prop · G503220 · 1981-12-31 00:00:00 — CentralorganisationenSACO/SR: Kommittén föreslår atl i huvudsak till-ståndshavaren skall ansvara föravgifter och uppgiftsskyldighel avseende täktverksamhet. Lantmätarföreningenanser att det med hänsyn till all täktverksamhet även i fortsättningen i storutsträckning kan komma att bedrivas av annan än tillståndshavaren, vorepraktiskt om det fanns en möjlighet att överföra ifrågavarande skyldigheter påden som faktiskt bedriver verksamheten. Delegationenför företagens uppgiftslämnande: DEFU ser i och för sig positivtpå att utredningen har försökt utforma bestämmelserna så atl läktföretagenskall kunna fullgöra avgiftsskyldigheten och uppgiftsskyldigheten samtidigt.Uppgiftslämnandet framstår ändå som onödigt krångligt och betungande. EnligtDEFU finns andra samordningsmöjligheter som från såväl uppgiftslämnarnas sommyndigheternas synpunkter är enklare. I första hand tänker DEFU på ensamordning av avgiftsskyldighelen med den årliga taxeringen. : Denna bör, som utredningen framhåller, göras enkel ochföga betungande, och endast samhällsnödvändiga uppgifter insamlas, som senarekan bilda underlag för en meningsfull bransch-slatisuk. Prop.1981/82:220 67 För atl garantera tillgodoseende av sekretesskravetbör uppgifterna lämnas direkt till () och icke merän . Tiden för avlämnande av uppgifterna bör förlängastill två hela månader efter redovisningsperiodens utgång. Beträffande blankettens närmare innehåll ochutformning utgår vi från att branschföreningen härvidlag senare får tillfälletill särskilda överläggningar med . : Förbundet avvisar med skärpa kravet på en utökaduppgiftsskyldighel. En välgörande omprövning av nyttan med s. "samhällsnödvändiga uppgifter" har kunnat skönjas . Inrättandetav DEFU får ses som exempel härpå. Alt utredningen ej tagit fasta på dennadebatt och därav föranlett nytänkande är anmärkningsvärt. Att under åberopandeav allmänna planeringsskäl kräva en fortlöpande tillgång till nya uppgifterfrån enskilda företag, fömtsätter synneriiga skäl. Några sådana har ej redovisats.Förbundet förutsätter att DEFU utifrån sina utgångspunkter ges möjlighet attnoggrant pröva de krav på nya uppgifter som anses nödvändiga urplaneringssynpunkt. I detta avsnitt redovisas synpunkter från remissinstansernabl. a. på frågan om kommunernas roll vid täktprövningen. Lantbruksstyrelsen:I avsnitt 5.4 behandlas efter vilka grunder en ansökan om läkt enligt 18 §naturvärdslagen skall prövas av . Det är uppenbart alt taktensinverkan på naturmiljön är den viktigaste grunden för prövningen. Enligtlantbruksstyrelsens uppfattning bör dock i sammanhanget stor hänsyn tas lilldel allmänna intresset av atl förhindra negativa effekter för jordbmket avplanerad täktverksamhet. Ävenannan täktverksamhet än maljordsläkt kan direkt eller indirekt påverkajordbruket. En grustäkt kan exempelvis direkt la brukningsvärd jordbmksmark ianspråk. Indirekt kan bl. a. grus- och torvtäkter påverka vattenföringen i ettavrinningsområde på ett sätt som försämrar vallenhushållningen ijordbruksmarken och förutsättningarna för jordbmksbe-valtning. I de fall annanplanerad täktverksamhet än maljordsläkt direkt eller indirekt kan berörajordbruksintressen bör enligt lantbruksstyrelsens uppfattning länsstyrelsensamråda med lantbruksnämnden vid handläggningen av täklansökan. Skogsstyrelsen:Vid skogsvägbyggnad tillämpas f. n. den ordningen atl skärningar och diken intebetraktas som takter även om materialet används på annan del av vägen i fråga.Detsamma gäller för sidotag avsedda för resp. väg. Sådana sidotag upptas iregel genom breddning av diken och skärningar och utrymmet utnyttjas där del ärlämpligt senare som avläggs-plals, vändplals, uppställningsplats o. d.Skogsstyrelsen anser det synnerligen viktigt alt denna form avmaterialanskaffning i fortsättningen får hänföras till sådan husbehovstäkt somundantas frän täkttillstånd. 