prop · G503177 · 1981-12-31 00:00:00 — DMöjligheten att besluta om avverkningav myckel gammal skog som växer dåligtutvidgas genom en ändring av 6 § skogsvårdslagen. Det nu gällande kravet på attden låga tillväxten enbart skall vara förorsakad av röta och självgallringslopas. Dessutomföreslåsalt vidtar en justering av föreskriftema om lägstaslutåldrar för skog av dålig kvalitet. Utdrag ur utredningens författningsförslag Lag omändring i skogsvårdslagen (1979:429) Härigenomföreskrivs att 6, 14 och 16 §§ skogsvårdslagen (1979:429) skall ha nedanangivna lydelse. Om ettskogsbestånd är överårigt och markens virkesproducerande förmåga tas till varaendast i ringa utsträckning på grund av röta eller .självgallring i hcsiändet.lar besluta att beståndet skall slutavverkas och ny skoganlag-' gas. Om ettskogsbestånd är överårigt och markens virkesproducerande förmåga tas till varaendast i ringa utsträckning, får besluta att beståndetskall slutavverkas och ny skog anläggas. Skogsmarkensägare svarar för att slutavverkning/>«/Wi',v så att en jämn åldersfördelningav skogen på hans brukningsenhel främjas. Regeringen eller myndighet som regeringen bestämmermeddelar föreskrifter om hur stor andel av en brukningsenhets skogsmarksareal somårligen eller eljest fär slutavverkas. Skogsmarkens ägare svarar för att avverkning utförs i den omfattning.som är ändamålsenlig med hänsyn till skogslillståndel på hans brukningsenhel.Sliitavverkning skaU bedrivas A att en jämn åldersfördelning av skogenpå brukningsenheten främjas. Regeringen eller myndighet som regeringen bestämmermeddelar föreskrifter om skyldighet att genom sliitavverkning eller gallringperiodvis avverka en virkcskvantiiei som motsvarar ålminsione hälften av vadsom är möjligt au avverka på brukningsenheten Skogsvårdsstyrelsenfär i särskilda fall medge undantag från första stycket. 2,hur stor andel av en brukningsenhets skogsmarksareal som eller eljestperiodvis lar slutavverkas. får isärskilda fall medge undantag från första stycket. skallpå begäran meddela beslut på förhand huruvida viss avverkning är förenlig med13 eller 14 §, Skogsvårdsstyrelsenskall på begäran meddela beslut på förhand huruvida viss avverkning ärförenlig med 13 eller I4§. Sådant beslut skall också meddelas i fråga om avverk-ningsskyldighelsom avses i 14 § andra stycket 1. Dennalag träder i kraft den . Vid beräkningen av den minsta virkeskvanfitetsom avses i 14 § andra stycket 1 skall dock perioden räknas från och med den 1juli 1977. Förordningom ändring i skogsvårdsförordningen (1979:791) Härigenom föreskrivs att 6 och 13-16 §§ skogsvårdsförordningen (1979:791) skallha nedan angivna lydelse. Markens virkesproducerandeförmåga skall i fall som avses i 6 § skogsvårdslagen (1979:429) anses tillvaratagenendast i ringa utsträckning, närbeståndets tilWåxt på grund av röta eller självgallringär mindre än hälften av vad ett nytt bestånd kan producera i genomsnitt. Markens virkesproducerandeförmåga skall i fall som avses i 6 § skogsvårdslagen (1979:429) ansestillvaratagen endast i ringa utsträckning, när beståndets tillväxt är mindreän hälften av vad ett nytt bestånd kan producera i genomsnitt. 1. den tidigaste si utavverkningsålder som skall gälla för olika trädslag meddelarföreskrifter om den tidigaste slutavverknings-ålder soni skall gälla för oiika trädslag inom skilda delar av landet på mark inomskilda delar av landet på mark av olika bonitet, 2.hur stor andel av en brukningsenhets skogsmarksareal som eller underandra perioder får slutavverkas. Föreslagenlydelse av olika bonitet. Föreskrifterna enligt 13§2 skall inte gälla för sådana bmkningsenhe-ter på vilka det enligt vedertagna bedömningsnormerinte kan produceras större virkesmängd än- . Den minsta virkeskvanitetsom avses i 14 § andra stycket 1 skogsvårdslagen (1979:429) beräknas.med ledningav de uppgifter om skogstill-slåndel på en brukningsenhel som ligger liU grundfor laxeringsvärdel meddelar närmare föreskrifter om sådankvantitet