prop · G503103 · 1981-12-31 00:00:00 — Utredaren bör också redovisa destatsfinansiella och kredilmarknadsmässiga konsekvenser som del nya systemetmedför. I fråga om kostnadskonsekvenserna av förslagen erinras om de direktivsom utfärdats till samtliga kommittéer och särskilda utredare angåendefinansiering av reformer (Dir 1980:20). Utredningen bör bedrivas skyndsamt. Det kan visa sig attnya regler bör genomföras etappvis. Innehållet i de olika etapplösningarna böri så fall anges. Utredaren bör sträva efter att, eventuellt i en första etapp,lämna sådana förslag att ett nyll system för debitering och uppbörd kan införasfrån och med . Vidare bör utredaren sträva efter att utnyttjaerfarenheter och utredningsresurser som kan finnas hos bl. a. ,, statskontoret och . Med hänvisning lill vad jag nu har anfört hemsläller jagatt regeringen bemyndigar chefen för alt tillkalla en särskild utredare för att göra en översynav debiterings- och uppbördssyslemet för arbetsgivarnas socialavgifter, att besluta om sakkunniga och experter, sekreterare ochannat biträde ål utredaren. Vidare hemsläller jag alt regeringen beslutar alt kostnaderna skall belasta femte huvudtitelnskommilléanslag. Regeringen ansluter sig till föredragandens övervägandenoch bifaller hennes hemställan. Utbildningensoch forskningens uppgifter i strävandena Skr. 1981/82:103 att förbättra densvenska ekonomins utvecklings- och Dir 1981:30 konkurrenskraft Beslut vid regeringssammanträde 1981-04-30.Departementschefen, statsrådet , anför. 1 Industriell utveckling och utbildningsbehov 1980/81:20 om besparingar i statsbudgeten m. m.samt i prop. 1980/81:130 om industripolitikens inriktning m.m. diskuteras sombakgrund till ekonomisk-politiska ställningstaganden de svårigheter svenskindustri möter i den internationella handeln och åtgärder för alt häva dessa svårigheter.Åtgärder måste vidtas för att snabbt förslärka det svenska näringslivelskonkurrenskraft. En förutsättning för alt den utlandskonkurrerande sekiorn avnäringslivet skall kunna vitaliseras är att produktionsapparaten byggs ul ochorienterar sig mol nya områden. För en positiv investeringsutveckling är tillgången påyrkesskicklig arbetskraft och på riskvilligt kapital en viktig förutsättning,liksom alt den industriella förnyelsen kan byggas under med forskning ochutvecklingsarbete. Av statens industriverks höstrapport (SIND 1980:12)Induslriulvecklingen i framgår att brist på yrkesulbildad arbetskraftär elt expansionshinder för industrin. På kort sikt innebär del all förelagenfår svårigheter att öka sin produktion i takt med efterfrågan vid konjunkturuppgång,vilket kan betyda försämrad konkurrenskraft och förlorade marknadsandelar försvenska förelag. På kan bristen på yrkesarbetare och teknikerinnebära hinder för en expansion mot den kunskapsintensiva produktion, därSverige anses ha komparativa fördelar. gör den sammanfattande bedömningen attsamhällets åtgärder för alt lösa bristproblemen f. n. är otillräckliga. De exakta sambanden mellan å ena sidan utbildning ochforskning och å andra sidan ekonomisk tillväxt är långt ifrån klarlagda och delär därför osäkert vilka insatser inom utbildningsväsendet som är mestproduktiva. Det brukar emellertid allmänt erkännas att all yrkesinriktadutbildning lämnar ett viktigt bidrag lill ekonomisk utveckling ochsysselsättning, liksom all forskning och utvecklingsarbete motverkarteknologisk eftersläpning och bygger under förnyelse av produktionen. Utbildningsplaneringen har arbetskraflsförsörjningen som en viktig utgångspunkt. Konkret lar del sig uttryck i beslut i delårliga budgetarbetet om dimensionering och lokalisering av utbildningen liksomi slällningslagan- Skr.1981/82:103 den till utbildningens innehåll och organisation. Omutbildningssystemet Del II skall kunna bidra till alt de målsom ställs upp för den långsikliga ekonomiska politiken i besparingsproposilionen nås måste planeringende närmaste åren mer medvetet inriktas på insatser som är ägnade all främja envälfärdsska-pande