspolitiken som ladesfast varit en utgångspunkt för utredningens arbete. Skogspolitiken hari allt väsentligt en inriktning som tillgodoser de krav som kan uppställas frånvirkesförsörjningssynpunkt. Det saknas därför anledning att ifrågsätta nägraprincipiella omläggningar. På några punkter har utredningen emellertid funnitatt ändringar inom ramen för skogsvärdslagstiftningen bör kunna få en awerkningsfrämjandeeffekt. En föreskrift om avverkningsskyldighet förs in iskogsvårdslagen. Avverkning skall ske i den omfattning som är lämplig medhänsyn till skogstillståndet på fasligheten, I skogsvårdslagen uppställs ettvisst minimikrav på avverkad volym. Kravet föreslås uppgå till hälften av denvolym som är möjlig att avverka med hänsyn till skogslillståndel på fasfigheten.Kravet skall beräknas för och fullgöras under vissa perioder -för störrefastigheter och för de mindre, 1 den praktiska tillämpningen är enschablonmetod nödvändig. Schablonberäkningen av avverkningskravet skall ske medutgångspunkt i vissa uppgifter om skogstillståndet som ligger till grund förfastighetstaxeringen. Skogsägare som anser alt schablonen ger ett för högt kravskall i förväg kunna få kravet prövat av som också skall hamöjlighet att medge undanlag från avverkningsskyldigheten i vissa fall, Avverkningsskyldig-helenskall gälla för alla fastigheter. Med stöd av bestämmelsen kommer 1981/82:182 37 passiva skogsägare med låg eller ingen avverkning attkunna förmås till aktivitet, Ett betydandeantal mindre fastigheter undantas från tillämpningen av bestämmelsen omransonering av slutavverkningsskogen. Den nuvarande gränsen vid 100 m-k iproduktionsförmåga höjs till 200 m'sk. Förslaget medför en påtagligadministrativ lättnad för tillsynsmyndigheterna ulan att det grundläggandesyftet med ransoneringen motverkas, Möjligheten attbesluta om avverkning av mycket gammal skog som växer dåligt utvidgas genom enändring av 6 § skogsvårdslagen. Det nu gällande kravet på att den lågatillväxten enbart skall vara förorsakad av röta och självgallring slopas. Dessutom föreslås att vidtar en justeringav föreskrifterna om lägsta slutåldrar för skog av dålig kvalitet. Ökat statligt stöd till skogsbruket Utredningen föreslår att ett program för bättre skogarantas. Ökade statliga insatser blir därvid nödvändiga. För att möjliggöra ettökat utbud av virke både är del enligt utredningensmening nödvändigt att även på andra punkter förstärka det statliga stödet. Föratt det ökade stödet skall få avsedd effekt måsle del göras effektivare ochenklare. Utredningen föreslår förstärkningar på följande punkter, Ökat stöd till eU program för bättre skogar.Enligt beräkningar är omfattningen av glesa och dåliga skogar betydande. Utredningen föreslår därför alt statsmakterna antar ett långsikfigt program för att ersätta dessa dåliga skogar med bättre skog. Delta innebär en satsning på ökad produktion som avverkningen innebär ökade möjligheter att få fram ytterligare virke. Målet bör vara alt man satsar på att avveckla de glesa och dåliga skogarna . Om programmet genomförs skapas 3 000-4 000 nya arbetstillfällen i skogsbygderna . Bidrag föreslås utgå till återväxtåtgärder med högst 90 %inom området för inre zonens "svårföryngrad skog" och med högst 70 %inom del övriga stödområdet när del gäller enskilda skogsägare. För övrigaskogsägare föreslås högst inom hela det skogliga stödområdet. Utanförstödområdet bör bidrag utgå med högst för alla ägarkategorier. Stödet tillåterväxtåtgärder i samband med avveckling av dessa skogar föreslås öka med 170milj, kr, till drygt 200 milj, kr. Utredningen föreslår också en utvidgning av stödet vid om-eller hjälpplantering till följd av skador, Statsbidragen till byggande av skogsvägarföreslås öka från 50 till 70 milj, kr. Ett rationellt nät av skogsvägar är en förutsättning för att skogsbruket skall kunna bedrivas effektivt. Det statliga stödet till byggande av 1981/82:182 38 skogsvägar har ansetts vara ett angeläget och bra medelför att nå detta syfte. Behovet av nya skogsvägar är störst i , 1 södradelarna av landet är skogsvägnätet i stor utsträckning föråldrat och måste rustasupp, Ökade anslag till översiktliga skogsinvcnieringaroch för statsbidrag lill