prop · G503111 · 1981-12-31 00:00:00 — RRV, TPB, , folkbiblioteksutredningen,, SVT, UR, FilmCentrum, LRF, , kommuns kulturnämndoch är negativa till utsändningar via kabel. RRV ochstatens ungdomsråd förordar all man först utvärderar den försöksverksamhel sompågår. SVT och UR påpekar all kabeldistribulion är alt betrakta som ett nyttmedium och denna fråga måste beslutas i ell större sammanhang. kommuns kulturnämnd och Författarförbundkonstaterar att kabeldistribulion av videogram inle på elt naturligt sätt kankopplas ihop med biblioteksverksamheten. Del finns även lokalmässiga, ekonomiskaoch administrafiva hinder. kan del vara lämpligareatt göra kommunerna tUl huvudmän för verksamheten. TCO och anser att sändningsrältvia kabel-TV till bosläder endast bör tillkomma programförelag. Utredningens förslag att som central organisation fördistributionen av videogram till biblioteken förorda Bibliotekstjänst stöds av SIL,, landstingen i och saml . anför all de arbetsuppgifterutredningen hänför fiU en central organisation såsom urval, inköp, information,orderbehandling, biblioteksutrastning, katalogisering och distribufion liggerhelt naturligt inom Bibliotekstjänsts arbetsområde. UpphovsrällsUg klareringoch samordning av nordiskt programulbyle liksom upprätthållande av datorstöttfjärrlånesamarbete kan också handläggas av Bibliotekstjänst, men kan knappastfinansieras med intäkteraa från videogramförsäljningen utan Prop.1981/82:111 151 måstebekostas med statliga anslag. Man är därvid beredd alt diskutera bildandet avett särskilt dotterbolag eUer ett statligt engagemang i företaget. Det krävsockså att man får tillgång till programmen direkt från programföretagen med deupphovsrättsliga frågorna lösta. EnligtUHÄ och högskolan i lorde det vara svårt att utöka undervisningen omvideo i biblioteksutbildningen utan att aUvarligt reducera kvaliteten iutbildningen på andra områden. När det gäller behovel av fort-och vidareutbUdningav biblioteksanställda skulle en kurs kunna anordnas, som utöver videogramockså omfattar annan bildkunskap, fonogram och andra AV-medier. ,SÖ och instämmer i utredningens förslag att låtaBibliotekstjänst AB handha distributionen av videogram till svenskarutomlands. HKFdäremot anser alt distribution av kassetterade S VT-program inom landet och lUlsvenskar utomlands har helt olika syften och all de centrala funklioneraadärför inte bör samordnas för de båda användningsområdena. Av detta skäl vill HKFavvisa förslaget om att låta Bibliotekstjänst handha de centrala uppgtfternaäven för utlandsdistribufionen. För den egna verksamheten kan HKF inleacceptera införandet av en ny länk i den urvals-, produktions- ochdistributionskedja som har visat sig fungerat bra. Däremot samarbetar man gärnamed andra användarinslitulioner inom ullandsdistributionen, eftersom programmenutan tekniska problem eller försämringar kan kopieras i betydligt större anlalän vad som läcker handelsflottans behov. motsätter sig utredningens förslag omutlandsdistribution via bibliotek och föreslår i stället all beställningar ochdistribution fill utlandsskolorna samordnas, förslagsvis från en AV-central iStockholm, eller . Vid denna central bör ingående kunskaperfinnas om tullfrågor, censurbestämmelser etc. för de olika länderna. Flertaletremissinstanser som berört frågan om videogrammen och de handikappade däriblandsocialstyrelsen, TPB, SVT, HCK, UR, . Unga Örnars Riksförbundoch instämmer i utredningens allmänna överväganden. Deflesta framhåller videons betydelse när det gäller all stimulera deutvecklingsstörda och tillgodose deras behov av information och utbildning. Barnfilmrådetmenar dock att utredningens förhoppningar all videogrammen skall kunna brytafysiskt och psykiskt handikappades isolering är betydligt överdrivna. Liknandesynpunkter framförs av . SILoch påpekar att utredningen inte behandlat de rörelsehandikappadesbehov av videogram. SIL menar att videon även för dessa grupper skulle kunnavara ett lämpligt hjälpmedel t. ex. för alt inom