prop · G50399 · 1981-12-31 00:00:00 — Härvid har en grupp uteslutits som inte aktuell föråtgärder därför att de redan är inmutningsbara/koncessionspliktiga eller inteuppfyller övriga villkor. 1 en andra grupp ingår ett antal som kankomma att utvinnas som biprodukter vid brytning av andra mineralråvaror, mensom inle bildar egna fyndigheter av sådan omfattning att det är troligt att dekommer att utgöra huvudmineral i någon fyndighet. Beträffande denna grupp kankonstateras att enligt nuvarande lagstiftning alla som åtskiljs vidanrikning får tas till vara av exploatören. Vidare får övriga tas tillvara i den utsträckning som är nödvändig för att tUlvarata huvudmineralet. Medhänvisning tiU angelägenheten av att underlätta exploateringen avindustriminerai föreslår vi att följande industrimineral och metaller, vilkabedöms kunna bli föremål för utvinning tas in i gruvlagen: Litium Sällsyntajordartsmetaller (här innefattas lantan, cerium, praseodym, neodym, europium,samarium, prometium, yttrium, gadolinium, terbium, dysprosium, holmium,erbium, tulium, ytterbium, lutetium, skandium och torium) Tantal TungspatFlusspat Anledningentill att utvinningen av de nu nämnda mineralen enligt vår mening bör reglerasenligt gruvlagen är att de normalt inte förekommer i sådana ytutbreddalåghaltiga fyndigheler som minerallagen främst avser. Enligtminerallagen kan undersökningskoncession förenas med en rätt för koncessionshavarenatt få bearbetningskoncession avseende fyndighet som påträffas vidundersökningsarbetet (5 § andra stycket). Vi har behandlat ett förslag tUländring av denna paragraf innebärande att rätten tUl bearbetningskoncessionskulle ersättas med en företrädesrätt framför annan sökande till framtidabearbetningskoncession. Vi har emellertid funnit att lagen på denna punktfungerar smidigt och vi föreslår därför ingen ändring. I sammanhangetvill vi dock poängtera att en rätt till bearbetningskoncession enligtminerallagen inte innebär en rätt att få bryta utan att också tillstånd enligtandra lagar, bl.a. byggnads-, naturvårds- och miljöskyddslagarna, erhållits. 1981/82:99 191 Vadgäller de koncessionspliktiga mineralråvarorna har lagen om vissamineralfyndigheter varit i kraft . En fast praxis ifråga om handläggningen har etablerats. Vi finner det mot denna bakgrundlämpligt att regeringen överväger en delegering av beslutsfattandet i enklarekoncessionsärenden till statens industriverk. Avslutningsvis har krav päändringar av olika ersättningsbestämmelser aktualiserats. Det har sålundadiskuterats om ersättning för skador på grund av undersökningsarbete borderegleras vid förrättning enligl gruvlagen (enligt 4 kap. 10 och 11 §§ skerprövning av ansökan om utmål vid utmålsförrättning som hålls av bergmästaren,varvid om fråga om ersättning förekommer, två gode män skall delta iprövningen) eller av skiljemän. Vi har inte funnit anledning till ändring pådenna punkt, framför allt med hänvisning till befarade negativa konsekvenser avatt blanda in fler instanser än fastighetsdomstolen i frågor omfastighetsvärdering. Ersättning på grund av skador vid undersökningsarbete börföljaktligen liksom bestämmas genom överenskommelse mellan parterna.Eventuell talan förs vid fastighetsdomstpl. Vidarehar de ekpnomiska fördelarna för mark- och övriga sakägare vid malmfynddiskuterats. Frågan gäller här närmast avgäld till jordägaren. Enligt 1938 årsgruvlag hade fastighetsägaren rått att av gruvinnehavaren få viss ersättning,kallad jprdägaravgäld. I mptipnen 1974:1660 som föranleddes av propositionen1974: 32 med förslag till gruvlag m. m. kritiserades bl.a. förslaget attavskaffajordägaravgälden. Motionen avslogs emellertid och bestämmelser om sådanavgäld uteslöts ur nuvarande gruvlag. EnUgt vår mening bör de bedömningar somdå gjordes stå fast. 3 Sammanfattning av förslagen på lagstiftningsområdet Vihar noterat ställningstagande beträffande översyn av gruv-ochminerallagstiftningen (NU 1978/79:41, rskr 1978/79:325) och vi har inget atterinra mot en sådan översyn. Vi bedömer