prop · G50390 · 1981-12-31 00:00:00 — Vidare slopaspersonalorganisationernas rätt till s. k. allmänt skadestånd vid kränkning aven arbetstagare. Dessutom anpassas organisationernas inflytande vid bl. a.uppsägning pä grund av arbetsbrist närmare till reglerna i lagen (1976: 580)om medbestämmande i arbetslivet (MBL, ändrad senast 1980:238). Den nya anställningsskyddslagen är liksom lag iprincip avsedd att gälla för hela arbetsmarknaden, alltså även för deoffentligt anställda. I fråga om statligt lönereglerade tjänster - dvs. främsttjänsterna inom statsförvaltningen, läraromrädet och försäkringskassorna - ärdärvid att märka att dessa omfattas av reglerna i lagen (1976:600) om offentliganställning (, omtryckt 1977: 1047, ändrad senast 1981:372), som harsamordnats med lag. Jag tar i detta lagstiftningsärende upp frågan om hur LOAbör anpassas till den föreslagna nya lagstiftningen. Vad angårbehandlingen av denna fråga i departementspromemorian och remissyttrandenahänvisas till referatet därav i den anförda prop. 1981/ 82:71. 1981/82:90 14 Dessutom tar jag i sammanhanget upp förslag till ett parformella lagändringar, främst i anslutning till vad den 28 oktober1981 har gett regeringen till känna om ett slopande av uttrycket "allmännainrättningar" i lagsfiftningen (KU 1981/82:7, rskr 4). De ändringar i sak som föresläs genom den nya anställningsskyddslagenbör, som jag ser det, i allt väsentligt kunna införas också inom det statligt löneregleradeområdet. Detta synsätt ligger i linje med de principer som vid och eftertillkomsten av anställningsskyddslag har tillämpats vid behandlingenav frågor om anställningsskydd i statlig tjänst m. m. (jfr främst prop. 1974:88, InU 15, rskr 272, och prop. 1974: 174, InU 33, rskr 401). I stora delar bör den nya lagen få bli direkt fillämpligockså på LOA:s område. Jag kan därför i huvudsak inskränka mig till att föreslåen del följdändringar i , av närmast redaktionell natur. En del av dessaändringförslag kan vara förtjänta av en närmare motivering. 1 de delar som års lag saknar tillämplighet pådet statligt reglerade området, föranleder förslaget om en nyanställningsskyddslag naturligen inte några ändringar i . Det gäller t. ex.institutet avskedande enligt . Arbetstagare med statligt reglerade anställningar får tvångsentledigasbara med stöd av (7 kap. 1 §). Enligt den nu föreslagna anställningsskyddslagenskall gälla att en provanställning kan avbrytas genom besked inte bara vid prövotidensslut utan även under den löpande prövotiden, om inte annat har avtalats (6§andra och tredje styckena). För att de nya reglerna helt skall slå igenom också på bör sålunda kompletteras med en särskild föreskrift som gör detmöjligt för arbetsgivaren att lösa upp anställningsförhållandet vid eller före prövotidensutgång, lämpligen i en ny paragraf, 7 kap. 11 §. Detta förslag ligger i linjemed vad som anförs i departementspromemorian (s. 325). Av 2 § andra stycket iden nya anställningsskyddslagen framgår att avvikelser från föreskrifterna omprovanställning får göras genom kollektivavtal. När det gäller möjligheten för en arbetstagare att självavbryta provanställningen genom att ge arbetsgivaren besked om det, blir dennya anställningsskyddslagen direkt tillämplig också pä LOA-området. Dettagäller även den nya lagens regler om underrättelse, varsel och överläggning vidprovanställning (31 §). En uppsägning från arbetsgivarens sida skall liksom enarbetstagares 1981/82:90 15 begäran om entledigande pä LOA:s område ske skriftligenför att vara giltig (7 kap. 2 § tredje stycket samt 9 § ). Detta formkravhar motiverats med hänvisning till bl. a. ordningsskäl. Samma skäl talar föratt också besked om avbrytande av provanställning vid eller före prövotidensutgång bör vara skriftliga för att gälla. Kravet på skriftlig form för arbetsgivarbesked bör varatvingande och få sin plats i ett andra stycke i den föreslagna nya 11 § i7 kap. . En arbetstagares besked om att provanställningen skall avslutasär att anse som en begäran om