prop · G50396 · 1981-12-31 00:00:00 — Framskjutet preskriptionsinträde gäller också vid offentligt ackordenligt ackordslagen (1970:847). En annan nyhet i förslaget utgör institutetpreskriptionsförlängning. Det innebär att den ordinarie preskriptionstiden under vissa angivna förutsättningar får förlängas genom ett särskiltmyndighetsbeslut. Genom ett sådant beslut förlängs preskriptionstiden med enfast period . Förlängningstiden är maximerad till . För att sålång tid skall kunna uppnås, krävs således fem särskilda beslut. Förlängning av preskriptionstiden får ske om gäldenärensedan fordringen har överlämnats till indrivning gör sig av med utmätningsbaregendom i syfte att försvåra det allmännas möjligheter att få betalt förfordringen, håller sig undan eller stadigvarande vistas utomlands och därvidsaknar utmätningsbar egendom här i landet. I samtliga dessa s. k. sabptagefallbeslutar kronofogdemyndighet om förlängning. Beslutet skall obligatoriskt överprövasav vederbörande länsskatterått eller efter länsrätt. Preskriptionstidenfår enligt lagförslaget även förlängas om gäldenär har träffat enöverenskommelse om avbetalning på en skatteskuld om förlängning är nödvändigför att betalningen skall kunna fullgöras. Ettförlängningsbeslut träffar i princip alla dem - gäldenärer och borgensmän - somvid beslutstillfället var ansvariga för betalningen av fordringen. Det föreslås att lagförslaget skall träda i kraft den 1juli 1979. 1981/82:96 73 Lag ompreskription av skattefordringar m. m. Härigenom föreskrivs följande. 1 S Denna lag är tillämplig i fråga om preskription av detallmännas fordran, som skall drivas in enligt bestämmelserna i uppbördslagen (1953:272). 2 § Preskriptionstiden är . 3 § Preskriptionstiden börjar löpavid utgången av det kalenderår, då fordringen påfördes gäldenären. Harfordringen avräknats på slutlig skatt enligt uppbördslagen (1953:272) eller påslutlig avgift enligt lagen (1959:552) om uppbörd av vissa avgifter enligtlagen om allmän försäkring, m. m., löper preskriptionstiden dock från utgångenav det kalenderår, då fordringen har påförts som slutlig skatt eller slutligavgift. 4 § Har gäldenären medgivits anståndmed betalningen av fordringen eller del av denna, preskriberas fordringen i sinhelhet tidigast från utgången av det kalenderår, då anståndet upphördeatt gälla. 5 § Har enligt ackordslagen(1970:847) god man förordnats, preskriberas fordringen tidigast frånutgången av det kalenderår, då förordnandet har skett, eller, om offentligtackord har kommit till stånd, från utgången av det kalenderår, då det skall varafullgjort. 6 § Sedan fordringen har överlämnats tillindrivning, får preskriptionstiden förlängas om den som svarar för betalningenav fordringen, överlåter, upplåter eller undanskaffar egendom, som kan tas ianspråk vid indrivningen, och det kan antas ha skett för att försvåra detallmännas möjligheter att få betalt för fordringen. 7 § Sedan fordringen har överlämnats tillindrivning, får preskriptionstiden förlängas om den som svarar för betalningenav fordringen eller ställföreträdare för denne 1. saknar känt hemvist och det inte kan klarläggas var hanuppehåller sig. 1981/82:96 74 2. inte kananträffas på känt hemvist inom riket och det inte kan klarläggas var hanuppehåller sig samt det kan antas att han håller sig undan eller 3. stadigvarande vistas utomlands ochdet kan antas att egendom, som här i riket kan tas i anspråk vid indrivningen,inte förslår till betalningen av fordringen. 8 § Har den som svarar förbetalningen av fordringen skriftligen förbundit sig att betala i särskildaposter, får preskriptionstiden förlängas om det är nödvändigt för attbetalningen skall kunna fullgöras. 9 S Preskriptionstiden förlängs genombeslut. Beslutet innebär att preskriptionstiden i fråga om den beslutet avserlöper ytterligare två kalenderår. Förlängning får ske . 