prop · G503170 · 1981-12-31 00:00:00 — Avdetta framgår alt vi inte delar Lotteriulredningens uppfattning, all en ökningav de statliga lotterierna är ägnad att minska utrymmet för ideella lotterieroch vice versa. Lotteriutredningenmenar, att del föreligger "risk för alt somliga människor deltar ilotterier och spel om pengar i en sådan omfattning som de inte har rådmed". Det torde dock inle gälla Penninglotteriels verksamhet. I den månlotterier orsakar sociala problem kan de närmast hänföras till den illegalaverksamheten. AkfiebolagetTipsljänst - som i princip delar utredningens uppfattning att de ideellaföreningarna bör ges så goda förutsättningar som möjligt all finansiera sinverksamhet - kan inte finna något stöd för utredningens påstående (s. 33), attdet statliga spelet skulle ha "brett ut sig" på del ideeUa speletsbekostnad. Den stafistik som redovisas av utredningen ochuppgifter avseende 1978 som bolaget införskaffat, lyder på alt delideella spelet kunnat hålla och liU och med något öka sin marknadsandel. talar för övrigt (s. 37) om "den snabba utvecklingen av denideella lotteri- och spelverksamheten under 1981/82:170 183 ".Det är inte heller troligt alt de av bolaget anordnade spelen -tips och från ihöst även s.k. lotto skall komma att få en negaliv inverkan pådet ideella spelet. Om del emellertid mol förmodan skulle visa sig att detideella spelet skulle få en negaliv utveckling, som inle kan tillskrivas andraorsaker utan med skäl kan antagas förorsakad av tips eller lotto, synes detlämpligt att använda viss del av överskollen på dessa spel för alt ge deberörda ideella organisationerna en från allmän synpunkt motiverad ekonomiskkompensation. Däremot finner bolaget, att del inte minst från slatsfinansiellsynpunkt skulle vara felakfigt alt i en sådan situation som utredningen synesvilja förorda vidta åtgärder, som skulle begränsa de statliga spelbolagensverksamhet. ViviU i detta sammanhang påminna om ställningstagande . Ipropositionen framhölls det stora intresset för trav- och galoppsporten, dessbreda förankring hos det svenska folkel och dess betydandesysselsättningseffekter. I trav- och galoppsportulredningen påtalades sportensbetydelse som en kulturyttring och att densamma genom sin kontakt-skapandekaraktär på ett väsentligt sätt kan påverka livet i en hel bygd. betecknar hästuppfödning och häslsport som "ett ändamål av tämligen udda slag" är mot denna bakgmnd anmärkningsvärt och vittnar om bristande insikt i sakförhållandena. Viifrågasätter däremot utredningens bedömning att del skulle finnas "en totalmarknad för lotterier och spel" och att det skuUe föreliggakon kurrensförhållanden mellan bl.a. ideella lotterier och lolalisalorvadhåll- ningen. Så enkel är inte verkligheten. Vihar ovan konstaterat att det inle går att slå ihop heh olika "spel"lill en totalmarknad. Det finns ingen gmnd för anlagande alt t. ex. en begränsningav tolaUsatorverksamhelen skulle medföra ökade köp av lotter i ideellalotterier, eftersom man ej kan byta ut en fritidssysselsättning mol enaktivitet av helt annan karaktär. ViviU framhålla all det väsenfiiga måste vara att hålla varje "spel" påen nivå som är lämpligt avvägd med hänsyn bl. a. lUl allmänhetens intresse förden verksamhet spelet är anknutet till och till angelägenheten att undvikanegativa sociala effekter och motverka illegalt spel. ATG har sedan sinfiUkomst 1974 ej vidtagit någon ökning av antalet tävlingsdagar med totalisalor,ulan antalet har i stället minskat något. Genomalt det finns en begränsad lolterimarknad och staten förbehålls rätlen lill deattraktivaste lotterierna (penninglotterierna) tar dessa en stor del av marknaden.Det kan därför vara skäligt att samhället genom denna åtgärd kompenserarföreningarna för bortfallet av marknad. RFhar inget att invända mot lotlerimarknadens indelning i stafiiga och ideellalotterier. RF viU emellertid understryka vikten av alt de statliga lotteriernainte tillåts att expandera på de ideella lotteriernas bekostnad. Det