dock alt de förslag till ändringar ilagstiftningen som läggs fram här, tillsammans med förslag för att mötainformationsbehovet och förslag som i annat sammanhang lagts fram påplanlagstiftningens område, bör tillfredsställande kunna lösa de problem somaktualiserats i . Vitillstyrker statens planverks förslag Förbättrat informationsutbyte vidhandläggningen av gruvlagsärenden (statens planverk Dnr R 1356/77), tilläggtill 30 § i gruvkungörelsen. bergmästarna fårlagreglerad möjlighet att inhämta information om resultat avprospekteringsarbete också i de faU inmutning inte leder till utmål och rörandebefintliga utmål 1981/82:99 192 rättenatt bevilja den sista förlängningen av inmutningstiden delegeras tillbergmästarna begreppetgod hushållning med malm införs i gruvlagen i stället för den nuvarandemisshushållning tillstånd för undersökningoch bearbetning av fyndighet av alunskiffer generellt skall krävas enligtminerallagen. I gruvlagen bör som en konsekvens härav undantag göras förutvinning av inmutningsbara i den mån de ingår i alunskiffer samt att följande industrimineraloch metaller, som bedöms kunna bli föremål för utvinning, tas in i gruvlagen: 1981/82:99 193 Sammanställning av remissyttranden över mineralpolitiskautredningens förslag vad avser lagstiftning [del av (SOU 1980:12)Mineralpolitik] Remissammanställningenomfattar endast yttranden över mineralpolitiska utredningens förslag pålagstiftningsområdet. Över betänkandet (SOU 1980:12) Mineralpolitik haryttranden avgivits av kammarkollegiet, lantbruksstyrelsen (LBS), som bifogatyttranden från lantbruksnämnden i , ,statens planverk, statens industriverk (SIND), geologiskaundersökning (SGU), (), bergmästarämbetet inorra distriktet, bergmästarämbetet i södra distriktet, iStockholms län, i län, i Östergötlandslän, lånsstyrelsen i län, som bifogat yttranden från kommunoch lantbrukarnas länsförbund i norra och södra län, iBlekinge län, i län, i ,i , i län, som bifogat yttrandefrån kommun, i , iKopparbergs län, i , i Västernorrlandslän, i , som bifogat yttrande från Norsjökommun, i , som bifogat yttranden från Kirunakommun samt högskolan i , kommun. (), , , (), (gemensamtremissvar från de tre sist nämnda organisationerna). (), i (LO), som bifogatyttrande från , personalorganisationernavid geologiska undersökning, (). Utredningensförslag till ändringar i gruvlagstiftningen och i tillämpningen av den -Som föreslagits av statens planverk i rapporten informationsutbytevid handläggningen av gruvlagsärenden, bör bergmästare ulan dröjsmål underrättalänsstyrelse resp. kommun om inkommen anmälan rörande påbörjande, nedläggning,avbrott än eller återupptagande av gruvdrift. Prop.1981/82:99 194 Förslaget stöds bl.a. av SIND, SGU, statensnaturvårdsverk, bergmästaren i södra distriktet, länsstyrelserna i ,, , , , , , ,och , kommun. ,personalorganisationerna vid SGU, , och . - Bergmästaren bör ges lagreglerad möjlighet attinhämta information om resultat av prospekteringsarbete också i de fall inmutninginte leder tUl utmål samt om redan befintliga utmål. Förslaget stöds bl.a. av SIND, SGU, länsstyrelserna iStockholms, , , , , ochNorrbottens län, kommun. Flera remissinstanser hänvisar tUl sina remissvar påstatens planverks rapport. Flera länsstyrelser samt statens planverk framhållervikten av ett förbättrat informationsutbyte bl. a. för att underlätta denfysiska samhällsplaneringen. kommun anser dock att förslaget attbergmästaren skall vidarebefordra underrättelse till länsstyrelse och kommun omnedläggning etc. av gruvdrift torde sakna praktisk betydelse i verkligheten, dåsådan information numera inflyter på andra vägar. Beträffande information om resultatet avprospekteringsarbeten i de fall inmutning inte leder till utmål samt om redanbefintliga utmål framför och kommuner att regeln bör kompletterasmed skyldighet för bergmästaren att vidarebefordra informafion tilllänsstyrelse och kommun vid anfordran. Även i Västernorrlandslän framhåller att det bör säkerstäUas att dessa resultat blir