prop · G503186 · 1981-12-31 00:00:00 — I praktiskt taget varje mål om utmätningkommer regelmässigt att prövas om förutsättningarna för löneutmätningföreligger. En grundläggande sådan förutsättning är givetvis om gäldenären haren arbetsgivare och att denne i så fall är känd för kronofogdemyndigheten. Deallmänna försäkringskassorna skall numera, enligt förordningen (1980:995,ändrad 1981:429) om skyldig- Prop.1981/82:186 241 het för de allmänna försäkringskassorna att lämnauppgifter till andra myndigheter, lämna uppgift om arbetsgivares namn ochadress till bl. a. kronofogdemyndighet. RSV vill i detta sammanhang erinra om 12 § i den numeraupphävda utsökningskungörelsen. Enligt denna bestämmelse skulle vid ansökan omutmätning i lön eller införsel lämnas uppgift om gäldenärens arbetsgivare ellergöras hänvisning till arbetsgivaruppgift som finns i anställningsregistreteller som är känd i anhängigt mål hos kronofogdemyndigheten eller som, omansökningen avser utmätning i såväl lön som annan egendom, framkommer vidförrättning. Det skall här anmärkas att kronofogdemyndigheternas skyldighet attföra anställningsregister avskaffades genom lagen (1979:390) omändring i lagen (1954:269) om skyldighet för arbetsgivare att lämna uppgiftrörande arbetsanställning. Bestämmelser motsvarande dem i 12 § utsökningskungörelsensaknas i utsökningsförordningen (1981:981). Sökanden behöver således intelängre lämna uppgift om gäldenärens arbetsgivare. Det åligger kronofogdemyndighetenatt från försäkringskassa eller på annat sätt inhämta uppgift härom. Självfallet skulle det vara värdefullt förkronofogdemyndigheterna om sökandena i så stor utsträckning som möjligttillhandahåller uppgift om gäldenärens arbetsgivare under förutsättning attuppgiften är aktuell. Dels skulle ärendena då ev. kunna handläggasskyndsammare, dels skulle kronofogdemyndigheterna i viss utsträckning avlastasett arbetsmoment. Eftersom det numera är ett åliggande förkronofogdemyndigheterna att inhämta dessa uppgifter finns det enligt RSV:smening inte tillräckliga skäl för en författningsändring som gör det möjligtför en enskild borgenär att hos en myndighet få uppgift om en gäldenärsarbetsgivare för det ändamål varom här är fråga. erinrar om följande uttalande i Postverketsallmänna cirkulär 1981:220. "Vi har dock generellt gjort den bedömningen attupplysning om en persons fasta adress och - med ändring av vad som meddelades icirk. 1980:461 - om en boxinnehavares namn, gatuadress och telefonnummernormalt inte kan anses medföra skada eller men för den som uppgiften rör. Ensådan upplysning kan därför på begäran lämnas till den som har begärt att fåuppgiften om det inte finns någon särskild anledning att anta att det kanmedföra skada eller men för personen i fråga (t. ex. att den skall användas förindrivning). Upplysning om en persons tillfälliga adress får lämnas ut endastom det efter ingående prövning är uppenbart att det inte är till skada ellermen för den person som uppgiften rör." har ett riksomfattande kontorsnät och enpersonal med skiftande utbildning. Vid utfärdande av för det praktiska arbetetavsedda Prop.1981/82:186 242 anvisningarför tolkning av en så pass "svår" lag som sekretesslagen onekUgen ärgäller det att få dessa så lättiUämpliga som möjligt så att önskvärdenhetlighet och konsekvens vid tillämpningen av lagen uppnås. harockså att beakta kundernas förtroende för verket. Klagomålnär det gäller förfrågan om adresser har egentUgen endast försports från inkassoföretagen.Att så blivit fallet innebär inte någon diskriminering från postverkets sidagentemot dessa företag utan endast att verket följt lagstiftarens klartuttalade intentioner. Av det sagda torde framgåatt verkets överväganden i dessa frågor överensstämmer med gällande rätt.Postverket anser sig inte ha anledning ta ställning tiU om dcöverväganden somgjorts i förarbetena till sekretesslagen och i praxis beträffande dettaspörsmål - utlämnande av adresser för indrivningsändamål - är välawägda ellerej. arbete med dessa frågor torde dock inte i större omfattningpåverkas av en ändring av nuvarande praxis. Förfrågningarangående gäldenärs arbetsgivare förekommer knappast hos verket. Vad gällersådana förfrågningar bör enligt verkets uppfattning läggas samma synpunkter somgjorts beträffande adresser. 