prop · G503180 · 1981-12-31 00:00:00 — 14 § ges revisor skyldighet att till medrevisorer,ny revisor och (eventuellt) konkursförvaltare ge erforderliga upplysningar ombolagets angelägenheter FAR anser att det i ett tredje stycke i denna paragrafbör utsägas att tystnadsplikten inte gäller gentemot ,exempelvis på följande sätt: "Revisor får även tillFörsäkringsinspektionen lämna begärda upplysningar." 25 1981/82. Prop.1981/82:180 Bilagedel Närrevisors uppdrag upphör eller han blir obehörig skall enligt kommentarensidan 300 styrelsen utlysa en extra bolagsstämma för val av revisor. Dettaförfarande ter sig aUtför otympligt. föreslår därför att tredje stycketkompletteras med en regel enligt vilken i sådant fallska ha skyldighet att på förslag av övriga revisorer förordna ny revisor framtill nästa ordinarie val. 11 Synpunkter på 11 kap. Flertalet remissinstanser har lämnat utredningensförslag beträffande redovisningsreglerna utan erinran. Åtskillinga synpunkterhar dock anförts av vissa remissinstanser, främst bokföringsnämnden och . Bl.a. berörs frågan om förhållandet mellan försäkringsrörelselagen,bokföringslagen och de tilltänkta anvisningarna till försäkringsrörelselagen,gränsdragningen anläggningstillgångar-omsättningstillgångar,värderingsreglerna för långfristiga lån, förslaget att ålägga försäkringsbolagatt avge helårsprognos och koncernredovisningens ändamål och utformning. /;kap. 1 § Det framgår av paragrafens tredje stycke attförsäkringsinspektionen skall efter bemyndigande av regeringen kunna utfärdanärmare föreskrifter om den löpande bokföringen, årsbokslutet ochårsredovisningen, därvid avvikelser från bokföringslagens bestämmelser fömtsättskunna förekomma. I motiven till denna bestämmelse (betänkandet s. 312 och 318)framhålls att utredningen diskuterat vissa detaljföreskrifter men inte velatföreslå att de tas in i själva lagen, eftersom ett sådant system skulle blialltför stelt. Hur utredningen tänkt sig att scheman för resultat- ochbalansräkningar bör se ut framgår av den vid belänkandet fogade bilaga 1.Utredningen anför vidare i motiven att om utvecklingen vad gäller redovisningsfrågorskulle medföra ändrat synsätt, kan inspektionen lämpligen efter samråd medFörsäkringsbranschens vidta de ändringar i nämnda schemansom "då" visar sig behövliga. Av denna skrivning i motiven kan manbibringas uppfattningen all utredningen räknat med att de av utredningen upprättadeschemana skulle vara.bindande och kunna ändras av inspektionen försti ett senare skede. Prop.1981/82:180 Bilagedel 387 medskärpa motsätta sig att detta betraktelsesätt godtas. Det skulle varasynnerligen olyckligt, om inspektionen hindrades alt i samband med lagensikraftträdande meddela de föreskrifter som myndigheten vid en förutsättningslösprövning kan finna ändamålsenliga. Inspektionen, som inte finner detmeningsfullt att i detta sammanhang gå in på detaljerna i de av utredningenföreslagna schemana, hemställer att i del i samband med lagstiftningsärendetsfortsatta behandling görs klart att inspektionen inte är bunden på det sättsom nämnda motivuttalande ger intryck av. 10 § 1 st. Av motiven lill detta stadgande (betänkande s. 335)framgår att utredningen tänkt sig att säkerhetstilläggen till premie- ochersättningsreserverna ej skall betraktas som försäkringstekniska skulder utanredovisas under huvudgruppen obeskattade reserver med benämningen säkerhetsfond.Såvitt inspektionen kan finna har utredningen varken motivera sitt förslageller redovisat de olika konsekvenser det skulle föra med sig. Förinspektionen framstår det som uppenbart att de säkerhetstillägg som svarar motinspektionens minimikrav även i fortsättningen skall redovisas som egentligaskuldposter. Detta innebär bl. a. att de ej får tas i anspråk förförlustläckning så länge andra lill framlida förfogande avsatta medel finns atttillgå. Beträffande de frivilligt avsalta säkerhelstilläggen- inom ramen för av inspektionen föreskrivna gränser kan inspektionen tänkasig att hänföra dem under huvudgruppen obeskattade reserver men i så fall medbenämningen säkerhetsreserv. // kap. Il § Inspektionen förutsätter att de i paragrafen angivnaförhållandena som skaU redovisas i förvaltningsberättelsen endast är alt ansesom minimikrav och att inspektionen är oförhindrad att med stöd av delegationeni 11 kap. I § 3 st. meddela de ytterligare föreskrifter rörande innehållet iförvah-ningsberättelsen som myndigheten kan finna påkallade. 