1981/82:220 68 : Länsstyrelserna saknar formell rätt att avvisaansökningar där redovisningen av olika dispositionsrätter och tillstånd saknas.Det gäller bl. a. civilrättsliga förhållanden. Detla kan medföra betydandeolägenheter från nalurvårdssynpunkl. Som exempel kan nämnas att en täktplansom anger atl ett skogsparti på intilliggande fastighet som ägs av annan änsökanden skall bevaras till skydd mot insyn mycket väl kan accepteras medanansökan skulle avslås utan detta insynsskydd. I ett sådant fall är det avavgörande betydelse för bedömning att få klarlagt huruvidasökanden kan garantera att insynsskyddet bevaras under hela brytningstiden.Andra förhållanden som i väsentlig mån kan påverka möjligheterna att genomföratäklplanen är rättigheter atl lägga om eller ansluta väg, flytta luflledningaroch kablar, ta bort fornlämningar samt frågor om servitut. Detla är frågor som sökanden måste utreda för attklarlägga möjligheterna till läkt. Att så inte alltid sker kan visas med fleraexempel där revideringar av den ursprungliga täklplanen blivit nödvändiga,skador på naturmiljön uppstått och angelägen efterbehandling fördröjts. Det är därför enligt verkets mening angelägel atllänsstyrelserna ges laglig rätt atl kräva redovisning av att dedispositionsrätter och tillstånd föreligger som behövs för att genomföra denansökta täktverksamheten enligt föreslagen täktplan. Reglerna bör utformas såatt det är som i del enskilda fallet avgör vilkadispositionsrätter som skall styrkas. Ansökan skall kunna avvisas omredovisningen inte inkommer. är berett att i kommandeanvisningar ange riktlinjer för till-lämpningen. : Kommunerna har på statsmakternas initiativ genomfört en omfattandeöversiktlig planering där ekologiska principer varit vägledande för övervägandenaom framtida markanvändning. 1 planeringen har också olika sektorsinlressenvägts mot varandra och bl. a. har miljösynpunkter spelat stor roll i arbetet.En bred förankring har skett på ett sätt som börjar svara mot de berättigadekrav som medborgarna ställer på att kunna påverka sin närmiljö. Det bör därförenligt planverkels mening komma till klart uttryck i lagtexten att i sambandmed täkttillstånd fär meddelas de föreskrifter som behövs för beaktande avallmänna intressen, alltså även planintressen. I den föreslagna ändringen av 18§ naturvårdslagen har endast naturvårdsintressen angivits. : Mot bakgrund av de mineralpolitiska konsekvenser ett genomförandeav förslagen kan få vill SIND inledningsvis konstatera att lillståndsgivningenför täkl av induslrimineral f.n. är splittrad och svåröverskådlig. Såledeshandläggs vissa frågor enligt gruvlagen (bl. a. grafit och apatit), andraenligt minerallagen (bl. a. vissa leror). Huvuddelen utgör dock s. k.jordägarmineral, vilkas utnyttjande beror av provning enligt 18§ naturvårdslagen. Härtill kommer att läkt av vissa industrimineral krävertillstånd enligt såväl naturvårds- som mineral-lagstiftning. Frågan omtillståndsgivning övervägs f. n. av mineralpolitiska utredningen, som enligtsina direktiv bl. a. skall överväga om en överföring av mineralpolitiska skälav ytterligare till minerallagsUftningen är motiverad. Länsstyrelseni : vill understryka behovet av en utvidgad prövningvid täkttillständsgivningen och vill även i övrigt i stort 1981/82:220 69 anslutasig till kommitténs förslag, men tar i det följande upp några av de påpekandensom bl. a. framförts vid remissbehandling. Såväl Gotlandskommun som LRF har anmärkt att det i konsekvens med byggnadslagstiftningenborde ske samråd med berörda grannar vid prövning av läktärende. Detla sker f.n. ej i tillståndsärenden enligt naturvårdslagen. Kommunen påpekar det ökanderesursbehovet vid ökat tillsynsansvar samt det väsentliga i alt för att få enlikartad bedömning i olika landsändar utförliga anvisningar förtäktverksamheten utarbetas. Härvid bör såväl naturvårds- sommiljöskyddsaspekter beaktas. Länsstyrelseni : I samband med att tillstånd lämnas till utvinning avgms under grundvattennivån kan föreligga behov av att ålägga täklhavaren atlvidta vissa kontrollåtgärder under och efter täktverksamheten. Den som