prop · G503192 · 1981-12-31 00:00:00 — Eftersom det bör finnas möjlighet förregeringen att avlämna proposition till i frågasom har underställts kyrkomötet bör denna börjedag gälla även för de följandesammanträdena . Kyrkomötets sammanträdestid är begränsad till 35dagar om inte regeringen medger annat. Enligt min mening bör en begränsning avsammanträdestiden gälla även framgent. Jag gör den bedömningen att kyrkomötetsförsta sammanträde bör vara något längre än de därpå följandesammanträdena. Vid det första sammanträdet torde nämligen de flesta val inomkyrkomötet förrättas. Med hänsyn härtill anser jag att det nyvalda kyrkomötetsförsta sammanträde bör vara avslutat . De två därpå följandesammanträdena bör vara avslutade . Som jag har nämnt har kyrkomöteskommittén skisserat enordning enligt vilken kyrkomötet, sedan det har samlats och förrättat val,ajournerar sig för atf fortsätta sitt sammanträde av året. Jaghar förståelse för att en sådan ordning kan innebära vissa fördelar från arbetssynpunkl.Med mitt förslag skall kyrkomötet emellertid sammanträda . Därmed tordedet inte finnas ett behov av att dela upp ett sammanträde. Därtill kommer, somjag har nämnt, att en förläggning av kyrkomötets sammanträde till annantid än påverkar regeringens möjligheter att föreläggariksdagen propositioner i frågor som har underställts kyrkomötet. Jag ärdärför inte beredd att genomföra kommitténs förslag på denna punkt. Prop.1981/82:192 33 Vad gäller beredningen av kyrkomötets ärenden vill jagerinra om att kyrkomötet enligt nu gällande regler måste tillsätta ettkyrkolagsutskott för behandling av kyrkolagsfrågor samt frågor om ändring iprästerskapets privilegier. Med hänsyn till att kyrkomötet enligt förslagen ipropositionen om formerna för den kyrkliga lagstiftningen m. m. alltjämt skallmedverka vid viss lagstiftning, finns det enligt min mening ett fortsatt behovav en obligatorisk beredning av lagsfiftningsärenden. Över huvud taget tordedet enligt min mening finnas ett behov av ett beredningstvång för sådanaärenden hos kyrkomötet som har överlämnats av eller regeringen. Jagföreslår därför att det föreskrivs en skyldighet för kyrkomötet att beredasådana ärenden. Däremot bör föreskrifter inte meddelas om att beredning skallske i ett visst angivet utskott. Det bör enligt min mening ankomma påkyrkomötet att avgöra om beredning av ärenden som överlämnas av ellerregeringen skall ske i ett eller flera utskott. Jag återkommer till frågan omen centralstyrelse och dess arbetsuppgifter. När detgäller andra ärenden än dem som överlämnats till kyrkomötet av ellerregeringen anser jag att det inte i lag bör föreskrivas något beredningstvång.Enligt min mening bör det ankomma på kyrkomötet att bestämma huruvida och påvilket sätt ett ärende skall beredas. Som kommittén framhåller får det antasatt ett behov kommer att finnas även att bereda ärenden i utskott.1 likhet med kommittén anser jag därför att kyrkomötet bör ges möjlighet atttillsätta de utskott som kan behövas. Jag harnyss föreslagit att kyrkomötet skall sammanträda under 15 resp. 12dagar. Man måste räkna med att det under så förhållandevis korta sammanträdenibland inte är möjligt att hinna med en utskottsbehandling av ett ärende som ärav större omfattning. Ett utskott kan därför behöva sammanträda mellankyrkomötets sammanträden. Enligt min mening bör en sådan möjlighet öppnas. a. kostnadsskäl bör emellertid fiden för sådana utskottssammanträdenbegränsas. Jag återkommer till denna fråga i specialmotiveringen till lagen omkyrkomötet. Jag övergårnu till frågan om lärofrågornas behandling i kyrkomötet. Som jag har nämnt harkyrkomöteskommittén på denna punkt föreslagit dels ett särskiltberedningsförfarande, dels ett särskilt beslutsförfarande. Vadgäller beredningen av lärofrågor har kommittén föreslagit att yttrande alltidskall inhämtas från en särskild av lärofrågor. I enlighetmed vad jag har föreslagit i fråga om andra ärenden som skall behandlas ikyrkomötet anser jag att det i lag inte bör regleras hur lärofrågor skallberedas. Enligt min mening bör det ankomma på kyrkomötet att självt bestämma påvilket sätt och i vilket organ beredningen skall ske. Det ligger i sakens naturatt ett utskott som skall behandla lärofrågor får en sådan sammansättning aftläroämbetet blir företrätt. Om biskopar väljs till ledamöter av kyrkomötet fårdet därför antas att de också väljs in i ett sådant utskott. Det kan emellertidinträffa att en eller flera biskopar inte väljs eller 3 1981/82. 