prop · G50315 · 1981-12-31 00:00:00 — SÖ föreslår därför att statsbidrag till syo iprivata sjuksköterskeskolor utgår. Det är angeläget att skapa ettstatsbidragssystem, som underlättar samordning av syo-verksamheten vid deprivata skolorna med landstingskommunens egen syo-verksamhet. Kommun i vilkensjuksköterskeskola är belägen, bör därför få inräkna dessa elever i detunderlag som utgör grund för tilldelning av statsbidrag till syo-verksamheten. SÖredogör för antalet elever med rörelsehinder som finns integrerade igrundskolan och gymnasieskolan och föreslår att dessa elever skall ingå iberäkningsunderlaget med antalet multiplicerat med tio. Ienlighet med beslut (prop. 1975/76:39, UbU 1975:30, rskr1975/76:367) och i enlighet med skollagen 16a§ samt skolförordningen 2 kap. 8a§skall i varje primärkommun finnas ett lokalt planeringsråd för samverkanmellan skola och arbetsliv. SÖ:s föreskrifter, anvisningar och kommentarer tillifrågavarande bestämmelser har publicerats i SÖ-FS 1978:235.Verksamhetsbidraget till kommunerna för arbetet i de Prop, 1981/82:15 75 lokalaplaneringsråden utgör av kommunens totala antal grundbelopp till syo, docklägst 0,3 och högst 2,0 grundbelopp. Dessutom utgår ytterligare ettverksamhetsbidrag för att de lokala planeringsråden skall kunna följa deninbyggda utbildningen och utbildningen i företagsskola. Detta bidrag utgör 4%av statsbidraget för inbyggd utbildning inom industri och hantverk, handel ochföretagsskolor. SÖ föreslår attbidragsvillkoren ändras sä att den övre gränsen för statsbidrag - högst 2,0grundbelopp - avskaffas så att även de största kommunerna ges bidrag sommotsvarar av det totala antalet grundbelopp i kommunen.Verksamhetsbidragets konstruktion - av kommunens totala antal grundbelopp innebär att förslag till förstärkning av resurserna för syo med automatikmedför en ökning av medlen till de lokala planeringsråden. F.n. pågårförsöksverksamhet med regionala planeringsråd för samverkan mellan skola ocharbetsliv. Verksamheten har successivt byggts ut och omfattar fr. o. m.innevarande budgetår samtliga län. Bidraget bör enligt SÖ:s mening vara ettverksamhetsbidrag av schablonkaraktär avsett för såväl lönekostnader förregional SSA-sekreterare som övriga kostnader i samband med planeringsrådetsverksamhet. Länsskolnämnderna bör tilldelas ett verksamhetsbidrag för detregionala planeringsrådet motsvarande det antal grundbelopp för syo som utgör4% av länets totala antal grundbelopp (utan minskning av yrkesvalslärartjänster)dock lägst 1,0 och högst motsvarande 3,0 grundbelopp. 1981/82:15 76 Remissyttranden över förslag om studie-och yrkesorientering (syo) 1 Syons mål och program Enenig remissopinion tillstyrker förslaget om att skriva in syons mål i läroplanernaför och gymnasieskolan. UHÄ,som tillstyrker förslaget att målen för syo skrivs in i den allmänna delen avläroplanen för resp. gymnasieskolan, framhåller att det är viktigtatt syo-verksamheten i skolväsendet fungerar tillfredsställande när det gällervägledning av och information till elever inför bl. a. högskolestudier. Det ärockså viktigt att kontakten mellan skolans syo-funktionärer och högskolan ärgoda och att samarbete sker för att underlätta övergången till högskolan. Universiteteti anser sig ha funnit att de av SÖ föreslagna målen för syo-verksamheteninnebär en förskjutning av syo-verksamheten mot yrkeslivet och menar att dettainte får ske på bekostnad av det ansvar som skolan har för förberedelse förvidare utbildning inom högskolan. Liknande synpunkter framförs av SFS. Linjenämndenför sektorn för undervisningsyrken i vill särskilt understryka betydelsenav att mål och innehåll för syo skrivs in i varje ämne och att detta kommer tillklarare uttryck än , så att de upplevs konkreta av elever, lärare ochskolledare. Linjenämndenför ämneslärarlinjen i menar att begreppet "syo" blivit förhårt specialistmärkt och föreslår beteckningen arbetslivskunskap såsom ett meradekvat uttryck och lättare att foga till de allmänna läraruppgifterna. Skolstyrelseni