prop · G503188 · 1981-12-31 00:00:00 — I likhet med SINDanser jag att det lämpligaste är att låta den spänning för vilken stationen äravsedd vara utslagsgivande. Några remissinstanser har emellertid påpekat attdet i allmänhet inte föreligger nägon skiUnad i fråga om storlek och utförandemellan stationer med spänningen och stationer med en något lägrespänning. Med hänsyn härtill förordar jag att förbudet bör omfatta stationersom är avsedda för en spänning av minst 40 kilovolt. Förbudetbör gälla till dess att koncession har meddelats eller särskilt medgivandeenligt 2 § 8 mom. ellagen lämnats för minst en av de nya ledningar som skallanslutas till stationen. 1981/82:188 51 Enligt2 § 8 mom. ellagen äger regeringen eller den som regeringen bemyndigar förklaraatt hinder inte möter mot att dra fram en ledning redan innan erforderligkoncession har meddelats. Bestämmelsen ger en möjlighet att i särskiltangelägna fall ge tillstånd till igångsättning redan innan koncessionsärendetslutligt prövats. Denna bestämmelse bör, som några remissinstanser föreslagit,utvidgas så att särskilt undantag skall kunna lämnas också frän det förbud attbygga transformator- eller kopplingsstationer, som jag förordat. När det så gäller ellagensansvarsbestämmelser delar jag SlND:s uppfattning att det i fortsättningen börvara förenat med straff inte bara att olovligen begagna en koncessionspliktigledning utan ocksä att påbörja ledningsbyggandel innan koncession meddelats. Deåtgärder som enligt min mening bör omfattas av ansvarsbestämmelserna ärskogsavverkning och schaktning för att bereda plats för ledningen, stolpresningoch upp-hängning av ledningen, nedgrävning av jordkablar och därmed jämförliga arbeten.Däremot skulle det enligt min mening föra för långt att, som vissa remissinstanserföreslagit, förhindra att kraftföretagen tar upp förhandlingar med markägareoch träffar uppgörelser om nyttjanderätt eller servitut. Också sådanaförberedande åtgärder som markundersökningar, stakning, upphuggande av siktgatoroch liknande bör fä vidtas ulan hinder av att koncessionsärendet ännu inte avgjorts. SIND:s förslag är säutformat att påföljd skall drabba den som utan erforderlig koncession drar framen elektrisk starkströmsledning. Den föreslagna regeln bygger pä uppfattningenatt begreppet framdrager innefattar sådana åtgärder som enligt vad jag nyssanfört bör förhindras innan koncessionsärendet avgjorts. Också deremissinstanser som yttrat sig i frågan tycks ha denna uppfattning. För egendel instämmer jag i denna uppfattning och förordar därför attansvarsbestämmelserna i ellagen ändras så att de också omfattar den som drarfram en ledning utan koncession, där detta krävs. Om ansvarsbestämmelserna nuändras på det sätt jag förordat, bör det i ellagen klart slås fast allbegreppet framdrager har den innebörd, som jag har angett. Jag förordar därföratt det i lagen uttryckligen anges vilka åtgärder som skall räknas till enlednings framdragande. Ocksåbrott mot förbudet att bygga vissa transformator- och kopplingsstationer förekoncessionsprövningen bör vara förenat med straffpåföljd. Ansvarsbestämmelsernabör därutöver fortsättningsvis i likhet med vad som gäller enligt lagen(1978:160) om vissa rörledningar (rörledningslagen) inte tUlämpas subsidiärt iförhållande tiU . EnligtSIND:s förslag bör vidare påföljden för brott mot koncessionsplikten skärpaspå så sätt att inte bara böter utan också fängelse bör ingåi straffskalan. Flera remissinstanser som yttrat sig i denna fråga har avstyrktförslaget eller i varje fall ifrågasatt behovet av skärpningen. Såvitt känt harstraffbestämmelsen inte tillämpats i praktiken, i varje fall inte på mycketlänge, och enligt min mening saknas tillräckligaskäl för en skärpning. Jag vill således inte förorda SIND:s förslag i dettahänseende. Jagvill avslutningsvis framhälla följande. Någonremissinstans har framhållit att förbudet mot att dra fram en ledning förekoncessionsprövningen är mindre lämpligt i de fall framdragandet från allmänsynpunkt