prop · G503156 · 1981-12-31 00:00:00 — De tre förstaavsnitten innehåller bestämmelser om anmälan till pastorsämbetet (32-34 §§), omansökan hos patent- och registreringsverket (35-40 §§) och om förfarandet infördomstol (413 §§). I det fjärde avsnittet har samlats vissa särskilda bestämmelser(4445 §§). Likalitet som namnlag innehåller den nya lagen några bestämmelser ominternationella förhållanden. Som har nämnts i den allmänna motiveringen(avsnitt 2.1) är avsikten emellertid att lagen senare skall kompletteras med sådanabestämmelser, vilka då kan tas in i en avslutande femte avdelning. Somhar nämnts i den allmänna motiveringen (avsnitt 2.1) används i lagen begreppetefternamn som beteckning på vad som lag benämns släktnamn. Förvärvav efternamn vid födelsen 1§' Barn förvärvar vid födelsen det efternamn som föräldrarna bär, om dessa harsamma efternamn. Harföräldrarna olika efternamn när barnet föds, förvärvar barnet det avföräldrarnas efternamn som anmäls fill pastorsämbetet efterfödelsen. Görs inte en sådan anmälan, anses barnet vid födelsen ha förvärvatmoderns efternamn. Istället för namn som avses i första eller andra stycket kan barnet förvärva ettefternamn som någon av föräldrarna senast har burit som ogift, om detta namnanmäls till pastorsämbetet efter barnets födelse. Idenna paragraf upptas grundreglerna för ett barns förvärv av ett efternamn vidfödelsen. Reglerna är desamma oberoende av om föräldrarna är gifta med varandraeller inte. För att en faders efternamn skall kunna läggas till grund för ettbarns namnförvärv fordras att faderskapet är fastställt 'I propositionsförslaget har paragrafen getts en annan lydelse. 1981/82:156 49 enligt reglerna i 1 kap. . Denna regel blir i första hand tillämpligi fall då föräldrarna 1 § är gifta med varandra och en av dem har förvärvatden andres efternamn. Emellertid är regeln tillämplig även i övrigt närföräldrarna - vare sig de är gifta med varandra eller ej - bär samma efternamn. Enligt första stycket förvärvas namnet automatiskt, dvs.utan att någon anmälan behöver göras till pastorsämbetet. Avgörande förbestämmelsens fillämpning är namnförhållandena för barnetsfödelse. Vad som händer därefter i fråga om föräldrarnas efternamn påverkarinte namnfrågan enligt denna bestämmelse. Detta gäller även om föräldrarnaredan före födelsen har ansökt om namnbyte enligt 10 § men ansökningen prövasförst efter födelsen. Vill föräldrarna att barnet skall ha deras nya namn,måste de göra en anmälan om namnbyte för barnet enligt 4 §. Om föräldrarna inte har samma efternamn närbarnet föds, kan de välja vilket av föräldrarnas efternamn som barnet skall fåoch anmäla detta namn till pastorsämbetet. Anmälningen kan avse ett namn somnågon av föräldrarna bär vid barnets födelse, alltså även ett namn somföräldern har förvärvat genom äktenskap med någon annan än barnets andraförälder. Är faderskapet inte fastställt när anmälan görs kan endast modernsnamn anmälas. Om någon anmälan inte görs efter barnetsfödelse, träder hjälpregeln i andra meningen fill. Regeln innebär att barnetvid födelsen anses ha förvärvat moderns efternamn. Skulle barnet avlida innannågon anmälan har hunnit göras, skall barnet antecknas med moderns efternamn. Av 44 § framgår att anmälan enligt första meningen skallgöras av barnets vårdnadshavare. Står barnet under gemensam vårdnad krävsalltså att båda vårdnadshavarna gör denna anmälan. Kan de inte komma överens omvilket namn som skall anmälas, träder den ifrågavarande hjälpregeln i andrameningen till. Möjligheten enligt tredje stycket attanmäla ett namn som någon av föräldrarna senast har burit som ogift finns varesig föräldrarna vid barnets födelse har samma eller olika efternamn. Med ettefternamn som en förälder har burit som ogift menas inte enbart ett namn somföräldern har förvärvat vid sin födelse utan också ett namn som förälderndärefter före ingående av äktenskap har förvärvat genom adoption, genom anmälantill pastorsämbetet eller efter ansökan hos patent- och registreringsverket.Däremot kan inte anmälas ett namn som en förälder har förvärvat i ett fidigareäktenskap eller som denne har förvärvat sedan ett sådant äktenskap harupplösts. Om en anmälan enligt tredje stycket görs inom sex månaderefter barnets födelse, anses barnet ha förvärvat det anmälda namnet redan vidfödelsen. 