prop · G503102 · 1981-12-31 00:00:00 — Överbefälhavaren har bl.a. övervägt tre olikaalternativ som berör mililärbefälhavarnas ansvarsfördelning och uppgifter samlanlal militärområden. Hanhar därvid övervägt att dels reducera uppgifterna i fred för mililärbefälhavarnai Västra och Bergslagens militärområden, dels la bort mililärbefälhavarnasansvar för all leda arméns grundutbildning, dels att dra in Bergslagensmilitärområde i fred och krig. Sammantagetanser överbefälhavaren inle alt något av de tre alternativ som har övervägtsbör läggas till gmnd för den fortsatta planeringen, eftersom de inle utgör enlämplig inriktning för besparingsarbetel. Överbefälhavaren anser altmililärbefälhavarna bör behålla sina nuvarande uppgifter samt att anlalelmilitärområden även i fortsättningen bör vara sex. Istället anser överbefälhavaren alt försvarsstaben, som omorganiserades år1981, kan reduceras med ca utöver den personal- Prop.1981/82:102 Bilaga 2 Försvarsdepartementet 55 minskningsom redan har beslutats. Vidare skaU den omorganisation och personalminskninggenomföras inom den högre regionala nivån som redan har beslutat om.Gotlands militärkommandos stab med förvaltningar skall omorganiseras och förasöver till armén. Inom militärområdenasförrådsorganisation genomförs f. n. ell stort antal ralionaliseringsprojekl isyfte all minska personalstyrkan. Därvid har möjligheter kunnat påvisas attminska personalen yllerligare. Enligt överbefälhavarenbör personalminskningarna inom huvudprogrammet /83 - 1991/92kunna uppgå lill ca . Därmed kan minskningsmälet iperspeklivplanens handlingsväg 3 uppnås. Med hänsyn lill deoperativa kraven på beredskap och ledningskapacilel innehåller även dennareducerade personalram sex mililärområdesslaber i fred och krig. Överbefälhavarenredogör därefter för sina överväganden och förslag tUl störreorganisationsförändringar inom armén, marinen och flygvapnet. Grundläggandeprinciper för fredsorganisationens utveckling Överbefälhavarenframhåller inledningsvis vissa gmndläggande principer som är av betydelse förfredsorganisalionens utveckling och som har legat tUl gmnd för hansöverväganden. Fredsorganisationenskall kunna förbereda, leda och genomföra allmän mobilisering. Den skall vidarekunna leda försvarsmaktens utveckling, utbilda och vidmaklhåUa krigsförband.Dess resurser utgörs främst av personal, mark, byggnader och anläggningar. Lokaliseringenav fredsförbanden påverkas av såväl insats- som mobiliseringsberedskapens kravsaml avsett utnyttjande av stridskrafterna. Del finns elt nära samband meUankrigsorganisation, beredskap och fredsorganisation. Den ökade risken för ellöverraskande anfall medför, fömtom krav på omedelbar förmåga till ledning,behov av all dels minska sårbarheten bl. a. genom spridd lokalisering, delsöka våra möjligheter alt mobilisera snabbt och säkert. Den långsiktigaberedskapen prioriteras emellertid alltjämt av överbefälhavaren. Detta innebäratt fredsorganisationen i första hand skall kunna gmndutbilda, vidmakthålla ochmobilisera krigsorganisationens förband. Gmndutbildningen avvärnpliktiga inom armén, kustartilleriet och flygvapnet skall i huvudsakgenomföras enligl de principer som har gällt under 1970-lalel. Förändringar avgrundutbildningen kommer enligt överbefälhavarens planering all genomförasinom flottan, varvid en större del av värnpliktsutbUdningen genomförs ombordsamtidigt som anlalel merbehovsvärnpUktiga begränsas, dvs. sådana därutbildningen och tjänstgöringen är nödvändig av andra skäl än krigsorganisationensbehov av värnpUkfiga. Krigsförbandenskall mobiliseras inom de lider och på de platser som Prop.1981/82:102 Bilaga 2 Försvarsdepartementet 56 svarar mot de operativa kraven på insats, säkerhet ochslyrkelillväxl. Strävan skall vara all viktigare förband mobiliseras inom deområden där de har sin krigsuppgifl. Detta medför särskilda krav påmobiliseringen i Nortland och på . Överbefälhavarenanser all utbildningen bör genomföras i rätt miljö med hänsyn lillkrigsförbandens