prop · G5031 · 1981-12-31 00:00:00 — instämmer i de synpunkler somframförts av , Om en anslulning lill konventionen trots alllbeslutas bör enligl förbundels mening göra de förbehåll angående konventionenstillämplighet som föreslås i promemorian, Någol vidare åtagande än en underrälldseskyldighelangående försäljning eller annan överföring av särskilt fariiga vapen, vikligavapendelar eller ljuddämpare till vapen bör således inle göras. Vid etteventuellt svenskl lilllräde till konventionen bör dessutom, vid ulformningenav underrättelseskyldighelen, hänsyn las lill den kontroll och lillståndsgivningsom redan nu har när del gäller tillverkning och utförsel avkrigsmateriel. De vapen som omfattas av den europeiska vapenkonventionen fallersålunda lill icke oväsentiig del också under kungörelsen (1949:614) angåendeförbud mot utförsel från rikel av krigsmateriel. Enligt 2§ i nämnda kungörelseäger chefen för för särskilda fall meddela tillstånd attföra ul krigsmateriel från rikel. Inom handdsdepartemenlel handläggs ärendel avkrigsmaleridinspeklören. Om ärendel avser ulförsd i siörre omfallning eller ärdel eljesl av siörre vikl, skall frågan underställas regeringen. Enadministrativ organisation för lillslånd lill ulförsd av sådana vapen som belecknassom krigsmateriel finns således i . Då ulför-sdkungörelsen och deneuropeiska vapenkonvenlionen läcker varandra i många avseenden bör man i dessafall - inte minst för undvikande av onödig byråkrati och tidsutdräkt - låta denav konventionen stadgade underrätlelseskyldighelen vid utförsel av vapenfullgöras av de myndigheter som är tillslåndsgivare enligl ulförsdkungördsen.1 de fall där ulförsd avser sådana vapen som inle är all anse som krigsmalerid enliglulförsdkungördsen men underrättelseskyldighet ändock föreligger enligt konven- Prop.1981/82:1 91 tionen,får underrättelsen till enligt förbundets mening ankomma påden enskilde som säljer eller på annat sätl överför vapnen lill annat land. Den föreskrivna anmälningspliktentorde enligl polisslyrdsen i bli myckel betungande förmyndigheterna. rör sig ex, tusentals jägare över gränserna. Ursäkerhetssynpunkt har detia knappast inneburit någon olägenhet. Den som ibrottsligt syfte är ute och reser med vapen lorde man inle komma ål med denföreslagna anmälningsplikten. Däremol sätter man igång en administrativ apparatsom säkerligen blir stor och omständlig. Förslagelavstyrks av och . Naturvårdsverketframhåller all syflel med konventionen är beaklans-värt. Mol bakgrund avmängden lerroristdåd m. m. som i ökande omfallning om än inle i så hög gradhäri landet - förekommil , föreligger ulan Ivekan behov avkraftfulla insalser för all begränsa möjlighelerna atl använda vapen i sådanasammanhang. Enligl verkels uppfallning synes emellertid varken konventioneneller den därav föreslagna lagen kunna lillgodose della behov. Del lorde vara slälllulom alll Ivivel, att flertalet vapen som används i samband med broll, har åtkommilseller införts illegall. Del är mol denna bakgrund helt naiuriigt alt enlagstiftning som den föreslagna inle kommer all ha någon nämnvärd effeki påtransport av sådana vapen mellan olika sialer; en person som åikommii ell vapenillegall och som dessuiom har för avsikl all använda vapnel för brollslig verksamhel,kommer givetvis inte att göra anmälan. Beiräffande vapen som skickas frånSverige lill andra stater, erfordras exporllicens som meddelas av handdsdepartemenlelmed slöd av krigsmaleridkungördsen om ulförsdn avser refflade vapen (kulvapen).I sådana fall bör enligl verkels mening kopia av exportlicens tillställasrikspolisstyrelsen. Nalurvärdsverketpåpekar vidare all lagen skulle medföra orimliga konsekvenser för svenskajägare som ulan direki överinseende önskar låna ul sina jaklvapen tillutländska jaktgäsler här i landet. Det torde av jakttekniska omständighetervara myckel sällan som ullåning kan ske under direki överinseende. Vidarekommer del av svenska jaklvärdar atl uppfattas som anmärkningsvärt ochslötande för rätlsmedvelandel all