anser att det bör undersökas hur mycket man kan stärka syon:s ocharbetslivsorienteringens roll genom läromedlen. Länsskoinämndeni utvecklar en egen syn pä syon. Nämnden menar att enarbetslivs- och verklighetsanknuten undervisning i olika ämnen skall ge arbetslivskunskap.För att tillföra undervisningen verklighetsstoff och för att vidga elevernaserfarenheter anordnas arbetslivsorientering i form av studiebesök och pryoperioder.Liksom arbetslivsorienteringen skall vara aktiv och medvetandegörande genomatt stimulera individen till egen aktivitet skall den personliga s y o n hasamma mål genom att den är en väsentlig del av skolans förberedelse förarbetslivet och vuxenrollen. Nämnden anför att beteckningen syo är olycklig omman vill uppnå ett annorlunda ansvarstagande, utan föreslår begreppetarbetslivsförberedelse varav arbetslivskunskap, arbetslivsorientering ochpersonlig syo är olika delar men med inbördes starka samband. Prop.1981/82:15 77 Skolan skall åläggas att i sin arbetsplan, under ettutvecklingsskede, beskriva innehåll, ambitionsnivå och ansvarsförhållanden vadgäller arbetslivsförberedelse. Skolstyrelsen i anser att om de specifika syo-anvisningarnaslopas måste varje skolämnes funktion och uppgifter beskrivas i kursplaner ochhuvudmoment. Syo-konsulenttjänsterna får inte stanna kvar i sin nuvarande vagaanknytning till det pedagogiska lagarbetet. i framhåller vikten av attmålen kompletteras med konkreta förslag till hur dessa skall nås. Enfortbildning som tar fasta pä dessa konkreta förslag tror nämnden skulle aktivtmedverka till att göra lärare, skolledare m. fl. medvetna om syons betydelseoch möjligheter. i län anser att syon inte fårbetraktas som ett isolerat stoff utan skall ses som ett synsätt på skolarbetetsroll i förhällande till elevernas framtid. Förutsättningen för en integrerad syofinns när arbetsenheter och arbetslag tar ansvar för verksamheten. Iarbetslaget behövs en medarbetare med specialistkunskaper som inspiratör och samordnare. CSN önskar betona syons kompensatoriska roll, vilketinnebär krav pä intensifierad verksamhet för elever med särskilda behov. framhåller att det är av avgörandebetydelse för strävandena mot en jämställd skola att jämställdheten mellankönen ingår i målen för syo och skrivs in i läroplanen för ochgymnasieskolan. Enligt TCO är det väsentligt att syon blir en angelägenhetför alla i skolan och att skolans syo-program blir en del av ett hela kommunenomfattande syo-program. 2 Syo i grundskola och gymnasieskola 2.1 Syo i skolans undervisning SÖ konstaterar svårigheter att få alla i skolan attmedverka i skolans syo-program. Anledningen anses bl. a. vara bristande kunskaphos syo-funktionärer och lärare om varandras arbetsområden samt organisatoriskt-praktiskahinder. i menar att man inte längreskall tala om syo-integration utan om verklighetsanpassad undervisning där detsker ett samspel mellan skola och samhälle/arbetsliv. SFS föreslår begreppet arbetslivsanknuten undervisning försådan verksamhet som syftar till en närmare koppling mellan skolans innehålloch arbetsformer ä ena sidan och tillämpningen i arbetslivet å den andra. LO menar att integrering av syo inte främst är ett problemför syofunk-tionen utan ett undervisningsproblem, och att termen arbetslivsanknuten 1981/82:15 78 undervisning är mera användbar i detta sammanhang. Dettainnebär enligt LO att eleverna måste ges möjlighet att fortlöpande utifrån deolika ämnenas utgångspunkter skaffa sig kunskaper i ämnet och om arbetslivet. /SR understryker att det föreligger ett stort behov avmetod- och modellanvisningar för syo-integration. Det är således naturligt att syoges i undervisningen av lärarna i ämnen och moment där syo på ett självfalletsätt kommer in. i ser det som enangelägen pedagogisk uppgift att eleverna på ett helt annat sätt än vad som nuär fallet ges eget ansvar i skolans syo-arbete. En sådan ökad elevaktiveringbör enligt nämnden kunna vara möjlig i planeringsarbetet inom arbetsenheten. för undervisningsyrken i Umeåanser