4 1981/82. 1981/82:156 50 Förvärv av efternamn vid adoption Efternamn 2§ Bestämmelserna om adoption i 4 kap. föräldrabalkenutgår från att de rättsliga följderna av en adoption skall vara likartadeoberoende av om det är fråga om adoption av en underårig eller en vuxen. Inteheller i den nya namnlagen görs någon skillnad mellan adoption avunderåriga barn och av Största möjliga parallellitet har vidareeftersträvats mellan reglerna i 1 § om ett barns förvärv av efternamn vidfödelsen och reglerna i 2 och 3 §§ om namnförvärv vid adoption, I 6 § regleras fallet att adoptivbarnet sedan adoptionenhar kommit till stånd vill byta till ett annat efternamn som någon avadoptivföräldrarna bär eller senast har burit som ogift. får meddelande om efternamnet för den somadopteras genom den uppgiftsskyldighet som åtvilar domstolen i adoptionsärendenenligt 2 och 10 §§ kungörelsen (1949:661) om skyldighet för domstol att lämnauppgifter i mål och ärenden enligt . 2 §' Den som adopteras av makar förvärvar genom adoptionendet efternamn som adoptivföräldrarna bär, om dessa har samma efternamn. Haradoptivföräldrarna olika efternamn, förvärvar barnet genom adoptionen det avadopfivföräldrarnas efternamn som dessa anmäler i adoptionsärendet eller, omnågot namn inte har anmälts, adoptivmoderns efternamn. Den som adopteras av en person ensam förvärvar genomadoptionen det efternamn som denne bär. Om en make adopterar den andra makensbarn, medför det dock inte någon ändring av barnets efternamn. Den som adopteras kan genom adoptionen i stället förvärvaett efternamn som en adoptivförälder senast har burit som ogift, om den ellerde som adopterar anmäler detta namn i adoptionsärendet. Här återfinns huvudregeln för namnförvärvvid adoption. I fråga om efternamnet för den som adopteras kommer adoptionen ide flesta fall till synes på det sättet att denne blir av med sitt tidigareefternamn och i stället förvärvar det namn som adoptivföräldrarna eller en avdem bär. I andra stycket andra meningen och i 3 § regleras dock några undantagsfallnär något namnskifte inte äger rum. Enligt 4 kap. 3 § kan makar i principadoptera endast gemensamt. Enda undantaget är när en make adopterar andramakens barn. Denna situation behandlas i andra stycket andra meningen iförevarande paragraf. Reglerna om namnförvärv vid adoption av makar gemensamt är- som redan nämnts - uppbyggda på samma sätt som när det gäller namnförvärv vidfödelsen. Har adoptivföräldrarna samma efternamn förvärvar den som adopterasalltså detta efternamn. Om adoptivföräldrarna har olika efternamn är valetfritt mellan deras namn. I adoptionsärendet får adoptivföräldrarna då anmälavilket namn som adopfivbarnet i fortsättningen skall bära. ' Första meningen i första stycket har fått en något annanlydelse i propositionsförslaget. 1981/82:156 51 Om adoptivföräldrarna, när de har olika efternamn, inte iadoptionsären- Efternamn det anmäler vilket namn adoptivbarnet skall ha, fårbarnet - i överensstäm- 3 § melse med vad som gäller för barn i allmänhet- adopfivmoderns efternamn. Det efternamn som adoptivbarnet kan förvärva enligtförevarande stycke måste bäras av adoptivföräldrarna eller en av dem vid tidenför adoptionsbeslutet. Detta namn kan - i likhet med vad som gäller vid barnsförvärv av efternamn vid födelsen - vara ett namn som en adoptivförälder harförvärvat genom ett tidigare äktenskap. Till en början regleras det fallet att enensamstående person adopterar någon. Adoptivbarnet får då automatiskt dennesnamn, utan att detta behöver särskilt anmälas i adoptionsärendet. Andra stycket innehåller vidare en särregel för det fallatt en make adopterar den andra makens barn eller adoptivbarn. Någon ändring avefternamnet för detta barn sker