11.2Bokföringsnämnden (BFN) BFN är expertorgan på redovisningsområdet ochbehandlar därför enbart frågestäUningar med redovisningsanknytning iyttrandet. BFN redovisar inledningsvis synpunkter pålagstiftningsärendet av mer generellt slag, varefter ett antal detaljfrågorbehandlas i yttrandet. I betänkandet anges (s. 149) att sammanfattningsvisinnebär utredningens redovisningsbestämmelser en uppdelning av bestämmelsernamellan bokföringslagen, försäkringsrörelselagen och särskilda anvisningar somskall utfärdas av regeringen eUer efter regeringens bemyndigande av försäkringsinspektionen.Utredningen har i sitt arbete utgått från att inspek- Prop.1981/82:180 Bilagedel 388 tionenfår ett sådant bemyndigande. Försäkringsinspeklionen får meddela bestämmelsersom avviker från bokföringslagen men däremot inle från de bestämmelser somföreskrivs i försäkringsrörelselagen. BFN finner utredningens uppdelning mellanbokföringslagen (BFL) och försäkringsrörelselagen (FRL) lämplig. Det förefallervidare ändamålsenligt att kunna komplettera lagbestämmelserna med särskildaanvisningar. Vadgäller gränsdragningen meUan FRL och anvisningar från inspektionen framgår avbetänkandet att FRLs bestämmelser skall vara tvingande och alt dessa harutformats efter bolagens behov samt att anvisningar som innebär avvikelse frånBFL får utfärdas om detta betingas av branschens särart. BFNfinner detta vara av lämplig ordning. Beträffande anvisningsfunktionen bedömerBFN att försäkringsinspekfionen är en lämplig instans. Dock borde föreskrivasatt inspekfionen har att samråda med BFN innan anvisningar som innebäravvikelser från BFL utfärdas. BFN har inte kompetens att utfärda anvisningar ibranschspecifika frågor men bör ändå få fillfälle att yttra sig om det somberör det centrala redovisningsområdet. Därtill får BFN en bättre överbUck överutvecklingen på det totala redovisningsområdet med ett sådant förfarande. FRLsredovisningsbestämmelser är i förslaget utformade som en parallell tillaktiebolagslagen (ABL). BFN har övervägt om en utformning, som i storutsträckning skuUe innebära hänvisning fill ABL 11 kap. skulle vara attföredra, men funnit att övervägande skäl talar häremot. Däremot har BFNövervägt och utvärderat utredningens förslag från den utgångspunkten attredovisningsbestämmelserna för försäkringsbolag och då särskilt debestämmelser och anvisningar som avser årsredovisningen - bör överensstämmamed dem som gäUer för de allmänna aktiebolagen. Enligt BFNs mening bör avstegfrån en sådan huvudprincip endast ske när klara motiv för avvikandebestämmelser föreligger. BFNs överväganden sker därmed från en annanutgångspunkt än den utredningen har haft. De synpunkter och ändringsförslag somföranledes av BFNs utgångspunkt behandlas i de olika avsnitt som följer. Utredningenföreslår (11 kap. 1 §) att årsredovisning för försäkringsbolag skall bestå avresultaträkning med därtill hörande resultanalys, balansräkning ochförvaltningsberättelse. Koncernredovisningen föreslås (11 kap. 12 §) beslå av,ulöver årsredovisning för moderbolaget, koncernresultaträkning ochkoncernbalansräkning. Det framgår emellertid inte om utredningen avsett attkoncernresultaträkningen även skall innehålla "koncernresultatanalys".Vidare gäller, såvitt BFN kan finna, att begreppet resultatanalys inte närmareutvecklas i lagtext eller på annat sätt av utredningen utom på s. 332 ibetänkandet betr. 8 § FRL om fördelning av kostnader och intäkter påverksamhetsgrenar. Om med begreppet "resultatanalys" egentligenavses "fördelning av intäkter och kostnader på verksamhetsgrenar"borde