prop · G503177 · 1981-12-31 00:00:00 — Under varje ägares innehavsfid varierar avverkningsbehovet så attdet är större vid nyetablering eller störte investeringar och lägre underhuvuddelen av innehavstiden. En dispensmöjlighet kan alltså kompensera den lågaavverkningsnivå som ofta föreligger framförallt under senare delen avinnehavstiden. Utredningensförslag att höja gränsen för ransonering äv äldre skog från till 200 m'skårlig produktionsförmåga fillstyrks om än med viss tvekan. Vid beräkning av enfastighets avkastningsvärde kan värdet per hektar bli betydligt högre på en ransoneringsfrifastighet än på en större fastighet med ransoneringskrav. Höjningen av gränsenför ransonering medför att många rationaliseringsfastigheter faller underransoneringsgränsen. Prisstegringstendenser som följer härav bör dock enligtstyrelsens 1981/82:177 48 uppfattningkunna motverkas med hjälp av jordförvärvslagens priskon-trollregler. Avverkningsskyldighet.Den av utredningen föreslagna avverkningsskyl digheten -- kan antas medföra en ökad benägenhet till avyttring av Från denna synpunkt tillstyrks förslaget, 6.6Skogsstyrelsen: Ännu har endast en relafivt förflufit sedanlagen trädde i kraft. HUtillsvarande erfarenhet har dock visat att de nämndaförändringarna inneburit en avsevärt förbättrad effektivitet i skogsvårdsstyrelsenstillsynsarbete. De förhoppningar som uppstäUdes på den nya skogsvärdslagen somett verksamt medel att uppnå en bättre skogsvård ser alltså ut att kunnauppfyllas. Det finns grundad anledning anta att en aktivare skogsvård indirektäven leder fill en ökning av avverkningarna. 5 §.---- Skogsstyrelsenansluter sig helt till vad utredningen här anfört((om 5 § 3)). ---- reproduktionsskyldighetenenligt 5§1 och 5§3 skogsvårdslagen bordebestämmas med samma tillämpningsnormer som grund. olikanormerna innebär ett stort besvär både för skogsägarna och skogsvårdsstyrelserna.Samtidigt är tillväxten svår att fastställa i de sk 5§3-skogarna. Sistnämndaförhållande innebär att stor osäkerhet kan komma attgälla humvida ett bestånd skall avverkas eller ej. harbearbetat riksskogstaxeringens material och detta visar att virkesförrådet föralla boniteter, åldrar och trädslag har en god överensstämmelse med tUlväxtensnivå. "Halva virkesförrådet" motsvaras således som regel av"halva tillväxten". Skogsstyrelsenföreslår därför att de bestämmelser som gäller för 5§l även blir tillämpligaför 5§3. ---- villskogsstyrelsen ta upp tillämpningen av reproduktionsplikten som avsatts som skyddsskog är inte sällan bevuxenmed skog där virkesproduktionsnormer är olämpliga att använda för att avgöra omreproduktionsplikt föreligger. Inuvarande lagstiftning har reproduktionsskyldigheten enbart relaterats till envirkesproduktionsnivå. Det är önskvärt att ytterligare en punkt läggs tiU i 5 §,nämligen angående reproduktionsskyldighet i skyddsskog. Lämpligen kan ovanciterade formulering års lag vara vägledande vid utformning avbestämmelsen. 6 §.---- Skogsstyrelsenanser att denna förändring av lagtexten är bra.Det är det dåliga tillvaratagandet av markens produktionsförmåga i sig som börvara utlösande faktor för en sådan avverkningsskyldighet. Lagändringen medförockså fördelar från fillämpningssynpunkt. Det har nämligen visat sig svårt attbevisa i vilken utsträckning röta eller självgallring är orsaken till en lågtillväxt. Vidprövning enligt 6§ skaU, som hittUls gäller, hänsyn tas till om beståndet harsärskilt värde från naturvårdssynpunkt. Ransonering.---- Skogsstyrelsenanser att det stora antalet fastighe ter som det här rör sig om - drygt 157 000 tillsammans med de vitt skUda ägar- och bmkningsfömtsättningarna i sig talar för att inga stora och hastiga svängningar i avverkningen totalt sett behöver befaras. Frän skogs- poUtisk synpunkt är förändringen således godtagbar och kan tillstyrkas. 1981/82:177 49 Det kan emellertid inte uteslutas att förändringen kaninnebära att fas tighetspriserna kan komma att höjas något inom denna storleks- gmpp.