prop · G503113 · 1981-12-31 00:00:00 — Dessa indelningar är av regionalpolitiskt intresse.Länsstyrelsen behandlar därför en del av dem, nämligen: områden för regionalt slöd lill jordbruket områden för regionall stöd lill trädgårdsnäringen. Deviktigaste är indelningen i regionalpolitiska stödområden och skattekraftsgarantiområden.De synpunkter och förslag som för fram bygger på tidigareställningstaganden. Arbetsmarknads- och sysselsättningsproblemen har inleförändras på sådant säll att motiven för förslag minskal.Snarare har utvecklingen förstärkt dessa. Det är därför fortfarandeett huvudkrav från länets sida att förslag tillregionalpolitiska stödområden genomföis. Om inte detla är möjligt bedömerlänsstyrelsen en omprövning av placeringen för Åriängs kommun för stödområde 3lill 4 och för från stödområde 2 lill 3 som särskUtangelägen. Närdet gäller de olika stödområdena anser att det är viktigt altskillnaderna i slödvillkor mellan de olika stödområdena ökar successivt och påett lagom sätl. 1 den gällande indelningen är skillnaden mellan stödområde 3och stödområde 4 särskill markerad. Del är därför viktigt alt oUka ärendenframför allt i stödområde 3 prövas på ett flexibelt sätt utifrån syfte,föratsättningar och angelägenhetsgrad. 1981/82:113 Bilagedel 152 3 Riktlinjer för olika samhällssektorer Länsstyrelsensredovisning av riktlinjer och åtgärder inom olika samhällssektorer avser - jord- och skogsbruket samt turismen - den offenthga sektorn och speciellt hälso- ochsjukvården saml utbildningen - transporter och kommunikafioner Redovisningenär ett steg på vägen mol mer fuUständiga handlingsprogram för de olika områdena.Utarbetandet av sådana handlingsprogram är en naturlig fortsättning på arbetetmed länsplanering 1980. Somallmänna utgångspunkter för en regional näringspoUtik anges följande: attindustrins utveckling är särskill beroende av den internationella utvecklingen, attföretagens viUkor påverkas av den ekonomiska politik som förs i landet liksomav politiken på flera andra områden, altindustripolitiken i landet måste utgå från de regionala skillnader som finnsnär det gäller industrins straklur, inriktning och problem, attde regionala organen spelare en myckel viktig roll i närings- ochindustripolitiken, attde regionala och lokala organens möjligheter all få del av de storakoncernernas planer etc. bör förbättras, attde näringspolifiska insatserna i stor utsträckning måste inriktas på redanbefintliga företag, attinsatserna för rena nyetableringar bör förslärkas, attnäringspolitiken inte bara bör inriktas på de tillverkande delarna av industrinutan också på styr- och utvecklingsfunkfioner saml på industriserviceföretag. Detövergripande målet för den regionala näringspolitiken bör vara all nå en ökaddifferentiering av den värmländska industrin. Detta innebär att insatsernamåste inriktas på all bredda och stärka verkstadsindustrin i länet, att minskaberoendet av basindustrin saml att få mera av administrafiva och utveckladefunktioner inom näringslivet lokaliserade lUl . En ökaddifferentiering av industrin måste ske .parallellt med en fortsatt UtveckUng avbasindustrierna i länet mot ökad vidareförädling. Eneffekfiv näringspolifik kräver ett samordnat agerande från de regionalamyndigheternas sida - utvecklingsfond, länsarbetsnämnd och länsstyrelse.Länsplaneringen är den nalurUga grunden för samarbetet. Ett aktivt deltagandeockså från kommunernas sida är en nödvändig förutsättning för framgångsrikaresultat. En förstärkning av kommunernas resurser på detta område är därför imånga fall önskvärd. Även de störte företagen i 1981/82:113 Bilagedel 153 länetkan spela en viktig roll i en utvecklad regional näringspolifik. Högskolansresurser bör också tas tillvara. Denregionala näringspolitiken måste kunna gripa in på bred front. Åtgärder kaninriktas på att påverka Närdet gäller arbetskraften spelar arbetsförmedlingsverksamheten ocharbetsmarknadsutbUdningen (AMU) centrala roller. beslut omarbetsförmedlingskontor i varje kommun