5Särskilda synpunkter på begreppen skada och men Enligtdatainspektionen kan antalet inkassoärenden i uppskattastill betydligt fler än en miljon. En icke oväsentiig del av dessa orsakas avatt gäldenären har annan adress än den som fordringsägaren har noterad. Dettaföranleder nämligen i många faU att fakturor och avier inte når gäldenären, somsåledes inte betalar . Adressuppgifter på gäldenärer i inkassouppdrag ärdärför oftare oriktiga än motsvarande uppgifter i ett kundregister. En inte oväsentUgdel av inkassoarbetet är därför att utröna gäldenärens aktuella adress. Inkassoförfarandeinnebär inledningsvis att fordringsägaren - själv eller av honom anUtat inkassoombud- tillställer gäldenären skriftligt inkassokrav, utformat enligt 5 § inkassolagen.Detta sänds normalt i lösbrev. Sker betalning eller träffas annan uppgörelse,avslutas ärendet utan att domstolar eller andra myndigheter anlitas. Gäldenärensextra kostnader för betalningsdröjsmålet uppgår i detta stadium tiU 70 kr.utgörande inkassokostnadser-sättning samt ev. dröjsmålsränta. Omgäldenären inte hör av sig eller gör icke godtagbara invändningar mot påståddbetalningsskyldighet, förs ärendet normalt vidare genom ansökan till domstol ombetalningsföreläggande eller lagsökning. Kan fordringsägaren inte erhållaaktuell adressuppgift på gäldenären och således inkassokrav inte kantillställas denne, återstår endast möjligheten att via domstolsansökan få gäldenärendelgiven, sedan domstol eller delgivningsman med stöd av sin myndighetsstatuskunnat erhålla aktuell adressuppgift på gäldenären. Därvid ökar de kostnadersom gäldenären förpliktas att betala med normalt Prop.1981/82:186 243 Dessutom föranleder i vissa fall redan domstolsansökan notering hoskreditupplysningsföretagen. Ansökningsuppgifter får nämligen noteras ikreditupplysningsregister beträffande företag och företagare (jämför 7 §kreditupplysningslagen beträffande personupplysningar). Notering sker vidareregelmässigt (beträffande alla gäldenärer) av slutbevis i betalningsföreläggandemåloch av lagsökningsutslag. Huren möjlighet att undvika notering i kreditupplysningsregister och också undvikaen merutgift på . för gäldenären skall anses innebära - ellerupplevas som - typiskt sett, skada eller men för gäldenären förefallergåtfullt. Därutöverär att märka att det av praxis framgår att myndigheter enligt 14 kap. 3 § SekrLskall få adressuppgifter men ej icke-myndigheter. Detta medför att redankatastrofalt arbetstyngda myndighetsorgan såsom domstolarnas avdelningar förlagsöknings- och betalningsföreläggandemål och kronofogdemyndigheterna intebara belastas med ett stort antal onödiga mål, utan också med ett betungandearbete med adressefterforskning i dessa mål. Uppenbarligen kan ingivarnasbristfälliga möjligheter till korrekta adressuppgifter även leda till attansökningar inges till icke behörig tingsrätt. Detta föranleder då - eftertämligen omfattande arbete från tingsrättens sida - attmålet avvisas. Det finns anledning ifrågasätta om landet har råd att bedriva sådan improduktiv verksamhet som sekretessreglerna medför särskilt som de reellt sett knappast kan anses ge något beaktansvärt skydd åt dem som avses bU skyddade av sekretessbestämmelserna. Uppgift om ändrad fast adress torde inte i något fall vara mer integritetskänslig än uppgifter om adresser i allmänhet. Vad gäller tillfälliga adresser kan naturiigtvis tänkas fall då ett utelämnande skulle medföra skada eller men. I praktiken torde dock i de flesta sådana fall inte uppgift om den tillfälliga adressen finnas ens hos postverket. Enligtinspektionens