1981/82:192 34 önskar bli valda till ledamöter av kyrkomötet. Vid sådantfall kan det finnas behov av att vid behandlingen av ett visst ärendetillgodogöra sig den särskilda kompetens som en eller flera biskopar har. Föratt ett utskott vid beredningen av ett ärende som rör lärofrågor skall kunnatillgodogöra sig den sakkunskap som biskoparna besitter, anser jag att det böröppnas en möjlighet för kyrkomötet att besluta att en eller flera biskopar,även om de inte är ledamöter av kyrkomötet, får närvara vid ett utskottssammanträden och deltaga i utskottets överläggningar, men ej i besluten. Dennamöjlighet för biskoparna att deltaga i beredningsarbetet bör enligt min meninginte begränsas till enbart lärofrågorna. När jag nu övergår till frågan om hur beslut bör fattas ilärofrågor vill jag först erinra om att grundläggande föreskrifter om som trossamfund enligt det framlagda grundlagsförslaget skallmeddelas i lagen om . Denna lag skall beslutas på samma sätt somriksdagsordningens huvudbestämmelser, dvs. antingen genom två beslut avriksdagen med ett mellanliggande riksdagsval eller också genom endast ettbeslut fattat med kvalificerad majoritet. Lagen kommer därigenom att få eftsärskilt konstitutionellt skydd. Enligt grundlagsförslaget får kyrkomötet medstöd av bestämmelser i lagen om genom kyrklig kungörelse meddelaföreskrifter i vissa kyrkliga angelägenheter bl. a. om lära.Jag har redan föreslagit (2.3.1) atf denna möjlighet fill delegation av normgivningskompetensnu skall utnyttjas. bör alltså i lagen om bemyndigakyrkomötet att meddela föreskrifter om lära. 1 fråga omkyrkomötets beslut i lärofrågor har kommittén föreslagit ett särskiltförfarande. Det föreslagna förfarandet bygger på det som gäller för rättighetsbegränsandelagstiftning enligt 2 kap. 12 § regeringsformen. I likhet med kommittén och deflesta remissinstanser som har yttrat sig i frågan anser jag att ett särskiltskydd bör införas mot förhastade beslut. Ändringar i så grundläggande frågorsom dem som rör läran bör enligt min mening inte kunna ske med mindre en bredmajoritet står bakom beslutet. Det av kommittén föreslagna förfarandet medminoritetsbordläggning är enligt min mening lämpligt. Genom uppskovsförfarandetfår man goda möjligheter att noga överväga föreslagna ändringar av lära. Ett uppskov ger vidare fillfälle till en allmän debatt ifrågorna. Därigenom skapas ett skydd mot tillfälliga opinioner. Jag förordaralltså att särskilda regler ges för beslutsförfarandet i frågor om lära. Det särskilda beslutsförfarandet bör enligt min mening omfattaockså förslag fill föreskrifter om antagande av eller ändring ibibelöversättning, psalmbok, evangeliebok, kyrkohandbok och . Dessafrågor omfattas av ett särskiU skydd genom att det för beslut i kyrkomötetkrävs kvalificerad majoritet. En förutsättning för att det särskilda beslutsförfarandetskall kunna tillämpas måste givetvis vara att ett förslag verkligen avser enfråga som jag nu har nämnt. Enligt min mening bör detta prövas särskilt, Ilikhet med vad 1981/82:192 35 som gäller i vid rättighetsbegränsandelagstiftning anser jag att denna prövning bör ankomma på ett särskilt utskott.Jag föreslår därför att kyrkomötet för varje valperiod skall tillsätta ettsärskilt beredningsutskott med uppgift att för kyrkomötets vidkommande prövahuruvida det särskilda uppskovsförfarandet är tillämpligt i fråga om vissaförslag. .2.3.5 En kyrklig centralstyrelse anser aft en kyrkostyrelse i egenfiigmening svårligen kan skapas med nuvarande