är därförmed oro som RF konstaterar all staten har infört två nyalotleriformer till förmån för den statliga sektom av lotterimarknaden. Statenhar genom lagstiftning fått en avsevärd del av lotterimarknaden. Oavsett påvilka grunder en sådan lagstiftning skett, innebär den att staten fått ettövertag gentemot de ideella lotterierna. Prop, 1981/82:170 184 faktumatt de statliga lotteriema är speciellt attraktiva genom höga penningvinsteroch att de administreras i statliga monopolföretag talar för att Staten har ettstort ansvar för all den ideella lotterimarknaden inle skadas. Frånvår sida finner vi del utomordentligt anmärkningsvärt att staten, utan avvaktanpå remissbehandlingen av lotteriulredningens betänkande, introducerar två nyalotterier, och . Dessa två lotterier ersatte tvä andramed ringa omsättning och betydelse. Folkrörelserna redovisade sin uppfattningi en massiv uppvaktning för handelsmi-nislem , aUl iavsikt alt om möjligt stoppa en utbyggnad av de statliga lotterierna, i vatjefall intill dess att lotteriutredningen remissbehandlats och tagitställning tiU den proposition som skulle utformas med lotteriutredningensbetänkande som grund. Tvärtemot folkrörelsernas starka önskemål startades påhandelsdepartementets inifiafiv Bellmanslotleriel med en hastighet som ärförvånande. kommer så att introduceras. Dessa båda åtgärderleder fram liU kravet alt sådana åtgärder måsle vidtas alt balansen mellan statligaoch ideella organisationers lotterier ålerställes. Delta kan ske dels genom enneddragning av omfattningen av den statliga lolteriverksamheten, dels ocksåatt folkrörelserna ges samma möjlighet fill anordnande av lotterier medpenningvinster som endast gäller för de statliga lotterierna. Vi kräverockså att statsmakterna, såsom en direkt följd av den fördalotteripolitiken, utställer garantier för att folkrörelserna, för den händelsede av dessa anordnade lotterierna skulle ge försämrat resultat, hållesekonomiskt skadeslösa. TCOinstämmer vidare i utredningens uttalade värdering alt del statliga spelet ochtotalisatorspelet inte bör tillålas all breda ut sig på del ideella spelelsbekostnad. Del är dock enligt TCOs mening här fråga om lotteri-och spelformersom i mindre grad konkurrerar med varandra. Ideella lotterier med lokalförankring möter knappast någon konkurrens från lex . Beträffandetotalisatorspelet ser vi det som principiellt olämpligt att samma bolag som harett eget affärsintresse i toialisatorverksamhet också har hand omtillståndsgivning. TCO anser att tiUståndsgivning och kontroll i likhet medövriga spelformer skall förbehållas de offentliga myndigheterna. Lolteriutredningenutgår från all det finns en gemensam marknad för mbricerade spelformer.Utredningen har helt förbisett den grundläggande skiUnaden meUan lotterier ochtotalisaiorspel. Lottköparensdeltagande i ett lotteri är av passiv natur. Vederbörande tilldelas ett nummeroch har enbart all i dragningslista kontrollera om numret utfaUil med vinst. Totalisalorspelarensdellagande däremot är av aktiv natur. Bakom beslutet att spela en viss hästligger en bedömning av de olika ekipagens (häst -I- kusk) chanser. Dennabedömning grundas på Iräningsrapporter i pressen, studium av resultatlistoroch egna iakttagelser vid tidigare tävlingar och vid uppvärmning före loppet.Tolalisalorspelaren köper inle ett nummer "i blindo", hans beslutgmndar sig på en personlig uppfattning om deltagarnas möjligheter. Prop,1981/82:170 185 Denav lotteriutredningen uttryckta uppfattningen att "Del stafiiga speletoch totalisatorspelet bör därför inle fiUålas alt ytterligare breda ut sig pådel ideella spelets bekostnad" (sid. 334 och 340) bygger sålunda på ettfelaktigt antagande, nämligen all en gemensam marknad föreligger. TotalisatorvadhåUningenvänder sig till en helt annan kundkrets än lotterierna och något direktkonkurrensförhållande föreligger ej. Idetta sammanhang bör vidare understrykas alt i totalisatorspelet förenas ettvadhåUningsmoment med en fritidsakfivitel. STC