prop · G503130 · 1981-12-31 00:00:00 — Av 5 8 första stycket lagen (1977:654) omkungörande i mål och ärenden hos myndighet m. m. framgår att kungörandet skallanses ha skett den dag då det sista föreskrivna tillkännagivandet ägde rum. Omvattendomstolen, vilket torde vara det vanligaste, i kungörelsen bestämmer enviss sista tidpunkt för erinringar och kungörelsen skall införas i fleraortstidningar, måste alltså tidpunkten bestämmas med en viss marginal. Vatlendomslolenhar visserligen en officialprövningsskyldighet men jag 1981/82:130 605 haransett det vara lämpligt all liksom i VL ha en allmän erinran om attvattendomstolen inte är skyldig att fästa avseende vid erinringar som görs försent. Bestämmelsen härom i tredje meningen i förevarande paragraf bör främstkunna tillämpas då någon på ett mycket sent stadium under målets handläggninggör invändningar rörande företagets omfattning och konstmktion. I fråga om rätt för saKägare att framställaersättningsanspråk finns särsKilda bestämmelser i 40 5 i förevarande Kapitel. En avskrift av erinringsskriflerna skall enligtfiärde meningen sändas lill sökanden Qfr 11 kap. 39 6 VL). Liksom enligl VLskall behövliga avskrifter göras på sökandens bekostnad (se 20 kap. 2 8 och 66 första stycket punkl 1 nya vattenlagen). 30§ Den fortsatta förberedelsen av målet är skriftlig eller muntlig. Vallendomstolen skall under förberedelsen verka föratt utredningen i målel får den inriktning och omfattning som är lämplig medhänsyn lill målets beskaffenhet. Därvid skall domstolen såvitt möjligt se tillatl någon onödig utredning inle görs i målet. Första stycket molsvarar 11 kap. 39 8, 40 6 1 mom.och 2 mom- första stycket VL saml 18 Kap. 24 8 första stycKet i utredningensförslag. Jag anser det lämpligl att bibehålla VL;s nuvarandeförberedelsesystem, vilket innebär alt förfarandet huvudsakligen är skriftligt.Eftersom i stället har den muntliga formen som huvudprincip,har en särskild beslämmelse som medger en störte valfrihet i vallenmålen tagitsin i förevarande stycke. Del är alltså som avgör i vilka fallen muntlig förberedelse skall äga rum. Bestämmelser om muntliga förberedelserfinns 1318. Andra stycket motsvarar 18 kap. 23 6 i utredningensförslag Qfr 5 kap. 12 8 första slycket expropriationslagen). Förevarande stycke innehåller bestämmelser omvattendomstolens processledande verksamhet under förberedelsen. Iexpropriationslagen kpm plelleras motsvarande bestämmelser av regler om s.k.utredningsbeslut. Enhgt 5 kap. 12 8 andra stycket expropriationslagen skallfasfighelsdom-slolen, om det inte är uppenbarl obehövligt, så snart del kan skegenpm ett särskill beslut meddela parterna vilken utredning som enligtdomstolens mening bör förebringas. I 7 kap. 1 8 andra slycket expropriationslagenfinns vidare en särskild bestämmelse som inskränker sakägarnas rätt tillersättning för utredning som förebringats i strid med ulredningsbeslut. har funnit att det inte finnsbehov av särskilda utredningsbeslut i vattenmålen och har alltså inteföreslagil någon molsvarighet lill 5 kap. 12 6 andra stycketexpropriationslagen. Av remissinstanserna anser att institutet börinföras i den nya vattenlagen men modifierat på det sättet all etlutredningsbeslut skall meddelas i den mån det inte anses obehövligt. 1981/82:130 606 frågani varje fall bör övervägas. delar däremot utredningens uppfattningoch understryker i stället vikten av att någon beslämmelse om ulredningsbeslutinle föreskrivs för vattenmålen. Jag delar utredningens uppfattning atl ettformaliserat institut med utredningsbeslut i många fall skulle läsa såväldomstolen som parterna på ett olämpligt sätt i vatlenmålen. Ertärenheterna fråninstitutets tillämpning i expropriationsmålen är också enligl vad jag harinhämtat inte heller odelat positiva. En aktiv materiell processtedning frånvattendomstolens sida i förening med bestämmelserna i 18 kap. 6 och 8 88rättegångsbalken om rättegångskostnadsansvarel vid försumlig processföring m.m.bör enligt min mening medföra att