prop · G50389 · 1981-12-31 00:00:00 — Därvid bör statsbidrag enligt reglerna förgymnasieskolan utgå endast för den del av rektors eller biträdande skolledarestjänstgöring som hänför sig till gymnasieskolan. Det bör ankomma på regeringenatt avgöra vilka föreskrifter som behövs för det system som jag här harförordat. Försammanhangets skull lämnar jag inledningsvis här en kort redovisning avgällande bestämmelser. Som fidigare har nämnts finns f. n. inom vårdsektorndels kommunalt reglerade tjänster som lärare hos landstingskommunerna ochvissa kommuner, dels statligt reglerade tjänster som lärare i gymnasieskolanmed tjänstgöring inom högskolan. Bestämmelserom lärare finns i högskoleförordningen (1977:263), i skolförordningen(1971:235) och i kollekfivavtal. Lärarei sådan högskoleutbildning som inte är sjuksköterske- 1981/82:89 22 utbildningskall enligt högskoleförordningen vara anställda vid gymnasieskolan påstatligt reglerade lärartjänster. Detta gäller även om tjänstgöringen endastomfattar undervisning inom högskoleutbildning. Dessa tjänster innefattar enundervisningsskyldighet uttryckt i antal timmar . Enligt gällandeavtal är undervisningsskyldigheten knuten till det ämne eller de ämnen lärarenundervisar i. Vissalärare med statligt reglerade tjänster har möjlighet att i sin tjänst räkna inpraktisk undervisning i sådana fall där huvudmannen anser det önskvärt ochpraktiskt möjligt. Bestämmelser om detta finns i förordningen (SÖ-FS 1980:159)om rätt för vårdlärare att fullgöra viss undervisning i gymnasieskolan ochkommunal högskoleutbildning, m. m. Dessalärare åtnjuter ferier. Ifråga om åligganden för lärare m. m. meddelas bestämmelser i 23 kap. högskoleförordningen. Förde statligt reglerade tjänsterna finns bestämmelser i fråga om behörighet iskolförordningen (1971:235). Ifråga om tillsättning av tjänster som lärare och besvär över beslut om tillsättninggäller reglerna i skolförordningen. Enligtvad jag har erfarit finns det f. n. ca 200 stadigt reglerade heltidstjänsterför lärare med tjänstgöring inom högskoleutbildning. Enligthögskoleförordningen får för sådan högskoleutbildning som inte ärsjuksköterskeutbildning finnas huvudlärare. Denne är huvudlärare vidgymnasieskolan och verksamhetsområdet kan omfatta antingen både ämnen igymnasieskolan och högskoleutbildning eller enbart ett eller flerautbildningsmoment i högskoleutbildningen. Inbyggd utbildning omfattas inte avdessa bestämmelser. Förde kommunalt reglerade tjänsterna gäller inte några behörighetsvillkor. Ifråga om tillsättande av tjänster gäller de regler som anges i bestämmelser meddeladeav vederbörande utbildningshuvudman. Tillsättningsbeslut överklagas hosbesvärsnämnd, om sådan finns inrättad, eller genom kommunalbesvär. Enligtgällande avtal har innehavare av kommunalt reglerad lärartjänst vanligen 40timmars arbetsvecka samt rätt till semester, inte ferier. Enligtförordningen (SÖ-FS 1980:159) om rätt för värdlärare att fullgöra vissundervisning i gymnasieskolan och högskoleutbildning, m.m. fårifrågavarande lärare inom ramen för sin tjänst även fullgöra sådan teoretiskundervisning som vanligen ankommer på innehavare av statligt regleradlärartjänst i gymnasieskolan. Värdutbildningarnainom den har utvecklats ur gymnasieskolans utbildningarsamt ur sjuksköterskeutbildningen. styr de för gymnasieskolangällande reglerna den lokala skolenhetens organisation, skolledningensutformning och lärarnas tjänste- och arbetsorganisation. Flera företrädare fördenna del av högskolan har, som jag fidigare har nämnt, framhållit att en nylärartjänstorganisation utgör en Prop.1981/82:89 23 väsentligförutsättning för att den av beslutade nya studieorganisationenskall kunna genomföras fullt ut. De nu gällande reglerna innebär bl. a. att detför lärare inom en och samma utbildningslinje kan gälla olika regler i fråga omdaglig tjänstgöringstid och semester. Den för utbildningen vitala integrationenmellan teori och praktik samt tjänstgöring i lärarlag försvåras avsevärt. Denmångsidiga