10 S Svarar flera solidariskt förbetalningen av fordringen, och har beslut om förlängning fattats mot en av dem,preskriberas fordringen gentemot de övriga tidigast den dag, dåförlängningstiden löper ut. 11 § Beslut om förlängning gällergenast. Försäljning av utmätt egendom eller därmed liknande åtgärd får inte ägarum innan beslutet har vunnit laga kraft. Innebörden av preskription m. m. 12 § Preskription innebär att åtgärderför att kräva ut fordringen inte längre får vidtas. Rätten att kräva utfordringen ur egendom, i vilken det allmänna har panträtt till säkerhet förfordringen berörs dock inte. 13 § Preskription av huvudfordranomfattar även fordran på ränta och annan tilläggsförpliktelse samt fordran pågrund av borgen. 14 S Svarar flera solidariskt förbetalningen av fordran, som har påförts dem vid skilda tillfällen, inverkar detförhållandet att preskription har inträtt mot någon av dem inte på de övrigasbetalningsansvar. Behörighet att fatta beslut m. m. 15 § Förlängning av preskriptionstid beslutas avden kronofogdemyndighet som skall verkställa indrivning av fordringen. Beslut om förlängning får av kronofogdemyndighet fattasutan att den som berörs av beslutet har underrättats om det som har tillförtsärendet genom annan än honom själv. 1981/82:96 75 16 § Beslut som kronofogdemyndighet har fattat medstöd av bestämmel serna i 6-7 §§ skall översändas till länsskatterätten i det län, där myndigheten är belägen. Länsskatterätten prövar om förutsättningar för förlängning har förelegat. Besvär m. m. 17 § Talan mot beslut somkronofogdemyndighet har fattat med stöd av bestämmelserna i 8 § förs genombesvär hos länsskatterätten i det län, där myndigheten är belägen. 18 § Det allmännas talan i mål omförlängning av preskriptionstid förs av den kronofogdemyndighet som harbeslutat om förlängningen. Denna lag tråder i kraft . Lagentillämpas även på fordran sorh vid ikraftträdandet ännu inte har preskriberatsenligt äldre bestämmelser. Preskription inträder dock inte i något falltidigare än vid utgången av om så inte skulle ha skett även enligtäldre bestämmelser. Lag om ändring i uppbördslagen (1953:272) Härigenom föreskrivs att i fråga om uppbördslagen(1953:272)' dels att 71 § 1 och 3 mom. skall upphöra att gälla, dels att71 § 2 mom. och 77 a § skall ha nedan angivna lydelse. 2 mom. Hararbetsgivare verkställt skatteavdrag för preliminär skatt men icke inbetalatdet innehållna beloppet, må lokal skattemyndighet icke fastställa ansvarighetför arbetsgivaren senare än efter utgången av det uppbördsår då sådankvarstående skatt skulle ha erlagts, som svarar mot preliminär skatt för detinkomstår då skatteavdraget verkställdes. Avser skatteavdraget kvarståendeskatt, må fastställelsen icke ske senare än efter utgången av detuppbördsår, under vilket skatten skolat erläggas enligt verkställd debitering. Åtgärder för indrivning av skatt, som arbetsgivareinnehållit genom skatteavdrag, må icke vidtagas senare än efter utgångenav det uppbördsår då beslut om fastställelse enligt första stycket meddelades. Har arbetsgivare underlåtit att verkställa skatteavdrag,må hans ansvarighet för skatten icke fastställas och ej heller åtgärder föruttagande av skatten vidtagas mot honom sedan arbetstagarens ansvarighet förskatten upphört enligt 1 mom. Utan hinder av vad ovan föreskrivits må kammarrätts ellerregeringsrättens beslut varigenom arbetsgivare ålagts ansvarighet förarbetstagares Hararbetsgivare verkställt skatteavdrag för preliminär skatt men icke inbetalatdet innehållna beloppet, må lokal skattemyndighet icke fastställa ansvarighetför arbetsgivaren senare än efter utgången av det uppbördsår då sådankvarstående skatt skulle ha erlagts, som svarar mot preliminär skatt för detinkomstår då skatteavdraget verkställdes. Avser skatteavdraget kvarståendeskatt, må fastställelsen icke ske senare än efter utgången av detuppbördsår, under vilket skatten skolat erläggas enligt verkställd debitering. Har arbetsgivare underlåtit att verkställa skatteavdrag,må hans ansvarighet för skatten icke fastställas sedan arbetstagarensansvarighet för skatten upphört. ' Lagen om omtryckt 1972:75. Senaste Ivdelseav lagens rubrik 1974:771, 1981/82:96 77 