onödig utredning inte tas fram i vattenmålen.Förevarande paragraf innehåller därför inte någon motsvarighet till expropriationslagensbestämmelser om ulredningsbeslut. Eftersom den nya lagen inte innehåller någrasärskilda bestämmelser om vattenrättsdomare och beslämmelserom bevisning m. m. blir tillämpliga också i vattenmål (se bl. 35 kap. 6 och10 66 samt 42 kap. 19 6), behövs inte någon motsvarighet fill 11 kap. 43 6 VL. 318 Vatlendomslolen bestämmer vad en muntlig förberedelse skall avse och vilkaparter som skall inställa sig vid denna. Parterna skall kallas lillförberedelsen. Kallelsen skall delges parterna eller kungöras i ortsfidning.Parter kan föreläggas vid vite alt Komma tillstädes eller infinna sig personligen. Vid den mundiga förberedelsen får tredsKodom intemeddelas. Parterna får åberopa sKrifter som de har gett in. En redogörelse börlämnas för sKrifternas innehåll. Första slycket molsvarar 11 Kap. 40 6 2 mom. förstastycket samt andra stycket första och andra meningtarna samt 18 kap. 24 8 andrastyckel i utredningens förslag. Andra stycket motsvarar delvis 11 kap. 40 8 2 mom.andra styckel tredje - sjätte meningarna VL samt IS kap. 24 8 Iredje stycket iutredningens förslag. Som jag har anfört vid 4 6 i förevarande kapitelanser jag att vissa utvidgningar i ensamdomares behörighet all handläggavallenmål bör vidtas i förhållande lill VL och utredningsförslaget. Del gällerfrämst dennes behörighet att avgöra mål i samband med förberedelsen och vidhuvudförhandling i förenklad form. I princip blir bestämmelserna omförberedelse i 42 kap. 18 8 lillåmpliga på gmnd avhänvisningen i 2 8 i förevarande kapitel. Enligt första meningen av förevarandestycke skall dock tredskodom inle få meddelas vid den mundiga förberedelsen.Vid såväl mundig som skriftlig förberedelse skall däremot medgivna eller eftergivnafrågor kunna avgöras samt förlikningar stadfästas. Förutsättningen är dock atldet rör frågor, varom förlikning är tillålen. I ansökningsmål kan sådana frågorinte avgöras förrän tillstånd har meddelats lill det ifrågava- 1981/82:130 607 De nu förordade möjligheterna kan därför endast komma i fråganär frågorna skall prövas efter en fillståndsdom, t. ex. efter ettuppskovsbeslut enligt 49 6 eller då målet avser ersättningsanspråk föroförutsedda skador. Huvudförhandling i förenklad form skall kunnahållas även i vattenmål. Motsvarande behörighet för ensamdomare som vidförberedelse finns också i detta fall Qfr 1 kap. 3 8 tredje stycketrättegångsbalken). Jag återkommer lill denna fråga vid 36 6. Någon särskild bestämmelse om att protokoll skallföras vid muntliga förberedelser behövs inte Qfr 11 kap. 40 8 2 mom. tredjestycket VL). Inte heller behövs del några särskilda bestämmelser om atlvattendomstolens ordförande är behörig att besluta om delgivningar ochkallelser Qfr 11 kap. 42 8 VL). 32 6Om det för bedömning av målet behövs någon särskild teknisk utredning eller vidlyftigare värdering, kan vattendomstolen.förordna en eller flera sakkunniga att efter en förberedande undersökning avge utlåtan de i målet. Undersökningen skall verkställas möjligt.Om det behövs med hänsyn till målets beskaffenhet eller ändamålel medundersökningen, skall domstolen på elt lämpligl sätt undertätta parterna omtiden för denna. Paragrafen, som kompletterar bestämmelserna omsakkunnig i 40 kap. , motsvarar 11 kap. 45 6 1 mom. VL och 18kap. 25 8 första och tredje styckena i utredningens förslag. En motsvarighettill 18 kap. 25 6 andra stycket i ulredningens förslag finns i 25 8 Iredjestyckel i förevarande kapitel. 