användbarhet som måste känneteckna läraren i högskolan kan inteuppnås med nuvarande anknytning till gymna sieskolans regelsystem.Undervisningsskyldigheten uttryckt i ett visst antal veckotimmmar är enformell reglering som ofta får en styrande effekt på arbetsformerna iutbildningen och karaktären av lärarnas arbetsuppgifter. LÄTUföreslår att särskilda tjänster som lärare inom högskoleutbildninginrättas för all högskoleutbildning som bedrivs med kommunalt huvudmannaskapinom sektorn för utbildning för vårdyrken. Remissinstanserna tillstyrkerkommitténs förslag. För egen del har jagtidigare tagit ställning för ett fortsatt landstingskommunalt huvudmannaskap.Ett avgörande skäl för detta beslut var bl. a. att landstingskommunernaförklarat sig beredda att medverka till en fortsatt utveckling av de aktuellautbildningarna i enlighet med principerna för högskolereformen. Jag har vidareframlagt förslag till en ny typ av statsbidrag som är schabloniserat och sominte längre är anknutet till lärartjänster, elevgrupper eller tillutbildningens art. En förutsättning för att statsbidrag skall utgå till denkommunala högskoleutbildningen är dock att huvudmännen anordnar utbildningenoch inrättar tjänster efter utbildningens behov. Det finns därmed inte skäl attbehålla de nuvarande reglerna om att undervisning skall fullgöras av lärare igymnasieskolan. Jag föreslär att huvudmännen i fortsättningen får anställalärare pä kommunalt reglerade tjänster inom hela vårdsektorn av den kommunalahögskoleutbildningen. Regering och riksdag bör endast, enligt min uppfattning,ange den nivå på lärarnas kompetens som är erforderlig med hänsyn till målenför utbildningarna i högskotan. Detkommer självfallet även i fortsättingen att finnas ett behov av att i en delfall kunna låta en vårdlärare som är anställd pä en kommunalt reglerad tjänstinom högskolan fullgöra viss tjänstgöring i gymnasieskolan liksom att i en delfall låta en vårdlärare som är anställd pä en statligt reglerad tjänst i gymnasieskolanfullgöra viss tjänstgöring inom högskolan. Jag återkommer till dessa frågor idet följande. Ifråga om behörighet till tjänst som lärare i högskoleutbildning inomvårdsektorn vill jag anföra följande. Förde landstingskommunala lärartjänsterna har saknats bestämmelser om behörighet.Jag anser att detta har varit en nackdel. Detfinns nämligen starka skäl att värna om kraven på lärarnas kompetens ihögskolan med hänsyn till kvaliteten på undervisningen. En utgångspunkt förkraven pä lärarnas behörighet är innehållet i lärartjänsten och de åliggandensom skall vara knutna till dem. Prop.1981/82:89 24 LÄTUföreslår att för behörighet till tjänst som lärare i högskoleutbildningskall krävas dels genomgången grundläggande högskoleutbildning, delsgenomgången praktisk pedagogisk utbildning. Remissinstansernaär i princip positiva detta förslag. SÖ framhåller dock att möjlighet tilldispens måste finnas, eftersom det föreligger brist på utbildade vårdlärare. Förmin del anser jag att LÄTU:s förslag bör kunna ligga till grund förkompetenskraven för lärare inom högskoleutbildning. Jag förordardärför att regler om behörighet till tjänst som lärare i högskoleutbildningutformas i enlighet med LÄTU:s förslag genom föreskrifter som regeringenmeddelar. Genom sädana föreskrifter bör även det behov av dispensmöjligheter,som SÖ har påpekat, tillgodoses. Jagförordar sålunda att för de kommunalt reglerade tjänster som lärare somutbildningshuvudmännen inrättar skall gälla de angivna behörighetsvillkoren. LÄTUhar föreslagit att tjänsteorganisationen för högskoleutbildning ävenskall omfatta en tjänstekategori för vilken krävs viss kompetens för forskningoch utvecklingsarbete. Kommittén har benämnt tjänsten FoU-tjänst och angett aUsyftet med den nya tjänsten skall vara dubbelt, nämligen dels att ansvara förutbildningens forskningsanknytning, dels att utveckla arbetet inom vårdorganisationen. Flertaletav remissinstanserna tillstyrker att lärartjänster med inriktning påforsknings- och utvecklingsarbete