utbildning och fortbUdningvisa hur motoriska funktionsnedsätiningar yttrar sig och hur dessa kompenseras. Prop.1981/82:111 152 TPBoch SDR finner det förvånande all utredningen inte på nytt fört fram förslagetom ett väsentligt ökat statsbidrag till SDR:s videoverksamhet och föreslår attbidraget tiU SDR tas upp till behandling i samband med att StäUning tas tUlutredningens förslag. ABF framför liknande synpunkter samt betonar viklen avatt utnyttja SDR:s förvärvade erfarenheter i sådan programproduktion. Fleraremissinstanser är ense med utredningen om att TV-program bör kunna föreliggaäven i videogramform och om alt utbildningsradion bör ha ett specieUt ansvarför produktion av program som särskilt tar hänsyn fill de handikappades behov. TPBoch SDR påpekar att utredningen inte berör frågan om texlsätlning av TV-program,filmer m. m. som skall överföras lill videogram och menar att program från SVT,UR och filmproducenter måste texlsällas om döva och hörselskadade skall kunnata del av dem. Svenska Ungdomsringen för Bygdekultur och ungdom menar all text-TV bör betraktas som ett tekniskthjälpmedel för hörselskadade. Socialstyrelsenanser att det bör övervägas om inte en särskild arbets-grapp skall tillsättasför att se över frågan om resurser för produktion av videogram förhandikappade. TPBoch SIL är ense med utredningen om all de erfarenheter, som finns vid RPH-SÄRbör fiUvaralas. SIL framhåller särskill viklen av att RPH-SÄR erhåller tillgångtiU erforderliga sludiolokaler och leknisk ulrastning och hänvisar fill sittyttrande över utredningens delbetänkande "De hörselhandikappade ochvideogrammen" där SIL föreslog att RPH-SÄR skulle få ansvar förvideoproduktionen av läromedel för döva och gravt hörselskadade. TPBframhåller sitt intresse av att delta i arbetet med att utveckla användandet avvideogram för handikappade. Riksförbundetför Döva och Hörselskadade barn är ense med utredningen om att videoverkstäderbör kunna upprättas på särskolor och folkhögskolor för intern programproduklioninom handikapporganisationer. RPH-SÄR bör även erhålla resurser så alt en videogramcentralkan inrättas som kan ge service åt bl. a. specialskolor och hörselklasser. Socialstyrelsenpåpekar nödvändigheten av att samhället redan nu bereder de handikappademöjlighet att låna eller eventuellt hyra videogram från exempelvis bibliotek. Biblioteksulbudeti denna del bör kostnadsfritt ställas tUl förfogande. TPB och SAB menar attvideogram bör kunna förmedlas på samma sätt som talbokskassetter lillsynskadade. Utredningensförslag att starta en treårig försöksverksamhel med vi-deoverksläder på fioorter i landet stöds generellt av flertalet remissinstanser, däribland statensungdomsråd, KLYS, UR och Svenska Ungdomsringen för Bygdekultur. ProjektgruppenKyrka-etermedia betonar att medieverkslädernas verksamhet bör ske i samarbetemellan kommuner, folkrörelser, studieförbund Prop.1981/82:111 153 Liknande åsikter förs fram av bl.a. Lö,, och . FrikyrkorådlFrikyrkligaStudieförbimdet framhåller folkhögskolorna som lämpliga samarbetsorgan i denkommunala försöksverksamheten. Kulturchefernai och rekommenderar att föreningar och organisafioner i enkommun bildar en medieverksladsförening och betalar medlemsavgift. Mananställer två instruktörer för rådgivning, en för ljud och en för bild, enkontaktman för uppsökande verksamhet, en tekniker och en kanslist. TV-produktionfrån medieverkstaden distribueras via lokala TV-sändningar. , Film- och Videoamatörer, läns landstingoch Förbundet anser inle att medieverkstäderna enbart skallkoncentreras på videotekniken utan även och film bör komma i fråga. , landstingen iKopparbergs och läns utbildnings- och kulturnämnder samt SABunderstryker AV-cenlralernas betydelse genom deras tekniska kunnande, som kanutnyttjas vid uppbyggnaden och driften av medieverkstäderna. Medieverkstäderna skall vara frislående i förhållande tilllokala institutioner, framhåller FilmCentrum. Vidare bör man sfimulera filmareoch publik genom kollektiva visningar där man kan