då inte. Barnet är emellertid efter adoptionenatt betrakta som makarnas gemensamma. Detta gör att de allmänna reglerna i 4-6§§ om byte till en förälders eller adoptivförälders efternamn blir fillämpliga.På så sätt kan den adopterades namn ändras, om detta skulle vara önskvärt medhänsyn till namnsituationen i familjen. Liksom gäller i fråga om barns förvärv avefternamn vid födelsen avses med en adoptivförälders efternamn som ogift intebara det namn denne har förvärvat vid födelsen utan även andra namn som dennehar förvärvat innan han eller hon första gången har gift sig (se specialmotiveringentill 1 § tredje stycket). 3 § Domstolen kan i adopfionsärendet besluta att den somadopteras skall behålla det efternamn som han eller hon hade före adoptionen. Bestämmelsen är avsedd främst för de fall när en vuxenperson adopteras. Denne kan då vilja behålla det namn till vilket han eller honhar knutit sin identitet. Så kan även vara fallet vid adoption av ettunderårigt barn som har uppnått viss mognad och självständighet. Om barnet harett annat etniskt eller kulturellt ursprung än adoptivföräldrarna kan det ocksåi något fall motivera att barnet fortsätter att bära ett namn som markerar dessursprung. Ett annat exempel är att ett litet barn adopteras av släktingar sedande biologiska föräldrarna har avlidit. Det kan då vara lämpligt att låta barnetsjälvt vid vuxen ålder avgöra om det skall fortsätta att bära de avlidnaföräldrarnas efternamn eller om barnet skall gå över fill adoptivföräldrarnasefternamn. Frågan om den som skall adopteras skall behålla sittefternamn torde i de flesta fall komma att prövas bara om adoptivföräldrarnabegär det i adoptivärendet. Domstolen kan emellerfid ta upp frågan självmant,alltså även om adoptivföräldrarna inte har begärt det. En prövning kan sålundabli aktuell, om det framkommer att det blivande adoptivbarnet självt har Prop.1981/82:156 52 uttryckt önskemål om att få behålla sitt efternamn. Sedan den som har adopterats väl har övergett det namn haneller hon har 4 § burit före adoptionen kan han eller hon ta tillbaka dettanamn genom ansökan hos patent- och registreringsverket enligt 10 eller 13 §. Byte till förälders efternamn 1 detta avsnitt regleras möjligheterna att genom anmälantill pastorsämbetet byta ett efternamn som har förvärvats vid födelsen ellervid adoption. De allmänna reglerna finns i 4 §, medan 5 § innehåller vissasärskilda bestämmelser om namnbyte för barn . Av 6 § framgår attbestämmelserna om namnbyte för barn i allmänhet är tillämpliga även föradopfivbarn. Bortsett från 5 § är reglerna desamma vare sig den somskall byta namn är vuxen eller ej. I 44 § finns bestämmelser om vem som skallgöra anmälan för barn och om samtycke av barnet självt till ensådan anmälan när barnet har fyllt . 4 §' Den som vill byta ett efternamn som har förvärvatsenligt 1 § fill ett annat efternamn som bärs av någon av föräldrarna kan göradetta genom anmälan till pastorsämbetet. Har föräldern förvärvat sitt namnenligt 9 § genom äktenskap med någon annan än den andra föräldern, krävs attmaken i detta äktenskap samtycker till namnbytet. Genom anmälan till pastorsämbetet kan byte även ske tillett efternamn som någon av föräldrarna senast har burit som ogift. Den som har bytt efternamn enligt första eller andrastycket kan genom anmälan till pastorsämbetet byta till ett annat namn somanges i något av dessa stycken. I första och andra styckena regleras möjligheterna attbyta från det namn någon har förvärvat vid födelsen. Tredje stycket innehålleren regel om ett upprepat användande av dessa möjligheter. Enligt dessa regler kan den som inte villbära det efternamn han eller hon har förvärvat vid födelsen byta detta namntill ett annat efternamn som någon av föräldrarna bär, oavsett hur föräldernhar förvärvat namnet. Ett krav är dock att föräldern bär namnet vidanmälningstillfället. Detta krav innebär bl, a, att det - till skillnad frånvad som föreslagits av utredningen - inte går att byta till ett namn som enförälder har förvärvat genom äktenskap med någon annan än barnets andraförälder men därefter själv har bytt bort. Och barnet kan inte heller ta ett s.k. giftasnamn sedan föräldern har avlidit. Däremot är det enligt andra stycketmöjligt att byta till det efternamn som en avliden förälder senast har buritsom ogift. Första stycket ersätter 13 § lag, som avser s.k. konsekvens- och anslutningsförvärv för barn. Med hänsyn till attnamngemenskap mellan ' 1 propositionsförslaget har hänvisningen i förstastycket till 9 § ändrats till att avse 8§. 