och föreskriver inom vilken period avverkningsskylcUgheten skall fullgöras. Skogsstyrelsenmeddelar foreskrifter otn hur stor andel av en brukningsenhetsskogsmarksareal som eller under andra perioder får slutavverkas. Föreskriftemaskall inte gälla för sådana bmkningsenhe-ter på vilka det enligt vedertagna bedömningsnormerinte kan produceras större virkesmängd än . Undantag från sådanaföreskrifter som meddelats med stöd av 13 § 2 får av andra skäl än skogligamedges endast för att möjliggöra rationella avverkningar i samverkan mellan olikafastighetsägare eller större investeringar som har varaktig betydelse förjord-el ler skogsbruket pä brukningsenheten. Undantag från sådanaföreskrifter som meddelats med stöd av 14 § andra stycket fär av andra skäl än skogligamedges endast föratt möjliggöra rationella avverkningar i samverkan mellanolika fastighetsägare eller större investeringar som har varaktig betydelse förjord- eller skogsbmket på bmkningsenheten. Medges för ett särskiltfall undantag från sådana föreskrifter som med- Medges för ett särskiltfall undantag från sådana föreskrifter som med- delatsmed stöd av 13 §2. lar det i beslutet föreskrivas att i första hand glesa och lågproducerandebestånd skall avverkas. delatsmed stöd av 14 andra stycket far det i beslutet föreskrivas att i första handglesa och lågproducerande bestånd skall avverkas. Dennaförordning träder i kraft 1981/82:177 25 Sammanställning av remissyttrandena över virkesförsörjningsutredningensbetänkande (SOU 1981:81) Skogsindustrins virkesförsörjning (exkl. kapitlen omstatligt stöd till skogsbruket och om skatter och avgifter) Efterremiss har yttranden över betänkandet avgetts av ,kammarkollegiet, (), (),lantbruksstyrelsen, ,, (), statens lantmäteriverk (LMV), statens industriverk (SIND), domänverket,hovrätten för nedre , kammarrätten i , Sverigeslantbruksuniversitet (SLU), länsstyrelserna i , , ,, , , Jämtlandsoch , allmänningsutredningen(Jo 1979:04), i (LO), gemensamt av Svenskapappersindustri-, . CentralorganisationenSACO/SR, (), (), gemensamt av () ochSveriges skogsägareföreningars riksförbund (SSR), industriförbund.Skogsindustriernas samarbetsutskott (), Sågverkens råvamförening.Virkesrådet i region 1, gemensamt av Virkesråden i regionerna 2 och 3,, , häradsallmänningsförbund.Svenska jägareförbundet och . Kammarkollegiethar bifogat yttranden från fem stiftsnämnder, lant-bmksstyrelsen yttranden fräntolv lantbruksnämnder och yttranden frän 17 skogsvårdsstyrelser.Länsstyrelsen i har bifogat yttranden från fyra länsorgan,i yttranden från ett länsorgan och ett företag,i yttranden från tre länsorgan och ettföretag, i yttranden från tre länsorgan samtlänsstyrelsen i yttrande från ett länsorgan. LRF/SSR harbifogat ett utlåtande av Lantbrukarnas skattedelegation. Dämtöver har ettyttrande inkommit från en enskild person. 1.3Riksrevisionsverket: Enligt RRV är det förvånande att utredningen inte, vare sig samlat eller i enskilda delar, försökt bedöma effekterna på virkesförsörjningen av sina åtgärdsförslag. Även om det är mycket svårt att göra entydiga effektvärderingar när det gäller t. ex. lagändringar borde utredningen åtminstone resonemangsvis ha belyst konsekvenserna av även denna typ av åtgärder. Sädana försök ger ett förbättrat beslutsunder lag och har dessutom ett värde vid senare utvärderingar. Utredningensuppgift har varit att klarlägga virkesutbudets karaktär. I sitt arbete meddetta problem har utredningen, enligt RRV:s mening, på ett förtjänstfullt sättbelyst såväl virkestillgångarnas omfattning som frågor rörandeavverkningsbeteende och avverkningsintensitet inom det enskilda Prop.1981/82:177 26 Den analys som görs av förändringarna ivirkesutbudet och kopplingen mellan denna analys och förslagen till åtgärder är dock inte på alla punkter lika övertygande. 1.14 : Utredningen hararbetat snabbt och med begränsade resurser. Dessa förhållanden präglar iviss mån betän kandet. ---- saknas analyser helt .