framstår som så brådskande att prövningen av koncessionsansökan intekan avvaktas. I detta hänseende vill jag erinra om den berördabestämmelsen i 2 § 8 mom. ellagen. Enligt min mening är den undantagsmöjlighetsom finns där tillräcklig för att tillgodose det behov som denna remissinstanstagit upp. 2.3Återställningsarbeten m. m. Iellagen (5-5 b §§) finns bestämmelser om skyldighet för innehavare av elektriskledning att under vissa omständigheter vidta skyddsåtgärder eller att ändraeller flytta en ledning. Bestämmelserna reglerar också ansvaret för dekostnader som kan uppkomma genom sådana åtgärder. Några bestämmelser somreglerar vad som skall hända med en ledning sedan koncessionen upphört finnsdäremot inte och det har ibland inträffat att ledningar och därtill hörandeanläggningar får stå kvar efter det att koncessionen upphört, SINDföreslår att ellagen kompletteras med bestämmelser om skyldighet för koncessionshavarenatt ta bort ledningar och vidta andra återställningsåtgärder när koncessionenupphör, om det är påkallat från allmän eller enskild synpunkt. Förslaget ärutarbetat med motsvarande bestämmelser i rörledningslagen som mönster. Deremissinstanser som yttrat sig över rapporten i denna del ansluter sig ihuvudsak tUl förslaget. ifrågasätter dock om skyldigheten böromfatta också t.ex. jord- och sjökablar. Det har också ifrågasatts omskyldigheten bör omfatta ledningar som uppförts med stöd av omrädeskoncession. Föregen del vill jag anföra följande. Detär givetvis inte tillfredsställande att ledningar och därtill hörande anläggningartill förfång både för enskilda och det allmänna får stå kvar efler det attkoncessionen upphört. Jag delar därför uppfattningen att den som senast harinnehaft koncessionen bör ha en principiell skyldighet att ta bort ledningarnaoch därtill hörande anläggningar samt att vidta andra återställningsarbeten.Del är i och för sig möjligt att ta in föreskrifter om återställningsåtgärder ikoncessionsbeslutet, men jag anser att en sädan grundläggande regel bör kommatill uttryck direkt i lagen. Sådana regler finns som nämnts i rörledningslagen.Förhållandena är likartade när det gäller elektriska starkströmsledningar.Enligt min mening bör reglerna om skyldighet att vidta återställning därförutformas på i huvudsak samma sätt i ellagen som i rörledningslagen. 1981/82:188 53 Somen aUmän regel bör gälla att skyldigheten att vidta återställningsåtgärderskall föreligga, om detta är påkallat för att tillgodose ett allmänt eUer enskUtintresse av någon betydelse. Bestämmelsen bör ges den utformningen, att densom senast har innehaft koncessionen skall vara skyldig att ta bort ledningenoch vidta andra åtgärder för återställning, om det är påkallat från allmäneller enskild synpunkt. Det bör ankomma på regeringen eller myndighet somregeringen bestämmer att pröva om och i vad män skyldighet att vidta åtgärderför återställning föreligger. Prövningen bör ske antingen i samband med att enkoncession återkallas enligt 2 § 6 mom. ellagen eller som ett särskilt ärendenär koncessionstiden går ut. Den som inte fullgör sin skyldighet bör kunnaföreläggas att fullgöra den. Det bör finnas en möjlighet att förenaskyldigheten med vite. Utövervad SIND föreslagit anser jag att skyldigheten att ta bort en ledning och attvidta återstäUningsåtgärder ocksä bör gälla om ledningen dragits fram utankoncession. Omen koncessionspliktig ledning dragits fram utan koncession bör sålundaledningsinnehavaren kunna föreläggas att ta bort den och vidta andraåterställningsåtgärder, om det är påkaUat från enskild eller allmän synpunkt.Också ett sådant föreläggande bör kunna förenas med vite. Somjag nämnt har några remissinstanser tagit upp frågan vUka ledningar som skallomfattas av den föreslagna skyldigheten. EnUgt min mening bör skyldighetenomfatta i princip alla slags koncessionspliktiga ledningar. Skyldigheten börsålunda omfatta även ledningar som uppförts med stöd av områdeskoncessionliksom också jord- och sjökablar. Äveni fräga om borttagande av