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse skatt verkställas inom av från utgången avdet uppbördsår då beslutet meddelades. Har den som företräder arbetsgivare, som är juridiskperson, verkställt skatteavdrag men uppsåtligen eller av grov oaktsamhetunderlåtit att betala det innehållna beloppet och ordning som i 77 §sägs, är han jämte arbetsgivaren betalningsskyldig för skattebeloppet jämte restavgift.Betalningsskyldigheten må jämkas eller eftergivas när särskilda skälföreligga. Talan om åläggande av betalningsskyldighet enligt förstastycket föres vid allmän domstol. Yrkande om åläggande av betal- Yrkande om åläggande av betal- ningsskyldighet som sagts må icke ningsskyldighetsom nu sagts må icke framställas och ej heller åtgärder för framställassedan arbetsgivarens an-indrivning vidtagas sedan arbetsgi- svårighet förskattebeloppet bortfal-varens ansvarighet för skattebelop- lit på grund avbestämmelserna i pet bortfallit på grund av bestäm- 71 §. Hos den somblivit ålagd betal-melserna i 71 §. Utan hinder härav ningsskyldighet måindrivning ske i må dom, varigenom sådan betal- samma ordning som gällerför rest-ningsskyldighet ålagts, verkställas förd skatt. inom en tidav från utgången av det uppbördsår då domen vunnit laga kraft. Hos den som blivit ålagd betalningsskyldighet må indrivning ske i sammaordning som gäller för restförd skatt. Den som erlagt skattebelopp eller restavgift på grund avbetalningsskyldighet enligt första stycket äger söka beloppet åter avarbetsgivaren. Därvid gälla i tillämpliga delar bestämmelserna i 76 § omuttagande av skatt som arbetsgivare betalat för arbetstagare. Denna lag träder i kraft . Lag om ändring i lagen (1968:430) om mervärdeskatt Härigenomföreskrivs att 48 och 48 a § lagen (1968:430) om mervärdeskatt' skall ha nedanangivna lydelse. Betalas icke skatt i behörig tid och ordning indrives skatt och restav- Bestämmelsernai uppbördslagen om indrivning, avkortning och avskrivning samt efterkrav ochpreskription gäller i tillämphga delar i fråga om mervärdeskatt. Införsel enligtinförsellagen (nr 621) får äga rum vid indrivning avmervärdeskatt och restavgift på skatten. Bestämmelserna i uppbördslagen om indrivning, avkortningoch avskrivning samt efterkrav gäller i tillämpliga delar i fråga om mervärdeskatt.Införsel enligt införsellagen (nr 621) får äga rum vidindrivning av mervärdeskatt och restavgift på skatten. 48a§- Har den som företräder skattskyldig, som är juridisk person, uppsåtligen eller av grov oaktsamhet underlåtit att inbetala skatt i rätt tid och ordning, är han jämte den skattskyldige betalningsskyldig för skattebeloppet och restavgift enligt 47 §. Betalningsskyldigheten får jämkas eller eftergivas när särskilda skäl föreligger. Talan omåläggande av betalningsskyldighet föres vid allmän domstol. Talan får ejväckas och åtgärd för indrivning får ej vidtagas sedan den skattskyldigesansvarighet för skattebeloppet bortfallit på grund av preskription. Utan hinderhärav får dom, varigenom betalningsskyldighet ålagts, verkställas inom en lidav från utgången av det kalenderår, under vilket domen vunnit lagakraft. Hos den som blivit ålagd betalningsskyldighet får indrivning ske isamma ordning som gäller för skatt. Talan omåläggande av betalningsskyldighet föres vid allmän domstol. Talan får ejväckas sedan den skattskyldiges ansvarighet för skattebeloppet bortfallit pågrund av preskription. Hos den som blivit ålagd betalningsskyldighet får indrivningske i samma ordning som gäller för skatt. ' Lagen omtryckt 1969:237. Senaste lydelse av lagensrubrik 1974:885. -Senaste lydelse 1973:928. 