prop · G503126 · 1981-12-31 00:00:00 — Vadgäller utrymme för träningsredskap och sjukgymnastik vill bostadsstyrelsenutifrån sin erfarenhet framhålla alt del i många fall kan bli fråga om behov avett ökat utrymme av bostadsytan som måste tillgodoses genom tillbyggnad. Detkan således ofta handla om kostnadskrävande åtgärder varför höga krav börställas på styrkande av behovel av dessa. Vadgäller simbassäng konstaterar att det i samtliga fall måstebli fråga om inomhusbassäng som oftast medför en mycket kostnadskrävandetillbyggnad. Styrelsen ställer sig mycket tveksam fill hur över huvud taget enprövning av behovet och en ekonomisk bedömning skall kunna göras och avstyrkerförslaget. Beträffandeutrymme för ADL-träning hänvisas till vad som sagts ovan angående träningsmm. Närdet gäller frågan om atl avskilja en del av föräldrarnas bostad för en mjukövergång till egen bostad på annat håll förutsätter att det ärfråga om att genom en omdisponering inom befintlig bostad ge den handikappademöjlighet till viss avskildhet och atl det således inte är fråga om atttillskapa en komplett bostad för den handikappade. Med denna fömtsättningtillstyrks förslaget. Bostadsstyrelsenfömtsätter vidare i det fall anpassning för hobbyverksamhet kan vara befogadatt detta kan göras inom befintlig byggnad inklusive eventuella biutrymmen somkan finnas tillgängliga i särskild byggnad på fastigheten. Bostadsstyrelsenvill framhålla att ärenden av denna typ ofta är mycket svårbedömda på gmnd avofullständigt underlag för länsbostadsnämndernas prövning. Beträffandeförslaget att behovet skall vara konstaterat med hjälp av test villbostadsstyrelsen påpeka att test inte kan utföras vid samtliga sjukhus och allväntetiden för sådant test kan vara upp fill . Vidare kansådant test inte utföras på mycket små barn. Detta innebär att ett krav om testi varje enskilt fall inte kan fillgodoses. Iregel har det inte förelegat några svårigheter alt bedöma behovet av erforderliga åtgärder i de fall utredningen gjorts av arbetsterapeut. Där emot brister läkarintygen ofta vad gäller behövliga åtgärder, vilket torde ha sin förklaring i att en läkare oftast inte i detalj har vetskap om erforderliga åtgärder i bostaden i det enskilda fallel. Prop, 1981/82:126 79 finner det angeläget att ettåtgärdsprogram upprättas i vaije enskilt fall där större saneringsåtgärderbedöms nödvändiga. Åtgärd sprogrammet bör innefatta samtliga erforderligaåtgärder, dvs. även sådana åtgärder som t. ex. utbyte av gardiner och möblersom dock måste göras på den handikappades egen bekostnad. Vad gäller förslaget att begränsa saneringen till ennormalstor bostad ifrågasätter möjligheterna alt göra en sådanavgränsning. Svårigheter kan exempelvis uppstå i en större redan befintligvillafastighet där avgränsning till en yta motsvarande en normalstor bostadskulle innebära att den allergiske inte kan vistas i alla bostadsutrymmen. Idessa fall bör undantag kunna göras från den föreslagna begränsningen. har numera som regel i samband med besvärmedgett att bidrag för begränsade åtgärder får utgå för sanering i biutrymmenexempelvis gillestuga, för atl allergiska barn inte skall utestängas frånfamiljegemenskapen. Standardhöjande åtgärder av större omfattning Beträffande det exempel som angetts (sid 42) avseendetillbyggnad av bottenplanet med hygienutrymme vill framhållaföljande. I regel beviljas bidrag för anordnande av extrahygienutrymme i bottenplanet om nödvändiga bostadsfunktioner kan tillgodoses diiroch en installation av exempelvis trapplift skulle ställa sig avsevärt dyrare.Bidrag -ofta i kombination med bostadslån beviljas också om åtgärden innebäratt bostadsytan måste utökas genom tillbyggnad. Styrkande av behov avanpassning Som tidigare berört brister oftaläkarintygen beträffande de för handikappet nödvändiga åtgärderna. Dettagäller inte bara i samband med allergi utan alla slag av handikapp. Det ärdärför viktigt alt läkarintygen utformas så att de kan ligga till grund för enbedömning av behovet av