tillgängliga förlänsstyrelsen. Bergmästaren i norra distriktet påpekar att enligt nugällande lag erhåller bergmästaren viss information om befintliga utmål genomföreskriften om borrhålskartor. Denna föreskrift behöver viss komplettering,varför bergmästaren tillstyrker förslaget med avseende på utmål. Beträffande prospekteringsom ej leder till utmål är bergmästaren tveksam. Bl.a. anser bergmästaren attdet värde som dessa uppgifter har för landets allmänna geologiska kartläggningtorde kunna utnyttjas genom det föreslagna georegistret, varför det synestveksamt, om resurser bör bindas hos bergmästaren för inhämtande och bevarandeav all denna information. Förslaget tillstyrkes därför med avseende påinmutningar med de förbehållen, alt informationen om prospekteringsresultatensekretessbelägges om inmutaren så begär, och att informationen endastinhämtas, när bergmästaren finner att denna har någon betydelse för hansverksamhet. Personalorganisationerna vid SGU anser att information omprospek-teringsarbetenas resultat enligt lag skall läggas in i georegistret vidSGU. Prop.1981/82:99 195 Bergmästaren skall ha full insyn i detta register, medanövriga användare endast skall ha tillgång till sin egen och till viss allmäninformation. Bergmästaren bör ges rätt att bevilja inmutning itvå perioder , sammanlagt , och därefter med ytterligare upp till högst , efter en mer ingående prövning av det enskilda fallet. Förslaget innebär att rätten att bevilja den sista förlängningsperioden delegeras från SIND till bergmästarna. Positiva till detta förslag är SGU, bergmästaren i norradistriktet, länsstyrelserna i , och län.Svenska Handelskammarförbundet, och . Inmutaren bör bli skyldig att avstå från eninmutning på vilken han inte längre avser att bedriva undersökningsarbeten. Detta bör kunna ske när som helst . SGU, länsstyrelserna i , ochNorrbottens län stöder detta förslag. Bergmästaren i norra distriktet. , , och avstyrkerförslaget. Bergmästaren i norra distriktet anser att ett genomförandeav förslaget att delegera rätten att bevilja den sista förlängningsperioden förinmutningar till bergmästaren bl. a. kommer att ha en positiv inverkan påmöjligheten att föra ett korrekt gruvregister och tUlstyrker förslaget. Däremot avstyrker bergmästaren i norra distriktetförslaget att inmutaren skall vara skyldig att avstå från en inmutning såsnart han inte längre avser att bedriva undersökningsarbeten, eftersom denföreslagna lagändringen inte tillgodoser något känt behov eller syfte men kanförorsaka elt betydande administrativt merarbete. Bergmästaren menar att det nuvarande systemet med fastainmutningstider ger en god möjlighet för konkurrerande inmutare att bevakavarandra och komma in på de inmutningsområden, där inmutaren ej har bedrivitundersökningsarbete. Den föreslagna förändringen innebär en försämring av dennamöjlighet, eftersom inmutningstiden då kan komma att variera från fall tillfall. Resultatet torde således kunna bli motsatt det som utredningen angervara ett av sina skäl till lagändring. Bergmästaren påpekar att när en inmutning inte utnyttjasför undersökningsarbete så utgör inmutningen inget besvär eller belastning fören fastighetsägare. Ett återkallande av en inmutning innebär i detta hänseendeej heller någon förändring av fastighetsägarens situation, eftersom områdetefter förbudsårets utgång ånyp kan inmutas. 1981/82:99 196 Enligtbergmästaren ligger verksamheten inom ett inmutningsområde ofta nere i sambandmed att en undersökningsetapp har avslutats och utvärdering pågår. Det gåralltså ej att med ledning av inspektion av områdena fastställa att inmutaren ejavser att bedriva undersökningsarbeten. Ej heUer torde myndigheterna kunnakontrollera om ett eventuellt beslut fatlats inom elt prospekteringsföretag attej längre eller ej tills vidare bedriva undersökningsarbeten inom ett område.Den föreslagna bestämmelsen blir aUtså ej kontrollerbar. , och framhåller attdet finns flera tänkbara situationer i vilka inmutaren inte längre tänkerbedriva