relationer mellan staten och kyrkan.Regeringen får nämligen i nuvarande läge sägas utgöra en sådan styrelse. Dettorde dock enligt kommittén inte föreligga något hinder mot att kyrkomötetbeträffande frågor som faller under dess kompetens får möjlighet att delegeraviss beslutanderätt och överlämna verkställigheten av sina beslut till ettsärskilt organ. Beslut om att inrätta en centralstyrelse bör alltså enligtkommittén omfattas av kyrkomötets självbestämmanderätt. Endast vissagrundläggande bestämmelser bör ges i lag. Enligt kommitténs mening börstyrelseledamöternas antal begränsas för att det inte skall behöva inrättasnågot särskilt arbetsutskott. För att garantera en tillräcklig representationbör antalet ledamöter enligt kommittén vara minst elva. Kommittén anser attkyrkomötet bör välja ordförande och vice ordförande särskilt. Valen bör ske viddet nyvalda kyrkomötets första sammanträde och omfatta tiden till dess nästanyvalda kyrkomöte samlas. Ärkebiskopen har enligt kommitténs uppfattning ensådan rikskyrklig ställning att det är nödvändigt att han - om han inte harvalts till ledamot av styrelsen - skall vara skyldig att närvara vid styrelsenssammanträden. Därvid bör ärkebiskopen ha yttrande- och förslagsrätt men intebeslutanderätt. Styrelsens ledamöter bör enligt kommittén ha närvaro- ochyttranderätt vid kyrkomötets sammanträden. Förslaget om en kyrklig centralstyrelse får ett starktstöd av remissinstanserna. Många remissinstanser knyter emellertid förbehålltill sina ställningstaganden. Några anser t. ex. att det bör övervägas attgöra centralstyrelsen obligatorisk. Det största intresset rör sig emellertid omärkebiskopens roll. Åtskilliga remissinstanser ifrågasätter om inteärkebiskopen bör vara självskriven ordförande eller ledamot i centralstyrelsen.En sådan inställning redovisas bl. a. av i , fleradomkapitel och stiftsråd. för evangelisation ochförsamlingsarbete samt Biskopmötet. Dessa remissinstanser bygger i allmänhetsina ställningstaganden i denna fråga på aft ärkebiskopen framstår som främste företrädare. Några få remissinstanser ger uttryck åt en kritiskinställning till förslaget. De anser i regel att en kyrklig centralstyrelse börfå större befogenheter än vad förslaget inrymmer. Frågan om att inrätta en kyrklig centralstyrelse har varitaktuell . Framför allt från kyrkligt håll har man understrukit behovet aven särskild kyrklig styrelse. I samband med att kyrkomötets arbetsuppgifteroch Prop.1981/82:192 36 allmänna funktion nu övervägs är det enligt min meningnaturligt att ta upp också frågan om en sådan styrelse. Med hänsyn till dearbetsuppgifter som enligt vad jag har berört bör ankomma påkyrkomötet, är det nödvändigt att kyrkomötet får ett beredande ochverkställande organ. skulle kunna fylla en sådan funktion.Starka skäl talar också enligt min mening för att centralstyrelsen bör varaobligatorisk. Infe minst det förhållandet att kyrkomötet enligt mitt förslagskall sammanträda torde göra det nödvändigt med ett permanent organför verkställighet och beredning av kyrkomötets ärenden. En viss fasthet iorganisationen krävs med hänsyn till de offentligrättsliga uppgifter som kyrkomötetskall fullgöra. Det bör ankomma på kyrkomötet att självt avgöra hurfördelningen av ärenden bör ske mellan centralstyrelsen och kyrkomötets utskottnär det gäller beredningsuppgifter. Jag återkommer till denna fråga ispecialmotiveringen till lagen om . Några remissinstanser anser att centralstyrelsensbefogenheter enligt kommitténs förslag blir alltför inskränkta, 1 denna frågavill jag framhålla att de befogenheter för centralstyrelsen som anges i lagendast kan hänföra sig till den offentligrättsligt reglerade verksamheten. Detkan inte komma i fråga att statsmakterna inordnar kyrkans fria verksamhet underden offentligrättsligt reglerade verksamheten. Inom ramen för denoffentligrättsliga regleringen kan centralstyrelsen inte filiföras uppgiftersom Ugger utanför det lagreglerade området. Som jag har sagt bör detliksom nu ankomma