entledigande. Den tvingande formföreskriften i 7kap. 9 § kommer därför utan ändring att omfatta även dessa fall. Frågor om tvångsentledigande vid provanställning genombesked bör prövas i samma ordning som uppsägning, nämligen regelmässigt av denmyndighet som tillsätter tjänsten. En föreskrift om detta bör tas in i 15 kap.1 § , som innehåller regler om beslutande myndighet i uppsägningsfallen. Avförslaget till ny anställningsskyddslag framgår att avtal om provanställningfår tidsbegränsas . I 5§ kungörelsen (1974: 1007) omtidsbegränsning av statligt reglerad anställning, m. m. (omtryckt 1976:864)föreskrivs att förordnande som avser provtjänstgöring skall meddelas att gällatills vidare utan tidsbegränsning. Tidsbegränsat förordnande får dock meddelas,om provtjänstgöringen skall pågå högst i följd. Som framhållits imotiven till ny anställningsskyddslag pågår f.n. kollektivavtalsförhandlingar itidsbegränsningsfrågor mellan och de statsanställdashuvudorganisationer. I den mån frågorna inte blir reglerade i kollektivavtal,kan 5 § tidsbegränsningskungörelsen komma att behöva ändras för att nå enanpassning till anställningsskyddslagen. Det kan ske utan riksdagensmedverkan. 2.2 Begynnelsedag för återanställningsrätt Enligt förslaget till ny anställningsskyddslag skall enarbetstagare, som är anställd för begränsad tid och som inte kommer att fäfortsatt anställning, få besked om det minst en månad före anställningstidensutgång (15§). Detta gäller dock bara arbetstagare som har varit anställda hosarbetsgivaren mer än . Motsvarande rätttill besked har en säsonganställd arbetstagare. Beskedet skall innehållauppgift om huruvida arbetstagaren har företrädesrätt till återanställningeller inte (16§). Återanställningsrätten gäller från den tidpunkt då beskedetlämnades eller skulle ha lämnats (25 § andra stycket). Inom det statliga området kan det - som riksskatteverketpåpekar i sitt remissyttrande - emellertid förekomma fall där en arbetstagarehar åter-anställningsrätt fastän någon skyldighet inte föreligger att lämna häråsyftade besked. En statstjänsteman, som förenar två tjänster och som vidtidsbegränsat förordnande förvägras fortsatt anställning i den högre tjäns- Prop.1981/82:90 16 ten, anses ha återanställningsrätt, även om han eller honbehåller den lägre tjänsten (prop. 1974: 174 s. 68). Något besked härom behöverinte lämnas, eftersom tjänstemannen behåller sin bottentjänst hos staten. Jag vill peka pä att återanställningsrätten i dessa fallkommer att gälla frän den tidpunkt då besked skulle ha lämnats enligt 25 §andra stycket i den nya lagen, om arbetsgivaren hade varit skyldig att göradet. 1 förslaget till ny anställningsskyddslag (29 §) görsförhandlingsrättsreglerna i 11 -14 §§ MBL ensamt tillämpliga vad gäller detfackliga inflytandet vid uppsägningar pä grund av arbetsbrist m. m. Systemetmed varsel till och överläggning med personalorganisationerna slopas därigenomi arbetsbristfallen, men behålls vid uppsägningar på grund av personligaförhållanden och vid avskedanden (30§). Dessa senare åligganden förarbetsgivaren föreslås gälla gentemot den berörde arbetstagarens lokalaorganisation i stället för som tidigare de kollektivavtalsbärandeorganisationerna. Dessa principer bör införas även pä LOA:s område, däriinbegripet uppsägningar av sädana arbetstagare i verksledande eller därmed jämföriigställning som inte omfattas av vare sig den nuvarande eller den föreslagnaanställningsskyddslagen. Detta står i samklang med förslaget idepartementspromemorian (s. 266). Regeln i 7 kap. 2§ andra stycket att lagskall fillämpas i fråga om bl. a. varsel och överiäggning vid uppsägningar avarbetstagare i verksledande ställning m. fl. bör alltså i fortsättningen avseden nya lagens föreskrifter om varsel och överläggning vid uppsägning på grundav personliga förhållanden. Som anförs i departementspromemorian (s. 325),behövs däremot i inte någon särskild hänvisning till MBL i fråga omförhandlingsplikt i arbetsbristfallen, eftersom MBL till skillnad från