uppfattning är således den lagtekniska situationen den att självalagtexten i och för sig är godtagbar, medan motivuttalandet ispecialmotiveringen vilar på en verklighetsfrämmande uppfattning om innebördenav inkassoverksamhet. Möjligen har det föresvävat motivförfattaren att inkassoförfarandetvid utebliven adressuppgift upphör och att skulden också gör det. Så är såledesinte faUet. Enstrikt tillämpning av lagbestämmelsen i enlighet med motivuttalandet kangissningsvis tänkas innebära en tioprocentig ökning av antalet betalningsföreläggandemål(dvs. ytterligare ca 40 000 mål , vilket ungefärligen motsvarar kapacitetenvid avdelningen för betalningsförelägganden vid ) ochmotsvarande ökning av antalet enskilda ärenden hos kronofogdemyndigheterna.Detta innebär, att berörda myndigheter måste få förstärkta resurser för attinte servicen skall försämras ytterUgare. Dessutom medför angiven tolkning avlagbestämmelsen - som angivits ovan - attgäldenären belastas med onödiga kostnader och kreditupplysningsno teringar. 1981/82:186 244 I utsökningsbalkenavses löneutmätning bli normalformen för exekutiv förrättning. Om intekronofogdemyndigheterna genom generella åtgärder får åtkomst till uppgifter omarbetsgivare och arbetsplats, lär det ställas krav på ingivare av ansökan omutmätning att ange gäldenärens arbetsgivare och arbetsställe. Omsekretesslagen, på motsvarande sätt som gäller adressuppgift, skall tolkas såatt ingivaren inte kan få uppgifterna men däremot kronofogdemyndigheten skallfå den på begäran uppstår precis motsvarande problem som när det gälleradressuppgifter. Även följderna blir i stort desamma, nämligen ökat resursbehovför myndigheter, ökade kostnader och besvär för enskilda gäldenärer. Det börvidare påpekas, att uppgift om en gäldenärs arbetsplats redan i en ansökan ombetalningsföreläggande kan förenkla och förbilliga delgivningsförfarandet. Sehärom departementspromemorian (Ds Ju 1981:11) Rationellare summarisk process, s.30 ff. Det bör noteras, att i samma promemoria föreslås, att ansökningar somsaknar postadress skall kunna avvisas liksom sådana där endast boxadressangivits (s. 41). Såvälmyndigheter som förvaltningsdomstolar synes väl ha insett att begärda uppgiftererfordras för det tillämnade ändamålet (inkassoverksamhet). Däremot har manuppenbarligen inte kunnat komma runt det ganska klara motivuttalandet om attindrivning innebär men för den berörda. Datainspektionen delar uppfattningenatt utlämnande av personliga uppgifter kan innefatta intrång i personligintegritet för den uppgifterna gäller. Datalagen - till skillnad frånsekretesslagen eller i vart fall här diskuterade motivuttalanden - skyddarenbart mot obehöriga intrång i personlig integritet. Utformas reglerna så attäven behöriga intrång i personlig integritet skyddas, kan rättssamhället.inteupprätthållas. mån sekretessbestämmelser läggef~ttiqder i vägen för indrivning avfordringar på sätt som följer av inkassolagen och lagsökningslagen lär på siktfordringsägare komma att söka andra vägar för atKsäkra och få betalning. Dessförinnanuppnås den effekten att integritetsskyddsreglerna råkar i vanrykte genom attuppfattas som ett speciellt skydd för dem som själva inte följer samhälletsskrivna och oskrivna regler. Det ekonomiska livet bygger på principen attskulder skall betalas. RSVerinrar om de synpunkter verket framförde i sitt yttrande över promemorian (DsJu 1977:11) Handlingssekretess och tystnadsplikt i fråga om användning av skaderekvisiti sekretesslagen, särskilt med hänsyn till utbytet av uppgifter myndigheteremellan (prop. 1979/80:2, Del B, s. 126 f). Verket uppehöll sig utförligt vidkronofogdemyndigheternas behov av tillgång till sekretesskyddad information hosandra myndigheter (a a s 454 ff). Ökade svårigheter att erhålla sådaninformation kunde förutses, inte minst beroende på uttalandena i promemorian omskaderekvisitets innebörd såvitt gällde bl. a. kronofogdemyndigheternasverksamhet. Härvid