------- ----- Skogsindustrins framtida utveckling och råvambehovborde ha analyserats mer ingående, eftersom dessa faktorer har storbetydelse vid val av avverkningsstimulerande åtgärder. Sex av ledamöterna i I län(, , , , och ) reserverarsig mot beslutet fill förmån för i utredningen avgiven reservation av C.Boström och G. samt särskilt yttrande av S. , B. och K. Juhiin. 1.24 Landsorganisationeh i : LO har tagit del avdet yttrande direkt till departementet som . LO instämmer i de av ovanståendeförbund framförda synpunkterna. Vi är------ från SALF:s sida tillfredsställda över att eni stort enig utredning nu lagt ett samlat förslag till hurvirkesbristen skall kunna avhjälpas. Med tanke på landets svåra ekonomiska situafionförutsätter vi att föreslagna åtgärder efter remissbehandlingen snabbt leder fillatt regering och riksdag fattar de beslut som erfordras för att skogsindustrinskall fä den råvara den behöver. 1,30 : instämmer i yttrandeavgivet av Skogsindustriernas samarbetsutskott. 1.32 Sågverkens råvaruförening:Sammanfattningsvis vill understryka sin uppfattningatt skogsbmkets lönsamhet är den långsiktigt viktigaste frågan föravverkningens omfattning och att sättet att beskatta skogsbmket på kort sikthar det största inflytandet på skogsägarnas beslut om avverkning. Dessa tvåfrågor har inte fått en tillfredsställande genomgång och lösning genomutredningens arbete. 1.33 region 1:- Lönsamhetensinverkan pä balansen mellan skogsbmk och skogsindustri berörs knappast ochutredningens förslag för förbättring av virkesmarknadens funktion för att underlättavirkesförsörjningen bygges på ett redan etablerat lappverk av administrativaregler och ekonomiska stöd. Något initiativ till nytt skattesystem har intetagits med motivering att detta blir för arbetsamt och krångligt att införa. 1.34 Virkesråden region 2 och 3: Vidärendets behandling i Virkesråden (1 och 2) har företrädare för , STIAFoch SSAF hänvisat till den socialdemokratiska och fackliga reservafionen iutredningen och reserverat sig mot de avsnitt i (detta) yttrande som striderhäremot. Prop, 1981/82:177 27 2 Virkesbehov och virkestillgång Utredningensavverkningsberäkningar och virkesbalanser har frän de allra flesta av deremissinstanser som har kommenterat dem föranlett endast detaljanmärkningar.Endast LRF/SSR och har framfört principielltavvikande meningar på väsentliga punkter. 2.3Riksrevisionsverket: Utredningens analys av virkesförsörjning en avser utbud och efterfrågan av virke för landet som helhet. Att, som utredningen gör, helt inrikta analysen på denna nivå torde, enligt RRVs mening, innebära en fara för att väsentliga förklaringsfaktorer till föränd ringarna i virkesutbudet förbises, 2.6Skogsstyrelsen:- godtar i huvudsak de nya beräk ningar och slutsatser därav som utredningen redovisar. Utredningen har dock avfrämst resursskäl fått använda lösningar i dessa nya beräkningar som någotbegränsar värdet av de resultat som kommit fram. 1970-talets faktiska utvecklinghar endast i mycket grova drag kunnat beaktas. Metoden att välja slutawerkningsbeståndhar inte kunnat varieras mellan beräkningsperioderna. Eftersomberäkningsmodellen har räknat med att man skulle avverka fleraglesa bestånd än som verkligen blivit fallet är de beräknade slutavverkningsförrädenper hektar större än vad som är möjligt att erhålla iverkligheten. Samma totala uttag kan dock uppnäs genom att man i efterhand avverkarglesa beständ utöver den normala avverkningen. Åtgärder för att stimulera sådanavverkning har beslutats av . Iförenklande syfte räknar modellen med att all avverkning i slutavverk ningsskog sker i form av kalhuggning. I verkligheten förekommer det fortfarande en hel del gallring i slutavverkningsskog. 