lagtexten i 1, 8 och eventuellt 12 §§ samordnas och Prop.1981/82:180 Bilagedel 389 begreppetresultatanalys definieras i lagtexten. Beträffandet behovet av "resultatanalys/fördelning..." hänvisar BFN lill vad som nedan anförs om årsredovisningensinriktning. Utredningen redovisar inte några överväganden omårsredovisningens funktion för försäkringsbolag. Det anges emellertid (sid.148) att utgångspunkten för reglerna om redovisning har varit att störstamöjliga öppenhet skaU eftersträvas och att det är av stor betydelse attförsäkringstagare, aktieägare, anställda, andra försäkringsbolag och samhällelskall få en klar och lättläst översikt av försäkringsbolagens ekonomi. I annatsammanhang diskuterar utredningen dessutom behovet av fullständig öppenhet.Utredningen redovisar dock inte några överväganden beträffande i vad mån delämnade förslagen resulterar i att årsredovisningen blir en klar och lättlästöversikt av försäkringsbolagens ekonomi, trots att detta anges vara av storbetydelse. BFN finner för sin del att intressentkretsen förförsäkringsbolagens årsredovisningar måste vara vidare än enbart aktieägarna(motsvarande). Den intressentkrets som utredningen redovisar förefallerlämplig. Dock borde ha framhållits att gmpperna "andraförsäkringsbolagsamhället" även har fillgång tillinformation på många andra sätt och all åtminstone försäkringsinspekfionenaUfid kan införskaffa den information som inspekfionen anser vara nödvändig. Dettorde vidare vara så att karaktären på den information som "andraförsäkringsbolagsamhället" (här närmastförsäkringsinspektionen) efterfrågar i allt väsentligt är teknisk ochdetaljrik. Sådan information redovisas också i den för branschen speciella ochgemensamma statistiken. Vad gäUer övriga intressentgrupper, framföralltförsäkringstagare, anställda och aktieägare är deras utbyte av teknisk ochdetaljrik information i många fall ringa. Dessa intressentgmppers behov avanalys och bearbetning av informationen är däremot mycket stort. angivit bör informationen också presenteras på ett sådant sätt attden ger en klar och lättläst översikt av försäkringsbolagens ekonomi. En utvärdering av utredningens förslag tillbestämmelser om årsredovisning kan mot ovan angivna syften och bakgmnd inteföranleda annan slutsats än att på detta sätt uppställda krav är mycket svåraatt omsätta i lagsfiftning och anvisningar. SärskUt är branschens speciellakaraktär i kombination med de heterogena intressentgmpperna försvårandefaktorer. Årsredovisningens intressentinriktning är därför i vissa avseenden envalsituation. BFN bedömer alt årsredovisningen i försäkringsbranschen borde iså stor utsträckning som möjligt överensstämma med den utformning som destörsta allmänna aktiebolagen tillämpar. En sådan utgångspunkt föranlederföljande kommentarer till utredningens förslag beträffande årsredovisning. Utredningenanger (s. 149) att Prop.1981/82:180 Bilagedel 390 "försäkringsinspekfionenfår meddela bestämmelser som avviker från bokföringslagen men däremot inte frånde bestämmelser som föreskrivs i försäkringsrörelselagen. Dessa bestämmelser ärutformade direkt efter försäkringsbolagens behov. ... Försäkringsinspektionenskall i sina anvisningar meddela bestämmelser om uppställning avresultaträkning och balansräkning i årsbokslut enligt bokföringslagen och iårsredovisningen. Dessa anvisningar skall naturligtvis så långt det är möjligtfölja bokföringslagens uppställning av resultaträkning ochbalansräkning". Dessa rikthnjer för inspektionens arbete bordekompletteras med en föreskrift av innebörd att inspektionens bestämmelser skallsyfta till en årsredovisning som ger en klar och rättvisande översikt av försäkringsbolagensekonomi och att erforderliga upplysningar och uppgifter som kan antas stå istrid med detta syfte, får infordras och spridas på annat sätt än iförsäkringsbolagens årsredovisningar. Med en sådan inriktning på försäkringsinspektionensanvisningsarbete på årsredovisningsområdet torde flertalet krav påspecifikationer och detaljer om