såväl industriell produktion som tjänsteproduktion. Dessainsatser måste gälla inle bara grundläggande utbildning utan även fortbildningoch vidareutbildning för redan yrkesverksamma, dels för dem som behöver nyakunskaper inom sitt eget område, dels för dem som behöver omskolas föruppgifter inom andra sektorer av arbetslivet. Sådana utbildningsbehov måste tillgodoses somutbildningsväsendet möts av anspråk från de näst största ungdomskullarna underefterkrigstiden. Dessa passerar nu genom gymnasieskolan och under en stor delav kommer de alt fråga efter högskoleutbildning. Jag har vid min anmälan av prop. 1980/81:100 (bil. 12 s.372) pekat på behovet av alt närmare analysera konsekvenserna för utbildnings-och forskningsverksamhet av strävandena all förbättra den svenska ekonominsutvecklings- och konkurrenskraft. En sådan analys bör avse utbildningsväsendetstraditionella roll, nämligen alt genom dimensionering av ulbildningsvägar ochanpassning av utbildningsinnehåll och planeringssystem bättre svara mot förändradearbetsmarknadsbehov. Den bör emellertid också belysa den mera aktiva ochoffensiva rollen för utbildningsväsendet, nämligen alt bidra lill uppbyggnad avindustriellt kunnande och kompetens saml till en ökad förändringsbenägenhetinom näringslivet. Denna roll gäller givelvis också i fråga omutvecklingsarbete och forskning med inriktning på produktutveckling och tekniskförnyelse. Med tanke på behovet såväl av kortsiktiga anpassningar avplaneringen som av långsikliga riktlinjer och ett förbättrat planeringsunderlagför dessa bör nu en särskild utredare tillkallas för dessa frågor. Jag vill understryka att jag här behandlar utbildnings-och forskningspolitiken ur endast ett perspektiv, nämligen utbildningens ochforskningens betydelse för industriell expansion. Det finns andra perspektivsom är väl så viktiga som jämställdhet, jämlikhet och demokrati. När i dessadirektiv del industriella perspektivet renodlas ger del mindre möjligheter förutredaren att ta upp andra, men denne är naturligtvis oförhindrad all ta uppdem där det är viktigt för sammanhanget. Sambandet mellan utbildningsåtgärder och näringslivetsutveckling och konkurrenskraft har belysts i bl. a. statliga utredningar . Internationellt har denna fråga varit föremål för betydande uppmärksamhet, t. ex. inom . De slutsatser som kan dras av dessa är alt det innebär stora vanskligheler att finna entydiga samband mellan utbildningsinsatser och ekonomisk tillväxt. Det är naturligtvis då inle heller realistiskt all räkna med all en avsedd samhällsekonomisk effekt skall kunna uppnås genom en detaljerad reglering av utbildningssystemet som helhet utifrån bestämda kvanfilaliva mål för behovet av arbetskraft med specifice rade ulbildningskvalifikafioner. En betydande enighet synes däremot råda om nödvändigheten av alt i planeringen bygga in mekanismer för alt anpassa planeringen lill växlingar i samhälls- och yrkeslivets behov. Man måste söka säkra en större tillgång till kvalificerad arbetskraft på områden där bristfinns eller behovet kan förutses komma all öka snabbt. måste del vara en strävan all undgå att det på speciella yrkesområden sker så snabba 144 förändringar i tillgången påkvalificerad personal all del skapar stora anpassningssvårigheter på arbetsmarknaden. Utredaren bör inrikta sitl arbete på olika tidshorisonter,en som avser den Dir 1981:30 omedelbara framtiden och en som avserutvecklingen på medellång sikt. I det korta perspektivet bör utredaren identifiera områdendär industrins utveckling hindras eller riskerar att hindras av brist pålämpligt utbildad arbetskraft. Härvid bör inle bara de dominerande företageninom exportindustrin uppmärksammas. I lika stor mån bör denhemmamarknadsinriklade industrins liksom de medelstora och små företagensinriktning och behov granskas. Denna arbetsmarknads- och arbetskraflsanalys, med sikte påden näraliggande framliden, bör så långt det är möjligt bygga på ell underlagsom inte förutsätter nya primärundersökningar. De förslag