----- Det kan inte heller uteslutas att förändringen kan få ickeönskvärda effekter genom att bärkraftiga kombinerade jord- och skogsbruksföretag, som ett resultat av tillfälligt härda slutavverkningar, kan bli utan nämnvärda inkomster från skogen. Som negafiv följd av den föreslagna ändringen avransoneringsreglerna måste även den tröskeleffekt ses, som uppstår vid den arealgräns där reglerna vinner tUlämpning. De här nämnda olägenheterna kan lindras om den nuvarandespärregeln att slutavverkning inte får företas om av arealen bestårav kalmark eller skog som är även i fortsättningen får gällaalla bmkningsenheter med en produktionsförmåga om minst 100 m'sk. Skogsstyrelsenanser att ransoneringsreglerna bör utformas i enlighet härmed. Avverkningsskyldighet.-- Den föreslagna lagändringen måstenoga övervägas från principieU utgångspunkt. Effekterna påsamspelet mellan de skogspolitiska medlen och marknadskrafterna bör tas in i ensådan bedömning. Det mäste särskilt beaktas att de föreslagna reglerna medgerden flexibilitet som är en fömtsättning för ett rationellthandlande inom det mindre skogsbmket. Risken för normbildning eller anpassning filllagens minimikrav måste också beaktas. ----- Från samhällets synpunkt talar--- starka skäl föratt det viktigaste skogspolifiska medlet - skogsvärdslagen - päett verksamt sätt görs användbart för att bidra till att ett av de vikfigastemålen i skogspolifiken, nämligen virkesförsörjningen, verkUgen kan uppnås.Under förutsättning att krav på rättssäkerhet, flexibilitet och praktisk tillämpbarhetkan tillgodoses kan för sin del inte annat än tUlstyrka attregler om direkt avverkningsskyldighet införs i skogsvårdslagen. Skogsstyrelsensställningstagande grundar sig på den bedömningen att en sådan regel inte fårnegativa konsekvenser vare sig beträffande samspelet med marknadskrafternaeller i form av icke önskvärd normbildning. -------- ifrågasätter om inte 1 §skogsvårdslagen bör änd ras så att kravet på tillvaratagande av virke kommer till uttryck också i denna portalparagraf Vad-------- angår nivån på avverkningsskyldigheten anserskogsstyrel sen i likhet med utredningen att hälften av den möjUga avverkningen syns lämplig. Ett sådant krav träffar endast verkligt passiva skogsägare och är samfidigt enkelt att förstå. ----- är helt enig med utredningen om attlagen skall Detta innebär ocksä att efterlevnaden avden föreslagna bestämmelsen i all väsenfiighet måste bygga på skogsägarnas frivilliga medverkan. En minimiavverkningsskyldighet som förutsätter skogsvårds styrelsens beslut i varje enskUt fall blir ineffektiv och dessutom dyrbar. insatser måste, i samverkan med skogsbrukets företrädare, inriktas på en aktiv rådgivnings-och informationsverksamhet ------ . En akut virkesbristsituation får inte leda till ett tryck pä skogs vårdsstyrelsen att, utan erforderliga resursförstärkningar använda sina offentliga resurser för att i enskilda fall tvinga fram avverkning. vill fästa uppmärksamheten på att den avutredningen föreslagna nya lydelsen av 14 § skogsvårdslagen har fått en utformning som står i strid med avsikten bakom bestämmelsen. 4 1981/82. 1981/82:177 50 lagtextenföljer att regeringen eller myndigheten i tillämpningsföreskrifter till lagen kan skärpa kravet på avverkningsskyldighet. Det är således nödvändigt att 14 § erhåller en annan lydelse. Såvittskogsstyrelsen kunnat utläsa av den aktuella förändringen av 14§ anserutredningen att underlåtenhet att avverka skall kunna leda till ett föreläggandeenligt 24 § och i sista hand till ett utförande på den enskildes bekostnad. Såsom 27 § 2 nu är formulerad blir dock även underlåtenheten straffbar vilketinte synes ha varit utredningens mening. Inte heller anser attavverkningsskyldigheten bör straffsanktioneras. 