moisvarande beslämmelser inle gäller alla jaklgäster,eftersom gäsler från icke konvenlionsanslulna sialer ej kommer alt beröras. De prakliskaproblemen beträffande kontrollen av lagens efterlevnad kommer all bli slora,framför alll i samband med lån av vapen. Del kan på goda grunder anlas altlagen, av olika skäl, inte kommer alt följas. En lag som ingen uppfallar sommotiverad är endasi ägnad all urholka den allmänna respekten för lagstiftning.Förslaget till lag innebär att den som skall föra ul vapen ur riket skall hållareda på om den stal lill vilken ulförsd skall ske är anslulen lill konventioneneller ej. Enligl verkets mening är redan denna konstruktion 1981/82:1 92 ägnadmotverka lagens och konventionens syften. Det är inle rimligt alt tro allenskild person bl. a. skall känna lill vilka stater som successivt ansluler sigtill konventionen. Skall anmälan ha någon betydelse lorde därför anmälanalltid behöva ske, oavsett om utförseln skall ske lill konvenlionsanslu-tenstal eller ej. Med hänsyn lill all lagen således totalt sell inte lorde kunnauppfylla konventionens syften, är den skyldighet all göra anmälan iförekommande fall som föreslås åligga enskilda personer knappasl rimlig. Motbakgmnd av del anförda avslyrker nalurvärdsverket bestämt förslaget till lagom anmälan för underrättelse enligt den europeiska vapenkonvenlionen den 28juni 1978. Svenska jägareförbundetframhåller att det inlemationella utbyte såväl vad beträffar jakl som sportskyttenumera är myckel stort - ca 2000 utländska medborgare bedriver jakl iSverige och antalet gästande tävlingsskytlar torde uppgå till minst samma anlal.Anialel ulreselillfällen för motsvarande ändamål vad avser svenska medborgaretorde uppgå lill minsl samma antal - dvs. Den verksamhel inom rikspolisslyrelsensom erfordras för registrering och undeaältdse enbart för enskilda personer idetta sammanhang kommer således alt bli synneriigen omfallande ochkostnadskrävande ulan alt såvitt förbundet kan finna någon som helstbrottsförebyggande effeki kan förväntas genom det i konventionen fastlagda anmälningsförfarandelvad beträffar jägare och tävlingsskyttar. Dessa lorde nämligen vara särskilt ansvarskännandeoch laglydiga personer, som aldrig skulle förledas alt använda sina vapen förnågon form av illegal verksamhel. Däremol kan del inle förväntas all personer,som reser mellan länder med vapen och i brottsliga avsikter, gör föreskrivenanmälan. Av promemorian framgår bl.a. all konventionen huvudsakligen kommeralt beröra vapenhandeln saml fall när enskild person varakligl fiyllar vapenfrån ett konventionsland till ett annat eller när ett företags vapenlagerflyttas på moisvarande sätl för försäljning. Vidare anges atl rikspolisstyrelsenför enskildas vapenulförsel än i regel inte kommeratt föra anmälan vidare. Den pålaga som konventionen således kommer atl läggapå enskilda jägare och skyltar framstår härigenom som fullsländigl obefogad.Därtill kommer all utländska jaklgäster från länder anslutna till konventionenfortsättningsvis inte lagligen kan låna vapen ulan föregående anmälan, såvida inlevapnels ägare direki följer gästen - uppsiktsullåning. Även della förefaller anmärkningsvärloch stötande för del allmänna rältsmedvelandel då moisvarande inle gäller för jaklgäslerfrån icke konvenlionsanslulna länder. 1 fortsättningen av silt remissyllrandehänvisar jägareförbundel lill etl ullalande i promemorian enligl vilket de prakliskaproblem som orsakas av en svensk anslutning lill konventionen kommer atl blismå. uppfattning är detta definitivt inle fallet. Lagstiftningen lorde,om de praktiska problemen skall bli små, förutsätta 1981/82:1 93 attlagens bestämmelser till slor del inte kommer atl följas, vilkel enligtförbundets mening är olyckligt då ell sådanl förfarande urholkar den allmännarespekten för lagstiftning. 