utövarmiljöfarlig verksamhet kan med stöd av 43 § miljöskyddslagen åläggas vidtaerforderliga kontrollåtgärder samt atl upprätta ett program för åtgärdernasutförande. Enligt mening saknas möjlighet atl med stöd avbestämmelserna i naturvärdslagen föreskriva något motsvarande vid takter avhär avsett slag. Delta är en brist som enligt mening böravhjälpas under det fortsatta lagstiftningsarbetet. Länsstyrelseni : har lill länets samtliga kommuner delegeratallt som är möjligt att delegera inom ramen för nuvarandenaturvårdslagstiftning. Några negativa erfarenheter av detta har inteerfarits. Mot bakgrund härav vore en möjlighet atl delegera lillståndsgivningenenligt 18 § naturvårdslagen till kommunerna väl värd atl pröva. Nuvarandehandläggning av läklärendena vid blir på grund av bristanderesurser oftast summarisk, varför handläggningskvalitén ej torde sjunka. Vid endelegering av beslut enligt 18 § NVL lorde även intresset för tillsyn frånkommunens sida bli större. En förutsättning för en delegering är dock atttillståndsprövning och tillsyn finansieras genom avgifter, vilket ju ocksåutredningen föreslår. Länsstyrelseni län: Det är förhoppning alt nu föreslagna ändringaroch förstärkningar av styrmöjligheterna i täktärenden kommer atl utgörarationella och hanlerbara instrument. Den föreslagna nyordningen vidhanteringen av läktfrågor torde dock utan tvivel medföra risk för en ökadbyråkratisering vid handläggningen. Det finns därför ett starkt önskemål attden ändrade lagstiftningen följs upp av ell väl avvägt utbildnings- ochinformationsprogram till handläggande myndigheter så att den ändradelagstiftningen kan utnyttjas på bästa möjliga sätt. Domänverket:Ett praktiskt problem vid lillståndsgivningen, som inte berörs i betänkandet,är när läkts belägenhet och avsättningsområde ligger i skilda län. Exempel pådelta är där krossbart grus finns relativt rikligt i ena länet, medanbristen är påtaglig i det andra länet. I takt med ökade transportavstånd börlänsstyrelse i det "mottagande" länet höras vid tillståndsgivning ochen samplanering ske över länsgränser. Halmstadskommun: En annan täktverksamhet, som bör uppmärksammas, är den alltmeromfattande brytning av stora stenblock. Dessa går på export till skildaeuropeiska länder. Verksamheten har fått en allt mer ökad omfattning i södraoch västra . Vid tillståndsgivning av denna 1981/82:220 70 verksamhetbör all uppmärksamhet riktas mot skydd av landskapsbilden samt takternasslutliga utformning och uppläggning av skrotstensmassor. Morakommun: Lagtexten bör enligt kommuns uppfattning kompletteras i tvåytterligare avseenden. Dels bör föreskrivas att icke får meddelatäkttillstånd utan hörande av det kommunala organ som kommunfullmäktigebestämmer, och dels bör kommunen ges rätt att hos jordbmksdepartementet föratalan mot beslut i läktfrågor. : Under mbriken täktprövning berör kommittén behovet av långsiktigareformarbeten på täktområdet. Kommittén gör ett förmodande att utvecklingenborde gå i riktning mot ett koncessionsförfarande när det gäller allamineraltillgångar. LRF kan inte dela kommitténs synpunkter. Något behov avkoncessionslagstiflning på grustäkts- och bergstäktområdet torde inteföreligga. Kommittén föreslår att den som ansöker om läkltillsländ skulle kunnaföreläggas redovisa en behovsutredning för gmstäkten i fråga. Vi vill för vårdel peka på del förhållandel att det allmänna representerat av kommun ochlänsstyrelse i sådana situationer kan tänkas redovisa motstående synpunkter.Man kan inte heller såsom kommittén anför generellt utgå ifrån atl det urnaturvårds- och landskapsestetisk synpunkt alllid är atl föredra, att bara ettbegränsat antal takter är öppna . En sådan riktlinje för naturligtvismed sig alt de takter som kommer till stånd är desto större och mer förfulandeför landskapsbilden. I sammanhanget vill vi hänvisa till de förhållandevis godaerfarenheter som finns av husbehovstäkterna. Rätt skötta torde dessa sällanmedföra skada för landskapsbilden, för naturvården eller för