prop · G503199 · 1981-12-31 00:00:00 — 7 Delpensionsbestämmelserna för uppdragstagare Jag vill här också anmäla en fråga om behandlingen avvissa uppdragsinkomster vid beräkningen av delpension. Delpensionkan beviljas den som har fyllt och minskar sin arbetstid i förvärvsarbeteoch därefter arbetar minst . Den som efter arbetsfidsminskningenförvärvsarbetar enbart som anställd har rätt fill delpension om han har minskatarbetsfiden med i genomsnift minst . Egenföretagareoch uppdragstagare har inte möjlighet till samma fingraderade minskning av arbetsfidenutan får endast minska arbetsfiden med minst hälften. Vid beräkning avdelpension för en arbetstagare utgör pensionsunderlaget skillnaden mellanförvärvsinkomsten under normal arbetstid före övergången till deltidsarbetetoch den beräknade inkomsten av delfidsarbetet. Skillnaden i förvärvsinkomst fårinte beräknas högre än skillnaden i sjukpenninggrundande inkomst före och efterarbetstidsminskningen. För egenföretagare och uppdragstagare beräknaspensionsunderlaget till hälften av den genomsnittliga pensionsgrundandeinkomsten för de tre åren närmast före arbetsfidsminskningen. Föruppdragstagare vars inkomst är att hänföra till inkomst av tjänst beräknas dockunderlaget till hälften av den sjukpenninggrundande inkomsten före arbetsfidsminskningen.Den som har ett uppdrag som bisyssla vid sidan av sitt huvudsakligaförvärvsarbete kan på begäran få sin rätt till delpension bedömd med bortseendefrån bisysslan. Detta förutsätter bl.a. att arbetstiden för uppdraget beräknasuppgå tUl i genomsnitt högst . avstyrkte i betänkandet1979/80:19 bifall till en motion om sådant tillägg i 6 § lagen (1979:84) omdelpensionsförsäkring att med förvärvsarbete som anställd skulle jämställasfackliga och politiska förtroendeuppdrag som arbetstagare utför under tid då deåtnjuter ledighet från sitt ordinarie arbete och får vidkännas inkomstavdrag.Utskottet erinrade om att en likalydande motion avslagits vid behandlingen avpropositionen 1978/79:69 om delpension för egenföretagare och uppdragstagare.I en reservafion yrkades bifall till motionen. biföll reservationen (rskr1979/80:337). Riksdagsskrivelsenöveriämnades till som i sin rapport avdelpensioneringen t.o.m. redovisar de svårigheter som är förenademed olika uppdragstagares rätt fill delpension. Dessa svårigheter avser främst avgränsningav personkretsen och bestämmande av normal arbetstid för dessa yrkesutövare.Verket framhåller att det inte finns något samband mellan den fid som går åtför att utföra fackligt eller politiskt förtroendearbete och tiden för ledighetfrån det vanliga arbetet. I rapporten lägger verket fram ett förslag somavviker från motionens, nämligen att allt arbete som en anställd utför på grundav fackligt eller politiskt förtroendeuppdrag i delpensionshänseende skallanses som arbete som anställd. Verket anför att de svårigheter somvar motivet fill att Prop.1981/82:199 31 uppdragstagare skulle behandlas som egenföretagarekvarstår. Verket överlämnar åt regeringen att utfärda bestämmelser om avgränsningav de kategorier av fackliga och politiska förtroendemän som skall omfattas. När delpensionsförsäkringen infördes omfattade den enbartanställda. Det förutsattes att den försäkrades arbetstid samt inkomsten efterövergången till delfidsarbete med god säkerhet kunde fastställas. Närförsäkringen utvidgades till att omfatta egenföretagare och uppdragstagareframhölls att dessa inte utgjorde någon homogen grupp utan bestod av personersom arbetade under vitt skilda betingelser. Svårigheter förelåg att fastställasåväl inkomster som arbetstider (prop. 1978/79:69). Som anförts gällerdärför vissa särregler för dessa kategorier. I den mofionsom låg till grund för tidigare nämnda riksdagsskrivelse anförs att de svårighetersom i allmänhet föreligger att fastställa den normala arbetsfiden föruppdragstagare inte föreligger för de fackliga eller politiska förtroendemänsom är lediga med löneavdrag från sitt ordinarie arbete för att utföra uppdrag.Man