inrättas, även om det finns delade meningarom hur forskningsanknytningen skall organiseras i ett uppbyggnadsskede. SÖframhåller vikten av en konkret åtgärd för att förankra forsknings- ochutvecklingsarbetet inom utbildningsorganisationen. Denna uppfattning delas ihuvudsak av UHÄ, och . LÄTUhar i fråga om behörighet till FoU-tjänst föreslagit en fri prövning av desökandes kompetens utifrån fyra, särskilt angivna kriterier, nämligen delsgenomgången allmän utbildningslinje, dels utbildning i forskningsmetodik, delserfarenhet från eget forskningsarbete, dels forskarutbildning med den inriktningtjänsten avser. Blandremissinstanserna finns olika åsikter i fråga om de föreslagna kompetenskraven.SACO/SR, som ansluter sig till LÄTU:s motiv för att införa FoU-tjänster,framhåller att doktorsexamen eller motsvarande vetenskaplig kompetens börkrävas. Företrädare för utbildningshuvudmännen liksom ochsocialstyrelsen förutser svårigheter att rekrytera sökande till FoU-tjänsternaredan med de av LÄTU angivna kompetenskraven. anserdäremot att kompetenskraven satts för lågt och avstyrker LÄTU:s förslag. Jagfinner för min del att LÄTU:s förslag om särskilda tjänster för forskningsanknytningär väl motiverat. I likhet med bl. a. UHÄ och SÖ vill jag understryka behovetav en tjänstetyp inom den kommunala högskole- Prop.1981/82:89 25 utbildningensom bas för forsknings- och utveckhngsarbetet inom vårdområdet. F. n. sker ensuccessiv uppbyggnad av forskningsanknytande åtgärder pä såväl central nivåsom på regional och lokal nivå. En snabb utveckling av forskarutbildningen påomvårdnadsområdet har ägt rum, sedan möjligheterna att genomgåforskarutbildning väsentligt förbättrats genom de nya reglerna om behörighettill forskarutbildning som infördes . Jag har också erfarit attflera landstingskommuner själva börjat inrätta särskilda tjänster för forskningsanknytandeuppgifter. Jagfinner för min del att kraven pä likvärdig kvalitet inom högskolan, både denstatliga och den kommunala, bör leda till att tjänster med sådan föreskrivenbehörighet skall kunna inrättas inom den kommunala högskoleutbildningen. Detbör ankomma på landstingskommunerna att inrätta dessa tjänster.Behörighetskraven bör dock, liksom för övriga lärartjänster, vara reglerade iförfattning. Jag föreslår att krav på doktorsexamen skall gälla för behörighettill dessa tjänster. Enutveckling hai- redan påbörjats av flera huvudmän och i takt med att fleradoktorander inom bl. a. omvårdnadsforskning avslutar sin nu pågåendeutbildning kommer flera sökande till tjänsterna att finnas. Jag anser i likhetmed att de nya tjänsterna kommer att ge kvinnorna ökademöjligheter att flytta fram sina positioner vad gäller forsknings- och utvecklingsarbete,Eftersom de kommunala högskoleutbildningarna är dominerade av kvinnor anserjag att jämställdheten mellan män och kvinnor inom både högskolans och vårdensområden i väsentlig män ökar genom att lärartjänster med krav på doktorsexameninrättas. Jaghar tidigare framhållit att statsbidragen till högskoleutbildninginte i fortsättningen kommer att vara knutna till lärartjänster, elevgrupperingareller art av utbildningar. LÄTU har föreslagit att ett särskilt bidrag skallutgå till de s. k. FoU-tjänsterna med sammanlagt 5 milj.kr. Jaghar tidigare föreslagit införandet av ett schabloniserat statsbidragssystemför högskoleutbildning. Jag finner mot denna bakgrund inte anledningför staten att i särskild ordning ge bidrag till kostnaderna för dessatjänster. Utbildningshuvudmännen har också redan tagit initiativ i avseddriktning och därmed visat sin beredskap att successivt genomföra högskolereformeninom högskoleutbildning. Tjänsternas benämning bör fastställas avresp. LÄTUframhåller att reglerna för tillsättning av tjänster som lärare bör ges iprincip samma utformning som inom den statliga högskolan - med de modifikationersom betingas av att landstingskommuner är huvudmän för utbildningarna. LÄTUföreslär att beslut om tillsättning av lärartjänst meddelas av