1981/82:156 53 föräldrar och barn enligt förevarande bestämmelser i allamotsvarande Efternamn situationer kan vinnas genom en enkel anmälan, har desärskilda reglerna i 5 § 13 § lag kunnat undvaras. Visserligen kan detsägas innebära en viss olägenhet att de namnförvärv som enligt dessa bestämmelserhar skett automatiskt i fortsättningen kommer att kräva anmälan tillpastorsämbetet. Emellertid uppvägs denna olägenhet av den förenkling avregelsystemet som den nu föreslagna ordningen i övrigt innebär. Det har inteheller ansetts befogat att behålla någon motsvarighet till den möjlighetsom f. n. erbjuds i 13 § andra stycket till anslutningsförvärv av far- eller morföräldrars Den som vill byta namn med stöd av första stycket kan göradetta endast om detta namn har förvärvats vid födelsen, Detta gör att den somen gång har bytt till en makes efternamn enligt 9 § inte därefter kan byta förälders namn enligt 4 §, Det gäller även om den som har bytt till en makesefternamn därefter enligt 9 § tredje stycket har bytt tillbaka till ett namnsom han eller hon senast har burit som ogift. Den som i dessa fall vill bytatill en förälders efternamn får göra detta enligt 13 §. I andra meningen regleras det fallet att någon vill bytatill ett namn som en förälder har förvärvat i äktenskap med någon annan än denandra föräldern. Bestämmelsen är tillämplig oavsett om detta äktenskap haringåtts före eller efter det att barnet föddes. I det förra fallet krävs alltsåsamtycke av den tidigare maken medan det i det senare fallet är fråga omsamtycke av en styvförälder. Enligt 45 § skall samtycket vara skriftligt, I fråga om namnbyte för barn finnskompletterande bestämmelser i 5 §, Som har sagts i den allmänna motiveringen(avsnitt 2,3,2) finns det inte någon anledning att inskränka möjligheterna förett barn att efter födelsen förvärva ett namn som någon av föräldrarna senasthar burit som ogift. Beträffande vad som avses med uttrycket "senast harburit som ogift" kan hänvisas till specialmotiveringen till 1 § tredjestycket. Någon spärr i fråga om det antal gångersom byten kan ske mellan de namn som föräldrarna bär eller senast har burit somogift finns inte. Däremot gäller en spärr för ett obegränsat antal namnbyten påså sätt att den som en gång har bytt ett namn som har förvärvats vid födelseninte därefter kan ta tillbaka detta namn, om inte någon av föräldrarna alltjämtbär det namnet eller senast har burit det som ogift. 5 §' 1 fråga om byte av efternamn för ett barn under 18 årkrävs att den förälder vars namn barnet bär har samtyckt till namnbytet, omdenne inte är vårdnadshavare, eller att domstol har funnit att namnbytet ärförenligt med barnets bästa. Paragrafen innehåller en särbestämmelse när det gäller ettunderårigt barns byte av efternamn. Av 44 § framgår att barnet, om det harfyllt , ' I propositionsförslaget har paragrafen fått en någotannan lydelse. 1981/82:156 54 skall samtycka till namnbytet för att det nya namnet skallkunna anmälas fill Efternamn Att, i fall då barnet står under gemensamvårdnad, båda 6 § vårdnadshavarna måste vara överens om namnbytet följervidare av att det är de som enligt 44 § skall anmäla namnbytet tillpastorsämbetet. står under endast den ene förälderns vårdnad är det dennesom enligt 44 § företräder barnet i namnfrågan och gör anmälan omnamnbytet. då den andra förälderns namn är det emellertid, som har sagtsi den allmänna mofiveringen (avsnitt 2.3.2), viktigt att inte ett namnbyte återverkar ofördelakfigt på