prop · G503219 · 1981-12-31 00:00:00 — HSU har som allmännaförutsättningar (avsnitt 3) i sitt arbete haft dels samhällsutvecklingen meddess risker för miljön och för den enskilde, dels kommunernas förbättrademöjligheter att klara olika uppgifter inom omgivningshygienen och delsbetydelsen av atl den framtida nämnden får möjlighet att aktivt delta i främstdet kommunala planeringsarbetet. HSU har förutsatt att nämnden kommer att blilokal tillsynsmyndighet enligt miljöskyddslagen. HSU har gjort en bedömning avframtidsperspektivet (avsnitt 3.1) varvid HSU har konstaterat att mycket hargjorts för att förbättra människans livsmiljö men att mycket ännu återstår. Idetta sammanhang kan nämnas störningar från motorfordon och kontroll av kemiskaämnen i allmänhet. Vidare bör i detta sammanhang framhållas att när de mestpåtagliga kända olägenheterna har minskals kommer nästa steg alt kosta mer irelation till resultaten än tidigare steg har gjort. Prioriteringen blir däviktigare än tidigare och detta kommer alt ställa större krav än på s.k. kostnads/nyttaanalys som underlag för allmänna riktlinjer och för enskildabeslut. HSU har begränsat sitt arbete tillatt omfatta "allmän hälsovård" (avsnitt 6.1.1). Därmed har HSU intebehandlat frågor om sjukvård eller individuell hälsovård. "Allmänhälsovård" är ett begrepp med hävd. Ordet "vård" kopplasemellertid ofta till sjukvård, men målsättningen för hälsovårdsarbe- Prop.1981/82:219 84 tet är att skydda individernas hälsa så att sjukdom inteuppstår. Eftersom det inte är fråga om vård utan om förebyggande åtgärderföreslår HSU att begreppet "allmän hälsovård" byts ut mot "hälsoskydd".Delta uttryck markerar även att nämnden har att arbeta aktivt i förbyggandesyfte. HSU föreslår, för att betonamiljöfrågornas ökade betydelse i nämndens arbete, miljö- och hälsoskyddsnämndsom ny benämning på nämnden (avsniu 8.14). HSU föreslår atl den nyaförfattningen skall bestå av en ramlag, hälsoskyddslagen, och entillämpningsförordning, hälsoskyddsförordningen. HSU föreslår också attförvaltningsmyndighet och i vissa fall kommun efter regeringsbemyndigande skallfå meddela ytterligare föreskrifter. Härigenom faller behovet avnormalhälsovårdsordning och lokala hälsovårdsordningar bort. Såvälförfattningen som nämnda föreskrifter förutsätts kompletterade med allmänna rådutfärdade av centrala förvaltningsmyndigheter. HSU har också studerat begreppet"sanitär olägenhet" (avsnitt 6.1.2). Denna studie har lett till attHSU inte föreslår förändring av begreppet eftersom andra uttryck inte belysersakförhållandena på ett bättre sätt. HSU har funnit det nödvändigt attbegreppet "sanitär olägenhet" är flexibelt med hänsyn till att nyaförhållanden ständigt uppkommer på det omgivningshygieniska området. I lagenhar föreslagits en definition av begreppet. Där sägs att med sanitär olägenhetavses sådan ej tillfällig störning som kan medföra olägenhet av någon betydelseför människors hälsa. Lagen syftar till att undanröja detsom kallas sanitär olägenhet. Det är därför nödvändigt att lagen blirtillämplig på olika förhållanden. HSU föreslår att hälsoskyddslagen i alltväsentligt skall gälla i hela riket (avsnitt 8.11). HSU anser inte att detbehövs särbestämmelser för hälsovårdstätorl (avsnitt 8.9) eller förförsvarsmakten (avsnitt 8.12). HSU:s uppdrag har även omfattatsamordning mellan den föreslagna författningen och miljöskyddslagen. I dettaavseende har HSU funnit att