prop · G5032 · 1981-12-31 00:00:00 — Rätt för lulkjänslemanall besluta om yllig kroppsbesiklning under samma fömlsältningar som gäller beiräffandekroppsvisilalion, både i normalfall och i fråga om skärpl lullkonlroll. Befogenhel för lulkjänslemanall beslula om fullsländig kroppsbesiklning. Ändring avinnebörden av begreppel kroppsvisilalion så all delta omfattar även den ytligagranskning av kroppen som kan ske sedan någon har tagit av sig samlliga kläder. 1981/82:2 12 I promemorian lämnas närmare synpunkler rörande dessa fyraalternativ. Jag hänvisar därvidlag till denna. Alternativ två förordas där somden lösning för vilken övervägande skäl lalar, dvs. en befogenhel för lulkjänslemanall beslula om ytlig kroppsbesiklning under samma förutsättningar som gällerbeträffande kroppsvisilalion. Om innebörden av begreppel yllig kroppsbesiklning uttalasi promemorian all den utgör en lindrigare varianl av kroppsbesiklning. Den innefallarenligl promemorian endasi en yllre granskning av någons nakna kropp samt enundersökning av någons skägg, hår, peruk eller arm- eller benpro-teser. Vidareanges del all denna beskrivning av yllig kroppsbesiktning är avsedd all vara ullömmande.Varje annan form av kroppsbesiklning faller således uianför den ytliga. Dockanses del vara naturligt vid del prakliska genomförandel av en yllig kroppsbesiklningall den undersökle kan uppmanas alt exponera sådana eljesl dolda delar avkroppen såsom folsulor och armhålor men ingel ylleriigare. Del bör enligtpromemorian alltså inle komma i fråga all be den undersökte inla någrasärskilda kroppsslällningar för atl underiäita besiktningen. Till den närmare innebörden av promemorieförslagetåterkommer jag i det följande. Vid remissbehandlingen har allmänl erkänls all del finnsbehov av all tulltjänstemännen i vissa situationer har befogenhet alt fattabeslut om kroppsbesiklning som inle är mer ingripande. Vad man därvid pekar påär den avsevärda samhällsskada som narkotikamissbruket medför, det synnerligenslarka samhällsintresset av atl kunna förhindra all narkotika förs in i landeimen även intresset av en i övrigt effektiv lullkonlroll, fördelarna fråneffektivitetssynpunkt saml en sannolikl preventiv effekt på narkotikasmugglingen.Däremol förekommer del delade meningar om bl. a. förutsäuningarna för ell sådanlbeslut, gränsdragningen mol annan kroppsbesiklning, formerna förverkställighet m. m. Också vissa detaljfrågor berörs av remissinstanserna. Till dem som förordar eller inle har någol all erinra mol atlbehovet tillgodoses i huvudsak genom den i promemorian valda tekniska lösningenhör riksåklagaren, chefen för länsåklagarmyndighelen i ,överåklagaren i åklagardistrikt, hovrätten över och ,generaltullstyrelsen, rikspolisslyrelsen, polisstyrelserna i , Malmöoch , socialslyrdsen, ivångsme-delskominittén,och . Exempelvisanser riksåklagaren att från prakliska synpunkler slarka skäl talar för förslagel,Hovrällen bedömer lösningen ändamålsenlig 1981/82:2 13 Generaliullslyrelsen finner förslagel ulan ivekanvara all föredra framför styrelsens förslag. Rikspolisslyrelsen anser förslagelvara väl avvägt och anför bl.a. atl det frän rällssäkerhetssynpunkl inle lordeföreligga några betänkligheter. JK uttalar att han från de synpunkter han har atl beakla inlehar något alt erinra mol förslagel i vad del avser tulkjänslemans räll allföreta yllig kroppsbesiklning när del finns anledning all misslänka någon för brollmol vamsmugglingslagen. Vidare finner JK del av angivna skäl moliveral allytlig kroppsbesiktning skall kunna företas i samband med s.k. generell lullkonlroll,ulan all del föreligger misslanke om broll. Sådan besiktning bör därvid fåföretas också då någon bestämd misslänkl inle kan pekas ut men del finns skäliganledning all anta all man skulle finna smuggelgods hos en eller fiera i enviss siörre gmpp. Enligl JK bör kroppsbesiklning inle få företas på så säll alt var och en urskillningslöstunderkastas den. JK hänvisar på denna punkl lill beslämmelserna iregeringsformen. Överåklagaren