undersökningsverksamhet utan att för den skull ha mist intresset förinmutningen. Ett exempel är att resultaten av de på fältet avslutadeundersökningarna bearbetas och sammanställs i laboratoriet för att bildaunderlag för utmålsansökningar. Utredningens förslag bör därför enligtorganisationernas uppfattning inte genomföras. Däremot är det ändamålsenligtatt inmutaren ges rätten att när som helst under inmutningens giltighetstidavstå från en inmutning som han inte längre önskar vidmakthålla. Avståendet börenligt organisationernas mening medföra återbetalning av en del avinmutningsavgiften. LKABanser att den föreslagna ändringen är väl långtgående och föreslår attgruvlagen i stället ändras så att inmutaren får möjlighet att avslå från eninmutning på vilken han inte längre avser att bedriva undersökningsarbeten. 3 God hushållning med malm Bestämmelserna i 6 kapitlet §§ 4 och 5 bör ändras så all de får följandelydelse (ändringarna kursiva): 4 §Gruvarbeten skaU bedrivas på sådant sätt att gruvans framtida bestånd inte äventyras eller tillgodogörandet av kvarlämnad tillgång på malm omöjliggörs eller i väsentlig mån försvåras. Även i övrigt skaU god hushållning med malm iakttagas. Utfraktsvägaroch orter som leder till gruvans obrutna delar skall hållas öppna. Förigenläggning av sådan utfraktsväg eller ort krävs tUlstånd av bergmästaren,även om rätten till utmål icke längre består. 5 § Bergmästaren får förelägga gruvinnehavaren att vid taga åtgärd som behövs för alt förekomma fara för gruvans bestånd eUer annans egendom, trygga tillträdet till gruvans obrutna delar eller främja god hushållning med malm. Efterkommes icke föreläggandet ... SGU samt länsstyrelserna i , och Prop.1981/82:99 197 Bergmästaren i södra distriktet anser att den nyaformuleringen innebär en förbättring, men att ytterligare klarläggande skullevara önskvärt. , Svenska Handelskammarförbundetoch SAF motsätter sig en del av de föreslagna ändringarna. Bergmästaren i norra distriktet, IVA och avstyrkerändringsförslagen. Bergmästaren i södra distriktet vill ha ytterligareklarläggande. Ur statens synpunkt är det inte aUtid tillfyllest att optimalföretagsekonomisk vinst uppstår. Möjligen kan företagsekonomisk ochsamhällsekonomisk målsättning vara ständigt sammanfallande om företagsekonominses mycket långsiktigt, men det är inte givet att ett gruvföretag alltid villeller kan ha ett så långsiktigt perspektiv. Om avsikten är attbergmästarämbetet skall utöva tillsyn i detta avseende bör denna omfattanedanstående moment. Det bör i så fall klart framgå i gruvlagen attbergmästaren har rätt alt erhålla erforderliga upplysningar. Attverksamheten sköts enligt "god branschsed" (lillföriitligt ochtillräckligt geologiskt underlag, rätt brytningsmetod, rationell uppläggning avmetoden, osv). Att brytningenicke sker med omotiverat hög malmförlust eller gråbergsinblandning. Att icke"överräntabililet" erhålls genom att endast gruvans rikare partierbryts ut. , och har inget att erinra mot den första ändringen sominnebär att förbudet att bedriva gruvarbete på så sätt att gruvans framtidabestånd äventyras får karaktären av ett påbud att gruvarbetet skall bedrivas påelt visst, angivet sätt. Däremot motsätter sig organisationerna bestämt övrigaändringar. "God hushållning med malm" är ett så vagt begrepp, inteminst som resultat av dagens offenfliga diskussion om en nära föreståenderesursuttömning, att det lämnar stort utrymme för godtyckliga tolkningar.Organisationerna kan inte se något sakligt skäl att ändra den nuvarandelydelsen. Bergmästaren i norra distriktet påpekar att utredningenanger att begreppet "god hushållning" bör ges den tolkningen att"gruvägaren skall vidta sådana åtgärder att den företagsekonomiska vinstsom gruvan ger, sett över och med hänsyn tagen till att gruvankan byta ägare , inte blir mindre än den skulle bli med en annanförvaltning". Enligt bergmästaren innebär denna tolkning att det framstårsom en överloppsgärning att hushållningsbestämmelserna har inskrivils i lag, eftersomvinstmaximering utgör företagens primära mål och därigenom med större kompetenskan tillgodoses av förelagen själva än av en statlig övervakningsinstans.Bergmästarnas övervakningsfunktion i detta hänseende skulle då kunna upphöra. 