huvuduppgifter. Förband som i första hand är avsedda förkrigsuppgifter i Övre och Nedre militärområden bör gestillräcklig vintemlbildning. Detta innebär att utbildningskapacitet måstebehåUas i dessa delar av landet. Med hänsyn fill krigsorganisationens krav ochberedskapskraven måste en viss del av personalen både under grund- ochrepelilionsulbildningen genomföra sin utbildning långt från hemorten. Överbefälhavaren framhåller vidare att de frivilligaförsvarsorganisationernas verksamhet är viktig för försvarseffeklen ochförsvarsviljan saml av stor betydelse för all upprätthålla en god kontaktmellan försvaret och samhället i övrigt. Del är därför betydelsefullt all detäven kan lämnas stöd tiU de frivilliga försvarsorganisationerna ochhemvärnet i alla delar av landet. De organisationer som utbildar personal förtotalförsvarets krigsorganisation prioriteras av överbefälhavaren. De faktorer som påverkar fredsorganisalionens utformningär ofta sinsemellan motstridiga. Avvägning mellan skilda faktorer måste därförgöras från fall till faU mot bakgmnd av de förutsättningar som gäller för denaktuella situationen. Beslut om ändringar av fredsorganisafionen måste varalångsikliga. Överbefälhavarens överväganden och förslag lillförbandsindragningar och avveckUng av kasernområden m. m. inom armén ärföljande. Målet för fredsverksamhelen inom armén är all skapakrigsförband som är användbara efter mobilisering ulankompletterande utbildning och materielunderhåll. Armén grundulbildar främst fältförband som huvudsakligeningår i eller skall samverka med infanleribrigader, nortlandsbrigader eUerpansar- och mekaniserade brigader. Del är därför enligl överbefälhavarenväsentligt alt brigadförbandens enheter kan samövas i erforderlig grad redan ifred. De brigadproducerande infanteri- och pansartegemenlena bör i störstamöjliga utsträckning behållas. I regel är försvarsområdesslaberna knutna filldessa regementen. storlek och övrigi utbildningsbehovav värnpliktiga bestämmer den genomsnittliga storleken påutbildningsregementena vid de olika tmppslagen. Från både operafiv synpunkt ochutbildningssynpunkl är del önskvärt alt utbildningen i huvudsak sker ifulltalig bataljon, främst inom infanteriet, pansartrupperna och artilleriet. Överbefälhavaren beräknar att arméns årligagrundutbildningskonlin- 1981/82:102 Bilaga2 Försvarsdepartementet 57 geniunder mitten och senare delen av kommer att omfatta ca 32600 man.Detta är ca 3 600 färte än f. n. Den krigsorganisaloriskautveckUngen ger således ett minskat behov av utbildningsplatser. måste av rationalitetsskäl anpassas fill denna utveckling.Dämlöver finns möjligheter att reducera fredsorganisationen genom nuvarandeöverskoll på utbildningsplatser. angivna krav påberedskap och mobilisering innebär all fredsförbanden i övre Nortland och påGotland bör undantas från överväganden om nedläggning. Med hänsyn lill behovetav vintemibUdning kan även infanteriförbanden i Nedre Nortlands och Bergslagensmilitärområden, utom Livregementets grenadjärer med försvarsområde(I3/Fo51), undantas. När det gäller infanteriethar överbefälhavarens slutliga överväganden om vilket förband som bör dras inberört 13 i , Norta (112) i och Dalregementet(113) i . Alternafiven ger i stort sett jämförbara besparingar. Med hänsyntiU att planeringen inriktas mot ett ökat antal förband utbildade och utmstadeför strid i övre Nortland anser överbefälhavaren att 113 i bör behållas.I valet mellan 13 och 112 förordar överbefälhavaren av flera skäl att 13 drasin. En nedläggning av 13 ger de största besparingarna. Vidare ger engarnisonssamordning i mellan 112 och ingenjörtegemenle (2)möjligheter till vissa ytterligare besparingar. Nedläggningen av 13 motiverasendast av ekonomiska skäl. Operativt medför nedläggningen enliglöverbefälhavaren negafiva konsekvenser. Överbefälhavarenföreslår därför alt 13 i läggs ned senast år 1985.Försvarsområdesbefälhavaren och försvarsområdesstaben Fo51 bör emeUertid avoperativa skäl behållas i . Vidare bör militärområdesverkstaden