förmedla sina reaktioner.Verksamheten bör betalas genom den nya videoskatlen. Enligl ochHärnösands kommuners kulturnämnder bör försöksverksamheten helt finansieras avstaten. Både och läns landstingsutbildnings- och kulturnämnd förklarar sig myckel intresserade av all få en avde föreslagna medieverksläderna tUl sina respekfive län. UHÄ anser att dramatiska institutet är den lämpligaste inslilulionenför utbildning av mediepedagoger. FUmverkstan i Slockhoim har drivit en motsvarandeverksamhet inom filmens område, informerar . Det vorenaturligt all överväga en omstrakturering till en film- och videoverkstad, vUkelskulle kunna bli elt värdefuUt pilotprojekt. Ett drygt fiolal remissinstanser är tveksamma ellernegativa lill en försöksverksamhel med medieverksläder. Kostnaderna för verksamheten ter sig orimliga, menar RRV,och föreslår att de filmverksläder som finns i landet borde kunna användas fördelta ändamål. SÖ pekar på svårigheter all utnyttja medieverkstäder för skoloroch arbetsmarknadsutbUdningen, medan CUF förordar all den sam-häUsägda ulrastningenför videoteknik bör finnas i skolorna och inte i medieverkstäder. SIL, SAF och LRF avstyrker förslaget om medieverkstäder avstatsfinansiella skäl. Eventuella medieverkstäder bör enligl LRF finansierasav användarna. 1981/82:111 154 Detfinns en tendens mol mer kompakt, lätt och billig utmslning, hävdar samt Radiohandlares Riksförbund.Videogramtekniken blir därigenom lättillgänglig för enskilda och grapper ochbehovet av särskilda medieverksläder för all föra ut videon tUl folkel blir inlelängre särskill angeläget. Eltvideograms innehåll utgör tUl största delen material som skyddas enligt denupphovsrättsliga lagstiftningen. utgår i sina upphovsrältsligabedömningar från den uppfattningen all vad som upptagits på ett videogram(kassettband eller bildskiva) rättsligt är alt jämställa med filmverk. Fleraremissinstanser, däribland upphovsrättsutredningen, och har inget atterinra mot utredningens redogörelse för det upphov s-rätlsliga systemel ochvideogrammens plats i detla. Upphovsrätlsulredningen påpekar dock alt Bernkonvenlioneni art. 14 och 14 bis innehåller bestämmelser om all upphovsmän skall haensamrätt bl.a. att lill allmänheten sprida exemplar av filmverk, inbegripetvideogram. Utredningenframhåller att dess förslag lill åtgärder på videogramområdet måste ses motbakgrand av det upphovsrättsliga regelsystemet och i vissa fall kanskeföranleda en ändring av detta; i andra fall ses en avtalsreglering som enmöjlig lösning. Utredningen nöjer sig i detla sammanhang med påpekanden omönskvärda åtgärder samt understryker vikten av att den sittande upphovsrätlsulredningensöker att finna lösningar på de upphovsrältsliga frågornai samband med videogrammen. KLYSkonstaterar med tUlfredsställelse att videogramulredningen inle förordar någralösningar på det upphovsrältsliga området ulan hänvisar tillupphovsrättsutredningen. 1 diskussionen om videogram och upphovsrätt är det,enligt KLYS, viktigt alt hålla isär de rent upphovsrältsliga problemen frånsådana problem som, även om de har med upphovsrätt att göra, egentligen är avannat slag l.ex. ekonomiska, organisatoriska eller ideella. Flertaletremissinstanser, som yttrat sig över upphovsrällsfrågorna, finner delangelägel all dessa - inom ramen för upphovsrällsulredningens arbele - snarastlöses så att Radio-koncernens programarkiv och löpande produktion kanöppnas för videomarknaden. SÖ önskar en sådan lösning att utbildningsanordnarnautan kostnad får banda och kopiera program från SVT. UHÄ påpekar att nuvarande upphovsrätlsreglergör det svårt för högskolan alt utnyttja videogram i undervisning och forskning,även sådana program som producerats med slöd av statliga medel. Svårigheten medvideogrammen är, enligt rektorsämbetet vid universUet, att deklassificeras som filmverk och därför inte medger citat-rätt enligl 14 § ellerrätt till spridning enligt 23 § upphovsrätlslagen. SIDA framhåller att det isvensk TV sänds många program som skulle vara av