till förändring av planeringen förgymnasieskola och högskola som dessa analyser kan ge upphov till bör lämnasskyndsamt till regeringen. Utredarens förslag bör inle inskränka sig lillförändringar av dimensioneringen av linjer eller grupper av linjer i gymnasieskolanrespektive högskolan. Den omstrukturering som förväntas inom näringslivet måstei första hand mötas genom förändring eller komplettering av utbildningen hosredan existerande arbetskraft. Med tanke på behovel av snabbare genomslag påarbetsmarknaden kan det därför vara angeläget all lägga fram även sådanaförslag som svarar mot planeringsansatsen återkommande utbildning. I dettasammanhang bör också uppmärksammas möjligheterna att inom högskolan i störreutsträckning organisera utbildning på basis av uppdrag från företag m.fl. 1 ett något längre perspektiv - medellång sikt - börutredaren söka skaffa sig en bild av vilka förändringar som är troliga ochönskvärda inom näringslivet inom del närmaste årfiondet. Även delta arbete börså långt möjligt baseras på befinfiigt underlag. I en särskild skrift Inför2000-lalel. Samhällets behov av naturvetare och tekniker, publicerade enarbetsgrupp 1978 elt scenario som ikvalitativa termer sökte ge en bild av behoven inom näringslivet. Utredaren börpröva om detta kan läggas fill grund för en mer konkret bild av även dekvanfilaliva behoven på medellång sikt. Huvudintresset för utredaren böremellertid inle vara de kvantitativa aspekterna. Det övergripande målet förutredarens arbete bör vara att ge uppslag och idéer till sådana förändringar,som ger utbildningsväsendet en aktiv och pådrivande roll i strävan attstimulera teknisk utveckling och industriell expansion. 3 Utbildning som förnyelsefaktor I debatten har hävdals all de syslem vi tillämpar förutbildningsplanering ger en alltför passiv roll ål utbildningen somförnyelsefaklor. Del kan inle uteslutas att utbildningsinsatser i förening medandra åtgärder kan stimulera en industriell utveckling. I den ekonomiskasituation befinner sig är del under alla förhållanden nödvändigt allpröva om inle utbildningen kan ges en mer aktiv roll som förnyelsefaklor. Enutgångspunkt för utredarens arbete bör vara att utbildning i gymna sieskola och högskola, som syftar till att tillgodose näringslivets behov bör ges en sådan inriktning att den i första hand tillfredsställer behoven inom branscher av slor betydelse för svensk ekonomi och inom de områden där 145 Skr.1981/82:103 svensk industri bedöms ha de största utvecklingsmöjligheterna.Därvid bör Del II bl. a. de innovalionsbaserade mindre och medelstoraföretagens behov belysas.Denna prövning bör avse inle enbart utbildningens innehåll och inriktning. Förfrämst den mindre och medelstora industrin är t. ex. närhet till utbildning ochforskning sannoUkl av slor betydelse. De skilda utbildningsenheterna kan därmedspela en direkt roll för näringslivels utveckling inom den egna regionen.Eftersom näringslivets sammansättning varierar mellan olika delar av landet,kan därmed också behovet av såväl utbildad arbetskraft som kontakter i övrigimed högre utbildning och forskning variera från region till region. Del kanfinnas vissa faror i en långt driven anpassning till regionala behov, och delär därför angeläget alt utredaren redovisar även dessa negativa aspekter. Utredarenbör successivt och snabbt komma med förslag till förändringar som medför engynnsammare situation för de delar av näringslivet som i ett längre perspektivkan fömlses var konkurrenskraftiga och expansiva. Uppmärksamhet bör därförägnas inte enbart de stora, utan även de små och medelstora förelagen.Förslagen kan innebära förändringar i utbildningens innehåU och organisationeller i fråga om lokalisering och dimensionering, dock sammantaget inom ramenför respektive utbildningsforms totala resurser. De kan också innefattaåtgärder som underlättar nödvändig rörlighet på arbetsmarknaden. Förändradsammansättning av näringslivets representation i olika planerande organ kanockså övervägas. Nära