önskar anföra ett citat urbetänkandet Trav och galoppsport i (DS Jo 1972:8, sid. "Sett ur ett vidare perspekfiv får i stället häslsporten vid sidan avandra fritidsintressen och ideella engagemang ses som en kulturyttring. Genomden trivsel och gemenskap med personliga kontakter åt olika håll som sportenskapar kan den t. o. m. på ett väsentligt sätt påverka livet i en vissbygd". Lotteriutredningenhävdar ulan att redovisa något underlag - alt behållningen av totalisaiorspellämnar slöd ål "ett ändamål av tämligen udda slag". Enligt SGC: smening är detta ett felaktigt påstående. I själva verket är trav- ochgaloppsporten en bland människorna myckel utbredd hobbyverksamhet, därengagemanget inle blott gäUer själva lävUngsverk-samheten utan även uppfödningoch skötsel av hästarna. Lotteriutredningenutgår i sitt betänkande från tesen att totalmarknaden för spel och lotterierfår "antas vara tämligen stabil". Mot bakgmnd av detta drarutredningen bl. a. slutsatsen att en ökning av totalisatorspelet är ägnatminska utrymmet för annan spel- och lotteriverksamhet. villdärför begränsa totalisatorspelet vid trav- och galopplöpningar och förklararatt totalisatorspelet "inle bör tillåtas all ytterligare breda ut sig pådet ideeUa spelels bekostnad". SGC ser mer än gärna attde ideella ändamål, som stöds av olika former av lotterier, får ökade medeltill sitt förfogande. De som besöker trav-och galopplöpningar och därdeltar i totalisatorspelet, skulle dock inte i större grad delta itombolalotterier och andra liknande lotteriföretag om möjligheterna minskadetill totalisaiorspel. Det finns ingen grund för alt anta något sådant.Deltagandet i totalisaiorspel är för de allra flesta förbundet med intresseför själva löpningsverksamhelen. Delta är fuUt tydligt om man beaktar att trav-och galoppsporten är en av de absolut största publiksportema trots attdeltagandel i totalisaiorspel inte kräver någon närvaro vid löpningarna utankan äga mm genom förtids vad. SGCvill i detta sammanhang erinra om alt erfarenheten visar alt inskränkningar iden legala lotalisatorverksamheten resulterar i en ökning av det Ulegalaspelet. Detta är en utveckling som givelvis vore synnerligen olycklig såvälfrån sociala som statsfinansiella synpunkter. Ibetänkandet sägs att vid de s. k. hearings som utredningen hållit med bl. a.polis- och socialmyndigheter framkommit att totalisatorspelet i vissa fall kanleda tiU sociala problem. Enligt SGC:s mening ger resuUalet av dessa hearingsinte något stöd för sådana genereUa slutsatser. Tvärtom finns inget som talarför att problemen här skulle vara större än vid andra former av spel ochlotterier. Normaltgmndas föreslagna reformer på utredning om rådande förhållanden och ettpåvisat behov av ändringar. har inte omfattat lotalisatorverksamhetenoch trav- och galoppsporten. Prop,1981/82:170 186 Någonredovisning av faktiska förhållanden och analys av evenlueUa behov av reformerhar då helt naturligt inle kunnat framläggas. Följaktligen kan, enligt SGC:smening, lotteriulredningens betänkande inte heller läggas till gmnd förändringar i fråga om totalisatorspelet och kontrollen över detta. 5 Anordnare av lotterier och spel för ideella ändamål Beträffandede s. k. traditionella lotterierna föreslår utredningen alt i stället för denuvarande ändamålsbestämmelserna skall stadgas att öppen ideeU förening somdriver ideell verksamhet skall kunna få lotterifiUslånd. Hovrätten ansluter sigtill förslaget men har anledning befara att även de bestämmelser som i dettasammanhang föreslås av utredningen kan bh föremål för tolknings- ochlillämpningssvårigheter. På förevarande område kan dock sådana svårigheter intehelt undvikas. Vissa av utredningens uttalanden om vilka organisationer somenligt förslaget skaU kunna erhålla respektive förvägras fillstånd förefallertyda på att utredningen tolkar begreppet ideeU verksamhet onödigt snävt. Deideella ändamål som får tillgodoses med lotlerimedel enligt olika lagmm i LFhar i praktiken varit svåra alt