bör därför så snabbt som möjligtförverkligas. En ökad samverkan mellan AMU-utbildningen och denkommunala/landslingskommunala gymnasieutbildningen bör möjliggöraAMU-utbildning i mer decentraliserade former. Samhällsföretag bör snabbt startaverksamhet i de östra delarna av länet. Deflesta nyetableringarna resulterar i sysselsättningsmässigt små företag. Enhög nyelableringstakt är därför önskvärd. Tillgången på företagare kan ökasgenom utbildningsinsatser och träningsprogram. Del är vikfigt all ökaproduktförnyelsen och produktutvecklingen. En förstärkning av den naturvetenskapligt/tekniskautbildningen i länet kan bli av väsentlig betydelse. Samarbete mellanmindre företag och gymnaiseskolans tekniska och verkstadsinriktade utbUdningarbör också prövas. TrotsoUka stödformer finns brister i de mindre företagens försörining medriskvilligt kapital. Detta gäller även om vissa banker under senare liderbjudit kredit med störte risktagande . Del är också viktigt attolika insatser vidtas för att stödja de mindre och medelstora förelagensmarknadsföring. Deregionala insatserna inom lantbrukssektorn bör syfta fill all uppnå bästamöjliga utnyttjande av länets naturresurser och att bevara sysselsättningsmöjligheternapå landsbygden. Ur sysselsättningssynpunkt är en inriktning avlantbruksföretagen mot både jord- och skogsbrak fördelaktig. I vissa av länetsglesbygder måste lanlbmkel kombineras även med annan verksamhet somspecialodling, hantverk och sluguthyrning. Åtgärderna inom jord- ochskogsbraket bör sikta till alt tUlvarata kombinationsföretags möjligheter. Ägosplittringenförsvårar möjligheterna att bilda rationella lanlbraks-företag. Särskilt gällerdelta i länels västra och norta delar där behovel av strakturforbättrandeåtgärder är särskilt stort. Genom köp och försäljning av åker- och skogsmarksaml genom markbylen kan förutsättningarna för ett mer rationellt utnyttjandeav marken förbättras. Iståndsättning av bör kunna ske i form avberedskapsarbeten. Produktioneninom jordbraket kan ökas genom förändringar i åkerarealens användning, ökadmarkkartering, ökad användning av handels- 1981/82:113 Bilagedel 154 gödseloch kalk, ökad täckdikning, fler bevattningsanläggningar, förbättradmjölkavkaslning och ökad köttproduktion. För all rationaliseringar inomjordbruket skall ske är det nödvändigt alt förbättra kapitalförsörjningen ochatt utöka rådgivningsverksamheten. Destatliga åtgärderna för all stimulera avverkningarna inom skogsbraket harhittills inte givit önskat reusUat. Skogsvården i länet släpar efter.Skogsvårdande åtgärder skulle också ge en väsentlig sysselsättningseffekt. Föratsättningarnaför trädgårdsnäringen i länet kan förbättras bl.a. genom utbildningsinsatser. Turismenkan spela en växande roU för sysselsättning och serviceförsörjning ilänet. Detta gäller inte minst i glesbygden och pä platser därutvecklingsmöjligheterna inom andra näringar är begränsade. Del är därförangeläget att den planering för turismen som pågår i olika delar av länetfullföljs fram till konkreta handlingsprogram. Särskill gäller delta för de tvåprimära rekreationsområdena i länet - och DANO-området. För denfortsatta utbyggnaden är del viktigt. attboende- och aklivUetsanläggningar byggs ul jämsides som olikamöjligheter tiU säsonguljämning utnyttjas och attmöjligheterna lill ell bättre utnyttjande av länets naturliga resurser tastillvara. Utbyggnadenav turismen har hiltills gått relativt trögt. Det är därför viktigt medinsatser som kan underlätta utbyggnaden. Det kan l.ex. gälla åtgärder för allförhindra konflikter och nedslitning vid utnyttjandet av naturen enligtallemansrätten samt förbättrade finansierings- och utbildningsmöjligheter. Denoffentliga sektorns utveckling har under 1970-talel haft och kommer under1980-lalet att få en avgörande inverkan på den totala sysselsättningsutvecklingeni länet. Den är därför av central betydelse för den regionalpolitiskaplaneringen och bör uppmärksammas genom allsådana organisatoriska lösningar väljs som medger