kontakter med berörda organisationer och myndigheterfordras. Utredarenbör också pröva om de tekniska och ekonomiska utbildningarna är inriktade motframtida behov som kan fömlses . Mot bakgrund av regeringenspropositioner om rikfiinjer för energipolitiken (prop. 1980/81:90) och omindustripolitikens inriktning m. m. 1980/81:130) bör t. ex.energiteknisk och förelagsekonomisk utbildning kunna ses över. Ett samarbetebör därvid etableras med det företagsekonomiska utvecklingsarbete som sker vidflera högskolor. Det arbete med reformering av ekonomlinjen som pågår inom UHÄbör också beaktas. Andra områden som bör beaktas i anslutning lill pågåendeplanerings- och utredningsarbete är data- och elektronikområdet, materialteknikoch bioteknik. GenereUtbör också kurs- och utbildningsplaner granskas utifrån synpunkten om detillgodoser faktiska branschbehov så långt dessa går att bedöma på medellångsikt. De branschstudier som utförs av statens industriverk och i offenfiigautredningar bör därvid kunna utgöra en naturlig utgångspunkt. Idetta sammanhang bör utredaren pröva olika möjligheter att erbjuda alternativastudieprogram som ettdera är mer diversifierade eller av annan längd änexisterande utbildningslinjer. Sådana överväganden bör göras mot bakgrund avutbildningsbehoven för den växande grupp studerande som fått ingen eUer ringayrkesförberedande utbildning i gymnasieskolan. Behovet av sådana utbildningarbör avvägas mol den av statsrådet föreslagna omfördelningeninom gymnasieskolan till förmån för kortare yrkesinriktade högre specialkurser(prop. 1980/81:100, bil. 12 s. 233). De åtgärder som har nämntsfår genomslag i form av utbildade ute i arbetslivet först på någraårs sikt. näringsUvet förändringarav de färdigheter och den kompetens som redan finnsdär, för alt påbörjad expansion inle skall strypas av brist på Utredaren bör därför föreslå vilka åtgärder i form av vidareutbildningsom bör företas saml hur dessa bör fördelas mellan Skr. 1981/82:103.utbildningsväsendet och förelag. Kontakt bör därvid hållas med kommittén Dir 1981:30 (A 1980:02) för arbetsmarknadsutbildning och företagsutbildning. 4Utvecklingsarbete, forskning och industriell förnyelse Imyckel allmänna termer brukar sambandet mellan forskning och industriellförnyelse beskrivas på följande sätt. Genom forskningsverksamhet utvecklas nykunskap. utbildas forskare och tekniker med hög kompetens. Utländskaforskningsresultat görs tillgängliga. väcks banbrytande tekniska idéersom kan ligga till grund för framgångsrika innovationer. Spridningen avforskningsresultat sker huvudsakUgen genom utbildning av tekniker och genom altforskare flyttar från högskola till industri. Vägen från forskning lillproduktion är emellertid ytterst komplex. Del är svårt att påvisa klara sambandmellan forsknings- och utvecklingsarbete och ekonomisk utveckUng pånationsnivå. När det gäller industrigrenar och enskilda företag är sambandennågot klarare. Ettbetydande arbete läggs ned av myndigheter och sektorsorgan på alt utvecklasambanden mellan utvecklingsarbete och industriell produktion liksom på attutveckla institutionella koppUngar och finna lämpliga arbetsformer för detta.Senast har överväganden och förslag i dessa frågor redovisats i betänkandet(SOU 1980:46) . Detär en viktig uppgift för utredaren att söka belysa spridningseffekterna avforsknings- och utvecklingsarbete och avge sådana förslag som syftar till attytterligare utveckla dessa. Jag räknar dock inte med att utredaren skaU ulföraegna, större undersökningar. Existerande förslag och pågående försök tordekunna ge erforderliga utgångspunkter för utredarens arbete. Enbetydande internationell erfarenhet finns av koppUngar mellan forskningsbaseralutvecklingsarbete och produktion. Kring vissa av de stora universiteten i elt informellt samarbete etablerats mellan utvecklingsresurser viduniversitet och företag. Detta har bl. a. lett tUl att nya företag skapats.Utbildnings- och forskningsresultat har snabbt översatts i industriellatillämpningar. Motsvarande