menar att den arbetstid som tagits i anspråk för uppdraget och som föreslåsgrunda rätt till delpension finns registrerad hos arbetsgivaren ochdokumenterad på samma sätt som övrig arbetstid. försökeri sin rapport att gå en annan väg, nämligen att hela fiden för ett uppdragskall räknas som arbete som anställd, vilket - som verket framhåller - innebäratt svårigheterna att fastställa inkomst och arbetstid kvarstår. Även omschablonregler skulle kunna användas anser jag inte att man skulle kunna uppnå fillfredsställanderesultat vare sig med mofionärernas eller verkets förslag till lösning. Härtillkommer - främst i fråga om politiska förtroendemän - svårigheterna att avgränsapersonkretsen som skall kunna få rätten till delpension bedömd enligt de gynnsammareregler som gäller för anställda. Frågan om de förtroendevaldas pensionsförhålländen harbehandlats i det av kommunaldemokratiska kommittén (Kn 1977:07) framlagdabetänkandet (SOU 1982:5) Förtroendevalda i kommuner och landstingskommuner, somf.n. Även pensionsbestämmelserna för vissa polifiskt filisattatjänster på den statliga sidan är föremål för övervägande. Mot denna bakgrund är jag inte beredd att nu lägga framförslag om ändring av gällande bestämmelser, som är lika för allauppdragstagare. I enlighet med vad jag nu har anfört har inomsocialdepartementet upprättats förslag till 1. lag om ändringi lagen (1962:381) om allmän försäkring, 2. lag oni ändringi lagen (1976:380) om arbetsskadeförsäkring, 3. lag om ändringi lagen (1981:691) om socialavgifter, 4. lag om ändring i lagen (1981:692)om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring. Prop.1981/82:199 32 5. lag om ändringi lagen (1947:529) om allmänna barnbidrag, 6. lag om ändringi lagen (1964:143) om bidragsförskott, 7. lag om ändringi lagen (1978:28) om försäkringsdomstolar. Lagen (1981:691) om socialavgifter är av den karaktär attlagrådets yttrande bör inhämtas över ändringar i lagen. Lagrådets arbetsbördaär emellertid mycket stor och lagrådets hörande skulle fördröja lagsfiftningsfrågansbehandling. De föreslagna ändringarna rör enbart detaljer iavgiftsbestämmelserna, som det är angeläget att de genomförs snarastmöjligt. Med hänsyn härtill anser jag att lagrådets hörande kan underlåtas. Med hänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jagatt regeringen dels föreslår att antaga lagförslagen, dels bereder tillfälle att ta del av vad jag haranfört i fråga om delpensionsbestämmelserna för uppdragstagare. Regeringen ansluter sig till föredragandens övervägandenoch beslutar att genom proposition föreslå att antaga de förslag somföredraganden har lagt fram. Prop.1981/82:199 33 Socialförsäkring för vissa utlandsanställda m. m, (Ds S1981:14) Departementspromemorians sammanfattning av förslaget I denna promemoria behandlas i huvudsak frågor om förmåneroch avgifter för socialförsäkring för arbetstagare som sänds ut av sinarbetsgivare för arbete utanför gränser. Frågan om de utsändas förmåner och anslutande avgifterrepresenterar problem både för den utsände och för arbetsgivaren. Problemen haraccentuerats med hänsyn till den hårda konkurrens som svenska företag utsättsför av utländska företag i fråga om projekt utomlands. Det förefaller inte realisfisktatt räkna med att arbetsgivarnas avgiftsproblem och förmånsfrågorna rörande deutsända skall lösas genom att konventioner skulle slutas med alla aktuellaländer. Det kan därför övervägas om inte utsändningsregler som gäller när inteannat har bestämts genom konvention* bör införas i den svenska lagstiftningen. Fr. o. m. gäller en ny lag omsocialavgifter som innehåller enhetligare och enklare regler för beräkningen avbl. a. arbetsgivaravgifter. De nuvarande basbelopps- och maximeringsavdragenslopas vid beräkningen av ATP-avgiften. I likhet med vad som f. n. gäller förövriga socialförsäkringsavgifter skall ATP-avgiften i fortsättningen beräknaspå hela lönesumman. Tillkomsten av denna nya lagstiftning föranleder att de härifrågavarande problemen bör