skogsbruksplaner. Syftet med en sådanresursförstärkning är att förse samtliga enskildaskogsägare med fastighet av betydelse med skogsbruksplan. En ökadskogsplanläggning är enligt utredningens mening ett bra instrument för att ökaskogsägarens intresse för aktiva åtgärder på fastigheten. Det gäller bådeskogsvårdsåtgärder och avverkning, I en särskild skrivelse till regeringen harutredningen påtalat den långsamma genomförandelakten iskogsbruksplanläggningen, D Förslag om förenkling av stödsystemet. Enhetligstödområdesindelning föreslås liksom ett slopande av vissa gällandetidsbegränsningar. De ökade satsningarna i fråga om skogsvård,skogsbruksplaner och skogsvägar föreslås finansieras över statsbudgeten. Detökade anslaget till översiktliga skogsinventeringar bör däremot finansieras medskogsvårdsavgiftsmedel. Utredningen har ingående prövat möjligheterna all lägga ombeskattningen eller använda avgifter för att få ett generellt ekonomisktstyrmedel med vilket awerkningarna kan påverkas. De modeller som därviddiskuterats är dock förenade med betydande olägenheter. Det gäller framför allten definitiv schablonbeskattning av finsk modell som enligt utredningensbedömning inte kan genomföras i under det närmaste decenniet.Huvudskälet är att det f. n. saknas sådana uppgifter om de enskilda fasfigheternasom krävs för att schablonbeskattningen skall ge ett acceptabelt utslag medhänsyn till de faktiska avverkningsmöjligheterna. Därutöver är systemetförknippat med en rad olägenheter av principiell och teknisk natur. Utredningenhar också prövat andra modeller med inslag av schablonbeskattning. Den preliminäraskogsbeskattningen bygger på att skogsägaren beskattas för en vissschablonintäkt, ett preliminärt belopp, som skulle beräknas med utgångspunktfrån avverkningsmöjligheterna. De preliminära beloppen skulle sedan fåtillgodoräknas när awerkningsinkom-ster inflyter. Ett annat system, den särskUdaskogsskatten, innebär också att de skogsägare som inte redovisar någonskogsinkomst skulle träffas av en årlig beskattning. Till skillnad från denpreliminära skogsbeskattningen skulle den särskilda skogsskatten varadefinitiv. Någon avräkning mot senare awerkningsinkomster skulle således inteförekomma. För fastigheter som är så små att avverkning endast bör ske medflera års intervall förutsätts att 1981/82:182 39 skogskontot används för att undgå negativa effekter av densärskilda skogsskatlen. Utredningen har funnit att även dessa båda syslemskulle medföra stora problem vid tillämpningen. Då det haransetts mycket vanskligt att bedöma effekterna av denna typ av generelltekonomiskt styrmedel har utredningen stannat för att inte föreslå någon sådanåtgärd. Enligt utredningen finns del risk för att effekten kan bli att detkommer fram mindre virke om samhället ställer krav på viss intäkt från skogsbruket.Kravet kan komma att tillgodoses genom alt man tar ut en mindre kvantitet i debästa bestånden i stället för att gallra eller slutavverka de sämsta bestånden.En bidragande orsak till ställningstagandet har också varit att de redangenomförda höjningarna av taxeringsvärdena och skogsvårdsavgiften ökat denekonomiska pressen på de passiva skogsägarna. bedömning skulle en sänkning av marginalskatterna bidra lill allöka avverkningsbenägenheten. En sådan reform har också aviserats. I avvaktan påmarginalskaltereformen är det emellerfid särskilt angeläget att bl. a. ge ökademöjligheter alt utjämna beskattningeri av skogsinkomslerna för att undvika attavverkningar skjuts upp till dess reformen har genomförts. Mot den bakgrundenföreslår utredningen följande. Utvidgad insättningsråttpå skogskonto. Uppskov med beskattningen medges för hela köpeskillingen försålda rotposler och av köpeskillingen för avyttrade skogsprodukter. Förslag om rättför överlåtaren alt behålla skogskonto vid överlåtelse av fasfigheten. Dessutom föreslår utredningen, Utvidgad avskrivningsrättför skogsvägkostnader. Hela kostnaden får skrivas av , Kostnaderna förall dikning som främjar skogsbruket får dras av vid beräkningen avskogsbruksinkomster. Utredningen förordar också att egenavgifter skall tas utendast på värdet av egen arbetsinsats. 