1 vapenlagen och vapenkungörelsen finnsbestämmelser om in- respektive utförsel av vapen. För medborgare i de nordiskaländerna har - för att underlätta jakt- och skytleturismen dem emellan -förenklade regler fastlagts. Skulle nu föreslagen lagstiftning genomförastillkommer i den föreslagna lagen ytterligare beslämmelser för transport avvapen länderna emellan. Dessa bestämmelser har slor betydelse för denenskilde. Vidare bör understrykas att det svårligen kan krävas av den enskildeatt ha kännedom om vilka stater som anslutit sig till konventionen. För detfall skulle ratificera konventionen och dess bestämmelser skall kunnaefterlevas av den enskilde krävs därför all anmälan om vapenulförsel alltidskall göras, oavsett lill vilken stat utförseln skall ske. För att denenskilde skall ha rimliga möjligheter all skaffa sig kännedom om vilkabestämmelser som skall iakttagas vid utförsel av vapen måste således alla in-och utförselbestämmelser sammanföras i vapenlagen och vapenkungörelsen. Förrikspolisstyrelsens del lorde della komma att medföra minsl 8000-10000registreringar av enskildas in- och utförsel av vapen för jakl och sportskytteårligen. Mol bakgrund av vad som har anförts avslyrker Svenska jägareförbundelbesläml all biträder den europeiska vapenkonvenlionen och den däravföranledda lagstiftningen. Någraremissinslanser tar upp frågan om placeringen av de nya bestämmelserna. EnligtJK förefaller del ändamålsenligt atl den reglering som erfordras för attSverige skall kunna ansluta sig till konventionen samlas i en särskild lag. RÅ anser att det skullevara fördelaktigt om av konventioner föranledda beslämmelser inarbetas ivapenlagen, men de i promemorian anförda skälen däremot väger enligt RÅ:smening tyngre. ifrågasätternödvändigheten av en särskild lag som med hänsyn till del ringa område densålunda skall reglera blivit tämligen omfångsrik. 1 vapenlagen kunde i ställetinföras stadganden av innebörd och lydelse all den som överlåler eller upplålervapen till någon som är bosalt ulomlands skall göra anmälan därom lill rikspolisslyrelsenoch all detta även gäller den som för ut vapen ur riket utan attbesittningsrätten till vapnet övergår till annan. 1 administrativ ordning kundemeddelas nödvändiga föreskrifter för rikspolisslyrelsen som i varje särskillfall hade all kontrollera humvida anmälan behövde vidarebefordras lill utlandel.Med en sådan konslmklion vinner man den fördelen all den enskilde inle behöverkänna till vilka länder som vid varje särskill lillfälle är anslutna lill denifrågavarande konventionen. Enligtpolisstyrelsen i uppfallning måste del vara till gagn för en allmänöverskådlighet alt vapenlagstiflningen om antalet lagar begränsas i 1981/82:1 94 största möjliga utsträckning. Det måste därför ansesangeläget att nu aktuell lagstiftning förs in i vapenlagen. Några störretekniska problem att pä etl överskådligl säll ange del tillämpningsområde somhär skall gälla synes inte föreligga. Samma uppfattning redovisas av naturvårdsverketoch . Bestämmelserna i I och 2 §§ lagen om anmälan för underrättelseenligt den europeiska vapenkonvenlionen om vilka vapen ochdelar av vapen som skall omfattas av den nya lagstiftningen diskuteras av någraremissinstanser. erinrar om att enliglkonventionens bilaga I punkt A 2 omfallar konventionen "Avfyringsmekanismen,patronläget, trumman eller pipan till varje föremål inbegripet i paragraf1". 1 promemorianförordas all åtar sig underrätlelseskyldighelen beträffande sådanavitala delar som nämns i bil. 1 punkt .\ 2 men endasi beiräffande de ur brollsförebyggandesynpunkt särskilt inlressanla vapnen i bilaga 1 paragraf 1 punkterna a-h. Någrapåtagliga problem torde enligt laboraloriels uppfattning härvid inle behövauppslå beiräffande vapendelar som Irumma och pipa men däremol beiräffande avfyringsmekanismoch palronläge. Som laboratoriet tidigare framhållil i elt yllrande lilljusliliedeparlmenlel (SKL Dnr 4719/76) över ett konvenlionsulkasl, läcks inleentydigt slutstycken - som är tillståndsplikliga enligl VL - av konventionensbestämmelser. Slutstycken kan enligt laboratoriets uppfallning inle inrymmasunder begreppel avfyringsmekanism. Om underrälldse-skyldigheten, som förordas,skall omfalla vitala