lösas med förtur. Här framläggs vissa förslag som, om de genomförs, innebären uttryckUg reglering beträffande de utsända. I samband härmed tas upp vissakonsekvensfrågor rörande andra kategorier. Sålunda behandlas frågan om vissa s.k. utländska inkomster skall få ligga till grund för inkomstrelaterade förmånerfrån den svenska socialförsäkringen och vidare behandlas vissa frågor ominnebörden av bosättningsbegreppet. Slutligen frågan om ersättning för sjukvårdutomlands. Den svenska allmänna försäkringen fillhandahåller inte allfiddet skydd som krävs för att utsänd arbetskraft skall få sitt försäkringsbehovtäckt. Exempelvis ersätts sjukvård i utlandet med mycket låga schablonbelopp.Familjemedlemmarna fill en utsänd behandlas, i enlighet med försäkringensgrundregel att försäkringen är individuell, som självständiga individer. Dettakan leda till inkonsekvenser mellan den utsändes och familjemedlemmarnas rätttill samma förmån. En arbetsgivare skall i allmänhet erlägga ATP-avgift förersättning som 1981/82. 1 saml Nr 199 Prop.1981/82:199 34 utgått till av honom utomlands sysselsatta svenskamedborgare. Beträffande övriga arbetsgivaravgifter gäller att avgift skallerläggas för den som är försäkrad enligt lagen om arbetsskadeförsäkring (LAF).Denna lag, och före den yrkesskadeförsäkringslagen, har således en nyckelfunkfionför avgiftsplikten. Därtill kommer att arbetsgivare som sänder ut personal förarbete utomlands uppger att avgift måste betalas inte endast fill svensksocialförsäkring utan även fill ufiändsk sådan, samt att det förekommer attockså privat försäkring måste tecknas. Den utsända personalen skiljer sigväsentligt från andra grupper som vistas utomlands på tjänsteresa eller avannan orsak. Det synes därför motiverat att denna grupp behandlas i särskildordning beträffande dess tillhörighet tiO den svenska försäkringen. Gruppenutsända har så stark anknytning fill svenska villkor att det finns fog för attge den gruppen en särskild status. Det överensstämmer med internationelltvedertagna principer i konventionsförhandlingar att utsänd arbetskraftsärbehandlas i förhållande till övriga persongrupper. Om man önskar särskilt skydda den personkrets av utsändaarbetstagare som här åsyftas, behövs uttryckliga bestämmelser i bl. a. lagen omallmän försäkring (AFL). Ofta åtföljs en utsänd till utlandet av familjemedlemmar,och i sådant fall synes det befogat att ge lika rätt åt medföljande make ochbarn. Begreppetutsändning behöver begränsas i tiden. Den som är utomlands på grund avtjänsteresa kan ej betraktas som utsänd. Han uppbär under utlandsvistelsen, somväl i regel sträcker sig över högst , sin lön i vanlig ordning ochfår därfill ersättning för sina resekostnader. Om arbetsgivaren ocharbetstagaren däremot träffar avtal om tjänstgöringsort, särskild lön,bostadsfrågor m. m. för , torde parterna vara överens omuppdragets karaktär av utsändning. Någon fråga om minsta tid för att utsändningi detta sammanhang skall anses föreligga torde därför inte uppkomma. Å andrasidan bör det bestämmas hur långa utsändningstider som skall falla undersärreglerna. Det föreslås beträffande andra än de av staten utsända enbegränsning, nämligen att endast utsändningsperioder om högst 36 månadergodtas. Ersättningför lakar- och sjukhusvård i utlandet utgår f. n. med låga belopp. De utsändabör - mot bakgrund av tidigare lämnad mofivering - få dessa försäkringsförmånerförbättrade, och det är naturligt aft ersättningen bestäms till att utgå förfaktiska kostnader, motsvarande nödvändiga kostnader vid reglering avarbetsskada. bör de utsända fillerkännas rätt till tandvård också iutlandet. Avdrag bör göras för de patientavgifter som skulle uttagits iSverige. Detsamma gäller sjukpenningavdrag vid sjukhusvård. Rättentill sjuk- och föräldrapenning bör också bestå under utsändnings-fiden. Enligt praxis anses en utsänd vara försäkrad enligt LAFunder första Prop.1981/82:199 35 Med hänsyn fill det föreslagnautsändningsbegreppet bör LAF förses med en bestämmelse