gränsdragningsproblemen mellan dessa författningari stort kommer all försvinna om miljö- och hälsoskyddsnämnden blir lokaltillsynsmyndighet enligt miljöskyddslagen (avsnitt 4). Planering m. in. HSU har bedömt frågan om miljö- ochhälsoskyddsnämndens medverkan i planeringen som mycket betydelsefull (avsnitt5.1). Anledningen härtill är inte endast att nämnden skall ha möjlighet attbevaka miljö- och hälsoskyddsaspekter i planeringen utan även att nämnden iplaneringsarbetet aktivt skall kunna verka för en god livsmiljö. Nämnden börgenom sin kunskap se till att underlaget breddas inför slutligaställningstaganden. Genom en sådan aktiv insats får nämnden möjlighet altmedverka till alt förebygga eventuella misstag i planeringen, som senare kanvisa sig svära och dyrbara att rätta lill. HSU har därför betonatangelägenheten av att miljö- och hälsoskyddsnämnd Prop.1981/82:219 85 och dess förvaltning i ökad utsträckning och på ett tidigtstadium engageras i den fysiska planeringen. HSU:s förslag syftar också lillalt ge nämnden bättre möjligheter att delta i planeringen. I hälsoskyddslagenhar detla kommit till uttryck genom att det i lagens första paragraf sägs attkommun vid sin planering skall verka för att hälsoskyddet förbättras. HSU harangivit exempel pä hur miljöplanering kan genomföras. I HSU:s direktiv har framhållits atl HSU bör övervägamöjlighet för nämnden alt ingripa med förbud redan mot planerad verksamhet somnämnden förutser kan komma atl medföra ölägenheter sedan verksamheten startats(avsnitt 5.2). HSU har i delta avseende konstaterat att miljöfarlig verksamhetregleras genom förprövning enligt miljöskyddslagen. Detta minskar behovet avett förprövningsförfarande enligt hälsoskyddslagen. En stor del av denverksamhet som kan tänkas bli störande har ofta i något skede samband medbyggande för vilket det regelmässigt fordras byggnadslov. HSU föreslår därföratt byggnadsnämnd vid prövning av byggnadslov skall tillse att företaget intestrider mot hälsoskyddslagen. Härutöver bör miljö-och hälsoskyddsnämndsmedverkan i samhällsplaneringen medföra att nämnden i många fall kan ingripamed råd och anvisningar innan en verksamhet startats. Det sagda medför enligtHSU:s mening att motiven för införande av formell möjlighet att ingripa medförbud mot planerad verksamhet är svaga. Härtill kommer att införandet av sådanmöjlighet även skulle fordra någon form av anmälningsförfarande, vilket skulleinnebära ell administrativt merarbete för såväl enskilda som myndigheter. När det gäller bostäder (avsnitt8.1) föreslås atl de nuvarande föreskrifterna rörande sanitära förhållanden ibostäder i huvudsak bibehålls i hälsoskyddsförfattningen. HSU föreslår vidare att om bostadslägenhet enligt vaddärom är särskilt föreskrivet har försetts med eller fått tillgång tillanordning för värme, vatten, belysning, avlopp, hygien och matlagning, skallutöver vad som gäller om sanitär olägenhet anordningarna hållas i sådant skickalt de är brukbara för avsett ändamål. De bostadslägenheter som berörs är desom har upprustats med stöd av åläggande enligt bostadssaneringslagen ellerhyreslagen eller som har uppförts i enlighet med byggnadsstadgans föreskrifterom nybyggnad. Föreskrifter om återkommandebostadsinspektion har inte tagits med i förslaget. Kommunerna bör nämligenenligt HSU:s uppfattning själva få avgöra i vilken omfattning sådan inspektionskall ske. Samlingslokal m. m. HSU föreslår att miljö- ochhälsoskyddsnämnds