vederbörandestyrelse för den kommunala högskoleutbildningen. Förslag filltillsättningsbeslut skall enligt LÄTU - avges av en tjänsteförslagsberedning,ett nytt organ. Prop.1981/82:89 26 Remissinstansernahar tillstyrkt LÄTU:s förslag, med undantag av den del som gäller tjänsteförslagsberedningen,vilket helt avstyrks. Förmin del finner jag det helt naturligt att styrelsen för den kommunala högskoleutbildningenbeslutar om tillsättning av tjänster som lärare. Jag finner inte anledningföreslå att särskilda beredningsorgan inrättas. LÄTUhar föreslagit att besvär över beslut om tillsättning av tjänst som lärareskall kunna anföras hos UHÄ. Förslaget avstyrks av är tveksam till en sådan ordning, medan UHÄ tillstyrkerförslaget. Förmin del anser jag att besvär över beslut om tillsättning av en kommunaltreglerad tjänst som lärare endast bör kunna anföras genom kommunalbesvär ellerhos besvärsnämnd om sådan finns inrättad inom den landstingskommunalaförvaltningen. 2.2.3.5Olika vårdlärares tjänstgöring i gymnasieskolan och högskoleutbildning Ipropositionen (1979/80:118) om anställningsfrågor för vårdlärare i gymnasieskolanoch högskoleutbildning föreslogs att lärare inom värdområdet skullekunna fullgöra undervisning i vårdämnen i gymnasieskolan eller den kommunalahögskolan även inom ramen för kommunalt reglerade tjänster. Likaså föreslogsatt lärare inom vårdområdet med statligt reglerad anställning skulle kunnatjänstgöra inom den praktiska delen av vårdutbildningen, dvs. 1propositionen anfördes att bestämmelserna skulle vara provisoriska i avvaktanpä ställningstagandena till LÄTU:s och huvudmannaskapskommitténs förslag. Enorsak till detta var givetvis att en stor del av vårdutbildningarna bedrivsinom den . Jaghar tidigare förordat att tjänsterna inom den kommunala högskolanfortsättningsvis i princip skall vara kommunalt reglerade. Därmed är de problemsom behandlas i propositionen om anställningsfrågor för vårdlärare igymnasieskolan och högskoleutbildning lösta för den kommunalahögskolans del. Säär emellertid inte fallet i gymnasieskolan. De invändningar som riktas mot enstrikt tillämpning av reglerna om underlag för statligt reglerade tjänster,resp. vad som får ingå i en statligt reglerad tjänst kvarstår. Enligt minuppfattning finns inte heller nu någon rimligare lösning på problemen än attinnehavare av kommunalt reglerade anställningar även fortsättningsvis skall fåundervisa i sådant ämne som kan ingå i tjänst som lärare 145 (i vårdkunskap)och 164 (vårdyrken). Vad jag nu har sagt bör även omfatta lärare i med kommunalt reglerade tjänster. Vidare bör lärare 145 och164 i sina tjänster kunna inräkna tjänstgöring i inbyggd utbildning igymnasieskolan. Jag förordar således att nuvarande regler i dessa avseenden fårfortsätta att gälla. () har anhållit att dessa bestämmelser Prop.1981/82:89 27 skallgöras tillämpliga också för tjänster som lärare 146 (i minst ett av ämnenabarnkunskap samt barn- och ungdomskunskap). SFL påpekar att barnavärdslärarekan förordnas på såväl tjänst 146 som tjänst 164. Vilken-cara tjänstenförordnandet kommer att avse är, enligt SFL, mera en slump. SÖ anför i sittyttrande över ansökningen bl. a. att det från pedagogisk synpunkt ärsynnerligen angeläget att läraren i karaktärsämnet barn- och undomskunskap pävärdlinjens gren för barna- och ungdomsvård och specialkurserna ges möjlighetatt inom ramen för tjänsten inräkna viss praktik. Vikten av att teori ochpraktik integreras har understrukits av lärare, elever och handledare i SÖ:sutvärderingar av de aktuella utbildningarna. Mot bakgrund av vad SÖ och SFLframfört, förordar jag att i tjänst som lärare 146 skall kunna ingå inbyggdutbildning i gymnasieskolan och att personal med kommunalt reglerad anställningskall kunna fullgöra undervisning i sådant ämne i gymnasiskolan som tjänst somlärare 146 omfattar. Det kan i vissa fallfinnas behov av att låta den som har tjänst som lärare 145, 164 eller 146 fä isin tjänst inräkna både tjänstgöring i inbyggd utbildning i kommunalhögskoleutbildning