fastställa. Det är först efter del attlotterinämndens praxis genom medverkan av blivit mer aUmänlbekantgjord som en stabilisering har inträtt. Enligt utredningen är avsiktenatt i huvudsak nuvarande praxis beträffande lotteriberätli-gade organisafionerskall följas. Styrelsen fömtsätter att inskränkningen i 13 § andra stycket äraUmängilligl och avser jämväl lotterier enligt 11§. Detta kommer bättre tiUuttryck om innehållet i stycket upptas i en egen paragraf. Föreslagnasmärre förskjutningar i fråga om de ideella ändamål som skall kunna tUlgodosesmed lotterimedel lämnas utan erinran. Förall lotteri skall få anordnas krävs att vissa ändamålsbestämmelserär uppfyllda. Ändamålen har framför aUl fått betydelse för urvalet av lotterianordnare.Vem som helst får inte anordna ett lotteri, utan endast ideell förening, varsverksamhet är av sådan art att den svarar mot ändamålen i nuvarandelotteriförordning. Utredningens förslag lill lolteri-och spellag innebär attkretsen av anordnare av lotterier och spel vidgas något i förhåUande tillnuläget. BRÅ ställer sig positivt till att anordnarkretsen utvidgas. RRVanser det vara av största betydelse alt ideella föreningar får stimulansen altgenom egna aktiviteter finansiera sin verksamhet. Del förhållandel att enförening inte utnyttjal möjlighetema alt begära statliga eller kommunala bidragtill sin verksamhet bör emellertid inte leda tUl att behovskriteriet inle ansesuppfyllt. Prop,1981/82:170 187 Utredningenanser att all ideeU verksamhet i vid mening är lill nytta för samhällel. Motden bakgmnden anser utredningen att i princip alla sammanslutningar med ideeUlsyfte skall få anordna lotterier och spel. NO kan ansluta sig lill dennauppfattning. Utredningen föreslår att vissa krav i fråga om varaktighet,öppenhet och form skall ställas på den ideella verksamheten för att lotteri-eller spellillstånd skaU få meddelas. NO finner inte skäl invända mol att dessakrav lagfästes. NO viU inte erinra mot utredningens förslag om behovsprövningvid fördelningen av lotterilillstånden. NO viU emellertid ifrågasätta om en sårestriktiv behandling av nytillkommande föreningars ansökningar somutredningen föreslår på sid. 364 är motiverad. Utredningens gmndprinciphar varit alt endast staten eller ideella organisationer skaU få anordnalotterier. I konsekvens härmed vill utredningen ta bort den möjlighet somsparbanksväsendel och tidningar har haft alt marknadsföra sig med hjälp avlotterier. NO kan tillstyrka en sådan förändring. Följden blir alt allabankkategorier blir likställda i konkurrenshänseende i denna del. Del tordeknappast vara motiverat all tillåta en viss typ av bank alt anordna lotteriermed hänvisning lill all banken inle eftersträvar vinst. Del finns andraverksamheter i samhället som i sådana faU också torde kunna göra anspråk på attfå anordna lotterier t. ex. de ömsesidiga försäkringsbolagen. Närdet gäller lotterier och spel för ideellt ändamål innebär utredningens förslagbetydande förenklingar för de tillståndsprövande myndigheterna. Ifortsättningen skall alla ideella föreningar, som är öppna och juridiskapersoner, kunna i princip få tiUstånd efter behov och utrymme. I stort setttorde endast den svårigheten föreligga för tiUståndsmyndigheterna att dragränsen mellan föreningar, som skall anses direkt eller indirekt arbeta försina medlemmars eller andras ekonomiska intressen, och andra ideellaföreningar. Härvidlag kan emellertid lotlerinämndens nuvarande praxis tjänatill viss ledning. Det bör dock framhållas all ett bifall till utredningensförslag kommer att avsevärt vidga kretsen av de sammanslutningar som kan fåtillstånd liU lotteri eller spel. Detta medför i sin tur att utrymmet förlotterier och spel i motsvarande grad kan väntas minska för de organisationersom finns på marknaden, något som sannoUkt kommer alt väcka missnöje ochprotester från dessa. Genom 11 § i förslagettill lotlerilag har utredningen fastslagit som huvudregel alt deorganisationer som är öppna och bedriver ideell