hygieniska tillsyn enligt hälsoskyddslagen beträffandesamlingslokal m.m. (avsnitt 8.2) utökas från Prop.1981/82:219 86 vad som gäller till att omfatta även skolor, barnhem,barnkolonier, elevhem, vårdanstalter, allmänna häkten m. m. HSU föreslår även att den som ämnardriva hotell, pensionat eller liknande rörelse där tillfällig bostadyrkesmässigt tillhandahålls allmänheten kan bli skyldig alt enligt föreskriftersom meddelas av regeringen eller förvaltningsmyndighet som regeringenbestämmer underrätta miljö- och hälsoskyddsnämnden härom. Om lokal och annan anläggning för bad och hygieniskbehandling m. m. HSU föreslår (avsnitt 8.3) atlbadanläggning som utnyttjas av allmänheten eller som tillhandahålls ett störreantal människor, frisersalong och annan lokal i vilken allmänheten yrkesmässigterhåller hygienisk behandling skall vara av sådan beskaffenhet och skötas såall sanitär olägenhet inte uppstår för dem som vistas där. HSU föreslär också att kontroll avsådana badanläggningar som nämnts skall av miljö- och hälsoskyddsnämndenske stickprovsvis. Kostnaden för denna kontroll bör betalas av den som ägereller driver anläggningen. Den som avser att drivasportanläggning, badanläggning, strandbad och annan anläggning som är upplåtenför allmänheten eller som annars utnyttjas av ett större antal människor, ellerlokal där hygienisk behandling yrkesmässigt tillhandahålls allmänheten föreslåsvara skyldig att enligt föreskrifter som meddelas av regeringen eller förvaltningsmyndighetsom regeringen bestämmer underrätta miljö- och hälsoskyddsnämnd härom. HSU föreslär (avsnitt 8.4) attkonsumtionsvattenkontrollen, utöver den egen-kontroll som vatlendistributörernasjälva har, i likhet med livsmedelskontrollen skall utföras av miljö- ochhälsoskyddsnämnd i form av offentlig stickprovskontroll. Kostnaden för nämndensprovtagning bör ersättas av huvudmannen eller ägaren av vattenverket. Frågan omi vilken lagstiftning kontrollen av dricksvatten skall placeras bör enligtHSU:s uppfattning anstå till dess ytterligare fömtsättningar klarlagts genombl. a. pågående labora-lorieutredningar. HSU har med hänsyn till sambandetmellan lagstiftning och tillsynsmyndighet lämnat frågan om central tillsynbeträffande vattenkontrollen öppen. Åtgärder mot vattenförorening, omhändertagande avavloppsvatten samt om klosett och urinoar HSU föreslår (avsnitt 8.5) attavloppsvattenkontrollen skall ske på nuvarande sätt men att vissaavloppsanläggningar inte får inrättas utan 1981/82:219 87 särskilt tillstånd av miljö- och hälsoskyddsnämnd. HSUföreslår också att regeringen får meddela föreskrifter om att vissa slag avtoaletter inte får anordnas utan särskilt tillstånd. Regeringen föreslås fåöverlåta åt förvaltningsmyndighet eller kommun att meddela sådanaföreskrifter. HSU föreslår (avsnitt 8.6) att engenerell bestämmelse bibehålls som i stort reglerar djurhållning, hållandesåväl av sällskapsdjur som av husdjur, så alt sanitär olägenhet inte uppstår.Vidare föreslås tillståndstvång för anläggande av hundgårdar samt för hållandeav nötkreatur, häst, get, svin, pälsdjur, fjäderfä och orm inom stads- ellerbyggnadsplanelagt område. HSU föreslår också att kommun får föreskrivatillstånd för hållande av andra djur inom sådant område som sagts om detär påkallat från hälsoskyddssynpunkt. HSU föreslår att nuvarandefortlöpande djurskyddsinspektion utmönstras ur anvisningarna för djurskyddstillsynen.Kommunerna bör enligt HSU:s uppfattning