händelser och förhållanden av teknisk ochbranschspecifik natur kunna hanteras utanför årsredovisningens ram. BFNsutgångspunkt för årsredovisningens inriktning innebär också att det uppkommerett behov av översyn betr. vissa av de föreslagna kraven på upplysningar ochuppgifter i resultat- och balansräkningarna och noterna till dessa, vilka kravnu har intagits i bilaga till utredningens belänkande. Som ett fåtal exempel påinformationskrav som ej borde beaktas i en årsredovisning som riktar sig vidare krets som inte har speciella fackkunskaper, kan följande anges: För försäkringstekniska skulder iskadeförsäkringsbolag ställs följande krav på redovisning: "Envarav dessa poster (posterna utgörs av premiereserv, ersätlningsreserv,skadebehandlingsreserv ocb beslutad återbäring) skall redovisas fördelad påverksamhetsgrenar enligt följande indelning: Prop.1981/82:180 Bilagedel 391 Direktförsäkring i utlandet Mottagen återförsäkring Fördelningenfår ske i not eller i bilaga lill balansräkningen". - För posten "premiereserv" som ingårbland de försäkringslekniska skulderna, ställs redovisningskraven: "Posten skaU specificeras i not med fördelning på premieöverföring, skadelivräntereserv och nivåtill- lägg". "Säkerhetsfond" ingår bland demöjliga obeskattade reserverna. Om denna anges: "Posten avser säkerhetsfillägg till premie- och ersält- ningsreserverna. I not skall specificeras säkerhetstillägg till vardera premie- och ersättningsreserven med uppdelning på minimitillägg och övriga tUlägg". Noter till resultat- och balansräkningarna harinförts i aktiebolagslagen (1975:1385). Utredningen anger (s. 312) att orsakentill att begreppet införts är att "det å ena sidan i många fall ärönskvärt alt kompletterande upplysningar lämnas rörande vissa poster iresultat- och balansräkningarna, medan å andra sidan redovisningshandlingarnainte bör bli alltför otympliga och svåröverskådliga. En bättre överskådlighetåstadkoms om den kompletterande upplysningen lämnas i not. Bestämmelser omnoter finns i 11 kap. 8 § aktiebolagslagen och i 20 § bokföringslagen. Dessaparagrafer anger uttömmande vilka uppifter som skall tas in i noter. Specifikationensom krävs enligt andra lagrum i fråga om resuUat- och balansräkningarna fåralltså inte lämnas i nol. Däremot står det varje bolag fritt att utnyttjanottekniken för frivilliga kompletteringar och upplysningar utöver vad somkrävs i lag. Utredningen har inte i förslaget till nyförsäkringsrörelselag medtagit sådana bestämmelser som enligt aktiebolagslagenfår lämnas i not. Utredningen anser att det bör ankomma påförsäkringsinspekfionen att meddela föreskrifter härom i anslutning tillanvisningar om uppställning av resultat-och balansräkningar förförsäkringsbolag". BFN bedömer att den av utredningen föreslagnamöjligheten för inspektionen att besluta om noternas utformning i huvudsak äratt föredra framför direkta föreskrifter i FRL. I vissa fall - vilka behandlasnedan - borde dock direkt i lagtext slås fast den grundläggandeupplysningsplikt som i ett antal avseenden bör åvila försäkringsbolagen. Medden valda anknytningen fill BFL i 11 kap. 1 § 2 stycket ("I fråga omresultaträkning och balansräkning i årsredovisning och i årsbokslut enligtbokföringslagen (1976:125) gäller förutom bestämmelserna i nämnda lag,föreskrifterna nedan i detta kapitel") kommer emellertid BFLs bestämmelserom noter att vara tillämpliga på försäkringsbolag. Därigenom kan direkt iresultat-och balansräkningarna eUer i notform lämnas uppgifter ocb upplysningarav följande slag: 1981/82:180 Bilagedel 392 Gmnderna för värdering av tillgångar och skuldermed angivande av sådana ändringar i värderingsgrunderna som avsevärt påverkatårsresultatet. Grunderna för avskrivning av olika grupper avanläggningstillgångar med angivande av betydelsefulla ändringar i dessagrunder. Uppskrivning av anläggningstillgångar somverkställts för räkenskapsåret med angivande av uppskrivningsbeloppet och dessanvändning. Annat förhållande av väsentlig betydelse för attbedöma