försök att överföra utvecklingsarbete tillprodukter prövas t. ex. i samt . Någon direkt motsvarighet till dettafinns ännu inte i . Åtskilliga uppslag med denna inriktning bearbetasemellertid eller är föremål för konkreta försök. Ett visst planerings- ocherfarenhetsunderlag finns sålunda. Mol bakgmnd av detta bör utredaren analyseravarför spridningseffekter i fråga om forskning och utvecklingsarbete förefallervara så svaga i och komma med förslag som förbättrar situationen. Denkreativa yrkeskunskap som näringslivet har behov av utvecklas måhända främstgenom utvecklingsarbete och i mindre utsträckning direkt genom forskning.Uppmärksamheten när del gäller forskningens roll för den industriellautvecklingen bör därför huvudsakligen fästas vid forskarutbildningensutformning och roll för kreafivl nytänkande. En industrieU utveckling som tarsikte på omslmktureringar kommer för att kunna bli fruktbar att behöva tillgångtill mycket högt kvaUficerad och på skapande insatser inriktad yrkesutbildning.Utredaren bör undersöka vilken roll forskarutbildningen spelar och bör spelaför arbetskraftsförsörjningen. Jag räknar med att utredaren härvid kan stödjasig på de förslag som Skr.1981/82:103 kommer att avges av kommittén (U 1979:10) om forskningens och Del II forskarutbildningens situation iden nya högskolan. gen koncentrera sina insatser lill avnämaraspeklen. Isamarbete med högskolemyndigheter och företag bör undersökas i vilkenutsträckning forskarutbildningen har möjligheter alt försörja företagen medutvecklings-inriktade tekniker och naturvetare. I sammanhanget böruppmärksammas del utredningsarbete rörande teknisk specialistutbildning som UHÄutför på regeringens uppdrag liksom STU:s ramprogram för kunskapsutvecklinginom högskolan. Inom pågår f. n. ett utvecklingsarbete kring utbildningoch industriell omstrukturering. Utredaren bör hålla sig informerad öm dettaoch pröva i vad mån resultaten kan nyttiggöras i utredningsarbetet. Det utredningsarbete som jag har dragit upp riktlinjernaför kräver att utredaren arbetar i nära anslutning till departement ochmyndigheter saml berörda offentliga utredningar. Arbetet berör dessutom eltstort anlal enskilda intressenter, företag och organisationer. Ett nära samrådmed dessa är nödvändigt för att undvika inproduklivt dubbelarbete. Huvuduppgiften för utredaren skall vara att medutgångspunkt i dessa direktiv redovisa förslag som innebär en bättre kopplingmellan utbildningsinsatser och marknadsbehov med beaktande av utbildningensroll som förändringsfaktor. Med denna uppläggning är det inte ändamålsenligtatt utredaren avvaktar med sina förslag till en slutgiltig rapport.Delrapporter bör lämnas så snart detta är påkallat. Utredaren bör uppmärksammaatt sådana lämnas vid lidpunkter som passar in i planeringscyklerna inomregeringskansliet. Utredningsarbetet förutsätts ske mycket öppet och i närasamverkan med berörda organ. Med hänsyn till den stora omfattning utredningsuppdragethar skall utredaren dels söka undvika att dubblera myndighetens eller andrautredningars arbete, dels basera sina förslag på sådant underlagsmaterial somredan framtagils av myndigheter, utredningar eller andra organ eller som finnstillgängligt i undersökningar som publicerats utanför . En preUminär rapportering med redovisning av förslag samtav det fortsatta arbetet bör lämnas . En utgångspunkt för alla statliga kommittéer ärtilläggsdirektiv (Dir, 1980:20) som utfärdals lill samtliga statliga kommiltéeroch särskilda utredare. Utgångspunkten för utredningsarbetet skall därför, ienlighet med dessa direktiv vara att de förslag som läggs fram skall kunnagenomföras inom ramen för oförändrade resurser inom det område som förslagenavser. Det innebär att om kostnadskrävande förslag läggs fram måste samtidigtvisas hur förslagen kan finansieras genom besparingar i form av rationaliseringaroch omprövning av pågående verksamhet inom utredningsområdet.Kostnadsberäkningarna skall vara väl genomarbetade och ta hänsyn till allakostnader