på kyrkan själv att bestämma formerna för och innehållet iden verksamhet som inte är lagreglerad. Vid remissbehandlingen har frågan om ordförandeskapet icentralstyrelsen tilldragit sig stor uppmärksamhet. Kommittén har föreslagitatt ordföranden skall väljas av kyrkomötet. Ett stort antal remissinstanser,främst sådana med anknytning lill , anser däremot att ärkebiskopenbör vara självskriven ordförande. Det finns alltså ett starkt kyrkligt önskemålom att ärkebiskopen, såsom företrädare utåt för hela , skall varastyrelsens ordförande. En sådan ordning kan visserligen sägas komma i konfliktmed de principer som annars brukar slå igenom inom det borgerliga samhället.Med hänsyn till egenart och ärkebiskopens särskilda ställninganser jag emellertid att de önskemål på denna punkt som underremissbehandlingen har förts fram från kyrkans sida bör tillgodoses. Jagföreslår därför att ärkebiskopen blir centralstyrelsens ordförande. Övriga ledamöter i centralstyrelsen bör enligt min meningväljas av kyrkomötet. Som kommittén har anfört bör antalet begränsas för attsärskilda arbetsutskott inte skall behövas. är det viktigt atfstyrelsen får en bred representation. Jag förordar att antalet ledamöter,förutom ordföranden, bestäms till högst 14. Bland dessa bör kyrkomötet utse envice ordförande. Prop.1981/82:192 37 2.4 Finansiering av ett reformerat kyrkomöte har angivit att kostnaderna för detnuvarande kyrkomötet uppgår till ca 3,5 milj. kr. för varje treårsperiod,räknat penningvärde. penningvärde motsvarar detta ca 4,5milj .kr. eller ca 1,5 milj .kr. Kommittén har beräknat den totala kostnaden förgenomförande av sitt förslag om ett reformerat kyrkomöte till ca 4,5 milj. kr.för en treårsperiod. Kommittén har därvid beräknat kostnaderna med utgångspunktfrån ett kyrkomöte med 251 ledamöter som sammanträder varttredje år. I det framräknade beloppet ingår också kostnader för utskott somsammanträder när kyrkomötet inte är samlat, ett särskilt representantskap, encentralstyrelse och dess kansli samt en . Kommittén har inte funnit det möjligt att ta fram derenodlade kostnaderna för kyrkliga val. Kommittén bedömer det som sannolikt attdessa kostnader kommer att öka genorn att flera personer än tidigare kommer attdeltaga i valproceduren. Eftersom valen av delegerade och elektorer enligtförslaget i tiden skall samordnas med andra val som skall genomföras enligt församlingsstyrelselagen,torde dock enligt kommittén extra sammanträden i stor utsträckning kunnaundvikas. Kostnadsökningarna får därför enligt kommitténs bedömning antaskomma att bli av tämligen blygsam omfattning. Finansieringen av ett reformerat kyrkomöte kan enligtkommitténs uppfattning ske på olika sätt. Ett sätt som kommittén anvisar är attstaten utger statsbidrag till kyrkan med belopp som värdesäkras genom indexuppräkning.Ett annat sätt kan enligt kommittén vara att finansieringen sker genomkyrkofonden. För egen del vill jag anföra följande. Det reformerade kyrkomötet som jag i det föregående harförordat ger delvis en annan kostnadsbild än den som kommittén har redovisat.Jag har föreslagit att kyrkomötet skall bestå av 251 ledamöter som sammanträdervarje år. Ledamöterna skall väljas för en treårsperiod. Första året inom varjevalperiod skall kyrkomötet enligt mitt förslag sammanträda under högst 15dagar, under och det tredje året likaså underhögst . sammanträder alltså kyrkomötet sammanlagtunder . Kyrkomötet skall enligt mitt förslag i vissa fall kunnamedge att utskott sammanträder under en viss även då kyrkomötetinte är samlat. Till skillnad från kommittén har jag föreslagit att det skallvara obligatoriskt för kyrkomötet att välja en centralstyrelse för varjevalperiod. Med hänsyn bl. a. till förslaget om att kyrkomötet skall sammanträdavarje år har jag frångått kommitténs förslag om att ett särskilt representantskapskall kunna inrättas. Jag har också frångått förslaget om att en nämnd förlärofrågor skall inrättas. 