anställningsskyddslagenomfattar även dessa arbetstagare. Den nya ordningen medför att följdändringar behöver görasockså i 14 kap. 7§ . Där sägs det att kollektivavtalsbärandepersonalorganisation har rätt till varsel och överläggning vid avskedandeenligt och till underrättelse vid avstängning enligt . Detta fackligainflytande bör i fortsättningen - som jag har angett - tillkomma denlokala organisa-fion där arbetstagaren är medlem. Jag förordar att LOA:s föreskrifter om preskriptionstidför talan mot beslut att tidsbegränsa en anställning lämnas oförändrade. Enligt en ny regel i den föreslagnaanställningsskyddslagen skall ett anställningsavtal, som orikfigt hartidsbegränsats, förklaras gälla tills vidare, om arbetstagaren yrkar det (36 §första stycket). 1981/82:90 17 Men arbetstagaren måste senast en månadefter del att anställningen upphörde underrätta arbetsgivaren om sin avsikt attföra sådan talan. Sedan skall talan väckas , räknat från det atttiden för underrättelse gick ut eller - om förhandling i tvistefrågan harpåkallats - från det förhandlingen avslutades; annars förlorar arbetstagarensin talan (40 § andra och tredje styckena samt 42§). Inom gäller emellertid redan att ett oriktigt tidsbegränsat förordnande skallförklaras gälla utan tidsbegränsning på talan av arbetstagaren (4 kap. 7§första stycket; jfr prop. 1977/78: 34 s. 12, AU 14, rskr 56). För de nuåsyftade fallen innehåller vidare en preskriptionsregel omatt talan skall väckas senast efter förordnandetidens utgång (16kap. 5§ andra stycket och 6§). Vid bestämmandet av denna tidsfrist harlagstiftaren tagit hänsyn till bl. a. de praktiska olägenheter förmyndigheterna - inte minst från tjänsteplaneringssynpunkt -som följer redan avatt fristen går utöver förordnandetiden (anf. 1977/78: 34 s. 13). Enligt min mening är den ordning som föreslås i den nyaanställningsskyddslagen - och som alltså innebär att talefristen inte börjarlöpa förrän förhandlingarna i tvistefrågan kan avslutas - lika litet somordningen enligt lag förenlig med det tjänstesystem som tillämpas inomförvaltningen. Regeln i bör därför behållas. Däremot möter det inget hinder att också på LOA:s områdetillämpa den föreslagna regeln om underrättelse till arbetsgivaren senast inomen månad efter anställningstidens slut. Några uttryckliga föreskrifter om dettabehövs inte i . Enligt förslaget till ny anställningsskyddslag slopas denregel om kvittning av rättegångskostnader som finns i 41 § tredje stycket 1974års lag. 1 stället kommer den allmänna kvittningsregeln i 5 kap. 2§ första stycketlagen (1974:371) om rättegången i arbetstvister (omtryckt 1977:530) att gälla. LOA:s hänvisning (16 kap. 1 § andra stycket) till nämndaregel lag vad gäller rättegångskostnad i mål som rördisciplinansvar, avskedande, avstängning eller läkarundersökning enligt LOAbör också upphävas. 2.6 Formella ändringar m. m. 2.6.1 innehåller flera hänvisningar till föreskrifteri lag. Dessa hänvisningar bör ändras så, att de i stället avsermotsvarande föreskrifter i den nya anställningsskyddslagen. Därvid bör de däriföreslagna möjligheterna till avvikelser genom kollektivavtal föras in i 8kap. 3 §och 16 kap. 7 § . Prop.1981/82:90 18 2.6.2 En hänvisning i 9 kap. 20 §sekretesslagen (1980:100, omtryckt 1980:880, ändrad : 511) fill 1974års lag bör likaledes ändras så, att den i stället avser den nyaanställningsskyddslagen. 2.6.3 Med anledningav det inledningsvis nämnda riksdagsbeslutet (KU 1981/82:7, rskr 4) föreslärjag att orden "allmän inrättning" i 1 kap. 1 § 3 byts ut mot"arbetsgivare". Uttrycket "allmän inrättning" förekommerockså i 20 kap. 2 § tredje stycket och 4 § tredje stycket , i 19 §första stycket lagen (1966:413) om vapenfri tjänst (ändrad senast 1981:418) ochi 1 § lagen (1975:689) om tystnadsplikt för vissa tolkar och översättare(ändrad senast 1980:229). Redaktionella ändringar bör göras även i dessa lagarmot bakgrund av att uttrycket direkt anknyter till dess innebörd enligt . 