åtgärder. Förslaget att en blankett för ändamålet skulle utformaskan enligt mening vara befogat. Utformningen måste dock nogaövervägas. Svårigheten är att få fram en blankett som kan inrymma alla erforderligauppgifter som behövs vid bedömningen i det enskilda ärendet. Det är relativt vanligt förekommande alt den handikappadehar önskemål om olika åtgärder som i största allmänhet tillstyrkts i läkarintygutan att åtgärdsbehovet verifierats. En lösning vid mera omfattande åtgärdsbehovvore att läkarintyget begränsades lill utlåtande om handikappets art och de funktionsnedsättningarhandikappet medför. Intyget skulle i sådant fall kompletteras med ett avarbetsterapeut utarbetat åtgärdsprogram som tagits fram i samråd med denhandikappade vid hembesök. Vid enklare åtgärder som inle kräver hembesök tordeläkarintyg vara tillräck-hgl. Återanvändning av vissa anordningar avser att i kommande anslagsframställningredovisa erfarenheterna kring denna verksamhet och bedöma förutsättningarna fören fortsatt hantering som på grund av bland annat skärpta säkerhetskrav förlyftanordningar har förändrats väsentligt. Äldre lyftplattor synes i regel inteuppfylla dessa krav. Upplysningsvis kan nämnas att ibesvärssammanhang numera konstaterat atl endast lyftplatta som säkerhetsmässigimotsvarar egenskaperna hos typbesiktigade lyftanordningar bör komma i fråga. Till-lämpningsföreskrifternahar ändrats i anslutning härtill. 1981/82:126 80 Socialstyrelsen:Det är positivt att man tar upp behovet för handikappade ungdomar att få enavskild del av familjens bostad för att kunna träna sig för ett självständigtliv. Även för andra handikappade familjemedlemmar kan det finnas behov av enavskild del och en möjlighet lill privatliv. anser därför attbidrag skall kunna utgå till ett sådant arrangemang oavsett den handikappadesålder och även om det inte föreligger träning för ett självständigt liv. Socialstyrelsenvill även understryka det angelägna i att önskemålet om bidrag till anpassningav fritidsbosläder behandlas och vill här endast framhålla altrekreationsmöjligheterna för människor med vissa funkfionsnedsättningar ärytterst begränsade. Socialstyrelsenansluter sig till förslaget - att samhällets stöd för individuell anpassning avbostäder utvidgas till att avse även mer omfattande åtgärder som behövs förrehabilitering, sjukvård och funktionsträning i vid bemärkelse. Vidareansluter sig till de förslag som avser allergisanering. Statenshandikappråd: Frågan om bidrag för anpassning av fritidsbostäder har förts framvia önskemål från handikapporganisationerna och motioner i . En motioni ärendet har överlämnats till fritidsboendekommil-lén, som dock inle i sittdelbetänkande Ds Bo 1981:3 berört frågan. Risken är uppenbar, att frågan somvarit aktuell , ytterligare förhalas. Rådet anser, att detär en brist i utredningen, att man inte berört problemet, som borde lösts isamband med översynen av bostadsanpassningsbidraget. Förallergiker har framförts att berättigade krav på bostadsanpassning inle kan fillgodoses.Rådet ansluter sig lill de synpunkter, som framförts i del bifogade yttrandetfrån . Stockholmskommun: finner det svårt att bedöma den nu föreslagna nyastödformen främst beroende på avsaknaden av förslag till författning. Kontoretvill emellertid framföra följande synpunkter. Fördet första kommer det att bli svårt att avgöra vad som är att betrakta som standardhöjande åtgärder och som skall bli föremål för bostadsan passningsbidrag i vanlig ordning. Ipromemorian sägs bl. a. atl åtgärd, t. ex. simbassäng, som medför stora kostnaderför byggande och underhåll, skall stödas endast om den är oundgängligennödvändig med hänsyn till handikappet och om en ekonomisk bedömning visar attsamhällets kostnader, inklusive framtida reparationskostnader, blir klartlägre än kostnaderna för någon annan lösning. Denna bedömning bör ankomma på iförsta hand länsbostadsnämnden. Här framgår inte klart vad som menas. Sannoliktkan stödet inle bli aktuellt för personer som bor i tätorter medbadanläggningar