1981/82:192 38 Kostnaderna för ett reformerat kyrkomöte i enlighet medmitt förslag beräknar jag till närmare 12 milj. kr. för en treårsperiod i 1982års penningvärde. Detta belopp motsvararen beräknad kostnad av ca 4 milj, kr,, I beloppet ingår kostnader för arvoden och traktamenten till ledamöterav kyrkomötet samt kostnader för deras resor till kyrkomötets sammanträden.Vidare omfattar mina beräkningar motsvarande kostnader för ledamöter avcentralstyrelsen. Jag har också tagit hänsyn fill tryckningskostnader och expensersamt kostnader för lokaler och kansli, I jämförelse med kostnaderna förnuvarande kyrkomöte innebär beräkningarna en merkostnad av ca 2,5 milj, kr, perår. Till de nu redovisade kostnaderna för ett reformerat kyrkomöte kommerpastoratens kostnader för val av delegerade och elektorer. Som kommittén harpåpekat bör dessa val kunna samordnas med andra val som skall hållas inomförsamlingarna. Det finns dock anledning att räkna med en viss kostnadsökningför pastoraten eftersom betydligt fler elektorer än f. n. skall utses. Kostnader för allmänt kyrkomöte bestrids f. n. av detunder sextonde huvudtiteln (och dess verk m. uppförda anslaget C1. Anslaget, som är ett förslagsanslag, är för budgetåret1982/83 uppfört med . har beslutat att till allmänt kyrkomötepå filläggsbudget för /82 anvisa ett förslagsanslag av 3 959 000kr. (KU 1981/82:17, rskr 1981/82:98). Om förslaget om ett reformerat kyrkomöte genomförs innebärdet onekligen en utökad rikskyrklig verksamhet. Med hänsyn härfill är detenligt min mening naturligt att kostnader för kyrkomötet i princip bestrids urkyrkofonden med stöd av 12 § p. 4 lagen (1970:940) om kyrkliga kostnader. Ettgenomförande av mitt förslag innebär att ett kyrkomöte kan sammanträda redanunder , dvs. under /83. Med hänsyn härtill förordarjag att medgivande redan nu inhämtas till att kostnader förkyrkomötet får bestridas ur kyrkofonden. Anslag för kyrkomötet bör utgå medbelopp som regeringen bestämmer för varje budgetår. Det bör vidare ankomma påregeringen att meddela föreskrifter om ersättning till ledamöterna ikyrkomötet, I enlighet med vad jag har sagt föreslåskyrkomötet medverka vid viss kyrklig lagstiftning. Kyrkomötet kommer också attöverta en del av den normgivning beträffande kyrkan som ligger på regeringen.Med hänsyn härtill är det enligt min mening rimligt att staten bär en del av dekostnader som uppkommer för kyrkomötet. Jag anser att staten bör bidra med ettbelopp som motsvarar de kostnader för allmänt kyrkomöte som belastarstatsbudgeten. Härigenom blir inte statens kostnadsansvar beroende av de totalakostnaderna för kyrkomötet. Dessa kan komma att variera allt efter omfattningenav de ärenden som kommer att väckas i kyrkomötet. Frågan om anslag förkyrkomötet för /83 bör tas upp i annat sammanhang. Beslut omindexuppräkning får prövas inom ramen för det ordinarie budgetarbetet. 1981/82:192 39 I propositionen om formerna för den kyrkligalagstiftningen m, m. har aviserats vissa lagförslag som kräver beslut i den förkyrkolag stadgade ordningen. Jag far nu ta upp dessa frågor. De bör församtycke tillställas det allmänna kyrkomöte som är inkallat till den 15 april1982. Jag tarförst upp en fråga som gäller bekännelsekravet för innehavare av vissa ämbetenoch tjänster och går därefter över till frågan om prästerskapets privilegier. I punkt 9 övergångsbestämmelserna till regeringsformenfinns en jävsregel för vissa befattningshavare i fråga om handläggningen avärenden och mål rörande . Sålunda föreskrivs attbefattningshavare som inte tillhör inte får delta i"avgörande av mål eller ärende, som angår kyrkans religionsvård ellerreligionsundervisning, utövning av prästämbetet, befordring eller ämbetsansvarinom kyrkan". När det gäller ärenden som avgörs av regeringen harjävsregeln inskränkts till att omfatta endast föredragande statsrådet. har föreslagit att den angivna regelnslopas utom såvitt avser kravet på att föredragande statsråd skall tillhörasvenska kyrkan. Enligt kommittén bör konfessionella behörighetsvillkor somregel