1981/82:96 79 Den som eriagt skaUebelopp eller restavgift på grund avbetalningsskyldighet enligt första stycket äger söka beloppet åter av denskattskyldige. Denna lag träder i kraft . Lag om ändring i lagen (1959:92) om förfarandet vid Härigenom föreskrivs att 27 a § lagen (1959:92) omförfarandet vid viss konsumtionsbeskattning' skall ha nedan angivna lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Har den som företräder skattskyldig, som är juridiskperson, uppsåtligen eller av grov oaktsamhet underlåtit att inbetala skatt irätt tid och ordning, är han jämte den skattskyldige betalningsskyldig förskattebeloppet och ränta därå enligt 27 §. Betalningsskyldigheten får jämkaseller eftergivas när särskilda skäl föreligga. Talan om åläggande av betal- Talan om åläggande av betal- ningsskyldighetenligt första stycket ningsskyldighet enligt första stycket föres vid allmändomstol. Talan får föres vid allmän domstol. Talan får ej väckas och åtgärderför indrivning ej väckas sedan den skattskyldiges få ej vidtagas sedan den skattskyldi-ansvarighet för skattebeloppet bort-ges ansvarighet för skattebeloppet fallitpå grund av preskription. Hos bortfallit på grund av preskription. den somblivit ålagd betalningsskyl-Hos den som blivit ålagd betalnings- dighet fårindrivning ske i samma skyldighet får indrivning ske i sam- ordning som gällerför skatt. ma ordning som gäller för skatt. Den som erlagt skattebelopp eller ränta på grund avbetalningsskyldighet enligt första stycket äger söka beloppet åter av denskattskyldige. Denna lag träder i kraft . ' Senaste Ivdelse av lagens rubrik 1974:863. = Senastelydelse 1973:929, 1981/82:96 80 Lag om ändring i lagen (1958:295) om sjömansskatt Härigenom föreskrivs att 20 S lagen (1958:295) om sjömansskatt'skall ha nedan angivna lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Har redare underlåtit verkställa Har redare underlåtit verkställa avdrag försjömansskatt, må hans avdrag för sjömansskatt, må hans eller sjömannensansvarighet för eller sjömannens ansvarighet för skatten icke fastställas ochej heller skatten icke fastställas senare än fem åtgärder för uttagande avskatten år efter utgången av det år, under vidtagas senare än eftervilket skatteavdraget skolat verkutgången av det år, under vilket ställas,skatteavdraget skolat verkställas. Revisionskrav mot redare i anledning av att innehållensjömansskatt icke inbetalats må icke fastställas senare än efterutgången av det år, under vilket skatteavdraget verkställdes. Åtgärder för indrivning av innehållen sjömansskatt måicke vidtagas senare än efter utgången av det år, under vilket fråga om fastställelseav revisionskravet prövats av sjö-mansskattenämnden eller, i fall som avses i17 a § andra stycket, det år under vilket redovisning för den period skattenavser inkommit till sjömansskattekontoret. Utan hinder av vad ovan föreskrivits må kammarrätts ellerregeringsrättens beslut, varigenom redare eller ålagts ansvarighet försjömansskatt, verkställas inom en lid av Ivå år från utgången av del år dåbeslutet meddelades. ' Lagen omtryckt 1970:933, Senaste lydelse av lagensrubrik 1974:777. - Senaste lydelse 1974:777, 1981/82:96 81 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Har enligt ackordslagen (1970: 847) god man förordnatsföre utgången av tid som angives i det föregående, må utan hinder av vad ovansägs åtgärder för uttagande av skatt vidtagas från utgången av detår då förordnandet skett eller, om ackord kommer till stånd, från utgången avdel år då ackordet skolat vara fullgjort. Denna lag träder i kraft . Lag om ändring i kupongskattelagen (1970:624) Härigenom föreskrivs att 28 § kupongskattelagen(1970:624)' skall upphöra att gälla vid utgången av . Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 28 § Åtgärd för indrivning av obetald kupongskatt får ejvidtagas senare än efter utgången av det kalenderår, under vilketförordnande cm indrivning meddelats. ' Senaste lydelse av lagens rubrik 1974:996, 6 Riksdagen1981/82. Lag omändring i lagen (1959:552) om uppbörd av vissa avgifterenligt lagen om allmän försäkring, m. m. Härigenomföreskrivs att 30 § lagen (1959:552) om uppbörd av vissa avgifter enligt lagenom allmän försäkring, m. skall ha nedan angivna lydelse. Vad iuppbördslagen och föreskrifter angående tillämpningen av nämnda lag stadgas omrestavgift, indrivning och redovisning av restförd skatt, avkortning ochavskrivning av skatt, antagande av ackordsförslag som rör skatt samtupprättande