en decentraliseradlokaUsering, allregionala konsekvenserna vid organisationsförändringar utvärderas på ett tidigtstadium framför allt bör situationen för de minsta enheterna uppmärksammas, allmöjligheterna tiU utlokalisering av myndigheter från Slockhoim liU framför aUtprimära centra i skogslänen tas liUvara, attmöjligheterna tUl omlokaUseringar också las tillvara inom länet -detla kräverdock centrala ställningstaganden, altbeslutsbefogenheter och uppgifter delegeras - delegering måste aUfid följas avförstärkta resurser, särskill gäUer detla om uppgifter överförs från statligamyndigheter till kommunerna, attde regionalpolifiska utgångspunkterna beaktas på ett tidigt stadium i destafiiga myndigheternas planering - har dock ofillräckligaresurser för en effekfiv kontaktverksamhet med statliga verk och myndigheter ilänet. 1981/82:113 Bilagedel 155 allmöjligheterna till decentraUsering också bör las tiUvara inom ochkommunernas verksamhetsområde - nya lednings- och förlroendemannaorganisalionligger i linje med strävandena i länet om ökad decentralisering. Planeringenav hälso- och sjukvården i länet ulgår från den sjukvårds-plan som antogs år1976. har hävdat all ett förverkligande av planen ger en urregionalpolitiska synpunkter önskvärd struktur på sjukvården i länet. Avsärskild betydelse är all Värmlandsmodellen kan förverkligas i Filipsiad ochHagfors. En fortsatt utbyggnad av primärvården och den somatiskalångtidssjukvården bör leda till en geografisk spridning av landstingetssysselsättning. Det är också viktigt alt förstärks så attlänets invånare så långt möjligt kan få även sina kvalificerade sjukvårdsbehovtillgodosedda inom länels gränser. Utbildningsverksamhetenhar mycket stor omfattning i länet. Problemen för de små grandskoleenheternakan på grand av minskande elevunderlag komma att öka. Detta bör så tidigt sommöjligt observeras av kommunerna. När det gäller gymnasieskolan kommer dentiltfälliga ökning som väntas av elevunderlaget att kräva en ökad planberedskapi kommuneraa. Särskilt angeläget är att den yrkesinriktade utbildningen stärks.Detla gäller också i ett längre perspektiv. Bådelandsfingels folkhögskolor och andra utbUdningsenheler i länet -Geijersskolan,skogsskolan i , och Lundsbergs internatskola - harofta en betydande lokal sysselsättningseffekt eftersom de ligger i mindreorter. En tryggad framlid för dessa skolor är därför väsenfiig. Högskolani är en av de vikfigaste regionalpolitiska satsningarna i länet. Enfortsall utbyggnad av yrkesteknisk och teknisk/naturvetenskaplig utbildningbör ske. Högskolans regionalpolitiska betydelse skulle också öka om dentillfördes störte och mer samordnade resurser för utrednings- och forskningsverksamhet. Transportsektornsplanering och utveckling är av stor regionalpolitisk betydelse. Möjligheternaall ta regionalpolitiska hänsyn inom transportsektorn har ökat genom 1979 årstrafikpolitiska beslut. Enligt detta skall trafikpolitiken utgå från ellsamhällsekonomiskt synsätt. har relativt stora möjligheter all isärskUd ordning ge sin syn på transportsektorns utveckling. I länsplanering1980 framhåUs: altett snabbt ställningstagande är nödvändigt lill hur de trafiksvaga bandelarnaskall drivas . Hela den södra delen av bör byggas ochförutsättningarna för fortsatt trafik på NKIJ-banan bör utredas. altresurserna för byggande och underhåll av vägar måste ligga på en hög nivå attsjöfarten på spelar en viktig roll för del värmländska näringslivet. DeenskUda hamnarna måste därför även i fortsättningen få utvecklas 1981/82:113 Bilagedel 156 Eventuellt framlida import av kol bör kunna ske överKarlstads hamn som satsningen på enhelslasler ger föratsättningarför en positiv utveckling. roll som styckegodshamn bör ocksåkunna stärkas, altell väl fungerande inrikesflyg är en viktig föratsättning för länets UtveckUng, attflottningen på är det för samhället lönsammaste sättet att fraktavirket, atthandlingsprogrammet för miljösäkra transporter på och så snartsom möjUgl bör