1980-talets verkliga slutawerkningsbestånd kommer därför att ha lägre.virkesförråd än de som modellen har räknat med. Ikapitel 5--- framhålls--- att gallringarna måste mer än under 1970-taletförläggas till lövträdsrika bestånd . arnafrån beräkningen får man däremot motsatt intryck. Omman tar hänsyn till att glesa bestånd inte avverkats i förutsedd omfattningunder och att en del av de beständ som enligt beräkningsmodellenskall avverkas i verkligheten har gallrats under 1970-taletoch alltså har lägre virkesförråd per hektar måste man i verkhgheten slutavverkaen större areal än som anges i beräkningarna för att erhålla den eftersträvadeavverkningsnivån. Bedömningsvis behöver slutavverkningsarealen bli drygt 10%större än som angivits dvs . Någon mer exaktberäkning är dock ej möjlijg förrän en ny riksomfattande beräkning kan utförasmed utgångspunkt i aktuellt skogstillständ och med den nya beräkningsmodell somnu håller på att utvecklas. En sådan beräkning torde kunna påbörjas , Enav ledamöterna i (Lorentzon) anför i reservation: På gmnd av denägarförskjutning som ägt rum vill jag ifrågasätta om denrelativa fördelningen mellan möjlig avverkning på privata skogar och övrigaskogar är riktig. 1981/82:177 28 2.10Statens industriverk: Mot den genomsnitfiiga avverkningen under slutet av1970-talet på ca kan ställas det mål för skogspolitiken somfastlagts av : skogsbmket skall skötas så att en långsiktigt uthålligavverkningsnivå pä blir möjlig. De låga avverkningarna har intebara medfört problem med råvaruförsörjningen för skogsindustrin, utan synesäven ha lett till en försämring,av skogstillståndet, med bla en ökad andelöverårig skog och ökad lövinblandning. Det synes därför helt klart att störreavverkningar är befogade och nödvändiga för att säkra återväxten av skog medgod kvalitet. ----- Enlångsiktig bmttoavverkning på 73-75 milj. m'sk, dvs mot svarande utredningens alternativ A, är enligt verkets bedömning realisfisk fömtsatt att viss användning av kemiska medel kommer att tillåtas. Sammanfattningsvisbedömer verket att virkestillgången, netto, i virkesbalansen kan anges fill66-67 milj. m'sk. Detta är något lägre än utredningens alternativ A.Differensen är emellertid liten och torde ligga inom beräkningarnasfelmarginal. Ibalansen ställs tillgångar mot behov. Verket anser att som de avverkningsbaratillgångarna något överskattats enhgt alternativ A, har industribehovet på siktmarginellt underskattats. Balansen ger därför en något för gynnsam bild. Enbrist på 2-3 milj m'sk anser verket föreligga. Deutförda avverkningsberäkningarna ger ett gott underlag för att bedö ma avverkningsmöjligheterna regionalt. Det är dock tveksamt om skillna derna i fömtsättningar mellan de båda ägarkategorierna är tillräckligt beak tade i beräkningarna. Utredningensalternativ B, som speglar effekten av en temporär ökning av avverkningen under1980-talet, är kanske något orealistisk med tanke på att skogsindustrinknappast kan åstadkomma en kortsiktig temporär kapacitetshöjning av dennastorleksordning. Alternativ B är dock intressant i så motto att det visar attvissa variationer av avverkningarnas förläggning i tiden kan fillåtas utan attde långsiktiga målen för skogspolitiken äventyras. ---- detskulle ha varit värdefullt att få klarlagt hur stor del av den idagslutavverkningsmogna skogen som finns i dåhga avsättningslägen. ------ AlternativA förutsätter-- att avverkningen av lövträds virke blir störte än det beräknade behovet. Det blir därför angeläget att försöka stimulera denna avverkning i åtminstone sådan omfattning att industrins möjliga nivå för konsumtion av lövträdsvirke uppnäs. Man bör i detta sammanhang också beakta det framtida behovet av energived. ---- Blamotbakgrund av skogsnäringens utveckling bordenågra andra skogsproduktionsalternativ analyserats främst då Etteller flera alternativ som mer ingående belyser "lövträdsproblemati ken". - Ettalternativ med intensivskogsbmk nära industrierna och på goda boniteter. 1981/82:177 29 2.17Länsstyrelsen i län: Skogsindustrins tyngdpunkt har Detta förhällande berör utredningen endast flyktigt vad gällersågverken. En närmare penetrering av detta förhållande och hur det påverkat konkurrensförhåUanden,transportavstånd och virkets åtkomlighet hade varit önskvärd. ---- harreduktioner gjorts med hänsyn till naturvårdens krav och ekonomiskalönsamhetskrav med utgångspunkt att lönsamheten blir densamma under 1980-taletsom . Fråganär om reduktionerna är tillräckliga. 