och sådan annan tjänstgöring inom kommunalhögskoleutbildning för vilken i fortsättningen normalt skall anställas lärarepå kommunalt reglerade tjänster. Det bör ankomma på regeringen att avgöra vilkaföreskrifter som bör gälla i detta avseende. Riksdagensgodkännande bör inhämtas av vad jag anfört om tjänstgöring i gymnasieskolan förpersonal med kommunalt reglerad anställning och om tjänstgöring i kommunalhögskoleutbildning samt i inbyggd utbildning inom båda utbildningsformerna förlärare med statligt reglerad anställning i gymnasieskolan. Reglerna om statsbidragbör inte ändras för undervisning som bedrivs i gymnasieskolan av personal somhar kommunalt reglerad anställning, dvs. statsbidraget utgår som omundervisningen fullgjorts av timlärare. När lärare med statligt reglerad tjänsti gymnasieskolan tjänstgör inom högskoleutbildning lämnas statsbidragför denna tjänstgöring genom det schablonbidrag som jag har föreslagit. Någotbidrag därutöver skall självfallet inte lämnas. Tilländer budgetproposition kommer att förorda attstatsbidraget fill inbyggd utbildning i gymnasieskolan inom vårdområdet skallavskaffas, kommer statsbidrag inte att utgå för den del av tjänstgöringen förlärare 145 och 164 samt 146 som förläggs till sådan inbyggd utbildning. Dentjänstgöringen får finansieras av medel från huvudmannen för utbildningen. Idessa fall, liksom i fråga om lärare i musik som har fyllnadstjänstgöring ikommunal musikskola, bör således avsteg ske från principen att statsbidragettill lärarlönekostnader direkt eller indirekt utgör underlag för inrättande avstatligt reglerade tjänster. Jag vill i detta sammanhang också erinra om vadstatsrådet anfört i propositionen om studie- och yrkesorientering (prop.1981/82:15) om möjlighet Prop.1981/82:89 28 atti statligt reglerad tjänst som SYO-funktionär inräkna arbete som sekreterare ilokala planeringsråd (SSA-råd). godkännande av vad jag nu harförordat bör inhämtas. Jaghar i dessa frågor samrått med statsrådet . 2.2.3.6Tidpunkt för tjänsteorganisatoriska förändringar Jaghar föreslagit att det nya statsbidragssystemet skall träda i kraft den 1 juli1982. De nya reglerna om tjänster m. m. bör också gälla från samma fidpunkt. Enövergångsperiod om tre är bör dock gälla för avveckling av nuvarande system ochinförande av kommunalt reglerade tjänster. Under övergångsfiden bör ny personalinte fä anställas för lärartjänstgöring inom högskoleutbildning inomramen för nuvarande system. Behov av ny personal bör i stället tillgodosesgenom anställningar på kommunalt reglerade tjänster pä samma sätt som skerinom sjuksköterskeutbildningen. I övrigt bör det få ankomma pä regeringen attavgöra vilka övergångsanordningar som kan behövas. Jagavser att senare låta ta upp överläggningar mellan staten och företrädare för Landsfingsförbundeti de frågor som kan aktualiseras med anledning av att, enligt mina förslag, nustatligt reglerade tjänster inom högskoleutbildning skall föras över tillkommunalt reglerade tjänster. Jagförutsätter att förhandlingar skall föras enligt gällande regler mellan berördaorganisationer om de anställningsvillkor som skall gälla för den personal somövergår till kommunalt reglerad anställning. 2.3Den kommunala högskolans organisation m. m. Den skoladministrativakommittén (SAK) föreslog i sitt betänkande (SOU 1980:5) Förenklad skoladministration- principer för ny organisation att UHÄ skulle få tillsynsansvaret för denkommunala högskoleutbildningen oavsett hur huvudmannaskapsfrågan kommer attlösas. Regeringen har i prop. (1980/81:107) om den statliga skoladministrationenm. m. föreslagit att UHÄ tilldelas det centrala myndighetsansvaret för frågorsom gäller högskoleplanering, dvs. utbildningens innehåll, dimensionering ochorganisation samt lokalisering, anslagsframställning och antagningsfrägor. Riksdagenhar lämnat detta utan erinran. Arbetsuppgifter rörande den administrativatillsynen över dessa områden vad gäller utbildning som har väsentligt sambandmed gymnasieskolan borde dock