i anför vissabetänkligheter mot förslaget såvill gäller skärpl lullkonlroll men vill inleavstyrka del. Också JO delar uppfallningen all lulkjänsleman bör gesökade befogenheler all undersöka personer. JO ullalar vidare: Emellertid måsle en viss försiktighet iakttas när manskall lagstifta härom. Del är ju här fråga om all begränsa en avregeringsformens fri- och rälligheler. Del är då vikligl all ha ell fullgottunderlag för de överväganden som görs så atl man inle går längre än vad som ärnödvändigt med hänsyn lill ändamålet. Innehållel i den remillerade promemorian är tämligenmagert och del är svårl all med ledning därav bedöma hur långl gående befogenhelerlull-tiänslemän behöver ges. Promemorians förslag går i viss mån längre än vad generaliullslyrelsenhar förordat och tydligen ansett erforderiigl. Vad som för mig framslår som meslbelänkligl är all enligl förslagel "yllig kroppsbesiklning" skullefå föreläs ulan all del föreligger någon konkret misstanke mol den undersökle.Del är ju ändå här fråga om en ålgärd som innebär elt allvarligl inlrång i denenskildes inlegritel. Man kan också fråga sig om lulkjänsleman i fråga om kroppsbesiklning(lål vara yllig) bör ges andra befogenheter än polismän har enligt rällegångsbalken.Vidare införs ell alldeles nytt begrepp, "yllig kroppsbesiklning", vilkeloundvikligen kommer all leda lill gränsdragningsproblem. sådant nyllbegrepp bör inle införas ulan mera ingående överväganden. 1 piomemorian harenligt min mening inle övertygande visals all den där valda lösningen börväljas framför den som generaliullslyrelsen föreslagil. Sammanfattningsvis anserjag på del föreliggande materialetall generallullslyrelsens förslag sakligl sett är all föredra. Jag villtillägga atl jag delar uppfallningen i promemorian all man inte bör gebegreppet kroppsvisilalion i varusmugglingslagen en annan innebörd än begreppelhar i annan lagstiftning. Som en allmän reflexion i anslulning lill ärendel vill jagslutligen tillägga att en möjlighet på är all ylleriigare minska påsambandet 1981/82:2 14 mellan lullkonlrollen och tvångsmeddssyslemel i rällegångsbalken.Man kan länka sig regler som ger högre befallningshavare inom tullen befogenhetall beslula om kroppsbesiklning och della oavseil om del föreligger misslankeom brott, nämligen om del med skäl kan antas att den som anländer från utrikesort olovligen medför gods. Vidare kan man i så fall berättiga tulkjänsteman ilägre ställning att besluta om kroppsbesiktning i brådskande fall. Överåklagaren i anförbetänkligheter mol elt tillåtande av ytlig kroppsbesiklning vid skärpltullkontroll och säger sig inle kunna tillstyrka förslagel i denna del. Beslutom en generell sådan kroppsbesiktning ler sig enligl dennes mening stötande.Han anser atl den enskilde lulUjänslemannen med slöd av sin behörighel frånfall lill fall bör överväga om det finns skäl lill sådanl ingrepp i denpersonliga integriteten. Gränsdragningsfrågor berörs också av andra remissinslanser.Riksåklagaren kan inte finna all ell införande av begreppel yllig kroppsbesiklningger anledning till några principiella betänkligheter och pekar på att på sättframgår av promemorian en liknande nyansering har skell i skildaförfattningar i fråga om kroppsvisilalion. Den i promemorian angivnauttömmande beskrivningen av vad som innefattas i begreppet yllig kroppsbesiktninglorde enligl riksåklagaren vara tillräcklig för alt lolkningssvårigheter skallundvikas. Hovrätten över och pekar på atl enligt det remilleradeförslagel yllig kroppsbesiklning innefallar uiöver yllre granskning av någonsnakna kropp en undersökning av någons skägg, hår, peruk eller arm-eller benproleser.Vad gäller undersökning av någons hår utgår hovrällen från atl fråga är endastom huvudhåret och ej annan behåring. Vidare är del hovrättens uppfattning atl enundersökning av arm- eller benproteser i allmänhel är från inlegritetssynpunktså ingripande atl den inle bör omfallas av begreppel yllig kroppsbesiklning, Generaliullslyrelsenuttalar all