om att en utsänd ärförsäkrad enligt LAF under hela den tänkta skyddsfiden för de utsändaarbetstagarna. Allmänt barnbidrag bör utgå, liksom övriga förmåner somtillkommer här i landet bosatta personer. Arbetsgivare med utsänd personal erlägger f. n. avgiftäven på sådana delar av den anställdes lön som helt betingas av ökadelevnadskostnader i sysselsättningslandet. Befogad krifik har framförts häremot.Därför bör man bortse från sådana lönedelar och basera avgiften på en lön förden utsände, beräknad i svenska kronor och i övrigt efter principer som gällervid löneförhandlingar rörande värdet av en tjänst. Man kan påräkna etträttvisande resultat efter sedvanliga diskussioner mellan arbetslagar- ocharbetsgivarsidan. Naturaförmåner tillkommer efter sedvanhg värdering.Pensionsgrundande inkomst beräknas också på den sålunda bestämda lönen. Samfidigtfår arbetsgivaren betala arbetsgivaravgifter som grundas på nämnda lön. Utsändningsbegreppet har konstruerats fakultativt så attarbetsgivare och arbetstagare genom kollektivavtal kan komma överens huruvidade tUltänkta särskilda reglerna för utsända skall utnyttjas eller inte. Väljer de att använda det nya utsändningsbegreppet, utgårförbättrade förmåner och arbetsgivaren erlägger avgifter under utsändningsfiden.I motsatt fall erhåller arbetstagaren och dennes familj i princip inte förmånerfrån försäkringen, och arbetsgivaren erlägger inte avgifter. Några inskränkningari nuvarande bestämmelser om ATP avses emellerfid inte. En svensk medborgare somär utsänd av svensk arbetsgivare skall alltså även i det senare fallet tillhöraATP-systemet och arbetsgivaren erlägga motsvarande ATP-avgift. Denlösning av frågorna om socialförsäkring för utsänd arbetskraft som härredovisats har fillkommit efter samråd med en för LO, PTK och SAF gemensamarbetsgrupp som tillsatts för att överväga frågor om utlandsanställning. Som en konsekvens av förslagen om särskilda regler förutsänd arbetskraft tas i promemorian upp vissa frågor som berör andrapersongrupper än de utsända och där nuvarande regler inte ärtillfredsställande. Frågorna är följande. Fråga har uppkommit om svenska inkomstrelaterade förmånerskall kunna grundas även på utländska förvärvsinkomster som inte föranlettnågon avgift till den svenska försäkringen och sannolikt ger rätttill förmåner i annat land. I utländska socialförsäkringssystem grundasvanligen en persons rätt till exempelvis sjukpenning på självaanställningsförhållandet. I är rätten lill sådan förmån knuten tillbosättningen. 1981/82:199 36 Detkan nämnas att den här berörda dubbelförsäkringsfrågan är löst beträffande demest närliggande fallen. De nordiska konventionsreglerna innebär nämligen att,om någon är bosatt i men har anställning i ett annat nordiskt land, densvenska försäkringen omfattar enbart sjukvårdsförmåner. Anställningsinkomstenger sjukpenningskydd i sysselsättningslandet. Har han inkomst avförvärvsarbete även i (bosättningslandet) fastställssjukpenninggrundande inkomst (SGI) till att omfatta denna del av inkomsten. Dubbelförsäkring böremellertid förhindras även i övriga fall. I AFL bör därför införas enbestämmelse att SGI grundas endast på inkomst av förvärvsarbete i . Införandetav begreppet utsänd i lagstiftningen aktualiserar vissa frågor om innebörden avbosältningsbegreppet. Den praxis härom som utformats har på olika gmnderifrågasatts. Ensvensk, som lämnar för att arbeta i ett annat land, kan till följd avnu gällande praxis vara försäkrad såväl i sysselsättningslandetsom i . Detta torde bl. a. i förhållande fill länder med vilka Sverigehar konvention strida mot vad motparten föreställt sig under förhandlingarna. Genomtillkomsten av ett antal konvenfioner har ifrågavarande problemaccentuerats och det kan ifrågasättas om denna praxis verkligen är motiverad.Dessutom behandlas svenska och ufiändska medborgare olika, vilket rimmar illamed grundtanken om lika behandling i konventionssammanhang. Ifråga om rätten till barnbidrag har vid fillämpningen tveksamhet