själva få avgöra i vilken omfattningsådan inspektion skall ske. Härutöver föreslås inspektionen ersatt av ökadinformation rill allmänheten, polisen, veterinärer, seminpersonal och övrigakategorier som kan tänkas uppmärksamma fall av misskötsel av djur. HSUförutsätter att anmälan lill miljö- och hälsoskyddsnämnd sker i de fall därdjur missköts. HSU föreslår vidare att allmännavelerinärinslruktionen ändras så att distriktsveterinär blir skyldig alt biträdamiljö- och hälsoskyddsnämnd i djurskyddsfrågor. Åtgärder mot ohyra, råttor och möss De nuvarande bestämmelsernaföreslås (avsnitt 8.8) få en generell inriktning så att åtgärder skall vidtasmot i princip alla skadedjur om de vållar sanitär olägenhet. HSU föreslår vidare att om det ärav särskild betydelse med hänsyn till hälsoskyddet åtgärder skall vidtas genomkommunens försorg för att bekämpa skadedjur. Tillsyn (avsnitt 7) enligthälsoskyddslagen bör enligt HSU:s förslag utövas lokalt av miljö- ochhälsoskyddsnämnd, regionalt av länsstyrelse och centralt av ochstatens naturvårdsverk. Miljö- och hälsoskyddsnämndens personal HSU har studerat frågan angåendepersonal vid miljö- och hälsoskyddsnämnderna (avsnitt 8.13). HSU har därvidintagit ståndpunkten att varje Prop.1981/82:219 88 nämnd själv bör avgöra i vilken utsträckning det erfordrasmedicinskt, tekniskt, juridiskt eller administrativt beslutsunderlag. Denföreslagna hälsoskyddslagen innehåller därför inte några bestämmelser om vilkentyp av personal som skall anställas hos nämnderna. HSU föreslår (avsnitt 8,15) intenågon motsvarighet till de nuvarande föreskrifterna om årsberättelse. HSU anseratt för tillsynen nödvändiga uppgifter kan erhållas efter anfordran därom. HSU föreslår (avsnitt 8.16) attnuvarande föreskrifter rörande föreläggande, förbud och vite i huvudsaköverförs till hälsoskyddsförfattningen. HSU föreslår vidare beträffande miljö-och hälsoskyddsnämnds föreläggande och förbud som rör fastighet som avses ibosladssaneringslagen och i vilket förordnats om vite som uppgår till minst ettbasbelopp att anmälan skall ske till inskrivningsmyndighet för anteckning ifastighets- eller tomträttsbok. HSU föreslår också altlänsstyrelsen hädanefter beslutar om uttagande av förfallet vite enligthälsoskyddslagen. Reglering av tomgångskörning av motorfordon Enligt HSU:s förslag upphör dennuvarande normalhälsovårdsordningen att gälla. I den finns föreskrifter omtomgångskörning. Dessa föreskrifter bör enligt HSU:s mening överföras tillannan lagstiftning. HSU föreslår (avsnitt 8.17) därför att i lagen medbemyndigande att meddela föreskrifter om trafik, transporter och kommunikationertas in dels ett bemyndigande för regeringen att meddela foreskrifter omtomgångskörning av motordrivet fordon, dels ett bemyndigande för regeringen atti sin tur överlåta åt kommun att meddela lokala föreskrifter omtomgångskörning. 1981/82:219 89 Huvuddragen i gällande hälsovårdsstadga Nuvarande hälsovårdsstadga(1958:663)', som ersatte hälsovårdsstadga, trädde i kraft den 1januari 1960, Till grund för stadgan ligger ett betänkande (SOU 1953:31) av1948 års hälsovårdsstadgekommilté och proposition nr B 1958 med förslagtill ny hälsovårdsstadga. Hälsovårdsstadgan är indelad i 15kapitel. Där finns bestämmelser om hälsovårdsnämnd, bostad, samlingslokal,hotell och pensionat, badinrättning, frisersalong, lokal för hygieniskbehandling, vattenförsörjning och vattenundersökning, åtgärder mot vatten- ochluftförorening