genomföras. Bostadsbyggandeti länet har minskal . Del är väsentligt att del kan ligga på entUlräcklig hög nivå. Byggandet av flerfamiljshus bör öka. Finansieringsfrågornaför särskUt mindre flerfamiljshus måste därför uppmärksammas på central nivå.Kommunerna bör också försöka att genom t. ex. gemensam upphandling pressakostnaderna. Planberedskapen i kommunerna kan förbättras. Delnuvarande bostadsbyggandet låser markanvändningen långt in på nästa sekel. Detär därför viktigt att bostadsbyggandet planeras tillsammans med arbetsplatseroch serviceanordningar saml all hänsyn las lill troliga förändringar iframliden på energiområdet. Möjligheterna lill kollektivt resande måste ocksåbeaktas. upplever det som viktigt att dessa aspekter ges ökadvikt i den nya byggnadslagstiftningen. 4 Synpunkter och förslag beträffande regionalpolitiska medel Nyautvecklingsdrag ställer krav på snabbare förändringstakl i samhället samtidigtsom utrymmet för omfördelningar mellan regioner minskar. Del finns därför enuppenbar risk alt regionalpolitikens möjligheter att påverka UtveckUngen blirsämre under 1980-lalet. Samhällets ambitionsnivå på del regionalpoUliskaområdet får dock inte minska. Tvärtom måste de sämre fömtsättningarna mötas medökade resurser och en förstärkt prioritering av de regionalpolitiska målen samtmed en organisation på departementsnivå som ger möjligheter till en fasl ochkonsekvent hantering av de regionalpoUliska frågorna. Den nya situationenmotiverar också all regionala och lokala initiativ ges ökad tyngd iregionalpolitiken. De statliga regionala organens resurser bör därför ökasliksom deras beslutanderätt i olika frågor. Detla skulle medföra en ökaddelaktighet i länels utveckling för länets egna myndigheter och organ samtskapa en närmare koppling meUan planupprättande och plangenomförande. Anslagetför åtgärder m. m. i anslutning till länsplaneringen är en viktig förändring avlänsplaneringen som ligger i linje med krav om friare resursertill den regionala nivån. Anslaget har gett en bättre koppling mellanlänsprogram och plangenomförande genom att del möjliggör en 1981/82:113 Bilagedel 157 Anslaget är ett viktigt komplement ull de olika etableradestödformerna. Det ger och andra länsorgan möjligheter att kommain tidigare och på ett mer aktivi sätl i förnyelsearbetet. Anslaget har ocksåökat länsorganens och kommunernas intresse för länsplaneringen. Det är enligllänsstyrelsens mening viktigt att anslaget permanentas. Beträffande detregionalpolitiska slödel gäller att lokaliseringsstödet har utvecklats till attbli en aUmänt använd och nödvändig finansieringsform för redan etableradeföretags investeringar. Stödet spelar således en viktig roll när det gäller attstärka och utveckla den redan befinfiiga industrin i länet. Däremot har stödetsroll vid såväl nylokaUseringar som nyetableringar av företag varit myckelbegränsad . När del gäller nylokaUseringar förklarar industrinsförändrade utvecklingsmönster till en del detta förhållande. Beträffandenyetableringar ligger säkerligen orsaken i stödets konslraklion och i denförstärkning som skett av utvecklingsfondernas finansieringsmöjligheter.Lokaliseringsstödet och ulvecklingsfon-deraas låneverksamhet bör ses somnödvändiga kompletterande insatser. Lokaliseringsstödelseffekfivitet bör dock kunna öka genom all dess syfte renodlas. Användningen avstödet har successivt försvårats genom alltför många tiUäggskrav. En förenklingav stödet måste därför ske. De StatUga insatsema för att underlätta förnyelseoch nyetablering inom industrin kan säkerligen också öka genom alt viUkorenför lån mjukas upp och genom att medel för direkt etableringsfrämjande syftenskapas. MöjUgheterna att fåregionalpolitiskt slöd lill turistanläggningar har formellt sett underlättats.Den långsiktiga effekten av de ändrade reglerna och deras tUlämpning är ännusvår att bedöma. Enligt reglerna jämställs investeringar i turistanläggningarmed investeringar inom industrin när det gäUer kravet på sysselsättningseffekt.Detta försvårar