uppkommit ombosättningsbegreppet skall vara det skatlerätlsUga eller det som gäller inom AFL. Detföreslås att det i författningsform bestäms att för en försäkrad, som lämnat Sverigeför att vistas utomlands, bosättningen anses orubbad endast i det fallutlandsvistelsen är avsedd att vara än . Detta svarar mot denföreställning, som ligger till grund för ettårsregeln, nämligen att bosättningeninte bryts genom en kortare utlandsvistelse, men innebär att presumtionen vändsi förhållande fill nu gällande praxis. Avsikten är att antalet koUisionsfalldär dubbelförsäkring förekommer skall minskas genom ändringen. Dentveksamhet som funnits i fråga av fillämpningen om bosättningsbegreppet ibarnbidragslagen undanröjs genom bestämmelse om alt samma bosättningsbegrepp iprincip gäller för rätten till barnbidrag som för förmåner inom AFL. Prop.1981/82:199 37 Utöver den förut nämnda utsända personalen är del mångaolika grupper som lämnar för längre eller . Man kan resautomlands exempelvis av familjeskäl. Därtill kommer den stora strömmen av turister. I den mån dessa personer fortfarande anses bosatta iSverige kan det i förekommande fall utgå ersättning för sjukvård utom riket.Ersättningsbeloppen har legat sfilla och är således låga.Ersättning utgår för läkarvård utom riket med endast . , och vidsjukhusvård uppgår den sammanlagda ersättningen för en vårdperiod med högst 35kr. Någon ersättning för tandvård, som meddelats utomlands, utgår överhuvud taget inte. För resor i samband med sjukvården utgår ej heller någonersättning. Somframgår av delta är de nuvarande ersättningarna så låga att de framstårsom meningslösa. Administrafionskostnaderna är betydande i förhållande tillutbetalda belopp. Om man på angivet sätt genomför förbättringar aversättningarna för de utsända, aktualiseras frågan om motsvarande förbättringför övriga sjukvårdsförsäkrade. En så genomgripande ändring av ifrågavarande förmåner förnämnda heterogena grupp av utlandsresenärer skulle föranleda sådana ökadekostnader för försäkringen att den lösningen torde vara utesluten. Därfillkommer att man genom konventioner söker tillförsäkra samma personersjukvårdsförmåner genom direkta bestämmelser och utan ersättningar mellanländerna. Detta har uppnåtts i de konvenfioner som gäller de nordiskagrannländerna, , , , och Frankrike.Dessutom pågår konventionsförhandUngar i denna fråga med bl. a. Nederländernaoch . Frågan om sjukvård utomlands torde därigenom få anses löstför flertalet av dem som berörs härav. Regelmässigt brukar f. ö. resenärerförse sig med en reseförsäkring. Därjämte kan i särskilda fall lämnas biståndenligt lagen om ekonomiskt bistånd till svenska medborgare i utlandet. Medhänsyn härtill föreslås i promemorian all ersättningen för sjukvård utomlandsslopas för andra än utsända och ombordanställda på svenska fartyg. Med hänsyn till att lagen om socialavgifter träder i kraftden föreslås de nya regler, som föranletts av denna lag,genomföras med verkan från . I övrigt avses förslagen träda i kraftden . Del är svårt att överblicka kostnadsfrågan i brist påuppgifter om bl. a. vårdkostnader och vårdbehov för den personkrets som kankomma att beröras av förslagen, särskilt som den föreslagna utsändningsregelngivits en fakultativ avfattning. Det måste dock med hänsyn fill det relativtringa antalet personer som del gäller röra sig om marginella förändringar iförsäkringens kostnader och intäkter. 1981/82:199 38 Bilaga2 Sammanställning av remissyttranden Socialförsäkring för vissa utlandsanställdam.m. (Ds S 1981:14) Efterremiss har yttranden över departementspromemorian avgetts av försäkringsöverdomstolen,försäkringsrätten för , , ,kammarrätten i , kommerskollegium, statskontoret,, , slatens arbetsgivarverk, statens löne-och pensionsverk, försäkringsinspektionen, centrala ,, statens invandrarverk. ,, (), . i (LO), Tjänstemännens centralorganisafion(TCO), Centralorganisafionen /SR (/SR), (), , , , Svenskapersonalpensionskassan (SPP), SHIO-Familjeföretagen, , . och har bifogat yttranden från försäkringskassorna.SACO/SR har hänvisat till yttranden som kommit in från tre medlemsförbund. Dessutom har yttrandenkommit in från och Föreningen . 