förslagel visserligen inte läcker sådan kroppsbesiklning sominnebär atl den undersökte får inta särskilda kroppsslällningar. Enligtstyrelsens uppfattning kan det dock vara lämpligl alt denna mera ingripande typav kroppsbesiklning är underkastad allmänna regler om kroppsbesiktning.Med hänsyn till all narkotika läll kan gömmas i munhålan bör dock denundersökte kunna uppmanas att öppna munnen för alt möjliggöra undersökning avmunhålan. Enligt styrelsen framgår det inte klart av förslagel om della skallanses lillålel vid yllig kroppsbesiklning. Också tulltjänstemannaförhundetanser atl ytlig kroppsbesiktning bör omfalla munhålan. Polisstyrelsen i menar all lulkjänslemännensbehörighet bör ulvidgas ylleriigare någol. Till yllig besiktning bör hänförasall besiklning, som inte berör kroppens inre håligheler. Enligt tvångsinedelskommillén lorde del inle föreligganågon egentlig Ivekan om vad som avses med kroppsvisilalion resp, kroppsbesiklning. Prop.1981/82:2 15 Samlidiglslår del dock klart alt gränsen mellan dessa två tvångsmedel blir i viss månflytande. Görsen kroppsvisilalion på det sättet all den som skall visiteras får la av sigalla kläder, är del ju nästan omöjligl all undgå all i viss mån granska den naknakroppen samlidigl som man kontrollerar all alla kläder verkligen är avtagna.Fråga blir dock naturligtvis i så fall endast om en myckel yllig och summariskkroppsbesiktning och inte om sådan mera ingående kroppsbesiklning som rymsunder kroppsbesiklning enligl 28:12 RB. kommer alluppmärksamma denna gränsdragningsfråga jämle andra vid sin översyn av tvångsmeddsinslituleni RB och andra författningar. Kommiilén har dock ännu inle påbörjat den delaljgenomgångav de olika tvångsmedlen som en sådan översyn kräver. Ensärskild fråga är hur man lagtekniskt bör gå lill väga för all sälla de rällagränserna för den kroppsbesiklning som en lulkjänsleman skall få företa ianslutning lill en kroppsvisilalion. Klart är å ena sidan alt kropps-besiktningeni fråga inle skall få innefalla undersökning av kroppens håligheler (anus, vagina)och inle heller tagning av blodprov, urinprov e.d. och än mindre någon form avläkarundersökning. Klart är å andra sidan också all en okulärbesiktning avkroppen utan all denna vidrörs skall få företas. Häremdlan ligger emellertid enrad mellanformer, t. ex. okulärbesiktning av skrev, armhålor, bröslveck, öron,näsa eller mun, som inle kan göras utan alt den besiktigade medverkar genomolika kroppsslällningar m. m. Vidare märks undersökningar av skägg, hår,peruker och proleser som inle kan genomföras rent okulärl ulan förulsäiler ellvidrörande av den besiktigade. 1 promemorian föreslås (s. 22) all den kroppsbesiklningsom skall få företas benämns "yllig kroppsbesiklning" och all denskall få innebära endasi en yllre granskning av någons nakna kropp saml enundersökning av någons skägg, hår, peruk, arm- eller benproleser (land-proteser? ),öm denna beskrivning sägs all den är avsedd all vara ullömmande och atl varjeannan form av kroppsbesiklning skall falla utanför. Del tilläggs emellertid alldet vid del prakliska genomförandel av en yllig kroppsbesiktning är naturligtatt den undersökte uppmanas atl exponera sådana eljesl dolda delar av kroppensom folsulor och armhålor men ingel ytterligare. Del bör alltså inte komma ifråga alt be den undersökle inla några särskilda kroppsslällningar för allunderlätta besiktningen. Dessa uttalanden är i viss mån motsägande. Skall en yllregranskning av någons nakna kropp bli fulll effektiv måsle den få omfalla ocksåsådana delar av kroppen som döljs av hudveck och delar av kroppen (armar -armhålor, ben - Ijumskveck, fetlvalkar - mellangärde, mage etc). Anser man att denlypen av yllre granskning inle bör vara inbegripen bör del anges uttryckligen.