inom räckhåll för färdtjänsten. Behovetav åtgärd skall styrkas av läkarintyg. Här kan man befara olika praxis frånskilda intygsskrivare särskilt då rörande behovet av bastu, som i promemoriansägs kunna behövas för atl mjuka upp lederna. Här kan man vidare vänta en storefterfrågan på stöd som tyvärt endast kan ges fill personer som redan har enbostad med utrymme härför, t. ex. villa. Utrymme för hobbyverksamhet, somockså enligt förslaget skall kunna stödas, har ungefär likartad karaktär.Kontoret är i princip inte negativ mot åtgår- 1981/82:126 81 derför att hjälpa handikappade men vill framhålla att handläggare och beslutsfattarekommer att ställas inför mycket besvärliga bedömningsproblem. Kontoretinstämmer i kravet på dokumentation av diagnostiserad allergi. En sådan regelhar i princip redan tillämpats i . Kontoret har inte uppfattatatt det medfört besvär för någon part. Att program upprättas för en totalallergisanering i den handikappades bostad uppskattar kontoret som riktigt. Attinkludera lösa inventarier, t. ex. gardiner, sängkläder och möbler, kandäremot enligt kontoret inte självklart anses höra till de åtgärder som skastödas med bostadsanpassningsbidrag eller lån. Sådana saker torde närmast kunnajämföras med t. ex. luflrenare. Ersättning för sådan söks hos landstinget.Skulle det inte vara möjligt att utnyttja landsfingsbidrag bör det undersökasom inte den handikappersättning som lämnas av kunde omfattaersättning för nödvändigt byte av inventarier. Förde åtgärder, som är knutna fill bostaden som byggnad, bör bostadsanpassningsbidragutgå som tidigare men med belopp som motsvarar den verkliga kostnaden förarbete och standardmaterial och inte som med ett icke kostnadstäckandeschablonbelopp. Begränsningentill normalstor bostad är enligt kontoret i och för sig befogad. Det bör dockanges vilken måttstock som ska användas för att bestämma vad som är normalstort. Fråganom stöd till inventarier bör enligt kontoret bli föremål för förnyad översyn. Eskilstunakommun: Kontoret har inget att erinra mot förslaget beträffande rehabiliteringoch funktionsträning som helhet. En viss risk för en ökad isolering av dehandikappade finns dock. Kontoretkräver regelmässigt att behovet av de sökta åtgärderna när detgäller allergisanering är styrkt med någon form av test av exempelvis RAST-eller punkttyp. Upprättandetav ett åtgärdsprogram i samband med ansökan finner vi vara ett bra förslag.Kontoret ställer sig tveksam till arbetsterapeuternas kompetens i dettaavseende. En yrkesgrupp med större insikt i allergifrågor bör stå förupprättandet av dessa program. Bostadsanpassningsbidragbör utgå till den del av åtgärderna som berör själva huset, ytskikt etc, ej fillinventarier, textilier o.dyl. Vidare ser vi positivt på att försöka begränsastödet till en normalbostad. Avsaknaden av förslag till författningstext ochdefinitioner på begreppet normalbostad gör det svårt att ha någon merpreciserad uppfattning. Linköpingskommun: Vad som föreslås beträffande stödberättigande åtgärder finner vivälbetänkt och har således ingenting atl erinra mot. : Styrelsen anser att stödet för bostadsanpassning börkompletteras så att Stöd kan utgå för de standardhöjande åtgärder som denhandikappade behöver och som exemplifieras i utredningen. ---- Idetta sammanhang vill styrelsen påpeka att utredningen inte beaktatfrågan om kostnaderna för att återställa en lägenhet som anpassats. Bostadsanpassningsbidragutgår inte för installation av s.k. trygghetslarm, men kostnaderna kan fåräknas in i låneunderlaget för bostadslån. 