av balanslängd skall äga motsvarande tillämpning i fråga omavgiftsbelopp som avses i 29 §; dock skall befogenhet, som enligt 58 § 2 mom.angivna lag tillkommer länsstyrelse eller , i stället utövasav . Angående efterkrav och preskription skall vad i 70och 71 §§ uppbördslagen stadgas äga motsvarande till-lämpning, dock att vad i70 § 2 mom. nämnda lag sägs beträffande länsstyrelse i stället skall gällariksförsäkringsverket. Vad iuppbördslagen och föreskrifter angående tillämpningen av nämnda lag stadgas omrestavgift, indrivning och redovisning av restförd skatt, avkortning ochavskrivning av skatt, antagande av ackordsförslag som rör skatt samtupprättande av balanslängd skall äga motsvarande tillämpning i fråga om avgiftsbeloppsom avses i 29 §; dock skall befogenhet, som enligt 58 § 2 mom. angivna lagtillkommer länsstyrelse eller , i stället utövas avriksförsäkringsverket. Angående efterkrav skall vad i 70 § uppbördslagenstadgas äga motsvarande tillämpning dock att vad i 70 § 2 mom. nämnda lag sägsbeträffande länsstyrelse i stället skall gälla . Denna lag träder i kraft . Lagen omtryckt 1974:938, Senaste lydelse av lagens rubrik1974:938, 1981/82:96 83 Bilaga 2 Sammanställning av remissyttranden 1 Allmän motivering 1.1 Allmänna synpunkter Remissinstanserna är positiva till förslagets allmännainriktning, dvs. att en reformerad preskriptionslagstiftning i princip börinnebära enhetliga regler om fordringspreskription för alla skatter, tullar ochdärmed jämförliga offentligrättsliga avgifter. Av de allmänt positiva remissinstanserna tillstyrker någrautredningens förslag i sin helhet eller lämnar det utan erinran. Det gällerrikspolisstyrelsen, riksåklagaren, generahullstyrelsen, statens jordbruksnämnd,länsstyrelserna i och län, kronofogdemyndigheterna iÖrebro, och , lokala skattemyndigheten i , FöreningenSveriges fögderitjänstemän. , landstingsförbundet.Föreningen auktoriserade revisorer, ackordscentral. Huvuddelen av remissinstanserna vitsordar, som nyssframhållits, behovet av enhetliga regler om fordringspreskription inom områdetför skatter, tullar och avgifter. Hit hör bl. a. hovrätten för Nedre ,kammarrätten i , länsstyrelserna i , ochSödermanlands län, kronofogdemyndigheterna i , , ,, , , , , , ochFalköping, och . Utredningensståndpunkt att en reformering av preskriptionslagstiftningen bör ske genomätten särskild lag införs delas av bl. 7/C enligt vars mening starka skältalar för en ny gemensam lag om preskription av skattefordringar. Enligtkammarrätten i år det utmärkt att de nu spridda bestämmelsernasammanförs till en gemensam lag. Hovrätten för Nedre , RSV ochförsäkringsrätten för uttalar sig också för en särskild lag. Utredningens uppfattning att preskriptionsbestämmelserna iUBL ligger i linje med de krav, som bör ställas på en framfidapreskriptionslagstiftning delas av bl. a. kammarrätten i ochhovrätten för Nedre . RFV och försäkringsrätten för pekarpå betydelsen av att reglerna utformas på ett sätt som underlättarindrivningsmyndigheternas arbete. Utredningen föreslår att den nyapreskriptionslagstiftningens tillämpningsområde skall avse det allmännasfordringar som får drivas in i den ordning som anges i UBL. 1981/82:96 84 Kammarrätterna i och ansluter sig tillutredningens förslag. Avgränsningen av tillämpningsområdet ifrågasätts av andraremissinstanser som i stället förespråkaren utvidgning av tillämpningsområdet.Det gäller bl. a, RSV som understryker att en så långt möjligt enhetligpreskriptionslagstiftning underlättar indrivningsarbetet. Enligt RSV:s meningkan det ifrågasättas om den omständigheten att vissa andra medelslag- t. ex.rättegångs-och rättshjälpskostnader- drivs in först sedan lagakraftägandeavgörande föreligger bör medföra att dessa medelslag lämnas utanför denenhetliga regleringen. Även kronofogdemyndigheterna i , ,och (/(Yr/evöZ/rt uttalar att tillämpningsområdet för den föreslagnalagen bör utvidgas att omfatta även domstols- och rättshjälpskostnader. JKframhåller att det skulle vara till fördel om ytterligare fordringar