att all undervisning borde närmare kopplas till frågor om elevensframtida roll i arbetslivet. Den mest eftersträvansvärda formen för anknytningmellan utbildning och arbetsliv utgörs enligt linjenämndens mening av värvningav teori och praktik. Liknande synpunkter framförs av högskolan förlärarutbildning i . Ansvaret för syo-verksamheten och för att integrationengenomförs skall enligt SÖ ligga på arbetsenheten, klassföreståndaren och övrigpersonal. Enligt SÖ:s mening bör i första hand syo-funktionären fungera som samordnareoch medverka i planering, genomförande och utvärdering av skola-arbetlivsmomenten. betonar att det klart skall anges att syo-funktionärenskall vara huvudansvarig inom skolan när det gäller det praktiskagenomförandet. Även UHÄ anser att syo-konsulenten i fortsättningen börges huvudansvaret för syo-verksamheten under medverkan av övrig skolpersonal. /SR anser att då det gäller den mera specialiserade syo-verksamheten, som kollektiv syo, praktisk arbetslivsorientering och personligvägledning, enskilt och i grupp, är det väsentligt att denna del av arbetethandhas av syo-funktionären som utbildad expert. i anser att ansvaret förarbetslivsorienteringen måste delas och får ej delegeras till för undervisningsyrken i understryker vikten avatt den praktiska arbetslivsorienteringen inte blir en organisatorisk reformutan att lärare och skolledare ges ett mycket klart ansvar för verksamheten.Vidare påpekar linjenämnden att lärarutbildare liksom lärare och skolledare iungdomsskolan saknar utbildning på området, liksom att utbildningsplanernainte behandlar problemkomplexet. vill påpeka att situationen för invandrarungdomarna iövergången mellan skola och arbetsliv är alarmerande och att SÖ, AMS och SIVbör få i uppdrag att lägga fram ett åtgärdsprogram. Prop.1981/82:15 79 SÖ framhåller att dä studie- och yrkesvalet är en processsom startar långt ner i åldrarna bör också eleverna i årskurserna 1-5 fåinräknas i underlaget för kommunernas rekvisition av statsbidrag för syo. Denna uppfattning delas av ; stort sett samtligaremissinstanser. vid ämneslärarlinjen i framhålleratt det är viktigt att resurser för syo redan på låg- och mellanstadierna skapas.Man måste enligt linjenämnden starta pä dessa stadier med syo, om man skallkunna motverka de begränsningar i studie- och yrkesvalet, som beror pätraditionellt könsrolls- och statustänkande eller på social bakgrund. Linjenämndenframhåller vidare att föräldrarna på dessa stadier kan vara en bra resurs för syon. i län menar att det behövs resurserför planering och samordning, men dessutom behövs ett pedagogiskt stöd tilllärarna för denna verksamhet. i avstyrker däremot bestämtförslaget med motivering att om särskilda medel anvisades för denna verksamhetså föreligger en uppenbar risk för att särskild personal kommer att avdelas föratt bedriva syo på låg- och mellanstadierna och en ny specialistfunktion skulleväxa fram. i betonar att ansvaretför verksamheten pä dessa stadier i största möjliga utsträckning måste åvilaklassföreståndaren och arbetsenheten. Nämnden framhåller att den sidoordnadeexpertroll som syo-funktionären har haft fårinte nu föras över på låg- och mellanstadiet. och Skola framhåller att föräldrarnasstora inflytande på barnens framtida studie- och yrkesval innebär att man frånskolhåll på ett medvetet sätt tidigt bör ta in dem i syo-verksamheten. Därvidbör man utgå från föräldrarnas naturliga intresse för barnen i det egna barnetsklass och deras vilja att ta del av ansvaret för arbetslivsorientering i denklassen. anseratt förutom rollen som konsult och inspiratör bör syo-funktionären ha ettövergripande ansvar för genomförandet av arbetslivsorienteringen på låg- ochmellanstadierna tillsammans med rektor. Det bör alltså finnas en samverkanmellan den ansvarige syo-funktionären för låg- och mellanstadiernas syo ochresp. lärare, utan att för den skull syo-funktionären tar över någonundervisning på dessa stadier. SÖ anser att villkor och tillämpningsföreskrifter