6 1981/82. Prop.1981/82:126 82 Systemetmed larmanordningar har förändrats. installeras mestadels portablalarmanordningar som är kopplade till telefonen. Dessa borde enligt styrelsenkunna räknas som tekniska hjälpmedel. Styrelsen anser atl gränsen mellan vadsom kan räknas som tekniska hjälpmedel, som bekostas av sjukvårdshuvudmannen,och vad som kan ingå i bostadsanpassningsbidraget bör vara rörlig på så sättatt den enskilde inte drabbas. Handikappinstitutet:- Kartläggningenvisade att många handläggare anseratt det förekommer visst missbmk av bidraget när det gäller bort-tagning avheltäckningsmattor. Vi stöder därför i princip krav på skärpt prövning av attdet verkligen föreligger ett behov samt av åtgärdsprogram. ärdet dock stor brist på allergologer, och även av annan personal inom landstingenmed god kunskap om allergifrågor. Till detta kommer att vissa typer avöverkänslighet kan vara svår att styrka genom diagnostisk test. Enligt vårbedömning är det därför inte realistiskt att ställa krav på test ellermotsvarande och på åtgärdsprogram i dagens läge. Innan sådana krav ställs börman se till att det ute i landet finns tillräckliga resurser och tillräckligakunskaper för att kraven ska kunna uppfyllas. Vianser atl läkarintyg i allmänhet endast bör styrka funktionsinskränkningen. Vilkaåtgärder som behövs med hänsyn till handikappet bör bedömas av arbetsterapeuteller person med motsvarande kompetens om aktuellt handikapp. : Det finns handikappade som är i ständigtbehov av funktionsträning för att klara den dagliga livsföringen. Att utanförinstitutionen få denna träning är både svårt och kostsamt. Med anledning härav fillstyrkerförbundet förslaget. : Vi instämmer i att det inte behövs vidgning avtillämpningsområdet när det gäller utemiljö, gemensamma utrymmen. Dämtöver börkommunen uppmärksamma och svara för åtgärder för att förbättratillgängligheten i bostadens närmiljö. Vi accepterar inte de föreslagnaändringarna beträffande allergisanering. HCK ansluter sig till de synpunktersom framförts i yttrande från . Avsnittetom styrkande av behov av anpassning är mycket viktigt. Del är här somtyngdpunkten vid handläggningen bör läggas. En riktig handläggning är denbästa garantin för att bosladsanpassningen blir bra för den sökande. Vi anserdet helt felakfigt att omtanken vid handläggningen ska träda i kraft närbeloppsgränsen överskrids. Då gäller omsorgen ofta att pmta på åtgärder somkanske är mofiverade. Del kan behövas lika stora insatser för att åtgärdernaska bli bra oavsett om kostnaden är 5000 eller 50000. Kravetpå bidrag för anpassning av fritidsbostäder har framförts från HCK i mångasammanhang. Frågan har förhalats och vi kräver att denbehandlas i samband med översynen. : anser att frågan om "standardhöjandeåtgärder av störte omfattning" behöver belysas ytterligare. Prop.1981/82:126 83 : SRF föreslår när del gäller de delar i utemiljön och gemensamma utrymmen som inte omfattas av bostadsanpassningsbi draget att kommunen tar fram planer för hur också dessa delar ska bli tillgängliga, orienterbara och användbara, saml ålägger fastighetsägaren att arbeta i denna riktning. Utvidgningenav bidraget på ovanstående punkter (rehabilitering och funktionsträning)innebär en positiv förändring. Del är viktigt atl den sammanfattandebeskrivningen av bidragets användningsområde som används i olikainformationsmaterial omfattar alla de funkfioner som stödet kan användas för.Det finns annars risk för att bidraget inle kommer att utnyttjas i denutsträckning som det borde. Positivt är förslagen omatt stödet ska kunna beviljas för standardhöjande åtgärder av störreomfattning. Riksförbundetmot Astma-Allergi: Det är viktigt att begreppet "test"får en vid tolkning därför att det är ytterst få av de här aktuella överkänslighetsreaktionerna som går att mäta med hud- eller blodprovs test. Dessutomskulle vi vilja veta vilka arbetsterapeuter som har så god kännedom iallergifrågor så att de kan upprätta ålgärdsprogram? Utredarnahar såvitt vi kan förstå väldigt liten kännedom om resurserna för allergi vården. De som får vård är de svårast allergisjuka. Att därutöver begära att läkaren för att styrka skall fillhandahålla under sökningar i form av fidsödande tester är orimligt. mot Astma-Allergi att det inte skall ställas högre krav påde allergi- och astmasjuka än vad som ställs på andra handikappgrupper när detgäller bedömning av åtgärder som är stödberättigade. ---- Vitolkar detta så att bidrag även skall kunna ges till möbler och övrigainventarier för att nå den totala effekten av saneringsåtgärder. 