2.19--------------------------- Länsstyrelseni : tillstyrker alter nativ B. Fyratjänstemän i i (, , och ) anför i särskilt yttrande: fill styrker alternativ A. ---- Sannoliktskulle alternativ B ocksä innebära att vi kortsiktigt under1980-talet fick nyanlägga skogsindustri i landet. Alternativ C bör enligtlänsstyrelsens mening inte heller komma i fråga eftersom det skulle innebära ensänkning av ambitionsnivån för skogsbmket. 2.20---------------------- Länsstyrelseni : vill under stryka betydelsen av att i länet befinflig skogsindustri erhåller en långsik figt tryggad virkesförsörjning-------- . Härför fordras att förutsättningarna förberäkningarna uppfylles, dvs en intensivare och rafionell skogsvärd, samt attvirkespriserna ligger på en sådan nivå att lönsamhet uppnås även i sämreavsättningslägen. Idetta sammanhang är det utomordentligt viktigt att påpeka att det minskade virkesuttaget i område 1 beror på att virkesmängden per hektar blivit lägre än beräknat och icke pä att slutavverkningsytan varit för liten.--- ----- föratt nå produkfionsmälet måste avverkningar na förläggas till ännu mer högproducerande bestånd i stället för tvärtom eller orimligt stora slutavverkningsarealer. vill inte förorda någon av dessa utvägar utan anser att produktionsmålet mäste anpassas till det faktiska utfallet vid rätt utförd slutavverkning och god skogsskötsel. 2.21 Länsstyrelseni : Efter överslagsberäkning för av presenterade uppgifter i förhållande till det skogliga länsprogram som antagits av förefaller de beräkningar som utförs av utredningen om virkesbehov och virkestillgång, och de virkesbalanser som upprättats med ledning därav rimligt avvägda. Detsamma gäller för utred ningens huvudförslag (alternafiv A) när det gäller beräkning av den möjliga bmttoavverkningen och utredningens slutsats att anledning saknas till ändring av den ambitionsnivå för skogsproduktionen, som angavs skogspolitiska beslut. Vidare delar utredningens uppfatt ning att skogsindustrins kapacitet får anpassas fill våra skogars avkast ningsmöjligheter inom den skogspolitiska ramen. 2.27Sveriges arbetsledareförbund: SALF delar i allt väsentligt utredning ens grundläggandeutgångspunkter som t ex principerna om en lång- 1981/82:177 30 siktiganpassning mellan skogsindustrins råvarubehov och möjlig avverkning med hänsyntill skogstillväxten. ------ SALFmenar--- att det under kommande I O-årsperiod är möj ligt att avverka mer skogsråvara än vad som är långsiktigt möjligt enligt nämnda riksdagsbeslut, eftersom man haft betydan de underavverkning. Denna högre avverkningsnivå kan således temporärt upprätthållas utan att den långsiktiga avverkningsnivån sätts ät sidan. Det är särskilt viktigt att sä sker för att utnyttja den överkapacitet som finns inom skogsindustrin och därmed förhindra en betydande kapitalförstöring. Tidsutrymme skapas därmed även för en kontrollerad strukturanpassning av skogsindustrin fill den långsiktiga avverkningsnivån. SALF delar leda möterna och med fleras uppfattning att det vore felaktigt att inte utnyttja denna möjlighet. 2.28 : TCO vill särskilt framhålla vikten av att så kraftfullaavverkningsfrämjande åtgärder vidtas, att det blir möjligt att realisera ettutvecklingsförlopp sOm motsvarar Virkesförsörjningsutredningensberäkningsalternativ B . 