förarbetslivsrepresentanternas medverkan i undervisningen och fortbildningenmåste preciseras. Denna uppfattning delas av samtliga remissinstanser somyttrat sig i frågan. Resurser för utbildning av skolinformatörer och handledarepå praktikplatserna efterlyses också. Prop.1981/82:15 80 SAF framhåller att föräldrar och pensionärer utgör endåligt utnyttjad resurs. Likaså anser SAF att skolan har utnyttjatskolinformatörerna i alltför liten omfattning, delvis beroende på attersättningsfrågan inte lösts. SAF anser det tveksamt att fatta beslut om fulltutbyggd praktisk arbetslivsorientering (prao) inom så , eftersom detfinns alltför begränsad erfarenhet av gjorda försök. i framhåller att den lokalaarbetsförmedlingens resurser är otillräckliga för att anskaffa pryo-platser,praktikplatser till SA-kurser etc. Enligt nämnden bör skolan efterresursförstärkningar helt ta över denna verksamhet, som till en del utförsav arbetsförmedlingens personal. i anser att ifortsättningen bör om möjligt all ackvirering av praktikplatser ske genomarbetsförmedlingens försorg. i anser att ackvireringav platser för den praktiska arbetslivsorienteringen bör i största möjligautsträckning ges en lokal anknytning. Möjligheten att koppla denna verksamhettill de lokala SSA-råden bör undersökas. De resurser som f. n. finns inomarbetsmarknadsverket för ackvirering bör i sä fall föras över på lokal nivå. i framhåller att denutökade arbetslivsorienteringen i inte får bli en verksamhet somstår och faller med syo-funktionären som ensam ansvarig. Det är därför synnerligenviktigt att den utökade arbetslivsorienteringen blir en angelägenhet för allskolans personal. LO betonar att elevernas arbetslivsperioder inte fårinskränkas till en ytlig betraktelse av produktionsprocessen ellerarbetsplatsens organisation. Krav måste ställas dels på företagen attarbetslivsvistelserna inte blir ensidiga, dels på skolan att arbetslivsfrågornaverkligen behandlas i undervisningen. LO anser att ekonomiskt bidrag skallställas till organisationernas förfogande för att organisera kontakterna medskolan och för att utbilda informatörer. i anför att personalensfortbildning är synnerligen viktig. Sådan fortbildning kan även åstadkommasgenom att lärare fungerar som kontaktpersoner under elevers pryo och genom attanvända ett undersökande arbetssätt. Elever och lärare lär sig tillsammans. SAF anser att de ökade resurser som kan behövas till syo-frågorbör läggas pä annat än expertfunktioner. Den kompetens som redan finns inomskolan och i arbetslivet bör i stället stödjas för att bättre kunna ingå i syo-organisationen. framhåller att de organisatoriskauppgifterna i samband med skolans kontakt med arbetslivet bör handhas av densom svarar för elevernas syo. De mångskiftande arbetsuppgifter som dettainnebär förutsätter erfarenhet av arbetslivet och lämplig utbildning. Prop, 1981/82:15 81 medSÖ anser styrelsen att skolan bör tillföras personer med annan bakgrund ochmed andra erfarenheter än dem som lärare vanligtvis har. Mängaremissinstanser, bl. a. flertalet länsskolnämnder, avstyrker SÖ:s förslag omatt variationer beträffande transportkostnader i samband med elevernasarbetslivsorientering beaktas vid fördelningen av länsskolnämndsresursen.Några länsskolnämnder framhåller att om kommunerna skall ersättas för ökadetransportkostnader, måste ytterligare medel tillföras nämnda resurs. Länsskoinämndeni anser att dessa kostnader bör täckas med särskilt statsbidrag. Länsskoinämndeni anser länsskolnämndsresursen som en pedagogisk resurs och anserdet principiellt fel att använda sådana medel för att utjämna kommunernasresekostnader för elever i praktisk arbetslivsorientering. Nämnden vill dockbetona det angelägna i att denna fråga löses pä ett för glesbygdskommunernatillfredsställande sätt men också att detta inte kan ske inom ramen för länsskolnämndsresursen. Ämnetarbetslivsorientering i gymnasieskolan uppmärksammas av många. /SRanser att gymnasieskolans samtliga linjer bör innehålla allmänt arbetslivsorienterandemoment, dels i början av gymnasiestudierna som en introduktion, dels som ettämne . Vidare förslås ett lägre delningstal och attämnet ges en starkare syo-anknytning. Någraremissinstanser, bl. a. SFS, påpekar att yo-veckan i gymnasieskolan börutvärderas. Fleraremissinstanser, bl. a. länsskolnämnderna i och ,betonar vikten av att gymnasieutredningen beaktar gymnasieskolans arbetslivsförberedanderoll. 