stort intresse vidutbildningen av personal inför exempelvis utlandstjänsl-göring men som enliglgällande rätt inle får användas i videobandad form. Prop.1981/82:111 155 Upphovsrättsutredningenupplyser att dess näsla delbetänkande, som planeras att överlämnas under år1982, kommer att innehålla utredningens överväganden rörande videogram.Rektorsämbetet vid påpekar all flera av videogramutredningensförslag kan medföra ej obetydliga kostnader i form av ersättningar tillupphovsmän och utövande konstnärer och att det därför synes lämpligt altavvakta åtminstone principförslag från upphovsrätlsulredningen. SAF, somunderstryker viklen av alt upphovsrättsutredningen löser de upphovsrältsligafrågorna i samband med nya medier, finner del inte minst viktigt all också SRlöser sina upphovsrättsfrågor. fömtsälter användningen av videogram för de ändamål somutredningen föreslår generellt sell avtal med rätlighetshavarna, men även upphovsrällsproblemav principiell natur aktualiseras t. ex. vid distribution av videogram viabibliotek. , , , , UR m.fi.anser alt upphovsrällsfrågorna i första hand bör lösas genom avtal bl. a. omersättning till upphovsmännen. Om avlalsvägen ej är möjlig får lagstiftningövervägas för alt göra svenska TV-program fillgängliga i videogram.Kommunförbundet och påpekar att det s.k. skolkopieringsavtalet kan tjänasom modell för avtal. KL YS anser alt förhandlingar om att överföra exempelvisett TV-program på videokassett bör bedrivas i kollekliva former med företrädareför så många upphovsmannakategorier som möjligt och erinrar om avtalet medHandelsflottans kultur- och fritidsråd angående TV-kasseller för svenskasjömän. KLYS framhåller också alt ersättningarna för videogramulnyll-jandetmåste avpassas efter det nyttjande som videogrammen blir föremål för. Det är,enligt KLYS, inte givet att avtal skall träffas enbart mellan SVT ochupphovsmännen utan också, exempelvis vid biblioteksdistribution av videogram,mellan å ena sidan företrädare för kommunerna och å andra sidan företrädare förupphovsmän, producenter och radioföretag. För alt möta kraven på tillgänglighettill UR:s program arbetar UR på att åstadkomma en permanent avlalsreglering av upphovsrällsfrågornabåde vad gäller upphovsmän och anställda vid . Om inle avtal kan träffas pårimliga villkor eller inom rimlig fid bör, enligl UR, andra lösningar kunna akluaUseras.Upphovsrätlsulredningen har härvidlag ell stort ansvar för den fortsattautvecklingen, anser UR. Videogramutredningenframför önskemål om en sådan ändring av 23 § upphovsrättslagen att den i varje faUdelvis skaU gälla videogram liksom den gäller fonogram, vilka efter utgivningfår spridas vidare utan rätlighets-havarnas samtycke. En möjlighet är, enligtutredningen, att låta vidare-överlåtelse av videogram vara fri, men låtauthyrning och ufiåning stanna under upphovsmannens ensamrätt. Denna kan eventueUtbegränsas fiU uthyrning i förvärvssyfte. Bland remissinstanserna råder delademeningar i frågan. Hovrättenför , som finner tanken sympatisk,menar 1981/82:111 156 attdet resonemang som fördes i motiven till upphovsrätlslagen i fråga om"grammofonskri v or, tonband o. dyl." nu bör kunna föras beträffandevideogram. Lagrummet ger inte någon rätt att framföra ett fonogram offentligt,videogram bör därför inte heller, enligl hovrätten, få visas offentligt utan rällsinnehavarnassamtycke. TPB delar utredningens uppfattning om viss spridningsrätt för vidoegram.KLYS, , och företräder en motsatt åsikt.Enligt deras mening är en ändring av lagen, så att videokassetter fritt får vidareöverlåtas,säljas eller bytas, förödande för samtliga rättighetshavare till ett videogram.En uppluckring av spridningsskyddel medför en oauktoriserad bytes- och uthyrningsverksamhet,där inga upphovsmän, skådespelare, producenter, artister, musiker eller andra rättighetshavareges skydd eller rätt lUl ersättning, när deras verk utnyttjas. Vidare framhållsall enligl Bernkonvenlionen inga inskränkningar får göras i ensamrätten altsprida film. IFPI och