m. m., klosett och urinoar, hållande av djur, anläggning ochupplag för industriell verksamhet m. m., hälsovårdsordning, hälsovårdskontrollsamt om ansvar och besvär. Hälsovårdsstadgans bestämmelserkan, med utgångspunkt i av Kungl. Maj:t fastställdnormalhälsovårdsordning (1971:761), kompletteras med föreskrifter utfärdade ilokal hälsovårdsordning. Detta har även skett i samtliga kommuner. Hälsovårdsstadgan har sedan sintillkomst ändrats . En betydelsefull ändring gjordes år1969 i samband med miljöskyddslagens tillkomst, då stadgans tillämpningsområdeavseende hälsovårdsnämnds åtgärder för alt motverka vattenföroreningkompletterades till att avse även luftförorening, buller och andra sådanastörningar. I samband med den nya livsmedelslagstiftningen skärptesbestämmelserna beträffande kommunernas skyldighet att anställahälsovårdsinspektör. Vidare ändrades en del bestämmelser avhuvudsakligen organisatorisk art för att överensstämma med de nyabestämmelserna i kommunallagen (1977:179). Sistnämnda ändringar har till syfteatt minska den statliga styrningen och detaljkontrollen av bl. Ett grundläggande begrepp ihälsovårdsstadgan är sanitär olägenhet. I förarbetena till stadgan (SOU 1953:31s. 72) angavs all begreppet anses omfatta alla yttre faktorer av någonbetydenhet, som inte är av blott tillfällig natur och som kan inverka menligt isåväl fysiskt som psykiskt hänseende på en normal människas hälsotillstånd.Departementschefen anslöt sig i prop. (B 46:1958 s. 133) till nyhälsovårdsstadga till vad hälsovårdsstadgekommittén uttalat lill belysning avbegreppet sanitär olägenhet. ' I de fall där endast årtal och nummer anges avses SFS. 1981/82:219 90 I nästan samtliga avsnitt i stadganåterfinns bestämmelser med innebörd att olika anordningar skall vara såutförda, underhållas och skötas att sanitär olägenhet inte uppstår. 1 stadgan nämns inte uttryckligenalt hälsovårdsnämnd skall göra överväganden av ekonomisk eller teknisk art vidkrav på åtgärder mot sanitär olägenhet. Hälsovårdsstadgans bestämmelser ärtillämpliga i hela riket. Det förekommer emellertid vissa strängareföreskrifter, som gäller sanitära förhållanden inom tätortsbebyggelse. Dettahar kommit till uttryck i regler avseende hälsovårdstätort, varmed menas områdeför vilket stadsplan eller byggnadsplan fastställts (5 §). Bestämmelsernarörande hälsovårdstätort kan genom föreskrift i lokal hälsovårdsordning utvidgastill alt omfatta även annat område utanför sådan ort (2 §normalhälsovårdsordningen). Stadgan äger inte utan särskilt förordnandetillämpning inom försvarsmakten (6 §). Kommunen ansvarar för den allmännahälsovården inom kommunen (1 §). Det innebär att det åligger kommunen attbevilja anslag till den verksamhet, som erfordras för tillsynen över allmänhälsovård. I kommunen skall det finnas en hälsovårdsnämnd, som har att utövadet närmaste inseendet över den allmänna hälsovården inom kommunen (2 §). skall ägnauppmärksamhet åt den allmänna utvecklingen inom kommunen i hälsovårdshänseendeoch verka för en förbättrad hälsovård. Ledamöter och suppleanter i nämndenväljs av kommunfullmäktige (7 §). För att biträda nämnden i tillsynen över denallmänna hälsovården skall det i stad med minst 40 000 invånare finnas en ellerflera stadsläkare. Om del anses erforderligt skall sådan eller motsvarandeläkare finnas i kommun med minst 15 000 invånare (14 §). Härutöver skall varjehälsovårdsnämnd biträdas av en eller flera