2.3Personlig vägledning, enskilt och i grupp SÖbetonar att den personliga vägledningen utgör en viktig del av skolans syo-verksamhet.SÖ föreslår att resurser anvisas för försöksverksamhet med särskildavägledningsgrupper i årskurs 9. Förslagettillstyrks a.\ flertalet remissinstanser. Universiteteti anför att i stället för administrativa göromål borde syo-funktionärernaägna åtminstone 3/4 av sitt arbete ät enskild vägledning. I första hand bör denenskilda vägledningen ägnas ät elever från lägre socialklasser och elever somsärskilt hotas av arbetslöshet. Länsskoinämndeni bedömer, mot bakgrund av bl. a. erfarenheter fränkortkursverksamhet, att ett grupporienterat arbetssätt under vägledning kanvara en modell som stöder individen i syo-proces-sen, men bedömer dock denpersonliga vägledningen fortfarande vara det viktigaste informafionssättet förden enskilde eleven. Skolstyrelsen iVästerås anför att man kan tolka skrivningen i kapitlet 6 1981/82. Prop.1981/82:15 82 som behandlar vägledning att läraren skall arbeta med devälanpassade eleverna medan syo-konsulenten främst skall arbeta med elever somhar sociala, psykiska och fysiska handikapp. Dessa elever skall självklart hasärskilt stöd skolan skall arbeta kompensatoriskt - men en sådan striktuppdelning mellan olika befattningshavare i skolan är olycklig och ej önskvärd.Vem som bäst kan stödja och hjälpa elever i olika situationer måste avgörasfrån fall till fall och har med relationer och personliga egenskaper att göra. Enligt elevvårdskommitténs uppfattning bidrar lärarnasmöjlighet att medverka i den personliga vägledningen på alla stadier till attde känner ökat ansvar för syon i skolan. Länsskolnämnderna i , , Kopparbergsoch avstyrker förslaget om särskilda resurser förvägledningsgrupper i årskurs 9. i föreslår att medleningår i resurs för utomståendes medverkan. i län anser att resursbehovet börbeaktas vid en uppräkning av det schabloniserade statsbidraget. i anser att möjlighetertill lämpliga arbetsmetoder bör skapas genom sänkning av elevunderlaget förstatsbidragsberäkningen. i pekar på att insatserför invandrarelever och elever med fysiska, psykiska och sociala handikapp ären omsorg som omfattar elevens hela skoltid. SÖ föreslär en gemensam syo-resurs för presumtivavuxenstuderande, elever i vuxenutbildning och studieförbundens elever.Resursen bör enligt SÖ:s förslag utgöra av antalet innevånare i kommuneni åldrarna 1864 är. Förslaget tillstyrks av flertalet remissinstanser. Någraremissinstanser anser att förslaget inte i alla delar är genomtänkt utan attdet bör omarbetas. i län anser att det hade varit enfördel om förslaget haft en mera konkret utformning, bl. a. när det gällerfördelningen mellan intern och extern syo. i instämmer inte i SÖ:sförslag i dess nuvarande utformning. Nämnden anser att SÖ inte har beaktat atten stor grupp presumtiva studerande finns inom vårdområdet. En stor informationsbördavilar pä landstingen. Frågan om hur samordning av syo-resursen mellanprimärkommuner och landsting skall ske måste lösas. Centrala intagningskanslierför gymnasieskolan måste få en syo-resurs för 1981/82:15 83 information och vägledning till sökande som inte går iskolan vid ansökningstillfället. AMS påpekar att syo för de vuxenstuderande behöver ha enstarkare inriktning mot arbetsvägledning än mot studieorientering. En närmareprövning av hur syon för vuxenstuderande skall knytas till arbetsförmedlingenbör ske. Universiteten i , och menar attsyo-funktionärerna inom vuxenutbildningen även behöver kontakt med och visskunskap om högskolan. i och skoldirektionframför att behovet av syo-insatser