avsågs uttalandet att också rättsenliga åtgärder, t. ex.framgångsrika indrivningsåt- Prop.1981/82:186 245 gärder, enligt förslaget skulle kunna betraktas som skadai lagens mening. Det kan i efterhand konstateras att RSV:s farhågor pådenna punkt besannades. Trots att en särskild paragraf infördes isekretesslagen avseende sekretess inom exekutionsväsendet, 9 kap. 19 §, ochtrots generalklausulen i 14 kap, 3 § mötte kronofogdemyndigheterna betydandesvårigheter efter sekretesslagens ikraftträdande. Exempelvisvägrade postverket att lämna ut även enkla adressuppgifter under uttrycklighänvisning till berörda uttalanden i förarbetena. Först efter överklagande harkronofogdemyndigheterna i detta och vissa andra fall erhållit begärdauppgifter. Eftersom generalklausulen inte gäller i fråga om sekretess inomsocialtjänsten (7 kap, 4 §), har detta emellertid genomgående medfört att kronofogdemyndigheternainte längre erhåller ens adressuppgifter från socialtjänstmyndigheterna. Dennafråga har RSV berört i sitt yttrande över promemorian (DsJu 1981:17) Sekretesskydd och informationsbehov. Mot denna bakgrund är det inte ägnat att förvåna attlandets inkassobyråer inte erhåller uppgifter om gäldenärernas adresser frånolika myndigheter. Enligt RSV;s mening hindrar ordalydelsen av de tillämpligabestämmelserna i sekretesslagen i och för sig inte ett utlämnande av dessauppgifter. Som framgår av de aktuella rättsfallen på detta område haruttalandena i förarbetena om skaderekvisitets innebörd, med "framgångsrikaindrivningsåtgärder" som exempel, emellertid bundit domstolarna.Rättspraxis får nu anses entydig och följdriktig. påpekar att röjandet avadressuppgifter normalt inte antas medföra skada eller men. Detsamma gälleruppgift om arbetsgivare. Den restriktiva inställningen i praxis hänger sammanmed att uppgifterna avses bli använda för indrivning av skuld hos den omfrågadepersonen. Praxis har därvid godtagit lagstiftarens ståndpunkt att även fullt rättsenligaåtgärder som typiskt uppfattas som en påtaglig nackdel för den berörde skallanses medföra men för denne (prop. 1979/80:2, del A, s. 190), får som sin principiella uppfattning förstframhålla att det strider mot en sund syn i ekonomisk verksamhet attkaraktärisera en rättsenlig betalning från en gäldenär som en nackdel, en skadaeller ett men för honom. Om en gäldenär av något skäl underlåter att frivilligtbetala sin skuld, erbjuder rättsordningen ett flertal möjligheter att tvångsvisåstadkomma ett fullgörande av gäldenärens betalningsskyldighet. Existensen avdessa tvångsmedel är en förutsättning för ett fungerande kreditliv och därmedför en fungerande ekonomisk verksamhet. Det förefaller bankföreningen mycketbesynnerligt om den rättsordning som tillhandahåller dessa tvångsmedelsamtidigt ville hindra att de tillämpades därför att den ena parten i ett rättsförhållandeskulle uppfatta det som en nackdel, ett men. Tvångsåtgärderna är i sigutformade med tillbörligt skydd för gäldenären. Det är vidare tveksamt om detskydd som sekretesslagen kan ge gäldenär i nu aktuella fall 1981/82:186 246 Med hänsyn till vad här upptagits kan föreningen inte accepterade uttalanden som gjorts i samband med tillkomsten av sekretesslagen avinnebörd att legala åtgärder som leder till rättsenlig betalning kan betraktassom ett men för gäldenären, - Till dessa synpunkter ansluter sig . Prop.1981/82:186 247 Propositionenshuvudsakliga innehåll ............................ ....... 1 Lagförslag....................................................................... ....... 2 1 Lag om ändringi sekretesslagen (1980:100) .......... ....... 2 2 Lag om ändringi lagen (1950:382) om svenskt medborgarskap 6 3 Lag om ändringi lagen (1980:11) om tillsyn över hälso- och sjukvårdspersonalen m, fl 7 4 Lag om ändringi utlänningslagen (1980:376) ......... ....... 8 5 Lagom ändring i socialtjänstlagen (1980:620)........ ....... 