ett utnyttjande av stödet, vilket är olyckligt. De tUlsatsningar i turistanläggningar alternafiva industriinvesteringarna saknasoftast. Kravet på sysselsättningseffekt när del gäller luristinvesleringar bördärför mjukas upp som de indirekta effekterna av turismen börbeaktas. Delfinns ett stort behov av lokaler liU mindre företag i länet. Kommunema harvisat ett allt mer uttalat intresse att medverka vid uppförandel av sådanalokaler. Kommunernas trängda ekonomiska situation och de finansiella villkorenhar dock medfört svårigheter att svara upp mot befintliga behov. De ökademöjligheterna att via lokaliseringsstödet få bidrag lill uppförande avkommunala industrilokaler har haft en viss positiv effekt. De regler som i daggäller skapar svårigheter och bör därför ses över. En betydligt utökad ochförenklad användning av lokaliseringsstödet eller en allmän förändring avlåneviUkoren t. ex. genom längre amorteringstid skulle innebära en merlångsiktig lösning när det gäller kommunernas möjligheter att byggaindustrilokaler. Detregionalpolifiska transportstödet är ett värdefullt regionalpolitiskt Prop.1981/82:113 Bilagedel 158 medeläven om dess effekter inle är direkt mätbara i antal sysselsättnings-filtfälleneller nylokalisering av förelag. Transportkostnaderna är för många företag inomskogslänen betungande och transportstödet har säkerligen stärkt ochunderlättat företagens fortlevnad och vidareutveckling. Dessa effekter bör iett längre perspektiv komma all förstärkas. Länsstyrelsenhar i olika sammanhang uppmärksammat statsmakterna på att transportstödet genomatt det inte utgår till sjötransporter negativt inverkat på vänersjöfarten.Transportstödet har fått en olyckligt styrande effekt på valet avtransportmedel. Reglerna för transportstödet bör därför ändras så att stöd iframtiden tillförsäkras också den som väljer att transportera sitt gods påfartyg. Det kan också ifrågasättas om del är riktigt att vissa av de mindreförädlade produkter som tUlverkas i skogslänen skall undantas från det stöd somnu gäller, eftersom stödets syfte primärt är att stödja industrin i skogslänen. Närdet gäller de glesbygdspolUiska insatserna fmns numer ell stort regionaltinflytande över de olika stödformerna. upplever detla som mycketposifivt. De olika stödformerna har överlag en tUlfredsställande efterfrågan.Eftersom såväl sysselsättnings- som serviceproblemen i glesbygden troligenkommer att förvärtas bör de glesbygdspolUiska insatserna förstärkas. I fråga omglesbygdsstödet är det särskill viktigt all reglerna möjliggör en flexibelanvändning och en obyråkralisk handläggning av stödet. De maximibelopp som kanutgå vid olika former av glesbygdsstöd måste successivt anpassas tillkostnadsutvecklingen. Enligt mening är del viktigt all slödelskaraktär av stafiigt special-inriktat slöd till glesbygden bibehåUs. Kommunernaspelar en mycket viktig roll när del gäller stödels inriktning och utnyttjande. Enligtlänsstyrelsens mening kräver följande förhållanden skärpt uppmärksamhet fråncentraU håll; - möjligheterna att upprätthålla en filtfredsstäUandeservice- och beredskapsnivå med fordon och maskiner, - glesbygdsaffärernas varuförsörjning och - möjligheterna lill vidgade servicefunktioner förglesbygdshandeln. fidigare förslag när det gäller grundgaraniini skatteut- jämningshidragelutgick ifrån att det borde finnas en relativt stor överensstämmelse medindelningen i regionalpolitiska stödområden. Om en översyn av grandgaranlinkommer alt företas bör denna princip kunna fiUäm-pas med utgångspunkt från detnuvarande systemel med en differentierad stödområdesindelning. Beträffandeåldersgaranlin bör de nuvarande reglerna för beräkningen som ulgår från denfaktiska serviceutbyggnaden ändras. 