för deltagare i grundutbildning för vuxnasärskilt bör beaktas när resursen beräknas för syo för vuxenstuderande. Dennautbildning är inte alls berörd i . i ifrågasätter om inteberäkningsgrunden för syo-resurser till vuxenutbildningen bör utgöras av bådebefolkningsunderlaget och antalet elever inom den kommunala vuxenutbildningen. /SR avvisar förslaget att uteslutande basera syo-resursenpå antalet kommuninnevånare, eftersom det enligt /SR skulle försämra förflera kommuner jämfört med dagsläget. Flera remissinstanser framför att vid fördelning av syo-resursenbör även hänsyn tas till andelen korttidsutbildade i kommunerna. att SÖ:s resursberäkningssystem omprövas så att schablonresursen förstödundervisning, syo och studiehandledning för den interna syon utnyttjasmaximalt och tvingande enligt nuvarande bidragssystem. Vidare föreslås att denexterna syo-resursen viktas med hänsyn till befolkningsstruktur, utbildningsnivå,antalet invandrare, handikappade, förtidspensionerade och analfabeter. Dock börresursen utgå med lägst enligt SÖ:s beräkning. I likhet med ungdomsskolanbör hänsyn tas till elevgrupper med särskilda behov. Föreningen anser att detäven är väsentligt att SÖ följer utvecklingen av syo på folkhögskola. Länsskoinämndeni anför att beträffande folkhögskolan är det yngre ochi allt större grad arbetslösa eller ovissa elever som söker sig tillfolkhögskolor. ökar.antalet externatelever och lärarna bor mer ochmer avskilt frän skolan. Rimligt vore att medel motsvarande minst en halvtjänst för syo-verksamhet och lika mycket för kurativa insatser avsattes.Liknande synpunkter framförs av . Enligt CSN:s mening är det självklart, att den externa syonbör vara frikopplad från de olika utbildningsanordnarna. Däremot bör densamarbeta med dessa och med t. ex. arbetsförmedling, fackliga organisationeroch studiesociala myndigheter. CSN anser att SÖ:s förslag om syo för vuxna inte börgenomföras nu eftersom det ingår i komvux-utredningens direktiv att analyserabehoven Prop.1981/82:15 84 av syo inom komvux och att överväga hur syo för vuxna börorganiseras, så att den bäst kan stödja de prioriterade målgrupperna i derasval av utbildningsväg och deras studier inom komvux. Komvux-utredningensförslag bör därför avvaktas innan ett slutligt ställningstagande tas i fråganom syo för vuxna. Liknande synpunkter framförs av vu.xenutbildnings-nämnden iKronobergs län, komvux-utredningen och SACOISR. förslär även att UHÄ i sin planeradeutvärdering av syo-linjen inom högskolan beaktar behovet av utbildning ochfortbildning i frågor som speciellt rör vuxnas syo-behov. 4 Syons roll i skolans uppföljningsansvar SÖ:s förslag om den s. k. öppna studiegången igymnasieskolan anses av många remissinstanser som ett värdefullt komplementtill uppföljningen. i och uttalarfarhågor för ett eventuellt "B-gymnasium" och hävdar attgymnasieskolan i sin helhet måste förändras så att den bättre kan taemot eleverna från . Flera remissinstanser, bl. a. länsskolnämnderna iGotlands, och förordar vägledningsgrupper i årskurs9. För att öka möjligheterna till syo-insatser innanungdomarna lämnar bör enligt några remissinstanser en övergäng sketill slutlig intagning i gymnasieskolan på höstterminsbetyget i årskurs 9. Enligt SAF:s uppfattning finns det i så fall anledning atthysa farhågor för hur det kommer att gå med studiemotivationen undervårterminen i årskurs 9. Länsskolnämnderna i , ochJönköpings län samt CSN understryker det angelägna i att samordning av deekonomiska förmånerna vid olika former av utbildning, beredskapsarbete ochpraktik kommer till stånd. Behovet av samverkan mellan myndigheter och övriga organpå central och lokal nivå betonas även av många remissinstanser. i understryker vikten avatt SÖ ger ut anvisningar för den uppföljande verksamheten. För att ungdomsgarantin skall kunna förverkligas anser länsskoinämndeni att det är yiktigt att resursen för uppsökande syo ejsplittras upp på ett antal syo-funktionärer utan omvandlas till centraltplacerade tjänster i kommunerna.