4 Stödets utformning. Avde remissinstanser som har yttrat sig om formen för stödet till standardhöjandeåtgärder av större omfattning är flertalet, däribland ,tveksamma till det föreslagna lånet. Några remissinstanser efterlysersamordning mellan de olika finansieringsmöjligheter som finns och att reglernaför förbättringslångivningen ses över. Ettantal remissinstanser ifrågasätter bidragsgränsen . Bostadsstyrelsen:Med hänsyn till kostnadsutvecklingen föreslår bostads styrelsen att maximigränsen höjs fill . Förslaget synes inte medfö ra några kostnadsökningar av betydelse för statsverket i förhållande till fömtsatt tillämpning av nuvarande maximigräns. Styrelsen har även över vägt att helt slopa denna riktpunkt för bidraget men har funnit lämpligt att den bibehålls dels som riktpunkt för bidragsgivning för generell anpassning i samband med nybyggnad, dels som riktpunkt för att avgränsa de ärenden som bör decentraliseras fill kommunerna. Bostadsstyrelsenanser att förslaget om att tillskapa en ny läneform kommer att medföraavsevärda svårigheter såväl med avseende på administration som tillämpningenav föreslagna bestämmelser. Prop.1981/82:126 84 Styrelsenanser således att det är omöjligt att utan mycket omfattande utredningsinsatserkunna bedöma fastighetens marknadsvärde i annat fall än vid försäljning. Närdet gäller småhus finner styrelsen vidare att det inle kan anses rimligt att kvarboendeanhöriga skall åsamkas kostnader när behovet av åtgärderna upphör (denhandikappade avlider, tas in på långvård eller t. ex. flyttar till egenbostad). Det synes vidare uppkomma egenartade konsekvenser vid dödsfallberoende på om den handikappade varit fastighetsägare eller inte. Ävennär det gäller hyres- och bostadsrättslägenheter torde några bedömningar avmarknadsvärdet vara omöjliga att göra annat än i samband med försäljning. Enkoppling till t. ex. möjligheterna atl inom ramen för bmksvärdesprincipenbedöma fömtsättningarna för förtäntning och amortering av den standardhöjandeåtgärden torde vidare medföra merarbete för kommuner och länsbostadsnämnder. Vadbeträffar flerfamiljshus är fastighetsägaren kanske inte alltid villig att taupp ett lån enligt föreliggande förslag. Styrelsen anser del inte möjligt attinföra några tvångsmedel som atl t. ex. koppla samman det tänkta lånet föranpassningen med villkor för att erhålla statligt bostadslån. För övrigt torde standardhöjandeåtgärder av större omfattning i flerfamiljshus i regel mbriceras som uppmstningsom bör samordnas för hela fastigheten och stödjas med vanliga bostadslån. Beträffandebostadsrättsföreningar torde svårigheter föreligga att få en förening att svaraför ett lån eftersom det i praktiken endast torde vara bostadsrättshavaren somkan utnyttja värdet av den standardhöjande anpassningen vid en försäljning avlägenheten. Slutligen uppkommeromfattande administrativa svårigheter som bevakning och uppföljning av denföreslagna låneformen. Det ligger bl. a. knappast i fastighetsägarens intresseatt upplysa om den handikappades avflyttning eller frånfälle eftersom dettakan förorsaka fastighetsägaren en merkostnad genom att lånekostnaden skallbörja betalas. avstyrkerförslaget och föreslår att i stället bestämmelsen (§ 3) angående standardhöjandeåtgärder ändras så att möjligheter öppnas till en generösare bedömning av bostadsanpassningsbidrag.Styrelsen är medveten om vad som framförts i promemorian beträffande de storaproblem som begränsningen i den nuvarande bestämmelsen innebär. En möjlighettill en generösare bidragsgivning är att begreppet mindre omfattning itillämpningen skulle kunna omfatta åtgärder upp till den lägsta kostnaden somberättigar till bostadslån, f. n. Beloppet bör påmotsvarande sätt anknytas till kostnad per lägenhet vid flerfamiljshus. Utöverdetta belopp bör sedvanligt bostadslån utgå. Enligt styrelsens mening börövervägas om inte bestämmelsen angående standardhöjande