hälsovårdsinspektörer med särskildutbildning. Undantag i detta avseende kan medges av regeringen. Det åliggernämnden att upprätta en berättelse angående det allmänna hälsotillståndeti kommunen (13 §). I sin verksamhet ägerhälsovårdsnämnd meddela de föreskrifter, förelägganden eller förbud som behövsför att förebygga eller undanröja sanitär Prop.1981/82:219 91 olägenhet (70, 71, 72§§). Föreläggande eller förbud fårförenas med vite (75 §). Nämnden äger också låta vidta åtgärd på denförsumliges bekostnad (75 § 2 st.). Nämnden kan i fall där så är nödvändigtbegära handräckning av polismyndighet (80 §). Bland nämndens åligganden finnsskyldighet att inom hälsovärdstätort utföra återkommande besiktning avbostäder, samlingslokaler m. m. (76 §). I ärenden av byggnadsteknisk art skallhälsovårdsnämnd bereda byggnadsnämnd tillfälle att yttra sig (74 §). får kalla var och en som bor elleruppehåller sig inom kommunen till inställelse inför nämnden. I kallelsen fårnämnden föreskriva vite (78 §). Bestämmelserna rörande bostad finnsi 3 kap. hälsovårdsstadgan. Det huvudsakliga innehållet i bostadskapitletutgörs av relativt detaljerade anvisningar om hur en bostad skall vara anordnadför undvikande av sanitär olägenhet. Anvisningarna innehåller de minimikrav somskall ställas på bostäder i sanitärt hänseende. ingripande närdet gäller bosläder är enbart grundade på sanitära skäl. Del stadgas att bostad skallbrukas, skötas och underhällas så att sanitär olägenhet inte uppstår för densom uppehåller sig där (15, 20 och 21 §§). Detta gäller emellertid inte allabostäder. Vad beträffar fritidsbostäder, som är avsedda att användas som bostadendast under viss årsrid eller eljest i begränsad omfattning, kan de trotsbrister godtas för sitt ändamål (22 §). Samlingslokal, hotell, pensionat m. m. Gemensamt för rubricerade lokaler,liksom för bostäder, är att de skall vara så anordnade och skötas så attsanitär olägenhet inte uppstår (23,24 §§). Härutöver finns bestämmelser omvissa minimikrav, vilka måste uppfyllas för alt lokalerna skall fä användas försitt ändamål. Lokal och annan anläggning för bad och hygieniskbehandling Även dessa lokaler elleranläggningar är reglerade med hänsyn till krav på sanitär beskaffenhet ochskötsel. När det gäller vatten i badbassäng skall det vara avtillfredsställande beskaffenhet (25 §). Frisersalong och annan lokal där allmänheten yrkesmässigtfår hygienisk behandling får inte användas som bostad eller annat förverksamheten främmande ändamål (27 §). Den som sysslar med hygienisk behandlingskall iaktta renlighet och hålla redskap och utrustning rena och i gott stånd(28§). 1981/82:219 92 I bostadslägenhet skall del finnaslätt tillgång till vatten i erforderlig mängd och av tillfredställandebeskaffenhet till dryck, matlagning och för andra hushållsändamål (19 §). I avsnittet om vattenförsörjningoch vattenundersökning ges riktlinjer för erhållande av tjänligthushållsvatten. Allmänt sägs att vatten, som skall användas till dryck,matlagning eller annan beredning av livsmedel samt övriga hushållsändamål m.m., inte får förorenas (31 §). Vatten som inom hälsovårdstätort tillhandahållsallmänheten skall undersökas såväl fysika-liskt-kemiskl som bakteriologiskt.Länsstyrelsen kan förordna om sådan undersökning av vatten även utomhälsovårdstätort. kan vidare förordna om undersökning av vattenvilket genom vattenledning, som inte ingår i allmän anläggning, tillhandahållsflera hushåll