vapendelar under paragraf 2 behöverbegreppen "avfyringsmekanism" och "patronläge" definierasoch därvid på etl sådant sätl att den vitala vapendelen "slutstycke"täcks upp. Enligl VL är avfyringsmekanismen till elt vapen inte tillståndspliktigvapendd. Atl det i många fall finns skäl att utvidga kontrollen att gälla även "avfyringsmekanism"kan följande exempel visa. Om de enligl VL licenspliktiga delarna pipa ochslutstycke avlägsnas från en vanlig kpisl återstår i huvudsak kolv, mantel ochlåda med avfyringsmekanism. Dessa delar är var för sig eller i kombination inletillståndsplikliga. Enligt laboratoriets tolkning av konventionslexten skulledock lådan med avfyringsmekanismen kunna belraklas som "skjulvapen".Vidare kan laboraloriel svårligen länka sig palronläge som frislående vapendel.Hos pistoler och gevär utgör pipans bakre del palronläge, medan hos revolvrartrumman utgör en kombination av pipa, magasin och patronläge. Det är såledesoklart vilken vapendel som förstås med "palronläge" i konventionensbilaga 1. Enligl 2 § 3. gäller lagen inle "långl slälborrat skjulvapen medvilkel endasi ell skott kan avskjutas ulan omladdning". Avsikten är härall lagen i huvudsak inle skall gälla hagelgevär. Enligt ordalydelsen kommerdock punklen all gälla enbart enkdpipiga hagelgevär saml vissa salongsgevär. Punklenbör därför omarbetas lill "ellskotls långt vapen med slälborrad pipa(pipor)", dvs. den formulering som förekommer i konvenlionsbi- Prop.1981/82:1 95 Genom en sådan ändring kommer underrättelseskyldigheleninte atl gälla hagelgevär och äldre, slälborrade salongsgevär. Bestämmelsen om tillfällig utförsel av skjutvapen i 4 §lagen om anmälan för underrättelse enligl den europeiska vapenkonvenlionen den28 föranleder kommentarer från några remissinstanser. JK påpekaralt i förslagel lill lydelse av 4 § återfinns inle konventionens stadgande omvaraktighet. Anledningen lill delta anges i promemorian (sid. 35) vara artikelsju i konventionen som innehåller en diskretionär underrättelseskyldighet.Hänvisningen i sistnämnda arlikel uppfallar JK som all underrättelse i andrafall än då vapnel överlåtes eller upplåtes skall ske endasi om varaktighelsrekvisilelär uppfyllt. Här går således den föreslagna beslämmelsen längre än konventionenkräver. förefaller inle sakligl moliveral och kan leda lill onödiglkrångel t. ex. vid skylletäv-lingar och jakter. Som lagrummet föreslås avfattatkan möjligen tveksamhet uppslå om del föreligger anmälningsskyldighel i andrafall än när vapnel förs ul direkt från . Förslagsvis kan 4 § gesföljande lydelse: "Den som överför vapen lill sådan stal som anges i 3 §ulan atl besittningsrätten till vapnel i samband därmed övergår lill annanskall anmäla della till rikspolisslyrelsen, om vapnel kan vänlas blivaraktigt överfört till den stålen". Jakt- ochviltvårdsberedningen understryker all lagen är lillämplig inte bara på desärskilt farliga vapnen ulan även på jaktvapen också i de fall sådana skallanvändas endast under kortare lid, exempelvis under en dags jakt. Varje årkommer till 2000-3000 utländska jägare medförande vapen. Antaletsvenska jägare som gör moisvarande resor utomlands är avsevärt siörre.Bestämmelserna i 4§ kommer alt leda lill merarbete för berörda myndigheter ochbesvär för enskilda. Del vore enligl beredningen önskvärt om lättnader kundeinföras ålminslone i förhållande lill de nordiska länderna. Generaliullslyrelsen erinrar om all i 4 § förslaget lilllag om anmälan sägs alt den som för ul vapen ur rikel under i paragrafennärmare angivna förulsällningar skall anmäla della lillrikspolisstyrelsen. Paragrafens föreslagna lydelse synes enligl generaliullslyrelseninte innebära någol krav på anmälan innan utförseln sker. Om formuleringenvalls avsiktligt framgår inle av promemorian. i lillslyrker förslagel atlSverige skall ansluta sig till konventionen med de förbehåll som föreslås ipromemorian, Länsslyrelsen föreslår dock ylleriigare ell förbehåll, Dellagäller anmälningsplikten enligl 4 § i förslagel lill lag om anmälan