1Särregler för utsänd arbetskraft Promemoriansmålsättning att i fråga om från utsänd arbetskraft uppnå en bättreöverensstämmelse mellan den anställdes rätt fill socialförsäkringsförmåner ocharbetsgivarens skyldighet all betala avgifter vinner allmän anslutning blandremissinstanserna. Förslagen i promemorian om särregler för utsänd arbetskrafthar dock fått ett blandat mottagande av remissinstanserna. Några remissinstanserhar föreslagit delvis andra lösningar. och försäkringsöverdomstolenhar avstyrkt de föreslagna särreglerna med hänsyn bl.a. till de administrativakonsekvenserna. Riksförsäkringsverketunderstryker aft det är angeläget att de i promemorian angivna problemensnarast får en lösning. Enligt verkets mening bör det föreliggande förslaget emellerfidej läggas till grund för en lagstiftning. Verket konstaterar att deföreslagna särreglerna i flera avseenden innebär avsteg frånsocialförsäkringens grundprinciper. Verket vill särskilt peka på att starkainvändningar kan resas mot förslaget om medföljande familjemedlemmar bl.a. medhänsyn till undantagsregeln. Denna innebär nämligen att en person som enligthuvudregeln är försäkrad kan undantas härifrån genom avtal slutet mellan arbetsgivar-och arbetstagarorganisationer, även om han Prop.1981/82:199 39 inte är medlem i den aktuella arbetstagarorganisationeneller arbetar på arbetsplats för vilken mellan organisationerna slutet avtalgäller. Detföreliggande förslaget innebär enligt inte någonfullständig lösning på de problem för exportindustrin som följer av attavgiftsskyldighet fill två olika socialförsäkringssystem kan föreligga. Tvärtomkan dessa komma att öka genom att om kollektivavtal om undantagande inteträffas tillhörigheten till den svenska försäkringen förlängs. Enligl innehåller det föreslagnasystemet i flera avseenden särbestämmelser som förutsätter särskilda rutiner.De administrafiva kostnaderna per ärende blir jämförelsevis höga och det blirbetydande utrednings- och kontrollsvårigheter. En generell bestämmelse av denart som föreslås, dvs. utsända anställda med medföljande familjemedlemmar skallvara försäkrade som om de var bosatta och sysselsatta i leder enligtverket till långtgående konsekvenser, som iir mycket svåra att överblicka.Verket vill särskilt peka på att del är nödvändigt att förhållandet till de avSverige ingångna konventionerna noggrant analyseras och ges konsekventalösningar. Försäkringsöverdomstolenuttalar inledningsvis principiell tveksamhet till de föreslagna särreglerna ipromemorian. Visserligen kommer den utsände att bli garanterad svenskasocialförsäkringsförmåner och arbetsgivaren här i landetfår betala avgifter till den svenska försäkringen. Domstolen påpekar emellerfidatt den dubbla rätten till förmåner för samma arbetsinkomst i utsändningslandetkommer man - såvitt kan ufiäsas av promemorian - inte fill rätta med. Inteheller blir arbetsgivaren här i landet befriad från föreliggande skyldighet attbetala avgifter också i utsändningslandet. Enligt försäkringsöverdomstolenhar de föreslagna reglerna om utsända administrativa brister. Administrationenav ersättningsfall inträffade i utsändningsfallen kommer att bli tidskrävandeoch besvärliga. I stor utsträckning kommer de allmänna försäkringskassorna attfå svårt att genomföra den kontroll som eljest sker i ersättningsärenden.Kassorna kan därför tvingas att förlita sig på de uppgifter som den försäkradesjälv och hans arbetsgivare lämnar. I vissa fall lär det enligl domstolen varadirekt omöjligt att i utsändningsfallen följa den svenska försäkringslagstiftningen,ehuru detta är förutsatt i förslaget. Vill man komma fill rätta med de problem som ligger iarbetsgivarnas dubbla avgiftsskyldighet eller skyldighet att betala avgifter dåmotsvarande förmåner ej utgår, bör man enligt försäkringsöverdomstolens meningpröva andra vägar.