27 § 2 bör därför ändras ienlighet härmed. ------ Dennya avverkningsskyldigheten medför dock krav på uppfölj ning av egentligen samma art som för ransoneringen. Dessutom utökas uppföljningen att gälla även små bmkningsenheter under 100 m'sk produk tionsförmåga för vilka uppföljning av ransonering aldrig varit aktuell. Med det här sagda som bakgrund vill förutskicka att ett stort uppföljningsarbeteblir följden av den föreslagna lagstiftningen. bmkningsenhetermed en produktionsförmåga på högst undantas leder detta fill enväsentlig lättnad i fillsynen då inte av enheterna tillhör denna storleksgmpp.Arealmässigt bortfaller däremot av privatskogen. Det kan vidareförväntas att avvikelser från den angivna schablonen blir mer frekventa på deallra minsta brukningsenheterna. Detta beror bla på att en 10-årigavverkningsperiod kan vara för kort för åtskilliga av de allra minsta bmkningsenheterna.Skogsstyrelsen föreslår därför att bmkningsenheter med en produktionsförmåga pähögst 100 m'sk undantas från reglerna om avverkningsskyldighet. Deavverkningsperioder som enligt föreskrifter fill skogsvårdslagen gäller förransoneringsbestämmelsernas tillämpning räknas alla från den 1 januari 1980.Utredningen har föreslagit.att avverkningsperioderna vad gälleravverkningsskyldigheten skall räknas från . Motiv för detta äratt bestämmelsen skall vinna tillämpning, för de brukningsenhetersom har en i stort sett . Även om i ochför sig förstår ett sådant synsätt vill styrelsen främst med hänvisning till depraktiska konsekvenserna av att ha olika periodfider avstyrka detta förslag.Önskemålet om enkelhet tillgodoses bättre om samma fidpunkt gäller beträffandebåde ransoneringsreglerna och avverkningsskyldigheten. --- Detär----- realistiskt anta att mätbara effekter av den nya bestämmelsenknappast är att vänta förrän . Som en följd av det här sagda terdet sig inte heller lämpligt att, som utredningen föreslagit efterden besluta om föreläggande att avverka även om tiden förutförandet sätts till tre är som också föreslagits. --- Detmåste---- kraftigt understrykas att en begränsning av slutavverkningsmöjligheten,t ex i det fall av brukningsenhe-tens mark är bevuxen med skog yngreän -I- kalmark, sätter avverkningsskyldigheten ur spel. En avverkning isyfte att uppfylla avverkningsskyldigheten skall heller inte kunna åberopasför att undgå åtal för brott mot 12 eller 13§§. Eventuellt borde det klartutsägas i lagtexten att med möjlig avverkning menas sådan som är fillåtenenligt 12§, 13 § och 14§ andra stycket 2. 1981/82:177 51 Ettproblem av i allmänhet liten praktisk betydelse är om röjning skall få inräknasi utförd avverkning. Med hänsyn till att utvecklingen lett tUlatt man i ökad utsträckning kan tillvarata röjningsvirke menar skogsstyrelsenatt röjningsutfallet bör få inräknas. Vadgäller tillämpbarheten av den schablon som virkesförsörjningsutredningenanvisat vill först instämma i utredningens slutsats attytterligare utvecklingsarbete erfordras för att schablonen skall ge ett godtagbartresultat. Med nuvarande utformning ger den för högt avverkningskrav för bmkningsenhetermed ingen eller ringa tillgång på äldre skog medan kravet i vissa andra faUblir alldeles för lågt. Vidaremäste ansträngningar göras för att sä långt möjligt göra schablonensanvändning begriplig för flertalet skogsägare. Omett föreläggande om avverkning blir aktuellt anger utredningen som envägledning att tiden för utförandet, om inte särskilda skäl föreligger, bör sättastill . Det förefaller som om denna tidsrymd, trots att dethär är fräga om en underlätenhet, ändå inte så sällan kan kommaatt upplevas som oskäligt kort. Sätts tiden generellt så kort somett år då avverkningsskyldighet föreligger kan man inte utesluta att deorganisationer som tillhandahåller avverkningsservice och framför allt de somköper rotposter ibland får en alltför kort planeringshorisont. Det kan ocksåfinnas behov av att låta den enskilda skogsägaren anpassa avverkningstidpunktenmed hänsyn till den variation i efterfrågan på virke som beror påkonjunktursvängningar. ---- Skogsstyrelsenhar funnit att förslaget är behäftat med en del andra tänkbara förslag till lösningar. ningsskyldigheten uttrycks där dels som skyldighet att företa tidig gallring, dels som skyldighet att utföra slutavverkning på viss