för underrällelseenligt den europeiska vapenkonvenlionen , Enligt förslagetomfattar anmälningsplikten även utförsel för en kortare tids användning ulomlands.Del är denna anmälningsskyldighel som reagerat mot. Anledningenhärtill är, all en sådan anmälningsskyldighel dels kommer alt bli myckel belungandeför RPS, som skall administrera dessa Prop.1981/82:1 96 anmälningar- antalet kommer atl bli stort - och dels inle kommer alt ge utbyte iförhållande tjll den stora arbetsbelastningen. Den som exempelvis reser till enannan konvenlionsslal i avsikt atl med hjälp av skjulvapen begå brott tordeknappast komma aU fullgöra sin anmälningsskyldighel. 1promemorian föreslås en regel i 49 § VL om bemyndigande för RPS alt företa enklassificering av harpungevär. Förslagel har kommenterats av någraremissinstanser. RÅ anser sig inte kunnaförorda förslagel aU en beslämmelse tas in i 49 § VL av innehåll attrikspolisstyrelsen skall meddela närmare föreskrifter om vilka harpungevär somär att anse som skjutvapen enligl 1 §. Enligt ordalydelsen faller harpungevärunder den i I § första punklen vapenlagen givna definitionen pä skjulvapen. RÅhar svårt alt förstå alt räUsfallet NJA 1977 s. 120 skulle ge anledning lill lolkningsproblem.För au ell redskap över huvud taget skall kunna anses som vapen i vapenlagensmening, måste det nämligen krävas att redskapet beträffande verkan och ändamålär jämföriigt med etl typiskt vapen. Om önskemål om enprecisering av rättsläget skall tillmötesgås, kan della enligl RÅ:s meninglämpligen tillgodoses på det sättet all bland de i 1 § första slyckel Ivapenlagen uppräkriade projektilerna uttryckligen nämns harpun och pil. Skullebeträffande harpungevär en lagändring av tillslåndsplikten enligl 5 §vapenlagen vara önskvärd kunde i andra stycket i detta lagmm en särskildreglering införas om begränsning liknande den som gäller för luft- eller Qädervapen. Klassificering av harpungevärmotiveras enligt med att funnit att ellrättsfall i högsta domstolen medfört tillämp-ningssvårigheler. I promemorian konslalerasall ifrågavarande rättsfall inle borde medföra några problem men man vill ändå lillgodoserikspolisstyrelsens önskemål genom atl införa klassificering av harpungevär.Eftersom några egentliga skäl för sådan klassificering ej anförts avstyrkerhovrätten förslaget. Statens kriminaltekniskalaboratorium erinrar om atl dåvarande statenskriminaltekniska anstalt log ställning i frågan om harpunvapen var att anse somtillståndsplikliga skjutyapen. Anstalten menade, alt alla lyper av harpunvapen- gummibands-, spiralQäder-, luft-, kolsyre- och kmldrivna - måste betraktassom vapen enligt den då gällande vapenförordningen. Med hänsyn lill alt harpunvapnenshuvudsakliga användningsområde är harpunering av fisk och inte målskjutningmenade anstalten vidare, atl förordningens undanlagsbestämmelser inle vartillämpliga. Laboratoriet delar i princip helt anstaltens uppfallning all Prop.1981/82:1 97 harpunvapen oavsett ulskjulningsprincip - är atl hänföra till gruppen tillståndsplikligavapen. Vapenlagens tillämplighet på harpunvapen har berörts i prop. 1973: 166.Där nämns l.ex. begreppet "avslåndsverkan", etl i många styckensvårtolkat begrepp. Mol bakgrund av avgöranden i högsta domstolen slås fast,alt det är vapnels "prestanda" som skall ligga till grund förbedömningen. anger i sina föreskrifter m.m. till vapenlagsliftningen,all lillslånd krävs för innehav av "harpunvapen, vars projektil ulan tillkoppladlina har effeki på längre avslånd än ". Någon närmare tolkningav begreppel "effeki" i della sammanhang ges inle. Del är naturiiglalt alla dessa nya begrepp som införts har skapal osäkerhel vid lillämpningenav vapenlagen. Laboratoriet har ingen klar uppfallning om var gränsenskall sältas mellan lillståndsfria och tillståndsplikliga harpunvapen ochlaboratoriet hälsar därför med tillfredsställelse förslagel om klassificeringäven om det ur laboratoriets synpunkl vore bättre om en klassificering kundeundvikas och i stället alla harpunvapen - bortsett