33 §Om det är lämpligt, får uppdra åt en eller flera ledamöter av atl verkställa undersökning på platsen. Parterna skall på lämpligt sätt underrättas om tiden för en sådan undersök ning. Vid undersökningen skall protokoll föras. Paragrafen motsvarar i huvudsak 11 kap. 45 6 2 mom.VL och 9 6 lagen om domstolar i fastighetsmål. I förhållande till VL har den ändringen gjorts altäven ordförande skall kunna förordnas atl verkställaundersökning på platsen. Enligt VL kan uppdrag lämnas åt nämndemännen eller enav dem endast i enklare fall. Denna begränsning har inte bibehållits iförevarande paragraf. I motsats till vad som är fallet enligt lagen omdomstolar i fastighetsmål har inte i lagen angivits att undersökningen skallbehövas för utredning i någon särskild fråga, utan enligt förevarande paragraffår lämplighelsskäl avgöra huruvida undersökning skall äga rum och vad dennaskall avse. Jag har ansett del lämpligt att ha en motsvarighettill föreskriften i VL om protokollföring vid undersökningen, eftersom sådanenligt 6 kap. 1 6 andra slycket annars inte skulle behövas Qfrprop. 1969:44 s. 259). 1981/82:130 608 34§ På begäran av sökanden får besluta att åtgärder får vidtasprovisoriskt för att förebygga eller minska skador eller olägenheter, innanfrågan om sådana åtgärder slutligen avgörs. Som villkor gäller att sökanden hoslänsstyrelsen ställer säkerhet för den ersättning som han kan bli skyldig attbetala på grund av åtgärderna. Beslutet gäller , men del kan ändras närförhållandena föranleder del. Paragrafenmolsvarar 11 kap. 46 6 VL. I utredningens förslag finns inle någonmolsvarighet. Enligl 11 kap. 46 6 första stycket VL harvattenrältsdomaren befogenhet att medge provisoriska åtgärder i brådskande fallsom inte behöver avse förebyggande eller avhjälpande av skador. Befogenheten ärbegränsad fill vissa företagstyper, nämligen grLindvattentäkt, allmän farled,allmän flottled samt vattenavlednings- och invallningsföretag. Tanken på enutvidgning av befogenheten till andra företagstyper eller l.o, m. alla typerhar fidigare avvisats (se lagrådet i prop. 1946; 133 s. 19 och departementschefeni prop. 1952:52 s. 63). Däremot har man gett vattenrältsdomaren möjlighet attmedge skadeförebyggande och skademinskande provisoriska åtgärder i allaansökningsmål (se 11 kap. 46 6 andra stycket VL). Huvudprincipen i såväl gällande VL som den nyalagen är alt ell vallenförelag inle får sättas i gång, innan isin helhet efter en avvägning av samtliga mot varandra slående intressen harlämnat sitt tillstånd. Gällande om vattenrältsdomarensbefogenhet att medge brådskande åtgärder som inte är av skadeförebyggandeeller skademinskande Karaktär innebår etl avsteg från denna princip. Deltaavsteg är enligt mjn mening olämpligl Qfr NJA 1978 s. 612). Om ett förelag ärsärskill brådskande och det är angeläget med etl snabbt genomförande, bör dettakunna beaktas inom ramen för den vanliga rättsliga behandlingen av målet vidvattendomstolen på det sättet att målet ges förtur. Enligl 48 8 i förevarandekapitel finns också möjligheter all genom deldom pröva frågan om företagelstillåtlighet och meddela tillstånd fill de arbeten som behöver utföras. Enligt37 8 i förevarande kapitel kan ansökningsmål i vissa fall tas upp tilllomedelbar huvudförhandling utan någon skriftlig eller muntlig förberedelse, Jaghar på grund av det anförda ansett alt den nuvarande befogenheten förvattenrättsdomaren atl i vissa fall medge brådskande åtgärder, spm inte är avskadeförebyggande eller skademinskande karaktär, inte bör ges någonmotsvarighet i den nya lagen. I första stycket i förevarande paragraf har ienlighet med del anförda endast inlagils en motsvarighet till 11 kap. 46 8andra stycket VL om provisoriska åtgärder i skadeförebyggande ellerskademinskande syfte. Bestämmelserna gäller liksom enligt VL alla typer avvattenföretag. Genom orden "innan frågan om sådana åtgärder slutligenavgörs" i första meningen markeras atl beslutet är etl led i förberedelsenav målet och alt ordförande alltså får besluta ensam. Prop,1981/82:130 609 Som framhölls vid tillkomsten avmotsvarande beslämmelse i VL (se prop. 1952; 52 s. 61 och 64) är det väsentligasyftet atl bereda möjlighet fill ianspråktagande av annans mark, när delpåkallas för en skyddsåtgärd som sökanden önskar vidta. De praktiskt viktigastefallen är de då sökanden redan i en deldom har fått ett byggnadstillstånd ochdet senare visar sig atl skyddsåtgärder behöver vidtas på annans