Över huvud tagel synes del inte lämpligl all i lagtext införa elt sådant nyllbegrepp som "yllre kroppsbesiklning" ulan all ge en legaldefinitionav del. Del kan rimligen inle fä vara en uppgifl för motiven all klargöra vargränserna skall gå när gränserna rör så ömtåliga integritets-frågor som här. Verkställighetsfrågorberörs av några. JO föreslår alt det i varusmugglingslagen las in bestämmelserom alt kroppsvisilalion och kroppsbesiklning inle får göras mer ingående änvad ändamålel med ålgärden kräver 1981/82:2 16 och alt all den hänsyn som omsländighelerna medger skall iakllas.Han hänvisar därvidlag bl. a. till 52 c § lagen om kriminalvård i anstalt.Socialstyrelsen anför bl. a. följande: Enligl förslagel skall lulkjänsleman beslula om och verkslällayllig kroppsbesiktning. Sådan åtgärd kan bl.a. innefatta att undersöka arm-ellerbenproles eller avlägsna förband över sår eller gipsbandage. I vissa av dessafall behöver några medicinska komplikationer inle uppslå i samband medåtgärden. 1 andra fall kan del emellertid vara nödvändigl, l.ex. vid avlagandeav en mer komplicerad armprotes eller etl siörre gipsbandage, all bedömningenoch åtgärden ulförs av medicinskt utbildad personal, i första hand legitimeradsjuksköterska. 1 den mån tullen inte haregen sådan personal anställd bör tilltullen på lämpligl säll knytas medicinskt utbildad personal som har all biträdavid sådana undersökningar. Bestämmelser om medicinsk personals medverkan vid yllig kroppsbesiklninglorde lämpligast kunna införas i verkslällighelsföreskrifler. Socialstyrelsenär beredd atl medverka vid utarbetande av sådana. En speciell fråga tas upp av tvångsmedelskommittén,nämligen hur en lulkjänsleman skall förfara om någon vid en tullkontrollmotsätter sig ytlig kroppsbesiktning när tiänslemannen bestämmer sig för allföreta en sådan eller motsätter sig viss typ av granskning i samband med ensådan besiklning. Kommittén uttalar att den saknar lillräcklig överblick överde problem som kan uppstå i sådana fall men anser alt frågan inle bör gåsförbi med lystnad ulan beaklas under del fortsalla lagstiftningsarbetet. Riksåklagaren behandlar en fråga som rör ledningen avförundersökning i mål angående misstanke om narkotikasmuggling där sådan misslankeuppkommer i samband med tullkontroll och fråga om kroppsbesiktningaktualiseras. Riksåklagaren redovisar därvid en av honom lill generaliullslyrelsenavlålen skrivelse i ämnet. 1 denna anförs bl.a. följande: Den i generallullslyrelsens framställning till regeringenväckta frågan om befogenhel för lulkjänsleman all beslula om kroppsbesiklning fömlsälterförfattningsändring. De inledningsvis antydda betänkligheter som frän skildahåll framförts till riksåklagaren mol den ordning som tillämpas när fråga om kroppsbesiklningaktualiseras i samband med tullkontroll inriktar sig emellertid på ell annalförhållande, nämligen del all fråga om kroppsbesiklning f. n. alltidunderställs åklagarens prövning. Del har framhållits atl denna ordning är resurskrävandeoch leder lill tidsutdräkt som drabbar inle bara tullväsendets effektivitetgenom all tullpersonal binds vid bevakningen av den misstänkte medan åklagarensöks per telefon utan även den misstänkte som måsle kvarstanna på lullstalioneni avbidan på alt åklaga-, rens beslut föreligger. Jag har vid övervägande avden akluella frågan kommit lill slulsalsen alt de olägenheier i fråga ombeslutsförfarandet som sålunda påtalats hos mig i slor utsträckning lorde hasin grund i all rådande praxis på områdel kommit alt utvecklas ulan all demöjligheter lill en mera rationell ordning som ges i varusmugglingslagens beslämmelserom ledningen av förundersökning rörande broll som avses i nämnda lag tagitstill vara. Min slutsats grundar sig på följande överväganden. Prop.1981/82:2 17 Närdel gäller förhållandel mellan polismyndighet och åklagare som undersökningsledarefinns av riksåklagaren och rikspolisslyrelsen i samråd utfärdadeanvisningar som bl. a. preciserar i vilka fall saken kan anses vara av sådanenkel beskaffenhel all polismyndighel fär vara undersökningsledare även sedanskälig misslanke uppkommit mot viss person. 