relationerna mellan barnet och dennaförälder. sätt som gäller f. n. krävs det därför att denne harsamtyckt till namnbytet eller att domstol i annat fall på ansökan avvårdnadshavaren (se 44 §) har funnit att namnbytet trots inställningen hos den andraföräldern är förenligt med barnets bästa. Av 45 § framgår att förälderns samtyckeskall vara I fråga om vad som är förenligt med barnets bästa tordenuvarande rättspraxis i motsvarande fall kunna ge viss ledning. Den nutidasynen på barn som självständiga individer med intressen som inte alltid behöveröverensstämma med vare sig den ene eller andre förälderns gör emellerfid attdomstolen i takt med barnets sfigande ålder och utveckling bör ta allt störrehänsyn till barnets egna synpunkter och önskemål att byta namn. Domstolsprövning blir över huvud taget inte aktuell ombarnet, när det är , motsätter sig att namnfrågan prövas av domstol(se 44 §). För namnbyte enligt 4 § första stycket till ett efternamn som bl. a.en styvförälder bär krävs också samtycke av denne. 6 § Bestämmelserna i 4 och 5 §§ tillämpas också då den somhar adopterats vill byta ett efternamn som har förvärvats enligt 2 § till ettannat efternamn som bärs av någon av adoptivföräldrarna eller som någon av demsenast har burit som ogift. Detsamma gäller om den som har adopterats harbehållit sitt efternamn från tiden före adoptionen och vill byta det till ettefternamn som har angetts. Denna paragraf ger uttryck åt den princip som har slagitsfast i 4 kap. 8 § , nämligen att ett adoptivbarn i rättsligthänseende skall betraktas som barn till adoptivföräldrarna och inte till debiologiska föräldrarna. Ett efternamn som har förvärvats vid adoption behandlasalltså på samma sätt som ett efternamn som har förvärvats vid barnets födelse.Adoptivbarnet kan därefter byta fill adoptivföräldrarnas eller något av derasnamn på samma sätt som andra barn kan byta till sina föräldrars namn. Detinnebär också att den begränsning, som enligt 4 § första stycket andra meningengäller för byte till ett efternamn som t. ex. en styvförälder bär, föreliggerockså då ett adoptivbarn vill byta till ett namn som någon av adoptivföräldrarnahar förvärvat genom äktenskap med någon annan än den andra adoptivföräldern.Domstolsprövning enligt 5 § kan också bli nödvändig. 1981/82:156 55 Om en make har adopterat den andra makens barn blir både 4och 6 §§ Efternamn tillämpliga, den förra i förhållande till denbiologiske föräldern och 7 § den senare i förhållande till adoptivföräldern. Byte till fosterförälders efternamn 7§' Ett barn , som för fostran och vårdstadigvarande har omhändertagits av någon annan än barnets föräldrar, kan genomanmälan till pastorsämbetet byta sitt efternamn till namn som bärs avfosterföräldern eller av fosterföräldrarna eller en av dem, om den eller devars namn avses samtycker till namnbytet och domstolen har funnit att namnbytetär förenligt med barnets bästa. Den som har bytt efternamn enligt första stycket kan genomanmälan till pastorsämbetet återfå ett efternamn som han eller hon har buritfidigare. Genom regeln blir fosterbarn till storadelar j ämställda med andra barn. Fosterbarn kan emellerfid förvärva endast ettnamn som fosterföräldrarna eller någon av dem bär, inte ett namn som de harburit tidigare. Denna begränsning i förhållande till vad som gäller för andrabarn motiveras av att syftet med namnändringen för fosterbarn är att åstadkommanamngemenskap med fosterföräldrarna och inte att anknyta fill fosterföräldrarnassläktförhållanden. För ett namnbyte fordras samtycke av den eller dem varsnamn fosterbarnet avses förvärva. Bär fosterföräldrarna samma namn, måstealltså båda ge sitt samtycke. Eftersom anmälan om namnbytet skall göras avbarnets vårdnadshavare (se 44 § första meningen) krävs att också de går med pånamnbytet. Även barnet självt måste i regel ha samtyckt till namnbytet, om dethar fyllt (se 44 § andra meningen). Ett ytterligare krav är att domstol har funnit attnamnbytet är förenligt med barnets bästa. Domstolens prövning bör gälla