som kan uppstå oavsett om de drabbar staten, kommuner eller enskilda. Med hänvisning till vad jag nu anfört hemställer jag attregeringen 148 bemyndigar chefen förutbildningsdepartementet öfnillkalla en särskild utredare. flff besluta om sakkunniga, experter, sekreterare och annatbiträde åt Dir 1981:31 utredaren. Vidare hemställer jag att regeringen föreskriver allkostnaderna skall belasta nionde huvudtitelns kommilléanslag. Regeringen ansluter sig lill föredragandens övervägandenoch bifaller hans hemställan. Tilläggsdirektiv till utredningen rörande distribution avinnehållet i dagstidningar till synskadade Chefen för , statsrådet . Genom beslut bemyndigade regeringen migatt tillkalla en särskild utredare med uppdrag att utvärdera försök med olikaformer av distribution av innehållet i dagstidningar till synskadade och attdärvid belysa vissa problem som berörs i direktiven. Utredaren (1980:08) överlämnade tillregeringen en rapport med titeln av försöksverksamhet meddagstidningar för synskadade. beslöt att som sin mening getill känna för regeringen vad socialutskottet anfört beträffandetilläggsdirektiv till utredningen om distribution av innehållet idagstidningar till synskadade (SoU 1980/81:17, rskr 242). Utskottet anför isitt belänkande följande. Utskottet anser att det är angeläget att frägan om att gede synskadade tillgång lill dagspressen bringas lill en lösning. Det är därförviktigt att den i del föregående nämnda utvärderingen av den pågåendeförsöksverksamheten utförs skyndsamt. Utredningsmannen bör enligtutredningsdirektiven undersöka dagstidningarnas egna möjligheter att finansieralalversioner av tidningarna. Utskottet anser att uppdraget för utredningsmannenbör vidgas och preciseras på det sättet att denna får i uppdrag dels attundersöka även andra finansieringsmöjligheter än den angivna, dels att pågrundval av de gjorda undersökningarna lägga fram ett eget förslag ifinansieringsfrågan. Utredningsmannen bör redovisa sitt uppdrag i sådan tid altförslag kan föreläggas i . Utredaren bör i anledning av beslut nu gestilläggsdirektiv. Jag hemställer att regeringen utvidgar den särskildeutredarens uppdrag i enlighet med vad socialutskottet har anfört i det citeradebetänkandet. Utredaren bör redovisa olika länkbara omfördelningar inomstatsbudgeten för all täcka de kostnader som kan uppstå i olika alternativ. 1981/82:103 Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och bifaller hans Del II hemställan. Chefenför , statsrådet , anför. Riksdagenhar uttalat (prop. 1980/81:100, /81:22, rskr 1980/ 81:256) att enallsidig bedömning krävs för att möjliggöra val av den samhällsekonomisktlämpligaste lösningen för timmertransporler i . En sådanallsidigare bedömning bör innehålla underlag för att närmare belysa åtgärderfrån samhäUets sida som jämställer konkurrensförhållandena mellan flottningoch lastbilstransporter. Likaså bör enligt uttalande konsekvensernaför råvaruförsörjningen vid övergång tiU landtransporter och möjligheterna attskapa en stafiig, kollektiv organisation för virkeslransporter utredas. Iavvaktan på utredningen bör åtgärder vidtagas som syftar till alt förhindra ennedläggning av flottningen i älv. Jagföreslår mot denna bakgrund att en särskild utredare liUkallas för attundersöka del lämpligaste transportsättel för rundvirke i Pileälvsområdet. Utredarenbör utföra sitt uppdrag i samråd med domänverket och iNorrbottens län samt redovisa resultatet av sitt arbete senast den 15 oktober1981. Utredarenbör vidare beakta vad som anförts i direktiven (Dir 1980:20) till samtligakommittéer och särskilda utredare angående finansiering av reformer. Medhänvisning till vad jag nu har anfört hemstäUer jag att regeringen bemyndigarchefen för atttillkalla en särskild utredare med uppdrag att utreda frågan om flotlning iPite älv, attbesluta om sakkunniga, experter, sekreterare och annat biträde åt utredaren. Vidarehemställer jag att regeringen beslutar att kostnaderna skall belasta sjättehuvudtitelns kommittéanslag.