elledningar och återställning i anslutning därtillkan liksom i fråga om rörledningar annans mark behöva tas i anspråk. Ocksådenna fräga bör lösas enligt mönster av rörledningslagen. Kan överenskommelse ifrågan inte träffas med berörda sakägare, bör sålunda regeringen eller denmyndighet som regeringen utser kunna besluta att tillträde till marken skalllämnas . Som allmän regel bör gälla att återställningsarbetetskall utföras så att minsta skada och intrång vållas. Byggnad bör få uppförasoch väg byggas endast efter samtycke från markens ägare och innehavare avnyttjanderätt och servitut eller efter myndighetstillstånd. Medföråterställningsarbetet skada eller intrång, bör ersättning utgå. Tvister rörandeersättningen bör prövas av fastighetsdomstolen. Jag vill i sammanhangetta upp ytterligare en fräga som aktualiserats under remissbehandlingen. Detfinns i ellagen bestämmelser (5 b §) som innebär skyldighet för enledningsägare att på egen bekostnad ändra eller flytta ledningen om den pågrund av ändrade förhållanden medför betydande olägenhet för en fastighet.Skyldigheten gäller dock endast i fråga om ledningar som dragits fram med stödav expropriation. Några remissinstanser har anfört att det finns skäl låtaskyldigheten gälla också i fråga om ledningar som dragits fram pä annan gmnd änexpropriation. Lantbrukar-5 1981/82. 1981/82:188 54 nasriksförbund har förordat att SIND får i uppdrag att se över dessa bestämmelser,medan i har föreslagit att bestämmelsernaändras sä att skyldigheten kommer att gälla i fräga om alla former avmarkupplåtelser. Föregen del vill jag anföra följande. Somframgår av SIND:s rapport når uppkommande tvister i detta hänseenderegelmässigt en lösning genom förhandlingar. Hämtöver vill jag framhålla attjag, som jag berört, senare kommer att föreslå vissa åtgärder, som syftar tiUatt bättre anpassa ledningssträckningarna till samhällsplaneringen i övrigt.Detta bör leda till att behovet av att flytta eller ändra ledningar blir mindrei framtiden. Med hänsyn härtill anser jag att några åtgärder i fråga om deaktualiserade bestämmelserna f. n. inte är påkallade. Gällanderegler i ellagen innehåller (3 §) tämligen detaljerade regler om vad enkoncessionsansökan skall innehålla och om det remissförfarande som skall föregåett koncessionsbeslut. SINDhar föreslagit att dessa bestämmelser skall utmönstras från ellagen och attdessa frågor i stället skall regleras genom förordning. Jag ansluter mig lilldetta förslag. I 5 § 1 mom. andra stycketellagen föreskrivs vidare skyldighet för innehavare av vissastarkströmsanläggningar att förebygga skador eUer störningar genom inverkan påandra elektriska anläggningar. De anläggningar som skall skyddas mot inverkanär f. n. anläggningar med en spänning av högst . Med hänsyn tiU dentekniska utvecklingen på det elektriska materielområdet föreslår SIND attgränsen höjs till . SIND påpekar ocksä att den internationellastandardiseringsverksamheten och flera andra länders starkströmsföreskrifterbygger på denna spänningsgräns. Några invändningar mot detta förslag har inteframkommit vid remissbehandlingen och jag tUlstyrker förslaget. Deföreslagna lagändringarna bör träda i kraft den . De nya bestämmelsernaom återställningsarbeten bör gälla även i fråga om ledningar som dragits framföre ikraftträdandet om ledningen är i bruk vid ikraftträdandet eller tas i bmkdärefter. Ienlighet med vad jag nu har anfört har inom industridepartementet upprättatsett förslag till lag om ändring i lagen (1902:71 s. I), innefattandevissa bestämmelser om elektriska anläggningar. Förslagetbör fogas till protokollet i detta ärende som bilaga 4. Prop.1981/82:188 55 De nya bestämmelserna om återställningsarbeten m. m. harintagits i 3 §, där de ersätter bestämmelserna om ansökningshandlingarnasinnehåll m. m. I övrigt har, utan att det särskilt anges i det följande,språket moderniserats i de bestämmelser som ändrats mer än helt obetydligt. 