areal. vill förorda att avverkningsskyldigheten, om den införs i skogsvårdslagen, utformas i linje med dessa förslag. Skogsstyrelsenanser att man kan överväga om inte en temporär gall ringsskyldighet bör införas. Den skulle endast gälla tidig gallring i skog där produktionen av värdefuUt virke väsentligt hämmas om gallring uteblir och den skuUe kunna begränsas gälla pga att röjningsskyldigheten framöver bör medföra ett bättre utgångsläge. Införandetav en gallringsskyldighet mofiveras främst av långsiktiga skogsskötselskäl. Devirkesmängder som kan komma fram till följd av bestämmelsen kan inte på någotavgörande sätt förbättra råvamförsörj-ningen även om ett värdefullt tillskott fillmassaindustrin kan förväntas. Skall man genom lagstiftning skapa garantier föratt det frän varje brukningsenhet levereras en virkesmängd som åtminstonemotsvarar hälften av den möjliga avverkningen måste ytterligare krav ställas.Det som då enligt mening ligger närmast till hands är attreglera slutavverkningens storlek. Skyldighet att slutavverka kan nämligenuttryckas som en minsta arealandel som måste avverkas. Förslaget innebårdärmed, jämfört med utredningens förslag, att skyldigheten för den enskildeblir lättare att förstå. uppstår väsentliga förenklingar iuppföljnings- och bevishänseende. Den minsta och högsta avverkning somföreskrivs med stöd av 14 § blir uttryckt i samma sort. 1981/82:177 52 ---- Avverkningsskyldighetenbör läggas på en nivå som motsvarar Normalytan beräknas på det sätt som anges i före skrifter till 14 § skogsvårdslagen---- . ------ Finnsskogsbruksplan kan den faktiska skyldigheten lätt beräk nas. På de bmkningsenheter där skogsbruksplan saknas kan uppgift om den produktiva arealens storlek och godhetsklassen från fastighetstaxe ringen ge skogsägaren vägledning om den minsta slutavverkning som skall företas.--- KontroUav efterlevnaden kan nästan helt gmndas på de avverkningsanmälningar somskogsägarna skall lämna in till skogsvärdsstyrelsen. Övrigt.---- Avsiktenmed bestämmelserna i 19 § andra stycket kan inteha varit att - såvitt avser återväxtåtgärder - endast lämna utrymme för vad somi realiteten är råd och anvisningar. Det är heller inte till gagn för detallmänna rättsmedvetandet om återväxtföreskrifter meddelas som inte har någonrättslig effekt. Motbakgmnd av det-- anförda föreslår att 24 § Qärdestycket skogsvårdslagen erhåUer följande lydelse: "Underlåternågon att efterkomma föreläggande, eller beslut enligt 19§ andra stycket, får fillsynsmyndighetenförordna att åtgärden skall vidtas pä den försumliges bekostnad", ---- Därmedåterställs möjlighet att föranstalta omåterväxtåtgärder till vad som gällde enligt lag. Enav ledamöterna i () anför i reservation: Jag delar de gmndläggandevärderingar i denna fråga som uttrycks i betänkandet. Jag avstyrker dock attregler om avverkningsskyldighet införs och förordar i stället för att uppnå detsyfte som utredningen eftersträvat att regler om obligatoriska skogsbruksplanerinförs med krav på att dessa skaU följas beträffandeavverkningsrekommendationer. Tvåav ledamöterna i (och ) anför i reservation: Viavstyrker att regler om avverkningsskyldighet införs i skogsvårdslagen. Det ären lösning som endast kommer att ge ett obetydligt tillskott av virke men ändåmedföra en omfattade och dyrbar administration. Man bör i stället avvakta dennya. skogsvårdslagens fortsatta tillämpning. Enav ledamöterna i (Lorentzon) anför i reservation: Beträffandeförslaget till ändring av skogsvårdslagen som innebär införande av enavverkningsskyldighet avstyrker jag detta på följande gmnder. Förslaget tordeendast innebära små effekter pä virkesutbudet men ändock låsa betydandepersonella resurser hos skogsvärdsorganisationen som därigenom får minskademöjligheter till produktiva insatser. På gmnd av de betydande svagheter somfinns i schablonmodellen ökar risken för felaktiga beslut och därigenom mångabesvärsärenden. Att som föreslås i yttrandet dela upp avverkningsskyldigheteni en gaUringsdel och en slutavverk-ningsdel