menar också att en försvagning avspridnings-skyddet kan medföra alt den s. k. paralleUimporten, dvs. import istrid mol inhemsk rättighetshavares exklusivavlal, bUr möjlig med negativakonsekvenser för de nationella upphovsmännen. Hovrättenför uttrycker sympati för en ordning som innebär att TV-sändaprogram skall kunna bli tUlgängliga även på andra sätl genom de kommunalabiblioteken saml erinrar om att upphovsmännens, exekutöremas och andrasrättigheter därvid måste beaktas. Hovrätten tfrågasätter om intetvångslicens skuUe kunna komma i fråga i störte utsträckning än hittiUs förallmänt erkända kullureUa ändamål. Om ett videogram har sänts i TV borde det,enligt hovrätten, vara möjligt att genom bestämmelser om tvångslicensunderlätta fortsatt nyttjande i bibliotekens verksamhet. Rällighelshavaraasorganisationer och Bibliotekstjänst borde därvid kunna se till att rättighetshavarnafår ut rimlig ersättning. Hovrätten ansluter sig även tiU tanken omavgiftsfinansiering av hemlån. I fråga om videogramdistribution genomfolkbibliotek understryker statskontoret betydelsen av att de upphovsrättsligafrågorna får en tiltfredsstäUande lösning med klara ansvarsförhållanden mellanberörda parter innan någon försöksverksamhel påbörjas med stöd av stafiiga bidrag.IFPI anser att utredningens skrivning av bibUoteksavsniltet inger starkabetänkligheter ur upphovsrättslig, avtalsmässig och konkurrenssynpunkt. Ensjälvklar föratsättning för en biblioteksdislribution är, enligt IFPI, att deupphovsrättsliga frågorna är helt lösta avlalsvägen. Eventuell utlåning måsteomgärdas med särskilda restriktioner. Den distribution från och visning avvideogram som föreslås ske genom bibliotek får inle inkräkta på de rättighetersom är knutna fill utnyttjandet av videogram. All staten i skydd av något slagskullurpolitiski ansvar skall via biblioteken kunna tvinga tiU sigdistributions- och/eller visningsrätt tiU vissa program i strid med ingångnaavtal med andra distributörer kan inte accepteras, menar IFPI. framhåller alt införandel av s. k. tittar- 1981/82:111 157 höraorinte får ske på musikmmmens eller musikområdels bekostnad. Förbundet delar inteutredningens uppfattning att de upphovsrältsliga problemen varit avgörandestötestenar på videogramområdel utan anser att del snarare rör sig om vissaorganisatoriska och avtalsmässiga komplikationer med sedvanliga partsmotsätlningaroch inle minst bristande ekonomiska resurser. Ett Ivångslicenssyslembör, enligl hovrättenför , kunna övervägas även när det gällervisning utomlands för ufiandssvenskar m. fl. och visning inom landet förminoriteter. TPBunderstryker vikten av att de upphovsrättsfrågor som aktualiserats i sambandmed videogram för hörselhandikappade, också las upp till behandling. SAF,, IFPI m.fl. delar utredningens uppfattning all kraftfulla åtgärder måstevidtas mot olovligt tillverkade videogram, s.k. piralkopior. Ellstort antal remissinstanser instämmer i princip i utredningens uppfattning allelt centralt register för bildprogram behövs. 5AF finner det dock inte mofiveratall skapa ett register av del slag utredningen föreslår, bl.a. därför att ettsådant register enligt föreningens uppfattning sannolikt inte skulle fungera. Fleraav de remissinstanser som i princip är positiva lill ell register pekar påolika frågor som är ofuUständigl belysta i förslaget. Statskontoret, RRV, ,Svenska FilminstUutet, , , biblioteksnämndoch LRF har invändningar av teknisk natur. Del framhålls bl. a. att utredningenunderskattat de tekniska problemen och kostnaderna för införandel av ett syslemmed cenlralregistrering. I flera yttranden föreslås att frågan bör utredasytterligare bl.a. från statskontoret, , ,och . Bl.a. , och instämmer iutredningens förslag att bör vara huvudman för elt register. RRV anser allBibliotekstjänst AB vore den naturliga huvudmannen, inle minst med tanke på attBibliotekstjänst redan har elt fungerande register för fonogram. a. från SÖ och SIL pekar på all skolväsendet sannolikt kommeratt utnyttja elt register