2.29 ochSveriges skogsägareföreningars riksförbund: Vivill---- betona att de avverkningsberäkningar som hgger fill gmnd förutredningens antaganden om de framtida avverkningarna är en stark förenkling aven komplicerad verklighet. Vi anser inte att utredningens positiva virkesbalanshåller vid en närmare granskning med hänsyn till dels skogsbmketsgenomsnittligt svaga lönsamhet, som inte medger den skogsvårdsintensitet somutredningen förutsätter, dels att det finns många entydiga tecken på att man intetidigare har uppnått den skogsvårdsnivå som beräkningsmodellen fömtsatt vadgäller återväxter och ungskogsvård. Mot bakgrund av detta och med kännedom omnuvarande restriktioner för användning av kemiska medel och med utgångspunkt iberäkningsmodellen bör utredningens alternativ C vara mest realistiskt. Detinnebär en högsta möjliga uthålliga avverkning på 65 milj.msk . Beträffanderesonemanget angående privatskogsbmkets minskade avverkningar de senaste årenjämför utredningen enligt vår mening utvecklingen av avverkningarna i ett förkort tidsperspektiv. Vi anser att privatskogarnas avverkningsnivå under1970-talet legat i nivå med den uthålligt möjliga. Vårgrundinställning är att skogsägande förphktigar till att sköta skogen i enlighetmed den skogspolitiska målsättningen "så att den varaktigt ger hög ochvärdefull virkesavkastning". En förutsättning för näringens utveckling påsikl är emellertid, även på den enskilda enheten, en god lönsamhet som medgeratt skogsskötsel och skogsprodukfion kan upprätthållas på en hög nivå. I 1979års skogspolitiska beslut slås också fast "afi skogsbmket i princip skallvara självfinansierat" vilket innebär att skogsbmket skall drivas efterekonomiska principer. Viinstämmer i utredningens konstaterande att avverkningarna under senare delen av1970-talet varit lägre än vad skogsutredning fömtsatte i sinaavverkningsberäkningar för 1970-talet. Vi finner det posifivt att((utredningen)) i sina avverkningsberäkningar har reduceratbrutto-virkestillgången med hänsyn till vissa volymer som inte är biologiskteller ekonomiskt tillgängliga. Det bör framhållas att utredningen utgått frånatt 1981/82:177 ,31 skogsnäringenslönsamhet kan bibehållas, den internafionella konkurrenskraften förbättras,att rationella skogsbruksmetoder får tillämpas och att arbetskraftsproblemetinte blir något hinder. Den reducering som utredningen gjort är mycketförsiktig och bygger pä en optimistisk framtidssyn. Vi vill också starktunderstryka vikten av utredningens uttalande om att "intensiteten iskogsvärden (måste) förbättras i förhållande om den långsiktigaavverkningsnivån skall kunna upprätthållas". Beträffande resonemangetangående privatskogsbrukets minskade avverkningar jämförutredningen enligt vår mening utvecklingen av avverkningarna i ett för kort fidsperspektiv.Det finns anledning att gå längre tillbaka i tiden än första ,som präglades av exceptionella förhållanden, när man bedömer avverkningarnasstorlek och fördelning på ägarkategorier. Inomden ram som skogsproduktionen långsiktigt medger skall avverkningarna hållaspå en hög nivå. Detta medför dock att avverkningarna måste anpassas sä att denlångsiktiga produktionen kan upprätthållas. Sett ur skogsproduktionssynpunktparad med god skogsskötsel innebär detta att virkesförråden bör öka ytterligarei landet eftersom detta leder till ökad framtida avkastning. Det innebär vidareatt avverkningarna måste tillåtas variera både som en anpassning tillkonjunkturen och marknaden och för att möta varierande förhållanden och behov iskogsbruksföretagen. Man måste också utgå ifrån att privatskogsbruket inte kanfungera som en buffert till skogsindustrins varierande virkesbehov i sammautsträckning som tidigare, beroende på att det inte kommer attfinnas yrkeskunnig reservarbetskraft. Det ställs således större krav på skogsindustrinslagerhållning. Videlar utredningens uppfattning att det finns ett klart samband mellan de resurser som sätts in i skogsvärden och de kvantiteter som kan tas ut i form av avverkning. Men just pä denna väsentliga punkt anser vi att utredningen företer klara brister. Vi menar att utredningen har förbisett en mer ingående analys vad gäller den verkliga skogsvårdsintensiteten . Därmed har man heller inte haft möjlighet att i beräkningsmo dellen korrigera med det i.verkligheten uppnådda skogsvårdsresultatet på samma sätt som man gjort med hänsyn till verkligt utförda avverkningar enligt stubbinventeringen .