1 de senasi ulfärdade anvisningarna(se riksåklagarens anvisningar angående vissa frågor rörande ledningen avförundersökning i brottmål, RÅFS 1979: 1, RÅC 1:95) har i den bilaga i vilkenförtecknats brottmål där saken normall anses vara av enkel beskaffenhetupplagils även en del brolt som påföljdsmässigl är förhållandevis allvariiga, l.ex.misshandel, slöld och grov stöld. Bland de tvångsmedel som polismyndighel somundersökningsledare normall får beslula om ulan alt överiämna saken lillåklagaren upptas bl. a. husrannsakan som ej är av siörre omfattning, kroppsvisilalionoch kroppsbesiklning. Av betydelse vid utformandet av de berörda anvisningarnahar varil bl.a. avvägningar som gällt de olika broliens frekvens och den därviddelvis sammanhängande frågan om polismyndighelens erfarenhet av utredningarrörande de olika brolien, broliens arl och juridiska konslmklion särskill med lankepå svårigheten all utreda och bedöma de objektiva och subjektiva rekvisiten,misstankens styrka och broltels rubricering, saml de akluella Ivångsmedlens karakläroch omfallning. Frågannär förundersökning som rör broll som avses i varusmugglingslagen skall ansesvara av enkel beskaffenhel bör bedömas efler rikllinjer liknande dem som gällervid tillämpningen av 23 kap. 3 § RB. Som fram-gåll av del föregående innebärvid lillämpningen av sislnämnda stadgande del förhållandel atl fråga om kroppsbesiklningaktualiseras normall inte all saken skall anses vara annal än av enkel beskaffenhel.När misslanke vid lullkonlroll uppkommer om all en resande söker smugglanarkotika genom all bära den dold under kläderna lorde som regel den gärningsom vederbörande i vart fall i inledningsskedet kan misstänkas för varavarusmuggling som inle är ringa. Frågan om förulsällningar för kroppsbesiklningföreligger är då avhängig av en bedömning främsi rörande brottsmisstankens styrka.Tullmyndighet lorde i allmänhel ha en omfallande erfarenhel av eftersökande avnarkotika i samband med kontroll av resande och av utredningsförfarandet i falldär misslanke föreligger om varusmuggling av narkotika som någon bär pä sig.Mot bakgrund härav synes vid misslanke om broll som nämnts saken normallkunna anses vara av enkel beskaffenhel i varusmugglingslagens mening. 1normalfallet bör därför enligt min mening tullmyndigheten kunna somundersökningsledare svara för fömndersökningen i de berörda fallen, i vart falli inledningsskedet, och därvid också i denna egenskap i förekommande fall la slällningtill frågan om kroppsbesiklningen av mera yllig nalur. Om fråga uppkommer om kroppsbesiklningav mera ingripande natur än en okulär granskning av kroppen, l.ex. undersökningav kroppshälighelerna, motiverar däremol såväl den i sådana fall regelmässigtsvårare bedömningen av styrkan av brottsmisstanken som tvångsåtgärdens meraingripande nalur alt saken överlämnas lill åklagare som undersökningsledare.Även i andra fall skall saken givelvis överlämnas lill åklagaren om målel i delenskilda fallel framstår som svårbedömt eller del eljesl är påkallat med hänsyntill omsländighelerna. 1 fall där del vid en kroppsbesiklning anlräffasnarkotika hos den misstänkte måsle givelvis frågan om saken är avenkel beskaffenhel åter övervägas av tullmyndigheten mol bakgrund av del utredningslägesom då uppkommit. Ofta torde ell inträde av åklagare som 2 1981/82. 1981/82:2 18 undersökningsledare då bli erforderiigl, bl.a. med lankepå all fråga orn anhållande av den misstänkte kan aktualiseras. En nyanserad lillämpning av varusmugglingslagens ochrättegångsbalkens regler enligl vad jag här anförl synes kunna få lill följdalt beslut om kroppsbesiklning av mera ytlig nalur kan meddelas av lullmyndigheli flertalet av de fall där misstanke om narkolikasmuggling av här berört slaguppkommer i samband med tullkonlroll av resande. I silt remissvar över promemorian ullalargeneraltullstyrelsen all även om riksåklagarens skrivelse innebär elt merrationellt förfarande än hillills för beslut om kroppsbesiklning - genom atlallmän åklagare normall inle behöver kopplas in för sådanl beslui - det är uppenbarlalt della förfarande inle kan ersälia