11 § andra stycket lagen (1965:576) om ställföreträdare för kommun vid vissaavtalsförhandlingar m. m. (ändrad senast 1981:373) bör uttrycket bytas ut mot"arbetsgivare med offentlig ställning". Det kan senare bli aktuelltatt ta upp frågan om att söka precisera sistnämnda uttryck, möjligen genom enfullständig uppräkning av de arbetsgivare som avses. I anslutning till dessa förslag bör 18 kap. 13 § tredjestycket lagen (1962:381) om allmän försäkring (omtryckt 1977:630, ändrad senast1981:326) ändras sä, att det direkt av lagen framgår vilka försäkringskasseanställningarsom skall vara statligt reglerade. Enligt regeringens beslut gäller dettanumera alla anställningar i kassorna, vilket alltså bör anges i lagen. I linjedärmed föreslär jag vidare en ändring i 7 kap. 10§ första stycket . Jag vill betona att även dessa ändringar är av rentlagteknisk beskaffenhet och således inte åsyftar någon ändring i sak. När det gäller försäkringskassorna företräds arbetsgivarenvid t. ex. allmänna löneförhandlingar av och kassornagemensamt. Med stöd av 8§ ställföreträdarlagen kan regeringen också ifortsättningen reglera vem som på arbetsgivarsidan skall medverka i avtalsförhandlingareller handlägga andra frågor om anställnings- eller arbetsvillkor för deanställda hos försäkringskassorna. 2.6.4 Idetta lagstiftningsärende föreslär jag också en teknisk anpassning av 1 kap. 6 § till den föreslagna nya lagen om anställningsskydd och en förtydligande omskrivning av 15 kap. 8§ . 2.7 Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser Följdändringarna i bör träda i kraft som dennya anställningsskyddslagen, dvs. Detsamma bör gälla deövriga lagändringar som jag nu har förordat. Jag vill erinra om att föredraganden i prop. 1981/82:71med förslag till ny anställningsskyddslag anför att lagstödet för regeringenskompetens att förordningsvägen meddela föreskrifter, som avviker från den nyalagen. Prop.1981/82:90 19 börfä sin plats i den specialreglering som finns för olika områden, exempelvis iLOA (s. 113). Denna lösning ligger i linje med vad som under remissbehandlingenhar förts fram av m.fl. En sådan lagregel, som börsvara mot vad som gäller enligt 2§ lag, kan enligt min meninglämpligen tas in i övergångsbestämmelserna till de nu föreslagnaLOA-ändringarna. Uppkommande rättegångsfrågor får lösas med utgångspunkt iifrågavarande författningar och arbetstvistlagen (anf. s. 156). Ienlighet med vad jag nu har anfört har inom budgetdepartementet upprättatsförslag till 1. enlag om ändring i lagen (1976:600) om offentlig anställning, 2. en lag om ändring i lagen(1965:576) om ställföreträdare för kommun vid vissa avtalsförhandlingar m. m., 3. en lag om ändring ibrottsbalken, 4. en lag om ändring isekretesslagen (1980:100), 5. en lag om ändring i lagen(1966:413) om vapenfri tjänst, 6. en lag om ändring i lagen(1975:689) om tystnadsplikt för vissa tolkar och översättare, 7. en lag om ändring i lagen(1962:381) om allmän försäkring. Deunder 3 och 4 angivna förslagen har upprättats i samråd med chefen förjustitiedepartementet, det under 5 i samråd med chefen för försvarsdepartementet,det under 6 i samråd med chefen för och det under 7 isamråd med chefen för . Förslagenbör fogas till protokollet i detta ärende som bilaga. Jaghemställer att lagrådets yttrande inhämtas över lagförslagen. Regeringenbeslutar i enlighet med föredragandens hemställan. Bilaga De remitterade lagförslagen Lag om ändring i lagen (1976:600) om offentlig anställning Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1976:600) omoffentlig anställning' delsan 1 kap. I och 6 §§, 4 kap. 7 §, 7 kap. 2 och I0§§,8kap.1 och3§§, 9kap. l-3§§, 11 kap.4§, 14kap.7§, 15 kap. 1 och8§§samt I6kap. I och 7§§ skall ha nedan angivna lydelse, dels att rubriken till 9 kap. skall ha nedan angivnalydelse, dels att i lagen skall införas en ny paragraf, 7 kap. 11 §,av nedan angivna lydelse. Föreslagen lydelse I kap. Denna lag är, med de undantag som framgår av 2-6§§, tillämplig pä arbetstagare hos 1. staten, 2. kommun, landstingskommun, kommunalförbund, församling, kyrklig