2 § 1 mom. I första stycket anges liksom tidigare att elektriskastarkströmsledningar inte får dras fram eller begagnas utan särskilt tillstånd(koncession). I den nya lydelsen av stycket har tagits in en definUion avuttrycket framdragande av ledning. Till en lednings framdragande räknas intebara själva byggandet av ledningen, dvs. uppförande av stolpar, fundament ochliknande samt anbringandet av ledningskablarna, utan också olika åtgärder påmarken för att bereda plats för ledningen. Utanför koncessionsplikten fallerolika förberedande åtgärder såsom markundersökningar, stakning, upphuggning av siktgatoroch liknande. Utanför faller också överenskommelser med markägare om servitutoch nyttjanderätt beträffande marken. Som ett nytt tredje stycke har införts en bestämmelse omförbud mot att före koncessionsprövningen uppföra vissa transformator- ellerkopplingsstationer. Bestämmelsen innebär att stationer som är avsedda för enspänning av eller däröver och som skall anslutas till en ellerflera nya ledningar inte får börja byggas förtån koncession meddelats eUer särskiUtillstånd enligt 2 § 8 mom. lämnats för framdragande av minst en av de nyaledningarna. Enligt Qärde stycket fär regeringen för vissa slag avledningar eller stationer eller anläggningar inom vissa områden medge undantagfrån koncessionsplikten eller från förbudet att före koncession uppföra transformator-eUer kopplingsstatiöner. 2 § 8 mom. Bestämmelsen gör det möjligt att i vissa fall medge att enkoncessionspliktig ledning får dras fram och begagnas utan hinder av attkoncessionsärendet ännu inte hunnit avgöras. Denna möjlighet till undantag harsträckts ut till att gälla också förbudet mot att börja bygga transformator-ellerkopplingsstationer innan ledningskoncession meddelats eller särskilt medgivandelämnats att påbörja ledningen utan koncession. 2 § 9 mom. 1 detta moment finns bestämmelser om ansvar för brott mot bestärnmelsernaom koncessionstvång m. m. I den nya lydelsen stadgas i motsats till tidigareansvar också för olovligt framdragande av koncessionspliktig ledning liksomför brott mot förbudet att börja bygga transformator- eller kopplingsstationer.Vad som menas med framdragande har berörts under 2 § 1 mom. 1981/82:188 56 Paragrafenbehandlade tidigare innehållet i koncessionsansökningar och kommunikation ikoncessionsärenden. Dessa har ersatts med de nya bestämmelserna om återställningsarbetenm. m., som närmare har behandlats i avsnitt 2.3. De har i huvudsak utformatsefter mönster av motsvarande bestämmelser i rörledningslagen. Paragrafenstredje stycke har ändrats som en konsekvens av ändringen av 3 §. 1paragrafens andra stycke har gränsvärdet höjts till I . Motivenför detta finns i avsnitt 2.4 i den allmänna motiveringen. Därutöver harhänvisningen tiU 3 § 2 mom. a) ersatts med en hänvisning till 4 § tredjestycket som en följd av ändringarna i dessa paragrafer. Somnämnts i den allmänna motiveringen, avsnitt 2.5, bör ändringarna i ellagenträda i kraft den . De nya bestämmelserna om återslällningsarbeten m.m. skall gälla även i fråga om ledningar som dragits fram före ikraftträdandetom ledningen är i bruk vid ikraftträdandet eller tas i bmk därefter. JaghemstäUer att lagrådets yttrande inhämtas över lagförslaget. Regeringenbeslutar i enlighet med föredragandens hemställan. 1981/82:188 57 Vissa författningsbestämmelser rörande elektriska anläggningar Degmndläggande bestämmelserna om elektriska anläggningar finns i lagen (1902:71 s.1), innefattande vissa bestämmelser om elektriska anläggningar (ellagen). Meden elektrisk anläggning förstås enligt lagen anläggning med däri ingåendesärskilda föremål för produktion, upplagring, omformning, överföring,distribution eller nyttjande av elektrisk ström. Elektriska anläggningarindelas med hänsyn till farlighetsgraden i starkströmsanläggningar och svagströmsanläggningar.Regeringen meddelar närmare bestämmelser härom (1 §). Enligt 2 § 1 mom. ellagenkrävs det tillstånd (koncession) för att dra fram eller begagna elektriskastarkströmsledningar. Koncessionsfrågor prövas av regeringen eller denregeringen