rörelsens resultat och ställning. Dethade enligt BFNs uppfattning varit värdefullt om utredningen i redovisningen avsitt arbete hade kommenterat BFLs bestämmelser om noter och bl.a. angivit deposter i resultat- och balansräkningarna varom upplysning omredovisningsprinciper borde lämnas. Exempel på för branschen särskilda posteroch områden som kan vara av intresse i detta sammanhang, är upplysningar omprinciperna för intäktsredovisning, avsättning för skaderisker, redovisning avandelar som faller på återförsäk-rare och tillämpade värderingsprinciper förplaceringstillgångar. När det gäller BFLs bestämmelesr om noter kan ävenanföras att behovet av informativa kommentarer om fillämpaderedovisningsprinciper och analys av utfall av tidigare års redovisning framgåräven av utredningens diskussion om resultatmätningssvårigheter iförsäkringsbranschen. Därvid anges (s. 315) att "inte ens årsbokslutet förett försäkringsbolag som regel visar ett helt rättvisande resultat förräkenskapsåret i fråga på grund av de svårigheter som föreligger att vidbokslutstillfället fastställa de intäkter och kostnader som belöper på året.Problemet gäller framför allt beräkningen av kostnaderna för de skadefall sominträffat . De definitiva skadeersättningarna föreligger i många fallförst ." Utredningen har i särskild bilaga redovisat schemanför resultat- och balansräkningar. Till scheman har "anvisningar"fogats, vilka utgör kommentarer till utvalda poster. I specialmotiveringenlämnas bl.a. följande kommentarer (s. 318): "Dessa scheman ärhuvudsakligen utarbetade med ledning av de scheman som ingår i Nyförsäkringsredovisning. Om utvecklingen vad gäller redovisningsfrågor skullemedföra ändrat synsätt kan försäkringsinspektionen lämpligen efter samråd medförsäkringsbranschens vidta de ändringar i dessa scheman somdå visar sig behövliga." BFNhar noterat dels att lagtexten i FRL härigenom inte har andra krav påuppställning och specificering av försäkringsbolagens årsbokslut ochårsredovisningar än vad som följer av BFL, dels alt inspektionen kan besluta omändringar när anledning härtill föreligger, dels ock att bland bilagansanvisningar behandlas frågestäUningar för vilka de allmänna aktiebolagenföreskrivits att ifrågavarande uppgifter och upplysningar skall lämnas iresultat- och balansräkningarna men att de i vissa fall får lämnas i not. BFNbedömer att en del av anvisningarna är av sådant slag att de i 1981/82:180 Bilagedel 393 principieUthänseende borde behandlas i FRLs lagtext, för att därigenom klarlägga dengmndläggande upplysningsplikt som i ett antal avseenden torde böra åvilaförsäkringsbolagen. Bland dessa kan nämnas som exempel på särskUt väsentligauppgifter: - fordringar på ej fullgjorda inbetalningar på bl. - specifikation av aktiekapitalet i antal aktier ochakties nominella belopp, - innehavda aktier och andelar i dotterföretagrespektive i andra företag, - ändringar i belopp av det egna kapitalets poster, - specifikation av fordrings- och skuldposter, pantersamt ansvarsförbindelser gentemot dotter- eller moderföretag, - s. k. bmttoredovisning av vissaanläggningstillgångar (jämför ABL 11 kap. 8 § punkt 6) samt redovisning avtaxeringsvärden, - redogörelse för förändringar som i väsentlig gradpåverkar jämförbarheten (jämför ABL 11 kap. 8 § punkt 8 vilken gäller utöverkravet i 11 kap. 2 § på största möjliga jämförbarhet). Äveni övrigt behandlas i anvisningsform många förhåUanden som enligt BFNs bedömningborde framgå av lagtext. Utredningenföreslår i 10 § hur redovisningen av eget kapital skall utformas. Försakförsäkringsbolag anges därvid bestämmelser som motsvarar vad som gäller förde aUmänna aktiebolagen. För livförsäkringsaktiebolag anges endast "Ilivförsäkringsaktiebolag tas aktiekapitalet upp som bundet eget kapital".I 12 kap. 2 § anges alt "vinstutdelning till aktieägare eller garanter fårej äga mm i livförsäkringsbolag". Av den ovan behandlade bilagan framgåratt även ett livförsäkringsbolag i sin balansräkning kan ha en post sombetecknas "Årets vinst (förlust)". Den posten avses emeUertid bliredovisad inom huvudgruppen "Försäkringstagarnas vinstmedel". BFNfinner att bestämmelserna i 10 § om kapitalredovisningen även borde innehållaen bestämmelse om hur årsvinsten skall redovisas i ett Uvförsäkringsbolagsbalansräkning. Oavsett hur årsresultatet skall redovisas i balansräkningen,bör delta klart framgå av lagtexten. Utredningensöverväganden och förslag beträflande gmppering och värdering av fillgångarbehandlas nedan i följande avseenden: - begreppen omsättnings- och anläggningstillgångaroch vad som innefattas i dessa - problemet att bestämma gränsen mellan omsättnings-och anläggningsfillgångar - särbestämmelser för långfristiga reversfordringar - fondemission genom uppskrivning av tillgångar - bestämning av begreppet anläggningstillgångar iFRL. Utredningen diskuterar omsättnings- ochanläggningstillgångar (s. 313) och säger därvid bl. 1981/82:180 Bilagedel 394 "I gällande försäkringsrörelselag används intebegreppen anläggningsfillgångar och omsättningstillgångar. Utredningenföreslår emellertid att dessa begrepp i viss utsträckning bör användas också iförsäkringsrörelselagen. Med hänsyn till de särskilda förhållandena inomförsäkringsbranschen är det dock inte lämpligt att alla anläggningstUlgångarenligt definitionen i bokföringslagen värderas som sådana. I 4 § detta kapitelanges vilka tillgångar som är anläggningstillgångar i försäkringsbolag och somskall värderas som sådana. Övriga tillgångar i försäkringsbolag är finansiellatillgångar, återförsäkrares andel i försäkringslekniska skulder och placeringstillgångar. (I vissa skadeförsäkringsbolag kan det dess utom förekomma en ytterligare postnämligen spärrkonton hos ). Samtliga dessa tillgångar skall i principvärderas som omsättningstillgångar enligt bokföringslagen, dvs. enligt lägstavärdets princip. Detta överensstämmer med gällande lag". Utredningenanför också i denna fråga (s. 321): "... försökt att så långt det är möjligtsamordna försäkringsrörelselagens redovisningsbestämmelser medbokföringslagens. Den grundläggande värderingsregeln i gällande lag atthuvudparten av försäkringsbolagens fillgångar, oavsett om avsikten är attinneha dem , skall värderas enligt lägsta värdetsprincip har ifrågasatts av utredningen, men har som tidigare nämnts överlämnatstill försäkringsverksamhetskom-mittén, som skall göra en översyn av degrundläggande principerna i försäkringsrörelselagen. Utredningen föreslår dockändringar såvitt gäUer vissa tillgångar som har karaktär av anläggningsfillgångenligt bokföringslagen, dvs. anskaffade för stadigvarande bruk eller innehav,och föreslår all sådana fillgångar skall värderas enligt bokföringslagensregler om anläggningstillgångar''. Utredningenhar vidare övervägt (s. 314). "om inte alla tillgångar som är avsedda förstadigvarande bruk eller innehav bör tas upp som anläggningstillgångar. Dettaskulle innebära att värderingsreglerna i försäkringsrörelselagen anslöt siglill de allmänna värderingsreglerna i bokföringslagen. En sådan ändring avgällande lags värderingsregler skulle dock innebära vissa problem. Bl.a.uppkommer svårigheter att bestämma gränsen mellan placeringstillgångara och anläggningstillgångar''. BFN noterar att i utredningen anges att svårigheteratt bestämma gränsen mellan placeringstillgångar och anläggningstillgångarskulle uppkomma om en sådan ändring av FRL gjordes alt BFLs regler skulleföljas. Någon närmare motivering och kvantifiering av betydelsen förförsäkringsbolagen av denna gräns lämnas inte i betänkandet. Utredningen torde med detta avse att vissaplaceringstillgångar som värderas enligt reglerna föromsättningslillgångar då skulle följa reglerna för anläggningstillgångar. Försådana placeringstillgångar, som normalt torde innehas i flera räkenskapsår ochdärför skulle kunna Prop.1981/82:180 Bilagedel 395 ansessom ett stadigvarande innehav, skulle den förändrade klassificeringen innebäraett frångående från lägsta värdets princip som huvudregel för värderingen.