promemorieförslagel, eftersom dellaförslag innebär dels atl undersökningarna kan göras i samma utsträckning som kroppsvisilalion,dels atl snabbare beslut kan fallas genom atl delta ankommer på denundersökande tiänslemannen, lar upp begreppet tulltjänstemanoch ullalar: Enligt den föreslagna laglexien gäller all såväl kroppsvisilalionsom yllig kroppsbesiklning fär företas av "lulkjänsleman". När delgäller moisvarande regler om kroppsvisilalion och kroppsbesiktning i 28 kap. RBförul-sältes atl sådan ålgärd vidtas av polisman, i normalfallet som biträde åtförundersökningsledaren enligl 23 kap. 3 § RB. Med "lulkjänsleman"torde avses all personal också kontorspersonal och annan administrativ,personal - som är verksam hos lullverkel. Enligl samfundels mening bör beslutom ytlig kroppsbesiklning vara förbehållet arbetsledande personal hos lullverkel.Regler om della kan förslagsvis inläs i intern arbetsordning för . Lagtekniska frågor las upp av några inslanser, bl. a. JK.Denne förordar en viss omredigering av den föreslagna laglexien så all del klarlframgår all andra slycket avser varje form av yllig kroppsbesiktning. JO, som alliså sakligl förordar generallullslyrelsensursprungliga förslag, har vissa invändningar mol den laglekniska lösningen i slyrelsensförslag. Bl.a. bör enligl JO bestämmelsen om kroppsbesiktning bättre anpassastill tekniken i varusmugglingslagen. JO förordar atl beslämmelsen las in somen särskild 19 a §, och utformas efter förebild av 18 §. Förslagsvis kan enliglJO beslämmelsen ges den avfattningen all i fråga om brolt som avses i I eller 3§ och som gäller narkotika lulkjänsleman har samma räll atl ulan förordnandeförelä kroppsbesiklning som enligt rällegångsbalken tillkommer polisman. Vidsådan kroppsbesiktning bör enligl JO lillämpas vad som sägs om kroppsvisilalioni 19 § andra och tredje slyckena. Mer ingående kroppsbesiklning får dockutföras endasi av läkare. JO har vissa ylleriigare synpunkler av tekniskbeskaffenhet. Slutligen lar generaliullslyrelsen upp vissatolkningsfrågor. Styrelsen uttalar följande: 1981/82:2 19 Vad som sägs om kroppsvisilalion på s. 17 fjärde stycket ipromemorian kan enligl styrelsens uppfallning endasi avse sådan generell kroppsvisilalion,som sker vid skärpl lullkonlroll enligl 19 § förslå slyckel andra punklenvarusmugglingslagen. I kommenlaren lill varusmugglingslagen (S. Jungefors E.Wahlberg: Smugglingslagsliflningen, s. 144) görs ell liknande ullalande och dåavseende jusl denna lyp av kroppsvisilalion. Vad gäller frågan om graden av misslanke m. m. vid kroppsvisilalionenligt 19 § förslå slycket förslå punklen varusmugglingslagen framgår följandeav förarbelena. 1 proposition 1960: 115 (s. 128) med förslag lill lag om slraffför varusmuggling påpekas all beslämmelserna om kroppsvisilalion i nämnda lagrumöverensstämmer med bl. a. de gällande bestämmelserna i 13 § lagen(1923: 147) om slraff för olovlig vaminförsel. Sistnämnda paragraf fick denna lydelse genom lagen(1946:866) angående ändring i lagen (nr 147) om slraff förolovlig vaminförsel. Åndringen irädde i krafl den samlidigl medden nya rällegångsbalken. 1 proposition 1946:334 (s. 15) med förslag lill dennaändring anföres endasi alt man i fråga om kroppsvisilalion föreslagit "mindrejämkningar i anledning av beslämmelserna i nya RB". hade beslämmelsernaföljande lydelse: "Undersökning ä person efler olovligen infört gods måförelagas allenast dä mol någon, som ä fartyg eller eljesl ankommer fränullandel lill ort, där tullförvallning finnes, eller mol någon, som anlräffasvid gräns- eller kuslorl föreligger på sannolika skäl grundad misstanke, allhan har på sig förstucket gods; dock må, där vederbörande chef för lull-, kusl-eller gränsbevakning finner skärpning av lullkonlrollen ä persontrafiken frånullandel med viss lägenhel eller för viss lidrymd å någon plals oundgängligennödvändig, dylik undersökning efter bevakningschefens bestämmande verkslällas åenvar med lägenhelen eller under lidrymden från utlandet lill platsenankommande person.