verksamhet inom riklel skallha ensamrätt fill den traditionella lotteri- och spelmarknaden. I anslutninghärtill uttalar utredningen alt syftet med denna regel är att organisationer pådetta sätt skall kunna öka sina möjligheter all finansiera sin direkt ideeUaverksamhet. Vidare understryker utredningen att organisationen inte får vara ensådan ideell förening vUken har som huvudsakligt syfte att stödja sinamedlemmars ekonomiska intressen, t. ex. fackförening, arbetsgivarförening,branschförening och villaägarförening. Enligt lotlerinämndens uppfattning ärden av utredningen sålunda gjorda avgränsningen riktig. I den allmännamotiveringen säger emellertid utredningen uppenbarligen i anslutning lillnuvarande praxis - att särskilda krav måste ställas på poUfiska organisationer(sid. 353 nederst). Utredningens ståndpunkt innebär alt exempelvis ettpoUtiskl parti, som inle är representerat i landsting etc. och som under tio århar haft miljöskydd som Prop.1981/82:170 188 viktigastepunkt på sill program, inle kan få lotteritiUstånd, medan en vanhg ideellförening, som har verkat för en ökad förståelse i förmiljöskyddet, i princip är berättigat till sådant fillstånd. I detta tänktafall tvingas då partimedlemmarna att bilda en särskild förening med miljöskyddpå programmet för att kunna bli jämställd med sistnämnda förening ilotterihänseende. Idelta sammanhang vill lolterinämnden la upp en särskild fråga som rör ideellförening vars syfte är att anordna lägerskolor eller annan studieverksamhet.Utredningen menar alt sådan förening bör kunna får anordna lotterier och speltill förmån för sin ideella verksamhet (sid. 355 mitten). Nämnden har en annanuppfattning. I praxis har nämligen utbildning och vidareutbUdning ansetts främjaenskilda ekonomiska intressen varför dessa föreningar inte bör fålotteritiUstånd. Vad nu sagts gäller också ideell förening vars huvuduppgift ärsamlarverksamhet. Enligt den av utredningenförordade lagtexten i 11 § måsle en ideell förening vara öppen för att kunna fåtillstånd lill lotterier och spel. Delta innebär strängt tagel att förening, ominle tungt vägande skäl talar häremot, är skyldig att bevilja envar som såönskar medlemskap i föreningen. Såsom utredningen har funnit är det i dagenssamhälle inle möjligt all upprätthålla denna princip fuUt ut. I likhet medutredningen anser lolterinämnden att tillstånd bör kunna beviljas ideellförening som begränsar sina medlemmar, exempelvis lill sångare, handikappade,anställda i visst företag eller kvinnor (se sid. 352 och 472). Detsamma börgälla l.ex. förening där endast personer som tillhör viss invandrargmpp ellerviss ras tas emot som medlemmar eller skolförening som beviljar medlemskapendast för elever i den skola tiU vilken föreningen är knuten. I fall som dessabör normalt inle behöva befaras alt syftet med utredningens förslag äventyras,nämligen vikten av att förhindra att föreningsverksamheten används enbart somtäckmantel för alt kunna anordna lotterier och spel. Däremot vill nämnden intebiträda utredningens uppfattning att förening skall få begränsa medlemskapetrent geografiskt t. ex. till viss ort eller visst område såsom stadsdel eUervillakvarter. En sådan begränsning kan le sig obehövlig och kan, om denliUåts, lätt leda till all lotlerilagen kringgås just på det sätt somutredningen har velat förebygga. Vadnu anförts borde i sig medföra att lagtexten utformats så att därav klart kanutläsas vilka krav som bör ställas på en förening i förevarande hänseende.Detta syns dock vara praktiskt omöjligt och lolterinämnden vill därför inteföreslå ändring i texten. Nämnden förutsätter dock att hithörande frågorsärskilt belyses i den blivande proposifionen. Länsstyrelsenhar i denna del inget att erinra mol utredningens förslag. Länsstyrelsenfömtsätter också att möjligheter skall ges ell lotteri som Hantverkslotleriet iStockholm all anordnas även i framfiden. Skiljaktigmening anförs av landshövdingen och länsassessorn Anderfjärd enligtföljande: "Länsstyrelsendelar