mark. Omvattendomstolen har skjutit upp l.ex. frågan om ordnande av virkesavlägg, visa sig behövligt att man utan dröjsmål, innan frågan i sin helhet ärmogen alt sludigt avgöras, anordnar en vältplals på en fastighet, vars ägareinte frivilligt vill upplåta erforderlig mark. Genom hänvisningen i 54 8 andrastyckel lill förevarande paragraf, blir denna tillämplig även beträffande skadeförebyggande och skademinskande åtgärder i vissa stämningsmål. I överensstämmelse med terminologin i expropriafionslagen(se 5 kap. 16, 17 och 19 86) föreskrivs i andra meningen i förevarande styckeatl sökanden skall ställa säkerhet hos för eventuellskadestånds-skyldighet. Annan säkerhet än gällande VL;s pant och borgen, t. ex.bank-garanti. Kan alltså Komma i fråga. Av 22 kap. 3 8 nya vattenlagen framgåratt sKall pröva säKerheten, om den inte har godKänts av den tillvars förmån den ställs. Av tredje stycKet i nämnda paragraf framgår atl staten.Kommuner, landstingskommuner och kommunalförbund inle behöver ställa säkerhet. Eftersom det enligt 19 kap. i dennya vattenlagen inle ankommer på vallendomstolen all besluta om skydd förvattenförsörjningen, innehåller förevarande paragraf inle någon motsvarighettill 11 kap. 46 6 Iredje slycket VL. Andra stycket i förevarandeparagraf motsvarar 11 kap. 46 6 Qärde stycket VL. Enligt 67 8 andra stycket skallbeslul enligt förevarande paragraf överklagas särskilt genom besvär. Härvidkan vattenöverdomstolen givetvis meddela inhibition, dvs. förordna att beslutett. v. inte får verkställas. Även om beslutet inte överklagas kanvatlendomslolen senare, l.ex. vid den slutliga prövningen av frågan omskyddsåtgärder, ändra eller upphäva det provisoriska beslutet. 35 8 Framgår det av ett utlåtande enligt 32 8 eller påannat sätt atl del sökta vattenföretagel berör fasligheter som inte harangivits i kungörelsen enligt 22 8, skall med tillämpning av 228 bereda ägare och innehavare av särskilda rättigheter till sådana fastighetertillfälle all yttra sig. Om det är lämpligare, fårvattendomstolen senast före huvudförhandlingen i målet kallasakägarna till denna. Kallelserna skall delges. Paragrafen molsvarar 11 kap. 47 6VL. 39 1981/82. Prop, 1981/82:130 610 366 När målet är klart för huvudförhandling, skall bestämma tidoch plats för denna. Platsen bestäms med hänsyn främst till atl minsta möjligakostnader uppslår. Besked om tid och plats för huvudförhandlingenskall lämnas parterna i den ordning som har bestämls när det gällerkallelser till dem. Om anledning lill del föreligger, skall i kallelsen lämnasuppgift om de frågor som avses behandlas vid huvudförhandlingen. Om någon part bör infinna sig personligen vidhuvudförhandlingen, skall förelägga honom detta vid vite.Föreläggandet skall delges. Huvudförhandling får hållas, även om någon partuteblir från denna. Tredskodom får dock inte meddelas. Paragrafen molsvarar i huvudsak II kap.508 andra styckel och 55 8 andra stycket VL samt 18 kap. 26 och 27 88 iutredningens förslag. Enligt 11 kap. 50 6 första stycket VL skallhuvudförhandling hållas vid syn på stället eller, om målet kan prövas utan syn,på annan plats som är välbelägen för parterna. En motsvarande regel gäller förfastighetsdomstol enligt 108 lagen om domstolar i fastighelsmål. Det vanligastei vallenmålen är emellertid atl huvudförhandlingen i målet hålls i en särskildlokal inomhus och att syn hålls i samband därmed. I överensstämmelse härmedhar i förevarande paragraf meddelats beslämmelser rörande själva huvudförhandlingenmedan bestämmelser om syn har lagils in i 38 8. Enligt första styckel i förevarandé paragraf skallplatsen för huvudförhandlingen bestämmas med hänsyn främst lill att minstamöjliga koslnader uppstår. Detta innebär att man vid bestämmande av platsen förförhandlingen i första hand skall la hänsyn till de koslnader som denna kommeralt föra med sig. Härvid skall man beakta inte bara parternas kostnader utanockså det allmännas utgifter för domstolens resa m. m. Kostnadsfrågan skallemellertid inte vara