samfällighet eller allmän försäkringskassa, 3. annan allmän inrättning, om anställningen är statligt reglerad. Denna lag är. med de undantag som framgår av 2-6§§,fillämplig på arbetstagare hos 1. staten, 2. kommuner,landstingskommuner, kommunalförbund,/önflw-lingar. kyrkliga samfällighetereller allmänna försäkringskassor, 3. andraarbetsgivare, om anställningen är statligt reglerad. Lagengäller ej arbetstagare som av arbetsmarknadsmyndighet meddelas arbetslöshetshjälpi form av beredskapsarbete eller som har anvisats arbete i verkstad inomar-betsvården. Lagengäller inte arbetstagare som har anvisats beredskapsarbete eller skvddat arbete. Förordnande,som har tidsbegränsats i strid mot 5J lagen (1974:12) om anställningsskydd ellermot föreskrift i sådant kollektivavtal som avses i 3 § andra stycket sammalag, skall pä talan av arbetstagaren förklaras gälla utan tidsbegränsning. ' Lagen omtryckt 1977: 1047. Senaste lydelse 1981:372. Senastelydelse 1979: 384. Förordnanden,som har tidsbegränsats i strid mot 4 § första stycket lagen (1982:000) om anställningsskyddeller mot ett sådant kollektivavtal som avses i 2 § andra stycket samma lag,skall på talan av arbetstagaren förklaras gälla utan tidsbegränsning. 1 fråga om arbetstagare i verksledande eller därmedjämförlig ställning får förordnande Udsbegränsas enligt vad regeringenbestämmer. I fråga om arbetstagare i verksledande eller därmedjämförlig ställning får förordnanden tidsbegränsas enligt vad regeringenbestämmer. Arbetstagare som är förordnad tills vidare får sägas upp enligt lagen (1974:12) om anställningsskydd. Innehar arbetstagaren statligt reglerad anställning hos annan än staten, tillämpas även bestämmelse om uppsägning i annan författning. I fråga om grund för uppsägning, förfarandet vid uppsägning, varsel och överläggning samt tvist om giltigheten av uppsägning äger lagen om anställningsskydd motsvarande tillämpning pä arbetstagare i verksledande eller därmed jämförlig ställning med förordnande tills vidare, i den män annat ej följer av denna lag eller, såvitt rör andra frågor än grunden för uppsägning, av föreskrift som regeringen meddelar. Arbetstagare som år förordnade tills vidare får sägas uppenligt lagen (1982:000) om anställningsskydd. Om en sådan arbetstagareinnehar statligt reglerad anställning hos någon annan än staten, tillämpasäven de bestämmelser om uppsägning som fmns i andra författningar. 1 fråga om grund för uppsägning, förfarandet viduppsägning, varsel och överläggning samt tvist om giltigheten av uppsägningtillämpas lagen om anställningsskydd också på sådana arbetstagare i verksledandeeller därmed jämförlig ställning som är förordnade tills vidare, i den månannat inte följer av denna lag eller, såvitt rör andra frågor än grunden föruppsägning, av föreskrifter som regeringen meddelar. Uppsägning som avses i första eller andra stycket skallske skriftligen för att vara giltig. Erhållerarbetstagare annan anställning och är denna statligt reglerad, upphör denförsta anställningen utan särskild åtgärd, om ej annat följer av föreskrift omförening av tjänster. Sådan föreskrift meddelas i kollektivavtal eller, i frågaom förening av en fullmaktstjänst med annan allmän tjänst, av regeringen. Vadnu har sagts äger tillämpning även där den andra anställningen ej är statligtreglerad, om denna utgör anställning hos eller dess myndighetereller hos allmän försäkringskassa. Erhålleren arbetstagare någon annan anställning och är denna statligt reglerad, upphörden första anställningen utan särskild åtgärd, om inte annat följer avföreskrifter om förening av tjänster. Sådana föreskrifter meddelas ikollektivavtal eller, i fråga om förening av en fullmaktstjänst med annanallmän tjänst, av regeringen. Vad nu har sagts tillämpas även där den andraanställningen är en anställning hos eller dess myndigheter. Föreligger särskilda skäl, får regeringen besluta attanställning skall bestå utan hinder av första stycket. Att justifieråd och regeringsråd ej får inneha eller utövaannan