ökar enligt min bestämdauppfattning den administrativa belastningen. Dessutom finns en risk att endylik konstruktion får en hämmande effekt på slutavverkningsbenägenheten. Jagbiträder helt syftet att en skogsägare skall utnyttja markernas produktionsförmågapå acceptabeh sätt vilket även innebär en lämplig avverkning. Enligt minuppfattning finns emellertid i gällande skogsvärdslag i stort sett de medel sombehövs för att garantera en uthållig och hög skogsproduktion. Enav ledamöterna i () anför i reservation: 1981/82:177 53 ---- oaktaten avverkningsskyldighet införs i skogsvärdslagen kvarstår behovetav obligatoriska skogsbruksplaner i enlighet med ledamoten förslag föratt åstadkomma en bättre virkesförsörjning till industrin. 6.7Statens naturvårdsverk: I fråga om ändring av 6§ och 14 § skogsvårdslagen samt14 § skogsvårdsförordningen fillstyrker verket de föreslagna ändringarna menanser att förslagen bör kombineras med föreskrifter om ökathänsynstagande tUl naturvårdsintresset-- . bör---- isamband med att förslagen genomförs, tilldelas ökade resurser föratt göra det möjligt att bevaka och säkerstäUa objekt av intresse och värde förnaturvården. 6§.---- Trotsatt bestämmelsen endast ger en möjlighetatt ingripa- men inte tvingar till akfivhet kan skärp ningen av lagen pä denna punkt medföra risk för konflikter med natur vårdsintresset. ---- Riksdagenbör enligt mening föreslås fatta sådantbeslut att anvisning vid denna paragraf om hänsyn tillnaturvårdsintresset blir en tvingande föreskrift. Ransonering.---- Förslaget i kombination med förslagen om änd ring i skogskontolagen ger fömtsättningar för en snabbare avveckling av den slutavverkningsbara skogen på småfasfigheterna och därmed en minskning av andelen äldre skog i landet med dess förekomster av skyddsvärda miljöer och organismer. Detär därför nödvändigt att vid förslagets genomförande skärpa föreskriftema omhänsyn tUl naturvårdsintresset vid slutavverkning av skog. Avverkningsskyldighet.- Bestämmelsenkan medföra allvarliga konfliktermed naturvärdsintresset, som den torde komma att medföra mycketbetungande administration. Iförhållande till landets totala avverkning berörs endast små arealer och kvantiteter.På dessa begränsade arealer återfinns emellertid ofta bestånd av intresse förnaturvården. På brukningsenheter där skogsbruksaktiviteten varit låg underlängre tid kan förhållanden av stort intresse för naturvården ha utvecklats, tex intressanta urskogsartade beståndstyper, betydande förekomster av skyddsvärdaväxt-eller djurarter etc. Riksdagenbör föreslås fatta sådant beslut att därav framgår att vid tillämpningen avdenna bestämmelse jämte tillhörande bestämmelser i skogsvårdsförordningensårskild hänsyn skall tas till naturvårdens intressen. 6.10--------------------------------------- : Avverkningsskyldighet. tveksamtom detta förslag leder till ökad avverkning . På längre sikttorde det dock ha en sådan effekt. Principielltanser dock industriverket att ekonomiska incitament är att föredra framfor tvångsåtgärder. tillstyrker ändringen men bedömer att den får mycket liten betydelse för virkesutbudet. Ransonering.----- Förslagettillstyrkes då det bedöms öka avverk ningsbenägenheten och underlätta det administrativa arbetet för skogs- vårdsstyrelsema. Verket anser att en ännu högre gräns bör övervägas. 5 1981/82. 1981/82:177 54 Avde i utredningen redovisade exemplen framgåratt för den enskilda fastigheten kan avvikelsen vara stor mellan beräknad ochverklig avverkningsmöjlighet. Ävenom avverkningsplikten sätts till av den beräknade, kommer troligen en radöverklaganden. En del skogsägare, som inte avverkar alls, kommer atttvingas till en viss avverkning. Å andra sidan kan vissa skogsägare komma attsänka sitt virkesuttag. Verket anser det inte osannolikt att den totalaeffekten för det privata skogsbruket kan bli motsatt den eftersträvade. Förslagetavstyrkes dels av detta skäl, dels med hänvisning till det osäkra underlag somfastighetstaxeringen ger. Verketföreslår i stället aU krav på skogsbruksplaner eller motsvarande införs föralla fasfigheter utöver en viss minimistoriek. Enligt verkets bedömning kommerett sädant underiag att stimulera mänga enskilda, passiva skogsägare, tillefi aktivare skogsbruk, vilket direkt skulle öka avverkningsbenägenheten.Skogsbruksplanerna skulle också, i den män akfiviteten trots allt inte ökar,kunna vara ett bäfire underiag för eventuellt kravställande frän samhället. 