helt utslagsgivande utan också andra faktorer kanfillmätas betydelse. Eftersom syn regelmässigt skall hållas i ansöknings-målenQfr 38 8), har naturiigtvis belägenheten av syneobjekten belydelse förbestämmandel av platsen för huvudförhandlingen. VL:s föreskrift om en kallelsetid av minsl Qortondagar har i överensstämmelse med utredningens förslag i andra stycket ersattsmed "" Qfr "skäligt rådrum" i 32 kap. 1 8rättegångsbalken). Av hänvisningen i 2 5 till och avstadgandet i 45 om behörighet för ensamdomare i vallenmål följer althuvudförhandling i förenklad form enligt 42 kap. 206 andra och tredje styckena skallkunna äga rum i valtenmål i fall då muntlig förberedelse äger rum. Även vid ensådan huvudförhandling gäller fiärde stycket första meningen i förevarandeparagraf Förutsättningen är dock att den uteblivna parten har kallals lillförhandlingen Qfr NJA 1974 s. 184). Förbudet mot att meddela tredskodom enligtandra meningen i förevarande stycke gäller också vid huvudförhandling iförenklad form. Prop,1981/82:130 611 378 Om finner att ett mål kan utredas ulan förberedelse, fårdomstolen i kungörelse kalla parterna till huvudförhandling imålet. Därvid gäller 2228 och 32-3688 i tillämpliga delar. Huvudförhandlingenfår hållas tidigast efter det att kungörandet skedde. Paragrafen motsvarar 11 kap. 61 8 första stycketVL. 386 1 målet skall syn hållas, om det inte är obehövligt. Paragrafen motsvarar II kap.508 första styckel VL och 108 lagen om domstolar i fastighelsmål. Enligt paragrafen behålls den nuvarande huvudprincipenatt syn skall hållas i ansökningsmål, om det inte är obehövligt. Eftersom dennaprincip inte följer direkl av bestämmelserna om syn i 39 kap. ,som i övrigl blir tillämpliga, har ett särskilt sladgande lagils in i förevarandeparagraf Av 39 kap. 2 6 följer att syn normalt skall hållasvid huvudförhandlingen, men atl den också kan äga rum före eller utom denna. Jag anser inte att det behövs någon molsvarighettill bestämmelserna i 11 kap. 508 tredje stycket VL som i vissa fall gerparterna rätten all avgöra frågan om syn bör hällas. Enligl min mening böravgörandet alltid ligga i domstolens hand. Domstolen bör förutom lilllämplighels- och kostnadsskäl naturligen ta hänsyn lill parternas inställning. 396Ett beslut varigenom en nämndeman har förklarats jävig rubbar inte beslut elleråtgärder av , som har tillkommit innan jävsinvändningen gjordesoch varom övriga ledamöter har varit ense. Paragrafen motsvarar II kap. 528 Iredje stycket VL. I övrigt gäller jävsbestämmelserna i 4 kap. 14 och 15 86rättegångsbalken. Enligt rättsfallet NJA 1978 s. 464 gäller inteförbudet alt väcka fråga om jäv mot särskild ledamot av nämnd i högre rätt ennämndeman i fastighetsdomstol. Med en sådan nämndeman U)rde nämndemän ivattendomstol få likställas. 408Yrkanden om ersättning till följd av det sökta vallenföretaget samt erinringari anledning av utlåtande enligl 32 8 skall framställas skriftligen ellermuntligen senast vid huvudförhandlingen. får avvisa senareframställda yrkanden och erinringar, om de inte har föranletts av iakttagelservid syn eller av andra omständigheter som har förekommit underhuvudförhandlingen. Paragrafenmotsvarar 11 kap. 53 8 VL. 416Vid huvudförhandlingens början bör ordföranden eller någon annan ledamot kortredogöra för ansökningen och de yrkanden som har framställts i målet. Förutredning av frågor av teknisk beskaffenhet får parterna åberopa ingivnaskrifter. En redogörelse skall lämnas för skrifternas innehåll. Prop,1981/82:130 612 Vid en uppskjuten huvudförhandlingskall målet återupptas i del skick vari det förelåg vid den tidigarehandläggningens slut. Har de ledamöter som vid det senare sammanträdet Qänstgöri domstolen inte deltagit i den tidigare handläggningen, skall dock målelföretas till ny huvudförhandling. I den mån det i sådant fall kan antas varautan betydelse eller skulle medföra oskälig kostnad eller synneriig olägenhet,behöver bevis som har tagits upp vid tidigare handläggning inte las upp