9 Utdrag avprotokoll vid regeringssammanträde ,,, 10 1 Inledning.................................................................. 10 2 Allmänmotivering..................................................... 11 2.1 Reformbehovet ................................................ 11 2.2 Vårdsekretessen.............................................. 13 2.2.1 Utgångspunkterför förslaget .............. 13 2.2.2 Adressuppgiftertill polis och åklagare... 15 2.2.3 Uppgifter till poUsoch åklagare om grövre brottslighet 20 2.2.4 Adressuppgiftertill domstolarna, kronofogdemyndigheterna och folkbokföringsmyndigheterna .............................................................. 27 2.2.5 Uppgifter tillstatens rättsläkarstationer......... 29 2.2.6 Uppgifter iutlänningsärenden .............. 30 2.2.7 Uppgifter för anställning i bevakningsföretag m. m...................................................... 32 2.3................................................................... Andra frågor föranledda av promemorian Ds Ju 1981:17 ......................................................... 33 2.3.1 Sekretess föruppgifter om omyndiga.... 33 2.3.2 Sekretess påskolans område............... 36 2.3.3 Sekretess iärenden om bostadsförmedling 39 2.3.4 Vissa uppgifterför statistikproduktion 39 2.3.5 Sekretess ikommunal planeringsverksamhet , . 2.3.6 Sekretess hostillsynsmyndighet i konkurs 41 2.3.7 Ärsekretesslagen tillämplig på praktikanter? 2.3.8 Sekretess föruppgifter i ansökan om att en sjukjournal skall förstöras 42 2.3.9 Sekretess tillskydd för offentliga funktionärer i vissa fall 42 2.3.10 Sekretess föruppgifter i vissa anmälningar enligt sjukvårdskungörelsen 42 2.3.11 Partssekretessenhos utskrivningsnämnderna m.m 43 Prop.1981/82:186 248 2.3.12 Skyldighet attlämna uppgifter till råd för vissa rättsliga sociala ochmedicinska frågor.................................................... ...... 45 2.3.13 Meddelarfrihetenpå vårdområdet......... ...... 45 2.3.14 Sekretess förvissa beslut av psykiatriska nämnden 2.3.15 Uppgifter tillgrund för beslut om sluten psykiatrisk vård 46 2.3.16 Register inomsocialtjänsten.................. 46 2.3.17 Sekretessen hosförtroendenämnderna 47 2.3.18 Sekretess iärenden som remitteras från hälso- och sjukvårdens ansvarsnämnd 47 2.3.19 Behovet av information......................... 48 2.4 Andra sekretessfrågor.................................... 48 2.4.1 Sekretess tillskydd för den vård- eller behandlingsbehövande själv m, m 48 2.4.2 Uppgifter för inkassoverksamhet........... ..... 51 2.4.3 Uppgifter ompersonal- och lönestatistik 57 2.4.4 Sekretessgentemot utländska myndigheter .... 57 2.4.5 Besvär avmyndigheter i sekretessärenden 59 3 Upprättadelagförslag............................................... ..... 61 4 Specialmotivering...................................................... ..... 61 4.1 Förslaget tilllag om ändring i sekretesslagen (1980:100) 61 4.2 Förslaget tilllag om ändring i lagen (1950:382) om svenskt medborgarskap 65 4.3 Förslaget tilllag om ändring i lagen (1980:11) om tillsyn över hälso- och sjukvårdspersonalenm, fl 65 4.4 Förslaget till lag om ändring i utlänningslagen (1980:376) 66 4.5 Förslaget till lag om ändring i socialtjänstlagen (1980:620) 67 5 Hemställan................................................................ 68 6 Beslut ....................................................................... 68 Bilaga 1 promemoria (Ds Ju 1981:17) Sekretesskydd och informationsbehov............... ..... 69 Bilaga 2 Sammanställning av remissyttrandena överpromemorian , 135 Bilaga 3 Skrivelse från länsallmänna Bilaga 4 Sammanställning av remissyttrandena överförsäkringskas sans skrivelse..................................................... 224 1981/82:186 249 Bilaga5 Skrivelse från en ........................................................ 231 Bilaga6 Sammanställning av remissyttrandena över Svenska Inkas soföreningens skrivelse.............................. 233