statlig tjänst är särskilt föreskrivet. Arbetstagare, som är förordnade för provanställning enligtlagen (1982:000) ont anställningsskydd, får vid eller före prövotidens utgångskiljas från sin anställning genom besked om detta enligt samma lag. Beskedet skall lämnas skriftligen för att vara giltigt. I § Uppkommer fråga om uppsägning på grund av arbetsbrist, skall, när detbehövs, turordning för uppsägningen fastställas. I fråga omturordning vid uppsägning äger lagen (1974:12) om anställningsskyddmotsvarande till-lämpning på arbetstagare i verksledande eller därmedjämförlig ställning, i den mån regeringen ej föreskriver annat. I fråga omturordningen tillämpas lagen (1982:000) om anställningsskydd också påarbetstagare i verksledande eller därmed jämförlig ställning, i den månregeringen inte föreskriver annat. 3 §Uppsägning, som strider mot bestämmelse om turordning, skall pä talan avarbetstagaren förklaras ogiltig. Vid tvist om giltigheten av uppsägning enligt förstastycket äger 34 § andra och tredje styckena samt 36 och 37 §§ lagen (1974:12)om anställningsskydd motsvarande till-lämpning. Företrädesrätt till ny anställning I ärende om tillsättning av tjänst skall, när det behövs,turordning för företrädesrätt till ny anställning fastställas. Vidtvist om giltigheten av uppsägning enligt första stycket tillämpas 34 § andraoch tredje styckena, 37§, 40§ första och tredje styckena samt 42 § lagen(1982:000) om anställningsskydd. Föreskrifter om avvikelser i kollektivavtalfrån vad som sägs i 40 § första och tredje styckena lagen om anställningsskyddfinnsi 2 § andra stycket samma lag. I ärenden om tjänstetillsättning skall, när det behövs,fastställas turordning för företrädesrätt till återanställning. I fråga om företrädesrätt till ny anställning äger lagen(1974:12) om anställningsskydd motsvarande tillämpning på arbetstagare i verksledandeeller därmed jämförlig ställning, i den mån regeringen ej föreskriver annat. Om grundför tjänstetillsättning gäller vad som sägs i 4 kap. 3 §. I fråga om företrädesrätt till återanställning tillämpaslagen (1982:000) om anställningsskydd också på arbetstagare i verksledandeeller därmed jämförlig ställning, i den män regeringen inte föreskriverannat. Om grunderför tjänstetillsättning gäller vad som sägs i 4 kap. 3 §. Företrädesrätttill ny anställning gäller ej till högre tjänst än den som det tidigareförordnandet avsåg, om ej särskilda skäl föranleder annat. Sådan företrädesrättgäller ej heller gentemot arbetstagare som skall omplaceras pä grund a\ 7§andra stycket lagen (1974:12) om anställningsskydd. Företrädesrätttill återanställning gäller inte till högre tjänst än den som det tidigareförordnandet avsäg, om det inte finns särskilda skäl //// något annat. Sådanföreträdesrätt gäller inte heller gentemot arbetstagare som skall omplaceraspå grund av 7 J andra stycket lagen (1982:000) om anställningsskydd. Anmälanenligt 27 § första stycket lagen (1974:12) om anställningsskydd av anspråk påföreträdesrätt till ny anställning skall för att vara giltig göras skriftligenhos den myndighet där arbetstagaren är eller senast har varit anställd. 1 beslutom uppsägning på grund av arbetsbrist och i underrättelse om att tidsbegränsatförordnande på grund av arbetsbrist ej kommer att förnyas skall tagas inerinran om var och hur anmälan skall göras. Anmälanenligt 27 § första stycket lagen (1982:000) om anställningsskydd av anspråk påföreträdesrätt till återanställning skall för att vara giltig görasskriftligen hos den myndighet där arbetstagaren är eller senast har varitanställd. 1 beslut om uppsägning på grund av arbetsbrist och ibesked om att ett tidsbegränsat förordnande pä grund av arbetsbrist inte kommeratt förnyas skall det tas in en upplysning om var och hur anmälan skall göras. Har iannan lag än lagen (1974:12) om anställningsskydd eller i annan författningmeddelats bestämmelse, som inskränker rätten att avskeda arbetstagare i förhållandetill vad som föreskrives i 1 eller 2 §, gäller i stället den bestämmelsen.