undvikas. Remissinstanserna har i allmänhet godtagit kommitténs förslag idenna del. Några instanser anser doek att det bör finnas ett krav på att densom innehar tjänst som stiftssekreterare skall vara medlem av svenska kyrkan.Domkapitlet i anser att en bestämmelse härom lämpligen kan föras in ilagen (1936:567) om domkapitel (ändrad senast 1975:956). Vidbehandlingen av kommitténs förslag i denna del i den av regeringen beslutadepropositionen om formerna för den kyrkliga lagstiftningen m. m. framhöll jagatt konfessionella behörighetsvillkor för innehavare av ämbeten och tjänsterbör undvikas (prop. 1981/82:77 s. 37), Jag påpekade dock att det kan finnasskäl att göra undantag för tjänst som sfiftssekreterare. Enligt 2 § 4 mom,lagen om domkapitel kan nämligen stiftssekreteraren vid handläggning av vissaärenden ha säte och stämma i . Liksom för ledamöter bördet för stiftssekreteraren ställas upp ett krav på medlemsskap i . Jag förordade i den nämnda propositionen att en bestämmelse häromlämpligen tas in i lagen om domkapitel. Med hänvisning fill vad jag sålunda har anfört igrundlagspropositionen föreslår jag nu att det i lagen om domkapitel tas in enbestämmelse som ställer upp ett krav på medlemskap i förstiftssekreterare. En sådan bestämmelse har en naturlig plats i 12 § eftersomdet där redan finns intaget ett behörighetsvillkor för stiftssekreterare. Jag övergår nu till frågan om prästerskapets privilegier. I punkt 9 övergångsbestämmelserna till regeringsformenföreskrivs att det forna prästeståndets privilegier, förmåner, rättigheter ochfriheter fortfarande skall gälla, om de inte har ägt oskiljaktigt sammanhangmed den ståndet 1981/82:192 40 förut tillkommande representationsrätten och såledesupphört med denna. Vidare anges att ändring eller upphävande av dessaprivilegier, förmåner, rättigheter och friheter inte får ske på annat sätt ängenom regeringens och sammanstämmande beslut och med bifall avallmänt kyrkomöte. Grunden för prästerskapefs privilegier utgörs av 1723 årsprivilegieurkund. En stor del av privilegiestadgandena knyter an till denkyrkliga jorden. Genom förändringar i lagsfiftningen under framför allt dettaårhundrade har vissa privilegier kommit att förlora sin giltighet. Kommitténhar mot bakgrund av en genomgång av privilegiestadgandena konstaterat att detråder stor tveksamhet om vilka privilegier som alltjämt gäller. Oavsett hur detmå förhålla sig, har kommittén ansett att privilegie-stadgandenas praktiskabetydelse är av ringa värde för . Därtill anser kommitténatt upprätthållande av särskilda privilegiebestämmelser måste till sin naturvara otidsenligt och föga demokratiskt. Kommittén har därför föreslagit attföreskriften om prästerskapets privilegier i punkt 9 övergångsbestämmelsernatill regeringsformen upphävs. Vidare har kommittén föreslagit att samtliga i1723 års privilegieurkund ingående bestämmelser upphävs genom en särskild lagsom beslutas i den för kyrkolag stadgade ordningen. Vid remissbehandUngenav kommitténs förslag har flera remissinstanser med anknytning till uttalat att privilegierna kan avskaffas endast om skyddet för kyrkansegendom kan garanteras i annan rättslig form. Dessa instanser menar att denkyrkliga egendomen genom privilegiestadgarna åtnjuter ett särskilt rättsskyddgenom att de garanterar atf egendomen bevaras och används för kyrkliga ändamål. Ipropositionen om formerna för den kyrkliga lagstiftningen m. m. har jag instämti kommitténs uppfattning att prästerskapets privilegier, i den mån de alltjämtformellt äger bestånd, i stprt sett saknar praktisk betydelse för . I den mån privilegierna har någon egentlig betydelse gäller det denkyrkliga egendomen. I den förut nämnda proposifionen har jag framhållit att ettväsentligt syfte med den kyrkliga jordlagstiftningen är att egendomen skallbevaras för sitt ändamål. Jag har också tagit fasta på att det kan finnas ettbehov av garantier för att den kyrkliga egendomen behåller ett särskilt rättsskydd,om prästerskapets privilegier upphävs.