åtgärder även böromfatta en regel om möjligheten att kombinera bidraget med bostadslån,alternativt ersätta bidraget med ett bostadslån som är räntefrittoch stående. Härigenom uppnås syftet med den föreslagna utvidgningen av stödetså atl särskilt sådana åtgärder som har samband med rehabilitering,funktionsträning och sjukvård kan ges statligt stöd. Prop.1981/82:126 85 : Rådet anser att förbättringslånebestämmelsernabör ses över och eventuellt samordnas med det nya stöd, som föreslås för standardhöjandeåtgärder av större omfattning. För många olika stödmöjligheter kan skapabedömningssvårigheter för såväl sökande som handläggare. Beträffande bidragsbeloppet är problemet , enligtrådet, den osäkerhet som råder hos vissa kommuner och lånsbostadsnämnder omhur 20000 kr.-gränsen skall tillämpas. Bostadsanpassningsbidraget bör ses somen social rättighet, som skall utgå om den sökande uppfyller vissa villkor. Förövrigt måste ju de åtgärder, som ska finansieras med bostadsanpassningsbidragetstyrkas. Gränsen skulle således inte behövas, om man utgår från att de åtgärdersom krävs på gmnd av handikappets svårighetsgrad och bostadens utformning ärnödvändiga och berättigade. : Den stora nyheten i förslaget är det räntefriaoch amorteringsfria lån som kan utgå fill standardhöjande åtgärder. Om dettaförslag genomförs kommer väsentliga förbättringar kunna genomföras för dehandikappade. kommun:---- Departementets allmännamålsättning att "statligt stöd bör dock inte kapitaliseras iöverlåtelsevärden som enskilda kan tillgodogöra sig vid en försäljning"förefaller oss något irrelevant. Därtill kommer problem i samband med akfiveringenav lånet som kan leda till subjektiva värderingar, tids- och kostnadskrävandetvister etc. föreslår mot bakgrund av ovan sagda atlnuvarande bidragssystem utökas så att även stöd lill standardhöjande åtgärderkan utgå. : Även utformningen av stödet till standardhöjandeåtgärder av större omfattning i vissa fall som ett räntefritt stående lån finner vi ändamålsenlig. : Formen för detta stöd larstyrelsen inte Här behövs emellertid en samordning mellande olika finansieringsmöjligheterna, dvs. bostadslån för ombyggnad,förbättringslån och bostadsanpassningsbidrag. :-- Det som man skulle vilja vela är omdel kan finnas personer som inte är förbättringslåneberättigadeoch som inte klarar av ett bostadslån. Om så är fallet anser vi att förbättringslånebestämmelsernabör ändras så att fler blir berättigade till förbättringslän. 20000 kr.-gränsen misstolkas ofta. Vi tror alt delta berorpå att paragrafen och föreskrifterna är oklart formulerade. Vi anser attparagrafen och/ eller föreskrifterna bör omformuleras så att det klart framgårhur gränsen skall tolkas. : Handikappinstitutetskartläggning bekräftar den kritik som DHR bl. a. framfört tillbostadsstyrelsen, nämligen att på vissa håll anser såväl de kommunalahandläggarna som länsbostadsnämnderna alt endast lyftanordningar kan motiverahögre bidrag än . medan man på andra håll gör en generösare tolkning. 7 1981/82. 1981/82:126 86 accepteraett dylikt godtycke i tolkningen av bestämmelserna. Detta drab bar hårt dem som behöver mer omfattande anpassningsåtgärder. DHRföreslår att taket på . slopas - vi kan inle acceptera en gräns somhåller bidragen nere. Det är den enskildes behov som måste vara avgörande. Förbundetinstämmer i att det inte går att lösa dessa standardhöjande åtgärder genom enfinansiering med förbättringslån eller bostadslån då det kan medföra betungandekostnader för den handikappade. Förbundet instämmer i förslaget att detta stödutformas som ett räntefritt lån som alltså inte kostar den handikappade ellerfastighetsägaren något. Till skillnad från förslaget bör länet avskrivasomedelbart. : HCK anser att förbätt ringslånebestämmelserna bör ses över ytterligare och eventuellt samord nas med andra stödformer. Idet informationsmaterial som framställts, både från Hl och ,har beloppsgränsen fått en framträdande plats vilket ytterligare bidragit tillden felaktiga tolkningen.