enligt vad som anfördes i nämnda propositionvila pä SÖ. Föredraganden anförde i propositionen att vissagränsdragningsfrågor behövde utredas närmare. Medhänsyn till de förändrade förutsättningar som föreligger genom de härframlagda förslagen om bl. a. ett nytt statsbidragssystem och tjänster somlärare i den kommunala högskoleutbildningens.vårdsektor tar jag. Prop.1981/82:89 29 eftersamråd med statsrådet , nu upp frågan om det fortsatta tillsynsanvaret.Huvudmannaskapskommittén konstaterar att de flesta problemen på central nivå ifråga om högskoleutbildning är kopplade till det delade ansvaretmellan UHÄ och SÖ. Enligt kommitténs uppfattning har det deladeplaneringsansvaret medfört onödigt krångliga arbetsrutiner och i en del fallomfattande dubbelarbete. Det har även medfört en oklarhet iansvarsfördelningen, bl. a. i informationsfrågor. Kommittén menar att de bådaverken har skilda utgångspunkter beträffande arbetsrutiner, detaljeringsgrad ibeslut, språkbruk etc. Kommittén anser också att risken för att de kommunalahögskoleutbildningarna skall falla "mellan två stolar" pä grund avoklarheter mellan olika myndigheter minskar om ansvaret åvilar ett verk. Samtligaremissinstanser tillstyrker kommitténs förslag om att hela det centralamyndighetsansvaret nu förs över till UHÄ. Många remissinstanser påpekar viktenav att den kommunala högskoleutbildningen kopplas bort från gymnasieskolansregelsystem och får utvecklas enligt högskolans villkor och förutsättningar.Detta bör underlättas om UHÄ har det samlade myndighetsansvaret för helahögskolan. Jagdelar kommitténs uppfattning att ett samlat centralt ansvar för högskolanskapar förutsättningar för en enklare handläggning av arbetsuppgifter somåvilar verksnivän. Ett samlat ansvar ökar även möjligheterna till mer enhetligaregeltolkningar. Det är enligt min mening väsentligt att det görs en likvärdigbedömning av resursbehov för alla delar av högskolan. Dethuvudsakliga skälet till att arbetsuppgifter rörande den administrativatillsynen för den kommunala högskoleutbildningen fortfarande ligger på SÖ ärdessa utbildningars direkta resursmässiga och organisatoriska samband medgymnasieskolan. Samtliga utredningar som analyserat dennadel av högskolan ufifrån olika utgångspunkter har konstaterat att detta sambandinte är så uttalat . Ett genomförande av mitt förslag om ett nyttstatsbidragssystem för högskoleutbildning liksom om lärartjänsterenbart för högskoleutbildning, kommer att minska sambandet medgymnasieskolan ytterligare. Jagförordar därför i princip att det samlade centrala myndighetsansvaret för allhögskoleutbildning inom vårdsektorn skall åvila UHÄ oavsett huvudmannaskap fr.o. Som jag fidigare har nämnt bör en övergångsperiod om treär gälla innan den nya tjänsteorganisationen är helt genomförd. Under dennaövergångsperiod bör frågor som rör de stafiigt reglerade tjänsterna inom dennadel av högskolan fortfarande stå under tillsyn av SÖ. Jag utgår från att debåda verken vidtar erforderliga samordningsåtgärder. Närdet gäller den kvantitativa planeringen har för den kommunala högskoleutbildningenandra rutiner tillämpats än för den statliga högsko- 1981/82:89 30 lan.För högskoleutbildning fastställer en planeringsram förriket och ett beräkningsunderlag för lokalisering och dimensionering perutbildningshuvudman. Det ankommer sedan pä SÖ att omfördela platserna mellanhuvudmännen inom av fastställd planeringsram. Ettproblem som har uppmärksammats vad gäller högskoleutbildning harvarit det dåliga kapacitetsutnyttjandet av antalet platser inom fastställdplaneringsram. I syfte bl. a. att förbättra detta beslöt omförsöksverksamhet med ny planeringsordning för sjuksköterskeutbildning (prop.1978/79:198, UbU 1978/79:41, rskr 1978/79:354). Enligt denna skallregionstyrelserna besluta om fördelning av nybörjarplatser mellan olikahuvudmän. Huvudmannaskapskommitténanser att en avstämning mellan efterfrågan och utbud även fortsättningsvis börgöras centralt av UHÄ i samband med anslagsframställningen.