6.12 Hovrättenför nedre : Utredningens förslag beträffande re produktionsplikten enligt 6§ skogsvårdslagen får anses mofiverat från skogsvårdssynpunkt och tillstyrks av hovrätten. Ävenförslaget rörande ransonering av slutavverkningsskog på mindre fastigheter fillstyrksav hovrätten. Den föreslagna ändringen torde i vart fall medföra administrativafördelar. Denav utredningen föreslagna regeln om avverkningsskyldighet har som främsta syfteatt öka skogsindustrins tillgång på råvara. Den föreslagna regeln tordeknappast kunna sägas vara motiverad från skogsvårdande synpunkter. Den harsnarare karaktären av beredskapslagstiftning. Med hänsyn härtill anserhovrätten att den föreslagna regeln inte har sin plats i ett regelsystem somuttrycker samhällets minimikrav på skogens skötsel. Inteheller i sak vill hovrätten tillstyrka införandet av den föreslagna regeln. Detframstår enligt hovrättens mening som tveksamt humvida det intrång i denenskildes handlingsfrihet och de administrativa resurser samt kostnader som ettinförande av regeln skulle kräva står i rimlig proportion till regelns effekt.I sistnämnda hänseende saknas dessutom analyser. 6.13--------------------------- Kammarrätteni : 6#. SåviU kammarrätten kan bedö ma finns det skäl att slopa kravet på att den låga fillväxten skall vara orsakad av röta eller självgallring. En sädan utvidgning kan dock knappast antas medföra ökade avverkningar av någon större omfattning. Ransonering.Utredningens förslag angående ransonering av slutavverkningsskog pä mindrefastigheter tillstyrks av kammarrätten. Det är svårt att avgöra vilken inverkanden föreslagna utvidgningen kan få på avverkningarna. Ur administrafivsynpunkt torde den föreslagna ändringen få gynnsamma konsekvenser. Avverkningsskyldighet.- Detkan förvisso, som utredningen visat, finnasbehov av en bestämmelse av detta innehåll för att man skall komma åt deskogsägare, som aldrig avverkar eller som avverkar sällan eller i alltför litenomfaUning. Den föreslagna minimikvanfiteten förefaller försiktigt tilltagen. Ioch för sig kan den föreslagna ordningen förefalla vara utformad på ettnöjaktigt sätt. Prop.1981/82:177 55 Kammarrättenanser dock att man kan göra flera invändningar mot förslaget i denna del. Fördet första är det från rättssäkerhetssynpunkt viktigt att avverkningskravetblir riktigt bestämt. Utredningen föreslår en schablonberäkning med hjälp av deuppgifter om skogstillståndet pä en bmkningsenhet, vilka ligger till gmnd förtaxeringsvärdet. Häremot kan invändas, att dessa uppgifter ofta är mer ellermindre osäkra. Nästan undantagslöst gmndas de på iakttagelser, som gjorts avvederbörande skogsvårdskonsulent,som biträder fastighetstaxeringsnämnden. mankan inte begära, att alla skogsvårdskonsulenter har säker kännedom omskogstillståndet på samtliga bmkningsenheter inom distriktet. Det bör vidarebeaktas, att man vid fastighetstaxeringen beräknar virkesförrådet utan hänsyntill att större eller mindre kvantiteter av den rotstående skogen påfastigheten måhända sålts på rot redan före fastighetstaxeringen. Däravföljer, att de uppgifter som ligger fill grund för taxeringsvärdet, kan varagrovt missvisande. Vidarebör påpekas, att det måste bli ett både tidsödande och kostsamt arbete attbestämma avverkningskravet för alla skogsfastigheter i landet. Det förutsättermycket god kännedom hos den som skall fastställa avverkningskravet för enstörre brukningsenhet, uppdelad på ett antal olika skiften--- .Olika meningar kan vidare föreligga när det gäller att avgöra vadsom i skogsvärdslagens mening skall anses utgöra bmkningsenhet.