friluftslivet.Den typen av täktverksamhet bör således kunna främjas. Det faktum att det allmänna representerat av kommunoch länsstyrelser inom sig kan tänkas redovisa synpunkter både för och emot enexploatering talar för en bredare prövning i linje med byggnadslagstiftningensregler av täktverksamheler åtminstone i storstadsregionerna. Av kommitténsdirektiv framgår alt kommittén bör samråda med bygglagutredningen atl övervägamöjligheterna alt inom byggnadslagstiftningens ram lösa behovet av planering avtäktverksamhet. Av vad som framgår av betänkandet har så inte skett. Enligt vårmening bör denna fråga övervägas ytterligare. En lösning skulle kunna vara attföreskriva i byggnadslagstiftningen att man i samband med upprättande avstadsplaner och planer för vägbyggandet redovisade konsekvenserna iform av grusförsörjning. En närmare anknytning till byggnadslagstiftningen ochfysisk samhällsplanering torde också ha den fördelen att ett offentligtplanläggningsförfarande och en demokratisk beslutsprocess medmedborgarinflytande kan åstadkommas. Härigenom torde också behovet avsärskilda behovsutredningar i vaije enskilt läktärende kunna undvaras. : Nalurvårdskommitlén har förbigått den viktiga frågan om hurinformationen om täktärenden m. m. till berörda sakägare och andra intressenterskall förbättras. Kommunerna har som uppgift atl bl. a. värna om invånarnasnärmiljö. Det är därför nödvändigt atl kommunerna ges ett ökat inflytande överbeslut om täkttillstånd. Nuvarande bestämmelser i 43 § naturvårdslagen omsamråd med kommunen ger inte kommunen tillräckligt inflytande vid prövningen.Ett ökat inflytande för kommunerna i täktprövningen kan ordnas t. ex. enligtmönster från vattenlagsutredningens förslag fill revision av vattenlagen (SOU 1981/82:220 71 1977:27).Styrelsen anser att naturvårdslagen bör kompletteras med ett lagfäst krav omatt täktföretag inte får strida mot allmänna planeringssynpunkter (jfr 3 kap.1 § i förslaget lill ny vattenlag). Exempel på sådana synpunkter skulle fömtom naturmiljön - kunna vara behov av reserv-område för infiltrarion, skyddav grundvatten, hänsyn till buller samt trafikbelastning till följd avtäktverksamhet. I naturvårdslagen bör också ställas upp ett krav på atl ett täktföretaginte får utföras i strid mot fastställd generalplan, stadsplan ellerbyggnadsplan. Ett täktföretag bör dessutom - genom uttryckligt stadgande inaturvärdslagen - utföras så att det inte motverkar syftet med andrabyggnadsreglerande bestämmelser eller försvårar kommande planläggning. I syfteatt stärka de kringboendes möjligheter till insyn i täktplaneringen bör enregel införas i naturvårdslagen om att även täktplaner skall ställas ut förgranskning (på liknande sätt som planer enligt BL). Med den uppläggning av prövningssystemet somstyrelsen här föreslår skulle kommunerna ges en starkare ställning vidprövningen. Täkltillslån-det kommer visserligen liksom atl ges avlänsstyrelsen men kommunens planeringssynpunkter kommer att väga tungt vidprövningen. Kommunernas synpunkter bör komma fram dels vid samråd, dels i ettformellt yttrande. Om beslut går kommunen emot bör kommunen harätt att anföra besvär på liknande sätt som . Styrelsen anser att frågan om hur täktprövningenskall ordnas på måste övervägas i samband med det fortsatta arbetetmed den nya plan- och byggnadslagen. Ett intressant alternativ för framriden äratt studera om den nya plan- och byggnadslagen bör utrustas med ett planinstitutmed rättsverkningar för täklreglering. : En brist i utredningsförslaget är att den viktiga fråganom samordningen mellan naturvårdslagens och byggnadslagens regelsystembehandlats mindre utförligt. En viktig fråga som enligt föreningens meningborde ha belysts är i vilken utsträckning tänkbara täkiområden skall utpekas ibebyggelsereglerande planer och på vilket sätt uppkomsten av förväntningsvärdeni så fall skall förhindras. Ett fylligare resonemang om husbehovstäkter och ommöjligheten atl på något sätt reglera slora sådana hade också varit önskvärt. De