bemyndigar. Koncession skall avse antingen en ledning med en ihuvudsak bestämd sträckning (linjekoncession) eller ett ledningsnät inom ettvisst område (områdeskoncession). Regeringen får medge, att vissa slag avledningar eller ledningar inom vissa områden skall vara undantagna frånkoncessionskravet. Enligt 2 § 2 mom. fårkoncession inte meddelas med mindre anläggningen är behövlig och förenlig meden planmässig elektrifiering och, då fråga är om områdeskoncession föryrkesmässig distribution, området utgör en med hänsyn till eldistributionensändamålsenliga anordnande lämplig enhet. En koncession får inte överlåtas utantillstånd av regeringen eller den regeringen bemyndigar. Koncessionmeddelas , inte överstigande 40 eller, om särskilda skälföranleder det, . När koncession meddelas skall, under förbehåll avallmän och enskild rätt, föreskrivas de villkor för anläggningens utförande ochnyttjande som av säkerhetsskäl eller eljest ur allmän synpunkt är påkallade (2§ 3 mom.). I2 § 4 mom. finns vissa bestämmelser om skyldighet för den som inneharområdeskoncession för yrkesmässig distribution att tillhandahälla ström inomområdet. Enligt2 § 5 mom. kan gränserna för en områdeskoncession ändras, om det behövs för enändamålsenligt distribution och det kan ske utan synnerlig olägenhet för koncessionshavaren. Om en koncessionshavare iväsentlig mån åsidosätter koncessionsvillkor eller skyldighet att levereraström eller om han under tre är i följd ej har haft ledningen i bruk, kankoncessionen helt eller delvis återkallas (2 § 6 mom.). I2 § 7 mom. finns en skyldighet i vissa fall för koncessionshavaren att underkastasig reglering av pris och övriga villkor för leverans eller överföring avelektrisk ström. Enligt2 § 8 mom. kan, om särskilda skäl föreligger, regeringen eller den regeringenbemyndigar medge att en ledning dras fram redan innan koncession meddelats. Iett sådant fall kan tiUstånd också lämnas att ledningen får tas i bmk iavvaktan på att koncessionsärendet prövas. Tillstånd får lämnas för avlängst tre är. 12§ 9 mom. finns bestämmelser om ansvar för den som olovligen nyttjar enelektrisk starkströmsledning eller bryter mot nägon koncessionsföreskrift.Påföljden är böter. Prop.1981/82:188 58 I 3 § finns detaljerade bestämmelser om vad enkoncessionsansökan skall innehålla och bestämmelser om kommunikation ikoncessionsärenden. I 4 § första stycket ellagen regleras ansvaret för skadorförorsakade genom elektriska anläggningar. Bestämmelserna innebär attanläggningens innehavare är ansvarig, om anläggningen har egen generator ellertransformator. Har den inte del, ansvarar innehavaren av den anläggning, som tiltförtström till den anläggning som orsakat skadan. I andra och tredje styckenaföreskrivs vissa undantag i fråga om ansvaret. I 5-5 b) §§ finns bestämmelser om skyddsåtgärder samt omflyttning eller borttagande av ledning i vissa fall m.m. Bestämmelserna innebäri huvudsak följande. Om en elektrisk anläggning genom inverkan pä en redanbefintlig anläggning kan vålla skada på person eller egendom eller störning idriften, svarar innehavaren av den förstnämnda anläggningen för erforderligaåtgärder för att förebygga skadan eller störningen. I ett visst fall gällerockså sådant ansvar innehavare av en tidigare tillkommen anläggning (5 § 1 mom.andra stycket). Kan erforderligt skydd med bättre verkan eller till lägrekostnader vinnas genom åtgärd vid någon annan anläggning än som angetts iföregående stycke ankommer det pä denna anläggnings innehavare att utföraåtgärder mot ersättning från den primärt ansvarige. Om en elektrisk ledning dragits fram inom område förtrafikled, är innehavaren skyldig att vid ändring av trafikleden vidta deåtgärder som behövs för att ändringen av trafikleden skall kunna genomföras.Särskilda bestämmelser finns i detta hänseende om fördelning av kostnader försådana åtgärder. Om en elektrisk ledning efter expropriation har dragitsfram i eller över gata, torg, allmän plats eller vattendrag inom område, förvilket finns stadsplan