pånytt. Paragrafen molsvarar 11 kap. 55 8första styckel och 57 8 Qärde stycket VL samt 11 8 lagen om domstolar ifastighetsmål. Paragrafen innehåller vissa särbestämmelser i förhållande tillrättegångsbalkens bestämmelser om huvudförhandling i 43 kap. 42 8 Om finner att hinder mot detsökta förelaget möter enligt 3 kap. 4 8 första stycket men att det föreligger sådana omständighe ler som avses i andra stycket nämnda paragraf, skall vallendomstolen efter huvudförhandling i målet med ett eget yttrande överlämna frågan till rege ringens avgörande. Detsamma gäller, om frågan om företagets tillåtlighet enligt 11 kap. 1-3 eller 5 8 skall avgöras av regeringen. Paragrafen motsvarar 2 kap. 208 3 mom. och 4 kap. 20 8 VL. 43 6 dom skall grundas pä vad somhar förekommit vid syn och annan förhandling inför samt vad handlingarna innehåller. Domen skall meddelas så snart detkan ske med hänsyn till målets beskaffenhet och omständigheterna i övrigl. Ominle synnerliga skäl föreligger, skall domen meddelas efterdet huvudförhandlingen avslutades. Skyldigheten enligt 17 kap. 98sjunde slycket alt underrätta parterna om innehållet i domenskall anses vara fullgjord genom att ett exemplar av domen hålls tillgängligthos den eller de aktförvarare som har förordnats. Första stycket motsvarar 11 kap. 588 första slycket VL och 18 kap. 44 8 i utredningens förslag Qfr 5 kap. 28 8expropriationslagen). Andra stycket motsvarar 11 kap. 578 första styckel VL och 18 kap. 43 8 i utredningens förslag. Liksom enligtdessa bestämmelser föreskrivs i princip en längsta lid av för atlmeddela dom. Denna tid får överskridas endasl om synnerliga skäl föreligger.Som framhålls av bör vattendomstolarnas sedvanliga årsrytm medresor och syner och domskrivning på annan lid i vissutsträckning få avgöra tidpunkten för meddelande av domar. Det kan alltsåfortfarande finnas anledning atl vänta med större domar än tvåmånader. I fråga om meddelande av domar gäller i övrigt 17 kap. 9 8rättegångsbalken. Vid förhandlingens avslutande skall domstolen antingenavkunna dom, bestämma en viss dag för meddelande av dom eller, vilket oftaförekommer i större vattenmäl, ange alt parterna senare kommer atl få Prop,1981/82:130 613 meddelandeom lid för domen och plats där den hålls tillgänglig i den för kallelser bestämdaordningen, dvs. vanligen genom en kungörelse. Utredningen har anfört att skyldigheten enligt 17kap. 9 8 sjunde styckel atl underrätta parterna om domensinnehåll bör anses fullgjord genom att domen hålls tillgänglig hosaktförvararen. Jag delar denna uppfattning men anser det erforderligt med enlagbestämmelse härom. En sådan har intagits i tredje stycket i förevarandeparagraf. 448 När på yrkande av någon part den ersättning som fillkommer honom anses börasättas högre än vad sökanden har föreslagil, får ävenbeträffande andra parter vidta sådana jämkningar i ersättningsbeloppen som kanbehövas för all uppnå likformighet i uppskattningen. Ersättningen får intesällas lägre än vtid sökanden har erbjudit i målet. Om överenskommelse har träffals mellan parterna,får ersältning inte på grund av första slycket bestämmas annorlunda än som haravtalals. Detta gäller även i fråga om överenskommelser om att ersättning skallutgå på annal sätt än i pengar eller om all skadeförebyggande åtgärder skall utföras. Första Slycket motsvarar 11 kap. 60 8 Iredjestycket VL och 18 kap. 38 8 andra stycket i utredningens förslag. Denlikformighetsprincip som kommer lill uttryck i förevarande stycke är speciellför den vattenrätlsliga ersätlningsregleringen. Enligt 198 första slycket punkt5 är sökanden skyldig att i ansökningen eller senare ange den ersättning hanerbjuder till varje sakägare. Att ersättningen i andra fall än som avses iförevarande stycke inte får bestämmas högre än vad den ersättningsberättigadehar begärt följer av allmänna processuella grundsatser Qfr 17 kap. 3 8rättegångsbalken). En särskild regel härom Qfr 18 kap. 38 8 första stycket iutredningens förslag) behövs enligt min mening alltså inte.