flesta remissinstanserna, däriblandstatskontoret, statens planverk, flertalet länsstyrelser och , ställer sig bakom eller lämnar utan erinran förslaget attlänsstyrelsen ges befogenhet alt kräva sökanden i ett läktärende på utredningsom belyser behovet av den täkl som ansökningen avser. Skogsstyrelsen:- Denföreslagna behovsulredningen bör enligt styrel sen inriktas på att belysa konsekvenserna också i fråga om transportkost nader m. m. av olika alternativ till takternas spridning. Målet bör vara att uppnå skälig avvägning mellan skilda krav. Att takterna lokaliseras till sådana platser där skadorna på naturmiljön blir så små som möjligt finner styrelsen naturligt. : Endast i blygsam omfattning har vid prövningen avtäktansökningar kunnat beaktas samhällets intresse av den före- 1981/82:220 72 Bristande underlag om gmsförsörjningen är en orsak härtill ochtveksamhet har också förelegat om den rättsliga befogenheten. Det är därförmed särskild tillfredsställelse verket ser att klarläggande förslag nuframläggs. I belänkandet lämnas få uppgifter om vilkenomfattning en behovsulredning bör ha och vilka uppgifter som bör ingå däri.Eftersom förslagen innebär att sökanden kan åläggas atl ulföra en utredning ombehovet av ansökt läkt måste någon form av anvisningar för hur en sådanutredning skall ulföras tas fram. vill i detta sammanhang framhållaalt behovet av en viss läkt inte är något absolut. Om en viss läkt inte fåröppnas kommer t.ex. gmsmaterial i de flesta fall att kunna las från annat hållom än till andra kostnader. Den föreslagna behovsutredningen bör, enligtverkets mening, inriktas på att belysa konsekvenserna i fråga om kostnader,transporter m. m. av olika alternativ till den sökta takten. Vilka alternativsom skall utredas bör anges av . Frågan om tillstånd lill taktenfår sedan avgöras mot bakgrund av en bedömning av de olika alternativen medavseende på de totala miljöeffekterna och andra effekter från allmän synpunkt. Det bör vidare anmärkas att innebärinkrävandet av ansökningshandlingar och täktplan i många fall ett betydandearbete för länsstyrelserna. För att inte orimligt mycket tid och arbete skallbehöva nedläggas på att få in begärda handlingar måste generella anvisningarutnyttjas och möjlighet att avvisa ofullständiga ansökningarutnyttjas oftare än . Vissa brister i nuvarande prövningssystem haremellertid inte redovisats. Till dessa hör inverkan av gällandeskattebeslämmelser. Erfarenheten visar att dessa kan motverka att uttag sker påett från naturvärds-synpunkt lämpligt sätt, bl. a. kan brytningstidernaavsevärt förlängas av sådana skäl. Av särskilt intresse med hänsyn tillframlagda förslag hade varit att få belyst i vad mån en tillslåndshavaresovillighet att saluföra mer än en viss mängd grus skall inverka påbedömningen av om behov av ytterligare takter kan föreligga. : Förslaget om en behovsprövning reser ingen erinran från SlND:ssida i sak vad avser utvinning av sand och grus. Verket noterar dock altutredningen inte berört de marknadsstyrande effekter som kan bli resultatet aven behovsprövning och med denna förenat besked alt erforderligt material finnsinom en alternativ och för annan sökande aktuell eller kanske redan lovgivenläkt. I fråga om några enligt NVL lillståndspliktigamineral (lera, torv) vilka enligt förslaget skulle kunna underkastasbehovsprövning vill SIND erinra om den avvägning av olika samhällsintressen somäger rum vid prövningen av koncessionsärendet enligt minerallagen. Med hänvisning till övriga industrimineral, vilkaofta har ett betydande och alltmer ökande intresse ur hela samhällets synpunktfinner SIND det mindre lämpligt att behovsprövningen skulle komma alt utövas avlänsstyrelserna. Detta skulle omöjliggöra en samlad mineralpolitisk bedömningav vikliga . Härtill kommer att länsstyrelserna - något som ocksåpåpekas av utredningen - saknar erforderliga kunskaper och underlagsmaterialför en allsidig bedömning i enskilda ärenden. 