från rena leksaker - blev tillståndsplikliga. Närdet gäller förslaget atl trumma (cylinder) till revolver bör ingå bland tillståndsplikligadelar har några remissinslanser lämnal synpunkler på della förslag. Statens kriminaltekniskalaboratorium anför all i gällande vapenlag revolvertrumma inle upptas som ensådan del till skjulvapen vilken faller under lagens beslämmelser. Däremot är"löst slutstycke" och "pipa till skjulvapen" upptagna somvapendelar på vilka lagen äger lillämpning. Laboratoriet har i några fallyttrat sig i frågan om revolvertrumma varit atl betrakla som licenspliktig del.Laboraloriel har därvid gell ullryck ål den uppfattningen, att enrevolvertrumma är en kombination av pipa, patronläge och magasin och därigenomen sådan vapendel som faller under bestämmelserna i 1 § 2 b VL. Alt nu trumma lillrevolver preciseras bland lillslåndskrävande delar anser laboratoriet i principbra. Enligt den nuvarande och även den föreslagna lydelsen gäller lagen löstslutstycke etc. Laboraloriel finner ullrycket "lösl" tvetydigt och utlryckelskulle i många sammanhang kunna medföra att beslämmelsen tolkas olika.Slutstycke, pipa, eldrör och Irumma till skjutvapen är enligt laboratorietsuppfattning delar som alllid bör omfallas av VL:s beslämmelser oberoende av omdelarna är lösa eller fästa till ell vapen eller annal föremål. Ullrycket "lösl"bör därför ulgå och ändringsförslagel enligl laboraloriels uppfallningomformuleras till "b. slulslycke, ljuddämpare, ddrör, pipa eller trummatill skjutvapen". Statens naturvårdsverkanser att begreppel trumma är felaktigt och alt detta bör ersättas med ordet"cylinder". Svenska Jägareförbundetpåpekar all av förslaget till övergångsbestäm-7 1981182. 1981/82:1 98 melserframgår all om någon innehar lös Irumma lill revolver vid vapenlagensikraftträdande, är denne skyldig ansöka om innehavslillslånd inom viss lid.Eftersom begreppel "lös Irumma" kan missuppfallas då del kan avsealla irummor, eller rallare cylindrar, som kan las loss från vapnen, bör enligtförbundels uppfattning i övergångsbestämmelserna 2 p orden "... lös trummatill revolver ..." ersättas med "... lös cylinder till revolverutöver den cylinder som behövs för all revolvern skall vara brukbar ...". RikspoUsstyrelsenanser all övergångstiden bör göras rdalivl lång förslagsvis elt år. Svenskapistolskytteförbundel kan godla ändringen men framhåller atl övergångstiden ejbör understiga . Innehavare av lös irumma lill vapen som innehas medtillstånd borde få inneha trumman efter anmälan till polismyndighelsom förslagsvis på vapenlicens antecknar atl licensen även avser lös irumma. 1promemorian föreslås att undantaget i 4 § 3 VL i förtydligande syfle ändras såatt det endast omfattar "centralantänd" hagelpalron eller länd-halldärtill. Eftersomdet uppenbarligen i viss omfattning åter finns stiflanländ hagelpalron ihandeln bör enligt lagtexten kompletteras med "hagelpalronmed central- eller sliftanländning eller ländhatl därtill". Kriminaltekniskalaboratoriet konslalerar all avsiklen med all införa uttrycket "cenlralantändning"är att lagen därigenom kommer att gälla kantantändningspalroner med hagelladdning.Del finns dock numera även hagelpalroner främsi avsedda för enhandsvapen ikaliber 44, 38, 357 etc. Med den lydelse ändringsförslagel har, skulle sådana hagelpalronervara tillslåndsfria. Laboratoriet anser, att del saknas skäl varför dessa typerav hagelpalroner med kantantändning inle är det. Enligl jaklsladgan (1938:279)får vid jakl inte användas slälborrat skjul vapen med mindre kaliber än 36. Ällade nämnda finkalibriga typerna än hagelpalroner är -vare sig de är avsedda för kantantändningeller cenlralanländning - förbjudna vid jakt. Laboraloriel föreslår därför,all 4 § 3 VL omformuleras till all avse "hagelpalron, avsedd för vapen ikaliber 36 och siörre, eller tändhall därtill". Då ländhalt lill vissa hagelpalronerär tillslåndsfria, synes det inkonsekvent aU tändhatl, avsedd för kulpatron medcenlralanländning, inle är upplagen som lillslåndsfri.