eller byggnadsplan, eller inom fastställt hamnområde ochvisar det sig att ledningen medför olägenheter i olika hänseenden, skallledningen på innehavarens bekostnad ändras, flyttas eller tas bort om detbehövs. Även i fråga om annan egendom än som angetts ärledningens innehavare, om den p. g. a. ändrade förhållanden föranlederbetydande olägenhet för en fastighet, skyldig att på sin bekostnad ändra ellerflytta ledningen. I vissa andra fall där en ledning dragits fram p.g.a.expropriation kan fastighetsägaren på egen bekostnad få ledningen ändrad ellerflyttad. I 6-12 §§ ellagen finns slutligen särskilda bestämmelserom skadestånd. I förordningen (1957:601) om elektriskastarkströmsanläggningar finns närmare föreskrifter om sådana anläggningar. 1 § i denna förordning anges i vUka fall koncession för ledningensframdragande inte behövs. Bestämmelser om upplåtelse av rätt att för ledningutnyttja utrymme inom en faslighet (ledningsrält) finns i ledningsrättslagen(1973:1144). Möjlighet att tvångsvis ta annans mark i anspråk för detta ändamålfinns också enUgt expropriationslagen (1972:719). Slutligen kan också vissa bestämmelser i naturvårdslagen(1964:822) ha betydelse i sammanhanget. Enligt 20 § naturvårdslagen skall ivissa fall samråd ske med i fråga om arbetsföretag som väsentiigtkan komma att ändra naturmiljön. Lag omändring i lagen (1902:71 s. 1), innefattande vissa bestämmelser om elektriskaanläggningar Härigenomföreskrivs att 2 § 1 mom., 2 §8 mom., 2 §9 mom., 3 och 4 §§ samt 5 § 1 mom.lagen (1902:71 s. 1), innefattande vissa bestämmelser om elektriskaanläggningar skall ha nedan angivna lydelse. 2§1 För framdragande eller begagnande av elektriskstarkströmsledning erfordras tiUstånd av regeringen eller den regeringenbemyndigar. TUlstånd må avse ledning med en i huvudsak bestämdsträckning (linjekoncession) eller ledningsnät inom visst område (omrädeskoncession). Regeringen äger medgivna, att vissa slag av ledningareller ledningar inom vissa områden skola vara undantagna från vad i förstastycket sägs. Elektriska starkströmsledningar får inte dras fram ellerbegagnas utan tillstånd (koncession) av regeringen eller den myndighet regeringenbestämmer. Till en lednings framdragande räknas inte bara själva byggandet avledningen utan också schaktning, skogsavverkning eller därmed jämförligaåtgärder för att bereda plats för ledningen. Koncessioner skall avse ledningar med en i huvudsakbestämd sträckning (linjekoncession) eller ledningsnät inom vissa områden(områdeskoncession). Transformator- eller kopplingsstationer som är avseddaför en spänning av eller däröver och som skaU anslutas till eneller flera nya ledningar får inte börja byggas förrän koncession har meddelatseller medgivande enligt 8 mom. lämnats för framdragande av minst en av de nyaledningarna. Regeringen får medge undanlag från bestämmelserna i förstaoch tredje styckena i fråga, om vissa slag av ledningar eller stationer elleri fråga om ledningar eller stationer inom vissa områden. 2 § 8 mom, Föreligga särskilda skäl alt elek- Regeringen eller den myndighet trisk starkströmsledning fram- regeringenbestämmer får, om sär- ' Senaste lydelse 1975:68, Senaste lydelse 1975:68. dragés redan innan erforderlig koncession meddelats, ägerregeringen eller den regeringen därtUI bemyndigar förklarar hinder i sådanthänseende ej möta; och må därefter, när anläggningen år färdig att tagas ibruk, i avvaktan på att ingiven ansökan om koncession varder slutligt prövad,tillstånd tiU dess nyttjande tillsvidare meddelas i den ordningregeringen föreskriver. skilda skäl föreligger, medge att en elektriskstarkströmsledning får dras fram redan innan behövlig koncession har meddelatseller att en transformator- eller kopplingsstation får byggas utan hinder avbestämmelsen i I mom. tredje stycket. När ledningen är färdig att tas i brukfår, i den ordning som regeringen föreskriver, tillstånd lämnas att tUls vidareunder begagna ledningen i avvaktan på att koncessionsansökningenslutligt prövats. 2 § 9mom.