som fallerunder begreppet allmänt mål kunde föras in under en lag av den föreslagnabeskaffenheten. Utredningens förslag att den ordinarie preskriptionstiden,förde fordringar varom här är fråga, bör vara godtas av de flestaremissinstanserna. Däremot råder det delade meningar om vad som lämpligen börutgöra utgångspunkt för beräkning av preskriptionstiden. Den föreslagna möjlighetenfill förlängning har föranlett några remissinstanser att väcka frågan om inteen kortare ordinarie preskriptionstid än är motiverad, medan andraföredrar en utsträckt ordinarie preskriptionstid för att undvika särskildabeslut om förlängning. Utredningens förslag avseende s. k. framskjutetpreskriptionsinträde i samband med anstånd med betalning av fordring och vidoffentligt ackord godtas i huvudsak av remissinstanserna. Den femårigapreskriptionstiden godtas av S/1 CO/5/?, Enligt organisationen skulle enkortare tid medföra ett betydligt hårdare indrivningsklimat medan en längre tidå andra sidan inte skulle förbättra indrivningsresultatet i nämnvärd mån. Denskattskyldige skulle förmodligen anse det meningslöst att försöka få ordning päsin ekonomi om preskriptionstiden gjordes längre än . En femårigpreskriptionstid som huvudregel anses av försäkringsrätten för Mellansverigevara väl avvägd med hänsyn till såväl det allmännas som de enskildas intressen.Uppfattningen att den ordinarie preskriptionstiden bör vara delas ävenav . SAF, och . Även anser den föreslagna femårigapreskriptionstiden väl anpassad till det praktiska behovet i normalfallet.Länsstyrelserna i , . och länansluter sig också till utredningens uppfattning att den normalapreskriptionstiden bör vara . JK anser den föreslagna preskriptionstiden som lämplig omden förenas 1981/82:96 85 med sådana möjligheter till förlängning avpreskriptionstiden som förslaget innehåller. Kammarrätteni berör också preskriptionsförlängningens påverkan på den ordinariepreskriptionstiden. En preskriptionstid , som dessutom liksom hittillsär obrytbar, torde enligt kanunarrätten böra accepteras. Möjligen kan skälanföras för att förkorta preskriptionstiden till med hänsyn till att av fordringsbeloppen drivs in . preskriptionsförlängning genomförs, bör man enligt kammarrättensmening överväga att förkorta den vanliga preskriptionstiden förskattefordringar m. in, till . Det kan även enligt skatletilläggsutredningensättas i fråga om inte en kortare preskriptionstid är fullt tillräcklig för atttillgodose det allmännas berättigade intressen i nu förevarande sammanhang.Utredningsförslaget öppnar möjlighet att, i fall av betalningssabotage eller dågäldenär erbjuder sig att betala sin skuld i särskilda delposter, genom beslutförlänga preskriptionstiden. Emellertid är skattetilläggsutredningen vid ensamlad bedömning inte beredd att föreslå en kortare preskriptionstid. RSVkritiserar den föreslagna ordningen med möjlighet tillpreskriptions-förlängning och för i stället fram alternativet att generellt förlängaden ordinarie preskriptionstiden till . För att uppnå samma begränsning iett sådant lagförslag som i utredningens kan en generell tioärsfrist enligtverket kompletteras med regler som ger exempelvis kronofogdemyndigheternamöjlighet att avkorta statens fordran. punktskatte-ulredningpekar också på alternativet att ersätta möjligheten till preskriptionsförlängningmed en generell längre preskriptionstid. Kronofogdemyndigheternai och förordar i första hand en preskriptionstid av ilikhet med vad som gäller för civila fordringar. iGöteborg anför, att en betydande fördel med en sådan ordning är att detadministrativa merarbete som följer med förlängning av preskriptionstid bortfaller.Vidare når man likställighet i princip med vad som gäller beträffande civilafordringar. En så lång preskriptionstid förutsätter emellertid attkronofogdemyndigheten får datateknik till hjälp för bevakning av de allmännamålen sedan det mer aktiva indrivningsskedet har passerats. I andra handtillstyrker kronofogdemyndigheten utredningens förslag om fem årspreskriptionstid.