1981/82:220 73 Hovrättenöver och : Hovrätten vill påpeka att förslaget i denna del ärutformat så att.behovskriteriet ej är angivet som ett materiellt villkor förlänsstyrelsens rätt att bevilja tillstånd utan som en handläggningsregel.Hovrätten förutsätter att behovsprövningen tillmäts särskild vikt när det ärfråga om tvångsanslutning av fasrighet. Kammarrätteni : Kammarrätten delar kommitténs uppfattning att det är angelägel atlskärpa den nuvarande täktprövningen så atl större hänsyn kan tas lill principenom resurshushållning. Kommittén har utformat bestämmelsen härom som enförfaranderegel, som innebär att får rätt att förelägga sökandenatt förebringa utredning som belyser behovet av takten. I själva verket är dethär fråga om en materiell reglering. Av motiven (s. 84 och 85) framgår att det,när starka eller relativt starka naturvårdsinlressen knyts till området, skalllämnas tillstånd till läkt endast om "del föreligger ett akut behov av detmaterial som finns i den aktuella fyndigheten". Enligtkammarrättens uppfattning är det inte tillfredsställande att maskera enmateriell reglering bakom en förfarandebestämmelse. Systemet leder till att densom vill ha närmare besked om del materiella rättsläget måste gå tillförarbetena. Kammarrätten vill därför föreslå att det i 18 § naturvårdslagenförs in en bestämmelse om atl Ullstånd får vägras, om det inte föreligger ettpåtagligt behov av takten och naturvårdsintressen av tyngd talar mot atl denlas i bruk. Länsstyrelseni : har i och för sig intet att erinra emot denföreslagna möjligheten att avkräva den som söker täkttillstånd enbehovsulredning, men vill särskilt framhålla alt tillämpningen av paragrafenförutsätter alt själv har tillgång till underlagsmaterial i formav aktuell behovsinventering eller annan rättvisande dokumentation avefterfrågesituationen för att rikligt kunna bedöma sökandens uppgifter efterföreläggande. I annat fall kan risk föreligga för en alltför skönsmässigtillämpning av paragrafen. Det bör därför ankomma på alt utarbetaoch ajourhålla sådant underlagsmaterial. Länsstyrelseni : Den sökande får således bevisbördan för att det berördamaterialbehovet inte kan tillgodoses genom uttag från redan öppnade taktereller från planerade takter där exempelvis naturvårdsintresset har mindretyngd. Om inte en sökande klarar bevisningen skulle täklansökan kunna avslås.Länsstyrelsen är för sin del starkt tveksam till utredningens förslag i dennadel. I läklärendena måste givetvis nalurvårdsintressena vägas mot de tekniskaoch ekonomiska förhållandena. Länsstyrelseni län: tillstyrker kommit téns förslag som ger möjlighet att avkräva sökanden en behovsutredning. En sådan behovsprövning får dock ej bli konkurrens- begränsande varför risken för monopolbildning bör uppmärksammas. när del av kommittén föreslagna inventeringsprogrammet genomförts och rapportering av årliga uttag kommit i gång bör det finnas tillräckligt underlag för att vid en täklansökan kunna göra en behovsprövning. I undantagsfall kan det dock erfordras att sökanden även fortsättningsvis måste dokumentera behovet. 1981/82:220 74 Länsstyrelseni : Kommittén ger sökanden bevisbördan för att materialbehovetinte kan tillgodoses genom uttag från redan öppnade takter eller från planeradetakter beträffande vilka naturvårdsintresset inte bedöms ha sådan tyngd i frågaom den aktuella fyndigheten eller genom utnyttjande av ersättningsmaterial somexempelvis sprängsten eller gruvavfall. Om sökanden inte klarar dennabevisning får täklansökan avslås. Det är principiellt felaktigt att ilillståndsärenden av denna art ålägga sökanden en sådan bevisbörda. angivnabedömningar skall göras av tillståndsmyndighelen (). Genom detföreslagna inventeringsprogrammet och genom den överblick haröver den bedrivna täktverksamheten i länet torde kunna göralämpliga avväganden i behovsprövningen. :-- Sökandenskall alltså bevisa, atl ett annat täktföretag intekan öka sitt uttag och därigenom förhindra konkurrens. Om transportavståndettillätes att växa, är del svårt att bevisa behovet av en ny läkt.