1Förslag till Lag om ändring kommunalskattelagen (1928:370) Härigenomföreskrivs att punkterna 1 och 4 av anvisningarna lill 22 § kommunalskatlelagen(1928:370) skall ha nedan angivna lydelse. 1,' Tilldriftkostnader hänförs lön eller liknande vederlag liksom un derhåll ål personal, som använts för jordbruket eller dess binäringar; undantagsförmåner, pensioner, pe riodiska utbetalningar på grund av förutvarande anställning på fastighe ten; arrendeavgift; avgäld, som hän för sig lill fastigheten; ränta på lånat kapital som nedlagts i fastigheten eller använts för dess drift; kostna der för inköp av djur, utsäde, foder, gödselmedel och dylikt; kostnader för reparation och underhåll av drift byggnader, markanläggningar och inventarier; kostnader för anlägg ning av ny skog; kostnader för vård och underhåll av skog, såsom för valtning, bevakning, väg- och bygg nadsunderhåll, skyddsdikning, skogsindelning m. m,, samt vid skogsavverkning kostnader för vir kets huggning, tillredning, utdriv ning, flottning m, m,; kostnader för försäkring av personal, byggnader, skog, gröda, djur, förråd och inven tarier som inte är alt hänföra till personlig lösegendom, m, m. Skall ersättning för avyttrade skogspro dukter behandlas som engångser sättning på grund av allframtidsupp låtelse (jfr punkt 4 tredje stycket av anvisningarna till 35 §), är kostna derna för avverkningen ändå att anse som driftkostnader i skogsbru ket. LTilldriftkostnader hänförs lön eller liknande vederiag liksom underhåll åtpersonal, som använts för jordbruket eller dess binäringar; undantagsförmåner,pensioner, periodiska utbetalningar på grund av förutvarande anställning påfastigheten; arrendeavgift; avgäld, som hänför sig till fastigheten; ränta pålånat kapital som nedlagts i fastigheten eller använts för dess drift; kostnaderför inköp av djur, utsäde, foder, gödselmedel och dylikt; kostnader förreparation och underhåll av driftbyggnader, markanläggningar och inventarier;kostnader för anläggning av ny skog; kostnader för dikning som främjarskogsbruket; kostnader för vård och underhåll av skog, såsom förvaltning,bevakning, väg- och byggnadsunderhåll, skogsindelning m, m., samt vid skogsavverkningkostnader för virkets huggning, tillredning, utdrivning, flottning m. m.;kostnader för försäkring av personal, byggnader, skog, gröda, djur, förråd ochinventarier som inte är att hänföra till personlig lösegendom, m, m. Skallersättning för avyttrade skogsprodukter behandlas som engångsersättning pågrund av allframtidsupplåtelse (jfr punkt 4 tredje stycket av anvisningarnatill 35 §), är kostnaderna för avverkningen ändå att anse som driftkostnader iskogsbruket. 1 Senaste lydelse 1981:295, 1981/82:182 41 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Till reparation och underhåll hänförs vid tillämpning avförsta stycket kostnader för sådana ändringsarbeten på ekonomibyggnad somnormalt kan påräknas i jordbruksdrift, såsom upptagande av nya fönster- ellerdörröppningar samt flyttning av innerväggar eller inredning i samband medomdisponering av ekonomibyggnad, exempelvis i samband med omläggning av driftenfrån en animalieproduklion till en annan. Åtgärd som innebär en väsentligändring av byggnaden, såsom när ett djurstall byggs om för att i ställetanvändas för helt annat ändamål, hänförs dock inte till reparation ochunderhåll. Utgifterför inköp och plantering av träd och buskar för yrkesmässig frukt-ellerbärodling får efter den skattskyldiges eget val dras av antingen i sin helhetdel år då inköpet eller planteringen har ägt rum eller genom årligavärdeminskningsavdrag. Värdeminskningsavdraget beräknas enligt avskrivningsplantill viss procent för år räknat av odlingens anskaffningsvärde. Beräkningengörs från den tidpunkt då odlingen har färdigställts. Procentsatsen förvärdeminskningsavdrag bestäms odlingen beräknas vara ekonomisktanvändbar. Föreskrifterna i punkt 4 sjätte och sjunde styckena skall tillämpas. Värdet avfastighetens egna produkter, som används för fastighetens fortsatta drift, fårföras av som driftkostnad men skall då samfidigt tas upp som intäkt. Avdrag föravsättning till pensions- eller personalstiftelse och kostnad förpensionsförsäkring får ske enligt bestämmelserna om rörelse i punkt 2 avanvisningarna till 29 §,