1981/82:99 198 Bergmästarenframhåller att fall kan uppstå, då det ur företagsekonomisk synpunkt ärfördelaktigt att åtminstone under ett begränsat initialskede maximeraintäkterna genom brytning av enbart rik malm och kvar-lämnande av fattigaremalm, som ger lägre vinst, eller genom användande av en billig menmalmförslösande brytningsmetod. Detta kan gälla även om jämförelsen görs överen längre tidsperipd pch gruvan byter ägare . Om den i gruvansinitialskede kvarlämnade malmen på grund av brytningssättet ej kan uttagaslängre fram, uppstår en förkortning av gruvans livslängd. En motsättningföreligger således mellan utredningens tolkning och gruvlagens uttryckligaföreskrift, att tillgodogörandet av kvarlämnad malm ej får omöjliggöras ellerväsentligt försvåras. Eftersom begreppet malm ej här är närmare definierat,kan den tolkningen göras, att med malm avses den del av fyndigheten, varsutvinning maximerar den företagsekonomiska vinsten sett . Detta skulle medföra, att det ovan angivna förfaringssättet ejendast blir tillåtet utan i lag föreskrivet, och bergmästaren skulle åläggasatt tillse att ett förfaringssätt tillämpas, som enligt nu gällandelagstiftning betecknas som misshushållning. Bergmästarenuppmärksammar också alt utredningens tolkning kan innebära att en gruva, somgår med förlust men t. ex. av sysselsätlningsskäl hålls igång, under vissaomständigheter med stöd av hushåUningsbestäm-melserna skulle kunna åläggas aUupphöra med driften. Bergmästarenföreslår att i stället för utredningens tolkningsprincip följande innebörd gesåt gruvlagens hushållningsbestämmelser: "Föratt gruvdrift skall kunna bedrivas ur företagsekonomisk synpunkt erfordras atttillräcklig avkastning erhålles på det investerade kapitalet. Under beaktandeav att nämnda behov skall tillgodoses, och att utvinning av mineralpartier utanekonomisk fördel ej behöver ske, skall gruvägaren i övrigt vidta sådanaåtgärder, att fyndigheten ur mineralulvinningssyn-punkt utnyttjas och även iframtiden kan utnyttjas så fullständigt som möjligt. Med fyndighet avses den malmkropp,del av malmkropp eller de malmkroppar vari brytning bedrives eller varsframtida brytning omöjliggöres eller väsentligt försvåras av den pågåendebrytningen. Om en fyndighet, t. ex. ur sysselsättningssynpunkt, brytes medföretagsekonomisk förlust bedömes mineralhushållningen utgående från vilkadelar av fyndigheten som sannolikt är ekonomisktutvinningsbara." Bergmästarenföreslår dessutom att hushållningsbestämmelserna ej enbart blir tillämpliga påmalmer utan även på övriga ekonomiskt utvinningsbara , som omfattas avgruvlagen. IVAanser att förslaget synes utgöra en skärpning av lagstiftningen som kommer altkräva mycket svårbedömda avvägningar mellan olika intressen och därför kommeratt kräva mycket god insikt om teknik, ekonomi och marknader och hur dessakommer att utvecklas. IVA ifrågasätter om myndigheterna, och i synnerhet dåbergmästarna, kommer att ha praktisk 1981/82:99 199 möjlighetatt göra alla de avvägningar som blir aktueUa om lagstiftningen ändras på dettasätt. föreslår därför att ifrågavarande förslag ytterligaregenomarbetas, särskilt som utredningen själv anför som motiv för förslaget attnu gällande lagstiftning är oklar och förarbetena inge ger någon ledning.Akademien vill som alternativ formulering till "god hushållning"föreslå "väl genomtänkt hushållning", vilket klarare visar vad sombör eftersträvas. LKABanser att de anförda motiven inte är tillräckligt starka för att vidtaga deföreslagna ändringarna i gruvlagen. föreslår oförändrad lydelse avparagraferna fyra och fem i gruvlagens kapitel sex. -TiUstånd för undersökning och bearbetning av fyndighet av alunskiffer börgenerellt krävas enligt minerallagen. Detta innebär som en konsekvens att mani gruvlagen bör göra undantag