av det slag utredningen föreslår i störreutsträckning än vad utredningen föreställt sig, inte minst med tanke på alt skoloraautrustas med olika slags terminaler som kan utnyttjas för register-sökning.Andra remissinstanser pekar på att utvecklandet av ett centralt register måsteske i nära samarbete med avnämarna. Detla framhåller bl. a. UHÄ, SIL ochstatens kulturråd. TPB framför att om ett register införs bör detta omfattaäven fonogram eftersom ett stort behov föreligger av en nationell kalalog över fonogrammed intalat material. påpekar att även stillbildsfilm,diabildserier och fotosamlingar bör ingå i det föreslagna registret. 1981/82:111 158 ALBtar upp frågan om anmälningsplikt i sitt yttrande och diskuterar för-ochnackdelar. föreslår all denna fråga utreds ytterligare. DFI framför altfrågan om plikfieveranser bör kunna lösas inom ramen för existerande lagsttftning.Medborgarskolan hävdar för sin del att registreringen bör vara frivillig ochfinansieras genom avgifter. tar i sill yttrande upp flera frågor som instUutet anser attutredningen inte har belyst tillräckligt, bl. a. vad som händer med informationi registret om rättsinnehavaren drar in distributionen. Institutet menar ocksåatt underlaget för en registrering bör granskas av register-hållaren och inte endasiutgå från uppgtfter från del distribuerande företagel. Institutet anser bl. a.därför all den beräknade resursålgången är alltför låg. Riksutställningarbetonar viklen av att inle bara får i uppdrag att registrera utan ocksåpublicera vissa kalaloger som har centralt intresse. Utredningens förslag omatt en sådan uppgtft borde ligga på distributörerna medför, enligtRiksutställningar, svårigheter att överblicka utbudet på marknaden eftersom mandå måste utnyttja olika källor. Avdet tjugutal remissinstanser som har berört frågan anser nästan aUa att detbehövs någon form av fortsatt upp fö Ij ning av utvecklingen på medieområdet.Dramatiska institutet framhåller behovet av en samlad syn på olika medier medanSveriges kristna ungdomsråd betonar vikten av en beredskap inför den tekniskautvecklingen. Svenska FilminstUutet anser alt inte aUtför stor vikt bör läggasvid leknisk utveckling och prognosverksamhet ulan att samspelet meUan gamla ochnya medier särskill bör uppmärksammas. och Skola framhållerpåverkansforskningens betydelse medan TPB understryker all handikappas-peklermåste las med från början när del gäller utvecklingen på medieområdet. Enligl Kungl.biblioteket är del viktigt all gränsdragningen mellan och ALBhålles aktuell och anpassas lill utvecklingen på medieområdet. SVT betonar altutvecklingen på videogramområdel har lelt tiU svårigheter för företaget altförvärva de program del önskar. Om televisionen skall kunna fullgöra sinauppgifter i allmänhetens tjänst måste man med stor sannolikhetarbeta också med de nya distributionskanaler som växer fram. Motbakgrand av sin principiella uppfattning att det inle behövs några samhälleligainsatser på medieområdet tar SAF helt avstånd från utredningens förslag.Föreningen pekar på att del redan finns bransch- och intresseorganisationer sombevakar utvecklingen på medieområdet. Förslagetatt skapa ett särskilt statligt organ för uppföljning av medieutvecklingen haröver lag bemötts med tveksamhet. Utredningens uppfattning får ett allmänt slödav dramatiska instUutet, TPB, NBV och LRF medanövriga är tveksamma eller avvisande. I stället bör uppgtflen läggas (/'pa ett eller flera befintliga organ. Flerasådana organ nämns i remissyttrandena. 1981/82:111 159 tutetbör man samordna och förstärka befintliga resurser inom t. ex. SVT, FUminsfiluletoch verksamhet som bedrivs av . Statens kulturrådframhåller som sin principiella inställning att bör ges ett ansvarockså på film- och videoområdet. Rådet kan dock inte la slutligt ställning förtänman mera i detalj känner uppgifterna för den mediekommitté som aviserades i1982 års budgetproposition. Statskontoret menar att denna kommitté bör kunnafå uppgifter av det slag som utredningen föreslår.