utredningens uppfattning all den ideella verksamheten utgör ettsynnerligen värdefullt inslag i ell demokratiskt samhälle, vUkel samhället börvara berett stödja i olika avseenden. Emellertid kan det från samhäUets sidainte var likgiltigt vilka ändamål denna ideella verksamhet har. Det kanexempelvis finnas organisafioner, som visserligen arbetar ideellt men varssyfte är att omskapa samhället i antidemokratisk riktning. Givetvis kan maninle anse att ett sådant ändamål har samma 1981/82:170 189 värdeför samhäUet, som en organisation, vars syfte är att förbättra vUlkoren förexempelvis de handikappade. Den största drivkraftenbakom utredningens förslag synes ha varit att man funnit att de nuvarandereglerna tillämpats felaktigt och inkonsekvent. stäUer sigemellertid tveksam tiU om utredningens förslag skuUe bh lättare att tiUämpa.Det finns ej någon i lag given bestämning om vad en ideell förening är långtmindre vad en ideell förening med ideeUt syfte är. Som utredningen påpekatkommer det alltid att finnas gränsfall, där de tiUslåndsgivande myndigheternatvingas göra skönsmässiga bedömningar. Det finns anledning utgå från all - omutredningens förslag om en koncentration till ett betydligt färre antal tillståndsmyndig-hetergenomförs - fömtsättningarna ökar för en bättre och enhetligare tiUämpning.Detta bör gälla även om det i lagen som fömtsättning för tiUstånd krävs vissaangivna ändamål. Ett förhållande som redan med nuvarande lagsfiftningunderlättat tillämpningen är att lolterinämnden fillbakapublicerar sina avgöranden. fömtsätter att detta kommer att skeäven i fortsättningen. Sammanfattningsvisanser det vara ofrånkomligt att samhället prioriterar vissa ändamåloch att dessa bereds möjligheter att genom anordnande av lotterier finansieradelar av sin verksamhet. har för sin del inte något att erinramot att kretsen av anordnare breddas genom att ytterligare ändamål göreslotteriberätfigade, men motsätter sig en sådan utvidgning som utredningensföreslagit. Gmndläggandemåste vara att ideella ändamål tillgodoses med lotterimedel, medanorganisationer som har tiU ändamål att tillgodose medlemmarnas ekonomiskaintressen utesluts från möjligheten att anordna lotterier. Länsstyrelsenfömtsätter dock att möjligheter skall ges att ett lotteri somHantverkslotteriet i , vilket anordnats , ävenframledes skaU kunna anordnas. Föreningarmed såväl ideellt som annat syfte bör enligt utredningen få anordna lotterieroch spel till förmån för den del av verksamheten som har ideellt syfte. Enligtlänsstyrelsens mening kan detta komma att medföra fillämpningssvårigheter. Detär också tveksamt hur man skaU kunna kontroUera att endast den ideella delenfår tillgång till lotterimedlen. Dylika föreningar med "blandade"syften bör därför inle ifrågakomma för lotteritiUstånd." Länsstyrelsenser positivt på utredningens förslag till utökning av anordnarkretsen så attbl. a. korporalionsidroltsföreningar och Hem- och skolaföreningar, somtidigare varit utestängda från möjligheten att finansiera sin ostridiglallmännyttiga verksamhet med lotterimedel, får rått alt anordna lotteri. Länsstyrelsendelar utredningens klart uttalade uppfattning all all ideell verksamhet i vidmening är till nytta för samhällel och all därför i princip ingen ideellverksamhet bör vara utesluten från möjligheten att delvis finansiera sin verksamhetmed lotterier och spel. ser det också som positivt, att nuvarandepraxis alt ideell verksamhet måsle bedrivas varaktigt och i organiserad form aven juridisk person för att stöd av lotteri- eller spehntäkter skall kunnapåräknas föreslås lagfäst. Ilikhet med utredningen anser att en ideell förening skall Prop.1981/82:170 190 ansesuppfylla öppenhet skrävel även om det för medlemsskap t. ex. krävs att densökande bor inom visst område eller fillhör visst företag. Enligt nuvarandepraxis bmkar sådana föreningar vägras lotteritiUstånd, en inställning som delvarit svårt att vinna förståelse för. Den föreslagna utvidgade öppenhetentiUstyrkes därför.