eller eljest i större omfattning (32 §). Den som är eller kanantas vara behäftad med smitta eller sjukdom, som kan överföras genom vattentill andra människor, får inte arbeta vid anläggning för rening av vatten somskall användas som dryck m. m. (37 §). Särskilda åtgärder mot vatten- och luftföroreningar in.in. ingripande motmiljöstörningar sker ofta med stöd av den bestämmelse som föreskriver attnämnden skall tillse att åtgärder vidtas för att motverka vattenförorening,luftförorening, buller och andra sådana störningar inom kommunen (38 §). Ävenstatens naturvårdsverk och länsstyrelse utövar enligt miljöskyddslagen tillsyntill skydd mot dylika störningar. För att avleda spillvatten ochannan flytande orenlighet och dagvatten samt för rening av avloppsvatten skallåtgärder vidtas som skaligen behövs för att undvika sanitär olägenhet (39 §).Inom hälsovårdstätort får inte orenlighet avledas i öppen avloppsledning utanhälsovårdsnämnds medgivande (40 §). Arbete med vissa slag av avloppsledningfår inte påbörjas innan skriftlig anmälan därom gjorts till hälsovårdsnämnd(42§). Det fordras hälsovårdsnämndenstillstånd för att inrätta vattenklosett. har emellertid möjlighetatt för visst område meddela generell dispens från tillståndstvånget (46 §).Rent allmänt föreskrivs att klosett och urinoar skall vara så anordnade attinte sanitär olägenhet uppstår. Grundläggande förhälsovårdsstadgans bestämmelser om renhållning är att förebygga och undvikasanitär olägenhet vid bebyggelse (47 §). Prop.1981/82:219 93 ling av avfall skall ske lill behandlingsanläggning ellerupplagsplats (51 §). Bestämmelserna om renhållning omfattar inte endasthantering och bort-forsling av avfall utan även. inom hälsovårdstätort,gårdsrenhållning (50§). Åtgärder mot ohyra, råttor och möss Bostäder och vissa lokaler skallhållas fria från ohyra (54 §) och byggnad som innehåller boningsrum skall varaförsedd med anordning för att uteslänga råttor och möss (56 §). I de fall detär nödvändigt skall inom kommunen vidtas åtgärder för att bekämpa råttor ochmöss (55 §). I hälsovårdsstadgan finns engrundläggande regel för hur djur skall förvaras och skötas med hän.syn tillsanitära krav. Det ankommer enligt den särskilda djurskyddslagstiftningen påhälsovårdsnämnd alt utöva tillsyn över djurens vård och behandling. Bestämmelser finns ihälsovårdsstadgan om hur stall, ladugårdar osv. skall vara anordnade. Ihälsovårdstätort skall skriftlig anmälan göras till hälsovårdsnämnd innanstall, ladugård e. d. uppförs (61 §). Anläggning och upplag för industriell verksamhet m. m. Industrianläggning eller anläggningför hantverk m. m. skall vara så anordnad och inrättad samt skall underhållas,drivas och skötas så alt det inte uppstår sanitär olägenhet (62 §). När detgäller miljöstörningar av industriell verksamhet regleras dessa i huvudsak avmiljöskyddslagen. kan emellertid under vissa förutsättningaroch med stöd av angivna bestämmelse ingripa när sanitär olägenhet uppstår. I de fall del erfordras ytterligareföreskrifter utöver dem som finns i hälsovårdsstadgan kan sådana meddelas ilokal hälsovårdsordning (65 §). Denna skall antas av kommunfullmäktige påförslag av hälsovårdsnämnd eller efter dess hörande (68 §), varefter den skallunderställas prövning (68 § 2 st.). Till ledning för utarbetande avlokal hälsovårdsordning har fastställts en normalhälsovårdsordning från vilkeninte någon väsentlig avvikelse får ske (67§). Prop.1981/82:219 94