1 stället bör skillnaderna i åldersstrukturpå ell direkt sätt vara avgörande för åldersgaranlin. Prop.1981/82:113 Bilagedel 159 5 Förslag till konkreta åtgärder riktade till den centrala nivån Värmlandslän bör mol bakgrand av situationen och utvecklingen i länet ägnas särskilduppmärksamhet från centralt håll. Detta synsätt har av gettskonkret uttryck bl. a. i förslagen lill regionalpolifiska stödområden. Detinnebär också att elableringsdelegalionen och decentraliseringsdelegationenbör ägna länet stort intresse. Det bör också återspegla sig i tilldelningen avmedel och resurser till regionala myndigheter. Länsstyrelsenhar inom ramen för länsplaneringsarbetet redovisat en rad förslag lillåtgärder/krav på insatser av olika slag. Flera av förslagen har framförts videlt flertal fiUfällen utan att avsedd effekt nåtts. har därförmed utgångspunkt från länsprogram 1980 begränsat sina förslag i 1981 årsrapport till ell mindre anlal men mycket välmotiverade förslag. Förslagen är avsådan karaktär att specieUa beslut avseende kan fallas. attlänsarbetsnämndens principbeslut om ett arbetsförmedlingskontor i varje kommunbör förverkligas. Av de kommuner som saknar kontor har Forshagaprioriterats. Resurser för en temporär förstärkt förmedling i medanledning av drtftsinskränkningar vid krävs också, attregeringen upptar förhandlingar med om formerna för entidigareläggning av planerade investeringsobjekt. Från sida har eninventering av länkbara objekt för fidigareläggning genomförts. Entidigareläggning skulle ge ökad sysselsättning inom byggnadssektorn samtidigtsom inte minst kvinnor och ungdom skulle kunna erbjudas varaktig sysselsättningmed stor regional spridning, attregeringen bör delta aktivt i diskussioner med , utvecklingsfondenoch om inveslment- eller utvecklingsbolag i länet. Olika alternafivhar diskuterats, allmöjligheterna att bygga kommunala industrilokaler bör få en långsiktig lösning- har prioriterats från länets sida som lokaliseringsort förstatligt industricentrum i länet, attde föratsättningar som finns för en ökad trädgårdsnäring i länet bör tastillvara genom alt planer på en gymnasial trädgårdsulbild-ning vidlanlbraksskolan i förverkligas och genom att länet tUldelas en egenträdgårdsrådgivare med placering i , attinsatserna för skogsvård måste förstärkas genom bl. a. en kraftigmedelsförslärkning för byggande av skogsbilvägar, ell bibehållande av Torsbykommun i den inre zonen av del skogliga stödområdet även efter den 30 juni 1984och en tillförsäkran av erforderliga resurser fill länets skogsvårdsstyrelse, altmedel till de av presenterade förslagen lUl vägobjekt som kanutföras i sysselsättningsfrämjande syfte StäUs lilllänets förfogande. 1981/82:113 Bilagedel 160 attaktiva diskussioner mellan högskolan och berörda centrala myndigheter om högskolansbehov av framför aUl laboralionslokaler kommer till stånd så snabbi sommöjligt. En utökad teknisk- och naturvetenskaplig utbildning i länet skulleinnebära en förstärkning av högskolans regionalpolitiska betydelse, attmöjligheterna tUl en regionall anknuten forsknings- och utvecklingsverksamhetskulle öka markant med särskilt statligt stöd - möjUgheterna lUl inrältandet aven forskningsstalion vid i bör bli föremål förseriösa överväganden på central nivå. Länsstyrelsenredovisar i länsprogram 1980 också vissa frågor i anslutning lUl fysiskariksplaneringen. - lätortsutbyggnad och jordbruksmark - områden med geografiska rikfiinjer mellan tälortsulbyggnad och jordbruksmark framhåUer länsstyrelsenall en ändrad planeringsinriktning inom de enskilda kommunerna iKarlstadsregionen innebär att flera av de tidigare konflikterna i varje fallfillsvidare har kunnat undvikas. Områdesplaner som säkrar jordbrukets intressensaknas dock i tillräcklig omfattning. Förfyra områden i länet - , , och sjöområdet i västraVärmland och (DANO-området) har fastlagt s. k. geografiskariktlinjer. Rikllinjema innebär all kommunerna skall redovisa hur man tänkersig att marken skall användas i dessa områden. 1 två områden -och DANO-området - som är primära rekreationsområden har ellomfattande utrednings- och planeringsarbete bedrivits. Ytterligare planeringbehövs enligt bedömning för DANO-området i form av inventeringav den s.k. kanal-kontaklzonen och framtagande av områdesplaner.