intebara fosterbarnsförhållandets varaktighet utan även lämpligheten av namnbytetöver huvud taget. Barnefs bästa får där, liksom i andra liknande fall, vara denvägledande principen. Vid sin prövning skall domstolen höra den förälder varsnamn barnet bär, om denne inte är vårdnadshavare. Domstolen skall även inhämtasocialnämndens yttrande (se 41 § andra stycket). Har ett fosterbarn förvärvat en fosterförälders efternamnenligt första stycket, kan barnet sedan byta till ett namn som fosterförälderndärefter har förvärvat eller till den andra fosterförälderns efternamn. Även dåkrävs att domstol har funnit att namnbytet är förenligt med barnets bästa (seavsnitt 2.3.4 i den allmänna motiveringen). Och har fosterföräldern förvärvatdet nya namnet i ett nytt äktenskap, krävs också samtycke av den nya maken. Regeln medger att fosterbarn genom en enkelanmälan tar tillbaka det efternamn de har burit tidigare. Regeln är intebegränsad till dem som är . Detta gör att en person, som har varitfosterbarn, vid vuxen ålder kan ta tillbaka de biologiska föräldrarnas efternamn.Något I Paragrafen har fått en något annan lydelse i propositionsförslaget. Prop.1981/82:156 56 samtycke från dessa krävs då inte. För barn under 18 årskall anmälan göras Efternamn av den eller dem som är vårdnadshavare, vilketgör att dessa då kan motsätta 8 och 9 §§ sig namnbytet. Har barnet fyllt 12år, krävs också samtycke av barnet (se 44§). Byte till makes efternamn 8 §' När äktenskap ingås behåller vardera maken sittefternamn, om inte anmälan enligt 9 § görs före eller i samband med vigseln, I motsats till vad som har gällt förvärvar inteen kvinna automatiskt mannens efternamn när de gifter sig med varandra, utanbåda makarna behåller enligt huvudregeln sina efternamn. Skälen till dennaordning har redovisats i avsnitt 2,2,1 i den allmänna motiveringen. Vill makarna ha namngemenskap, får de göra anmälan tillpastorsämbetet enligt 9 §. En annan möjlighet att visa samhörighet erbjuderreglerna om mellannamn i 23 §. 9 §' Vill makar ha samma efternamn, kan en av dem med den andressamtycke genom anmälan till pastorsämbetet byta sitt efternamn till den andramakens efternamn. Görs en sådan anmälan före eller i samband med vigseln,förvärvas namnet vid vigseln. En make som under äktenskapet har bytt efternamn enligt 10eller 13 § kan inte därefter byta till den andra makens efternamn enligt förstastycket. Byte enligt första stycket kan inte heller avse ett namn som den andramaken har förvärvat genom ett tidigare äktenskap. Den som har bytt efternamn enligt första stycket kan genomanmälan till pastorsämbetet återfå det efternamn som han eller hon senast harburit som ogift. Namngemenskap mellan makar uppnås på såsätt att den make som önskar förvärva den andra makens efternamn (utom då dettaär ett s, k. giftasnamn, se andra stycket andra meningen) gör en anmälan tillpastorsämbetet. En sådan anmälan kan göras innan äktenskapet ingås eller isamband med vigseln och även därefter när som helst så länge äktenskapetbestår. Sedan äktenskapet har ingåtts skall anmälningen göras fill detpastorsämbete som anges i 32 §. Också en anmälan före vigseln skall göras tilldetta pastorsämbete, som antecknar namnändringen sedan besked om vigseln harkommit från vigselförrättaren. Anmälningen kan även göras till vigselförrättaren,som i sin tur vidarebefordrar anmälningen till pastorsämbetet (se 32 § tredjestycket). För att en make skall få förvärva den andra makensefternamn krävs att denne har samtyckt till det. Kravet på samtycke gällernaturligtvis även när anmälningen sker före vigseln. Att samtycke föreliggertorde enklast visas genom att det tecknas på själva anmälningen, som enligt 32§ andra stycket skall vara skriffiig. Också samtycket skall lämnas skriftligen(se 45 §). ' Paragrafen har ändrats i propositionsförslaget. 1981/82:156 57 Om ett samtycke väl har getts, kan det inte därefter tastillbaka med verkan Efternamn att namngemenskapen upphävs. Samtycket kaninte heller på annat sätt 9 § göras villkorat.