för utvinning av inmutningsbara i denmån de ingår i alunskiffer. Förslaget stöds av SIND, SGU, bergmästaren i norradistriktet, länsstyrelserna i , , , ,, och , kommun. ,, och . Fleraremissinstanser hänvisar till sina remissvar på SIND:s utredning om alunskiffer(SIND PM 1978:2). Bergmästareni norra distriktet anser att alunskiffer, bl.a. genom sin vidsträckta och tillbetydande del kända utbredning, torde uppfylla de kriterier som vidutarbetandet av nu gällande lagstiftning fastställts för fyndighetstyper sombör omfattas av koncessionslagstiftning. Mörbylångakommun framhåller att förslaget torde innebära starkare samhällsinflytande vidtillstånd för undersökning och bearbetning av alunskiffer, vilket kommunenfinner positivt. Detta får även tUl följd att det blir möjligt att redan ikoncessionsvillkoren ställa krav på att prospektören skall redovisa resultatenav undersökningsarbeten, oberoende av om dessa leder tillbearbetningskoncession eller inte. Länsstyrelseni län framhåller också det positiva i att lagändringen kan bidra fastare samhällelig kontroll. Länsstyrelseni län vill att en längre gående koppling mellan gruv- och minerallagövervägs, så att den föreslagna regeln gäller samtliga verksamheter där engruv- och minerallagsprövning sammanfaller geografiskt. Prop.1981/82:99 200 i norra och södra länanser det synnerligen angeläget att denna förändring kommer till stånd sä attdet blir möjligt att få till stånd en prövning av motstående intressen redan iundersökningsskedet. 5 Intagande av ytterligare metaller och igruvlagen - Undersökningsarbeten rörande och utvinning av malminnehållande litium, sällsynta jordartsmetaller och tantal samt avflusspat och tungspat bör regleras i gruvlagen. Positiva till detta förslag är bl. a. högskolan i ,SGU, bergmästaren i norra distriktet, länsstyrelserna i , Västerbottensoch , IVA, , , , och personalorganisationerna vid SGU. , , personalorganisationerna vid SGUoch föreslår att också niob skall ingå i förslaget. SGU, personalorganisationerna vid SGU och IVA föreslår attdiamant skall läggas till förslaget. BeryUium, rubidium, strontium, zirkonium, cesium, bariiim,brucit, kyanit, andalusit, sillimanit, talk och wollastonlt vill SGU ochpersonalorganisationerna vid SGU också lägga till. Personalorganisationerna vid SGU föreslår också kvarts. SGU påpekar att torium, som förts med bland de sällsyntajordarlsme-taller som föreslås ingå i gruvlagen, följerminerallagen. SGU menar att jordägarsystemet, jämfört med gruv- ochmineraUa-garna, dämpar prospekterings- och exploateringstakten för deråvaror som systemet omfattar. Många industrimineral följer ju denna lagstiftningoch detta förhåUande kan vara ett av skälen till attindustrimine-ralhanteringen i är eftersatt. SGU finner mol denna bakgrundatt ytterligare metaller och bör föras in under gruvlagen (se ovan). ISGU:s förslag ersätter metallen barium mineralet tungspat. För de övrigaelement och som utredningen nämner tillstyrker SGU att de förs tillgruvlagen. Det måste emellertid påpekas att flera av dem även uppträder iytutbredda låghaltiga förekomster. SIND anser att med ett väsentligt undantag tillgodosesgenom förslagen om delreformer flertalet av de önskemål som SIND framfört iolika sammanhang. SIND:s invändning avser förslaget att införa endast ettbegränsat antal industrimineral i gruvlagen och de kriterier utredningenanvänt för urval av dessa. SIND vill därvid hänvisa till sitt remissvar1979-06-29 över naturvårdskommitténs betänkande, där verket pekade på den mine- 1981/82:99 201 ralpolitisktolyckliga splittring, som skulle ske mellan koncessionspliktiga industrimineraloch sådana industrimineral - ofta av riksintresse - vars utnyttjande alltjämtskulle bli beroende av tillstånd enligt en utvidgad naturvårdslag. Enligtförslaget - som ännu inte slutbehandlats skall vid prövningenav täkttillstånd enligt naturvårdslagen även kunna göra en bedömning av behovetav den aktuella takten, ofta på ett begränsat och ur mineralsynpunkt otillräckligtmaterial.