i Örebroläggas ned och uppgiften tas över av andra verksläder. Huvuddelen av marken ochanläggningarna bör avvecklas. Inom kavalleriet föreslåröverbefälhavaren all ansvaret för försvarsområde (Fo44) förs övertUl () . En mindre del, bl.a.garnisonsavdelningen, hemvärns- och frivillig-avdelningen samt serviceförrådet,bör ligga kvar i . Livgardetsdragoner (K 1) bör därvid ingå i myndigheten I l/Fo44. Därigenom friställsKl:s nuvarande kaserner och mark, varvid kanslikasernen, som ärbyggnadsminnesmärke, bör utnyttjas för fortsalt samlokaUse-ring av centralastaber och myndigheter i . Genom detta minskarförsvarsmaktens hyreskostnader i med minst 2 milj. kr. Behovetav tidigt insatsberedda staber och förband vid ett övertaskande angrepp motStockholmsområdet fordrar särskilda åtgärder, bl.a. för att tillgodose behovetav impper i innerstaden. Överbefälhavaren anser emellertid all de operafivaoch territoriella kraven på lednings- och insatsberedskapen kan lösas på eltacceptabelt säll med den föreslagna lösningen. 1981/82:102 Bilaga2 Försvarsdepartementet 58 Omstatsmakterna ålägger försvarsmakten att även i framliden ansvara förgarnisonsljänsten med beridna värnpliktiga går detta enligl överbefälhavarenatt genomföra om särskilda medel tillförs. I stort nuvarande uppgifter medkortegetjänst och beriden högvakt kräver minst 3 milj.kr.per budgetår i driftkostnader och ca 15 milj.kr. Överbefälhavarenföreslår vidare att Livregementets husarer (K 3) i flyttartill . Denna flyttning hänger samman med hans förslag att dra in Götasignalregemente (S 2) i och all starkt begränsa signalutbildningendär samt att inom garnison omlokaUsera Irängregemente (T 2). Därvidbör K 3 överta myndighetsansvaret för fallskärmsjägarskolan samt ansvaret förviss Stabs- och sambandsulbildning. K3:s kasernområde friställs och bör utnyttjasvid samlokaliseringen av förbanden i . Överbefälhavarenhar vidare övervägt möjligheterna att dra in ett av regementena inompansartrupperna. Med hänsyn tUl det operativa behovet av sådana förband i övreNorrland, på Golland och i östra samt pansartmppernasskolverksamhet i har granskningen i första hand omfattat regementena iSkåne. Södra skånska regementet (P7) är ett försvarsområdesförband med myckelgoda ulbildningsbefing-elser. Valet bör därför i första hand slå meUan Skånskadragonregementet (P2) och Norta skånska regementet (P6), som båda ligger isamma försvarsområde. Med hänsyn fill bl.a. försvarsområdesfunklionen, nuvarandemobiUseringsansvar, utbildningsbetingelserna, nuvarande stridsfor-donsbestånd,möjligheterna till samlokalisering med annat pansarförband m. m. har olikaaUernativ för främst P2 övervägts. Överbefälhavarenhar därvid granskat möjligheterna all antingen lägga ned P 2 och föra överpansamtbildningen till P 7 i Revingehed eller att inom samlokaUseraSkånska irängregementel (T4) med P2. Överbefälhavarenföreslår all T4 samlokaliseras med P2 i P2:s nuvarande anläggningar senast år1987. T4:s nuvarande mark och anläggningar avvecklas i samband med detta. Någondel av T4:s gmndulbildningskon-tingent - exempelvis de värnpliktiga somutbildas i sjukvård - kan komma att förläggas till P6 i . Dessaförändringar fordrar emeUertid enligt överbefälhavaren en betydligt fastaresamordning av pansarulbildningen i än vad som f n. är faUel.Förbandsomsätlningen för de aktuella pansarbrigaderna genomförs av P2 och P7gemensamt. Därvid bör de båda regementenas åldersklassförband tillsammansutgöra en fulltalig pansarbalaljon som efter samövning tlUförs enderabrigadens krigsorganisation. Med dessa åtgärder bör enligt överbefälhavarensberäkningar besparingarna sammanlagt hållas på i huvudsak samma nivå som iallernalivet med att flytta P2:s verksamhet tiU Revingehed. Inomartilleriet har överbefälhavaren undantagit Bodens arlillerire- Prop.1981/82:102 Bilaga 2 Försvarsdepartementet 59 gemenlemed Bodens försvarsområde (A8/Fo63) i och Gofiands artilleriregemente(A7) i från granskning. Med hänsyn tiU riksdagsbeslutet om arménstekniska skolas (ATS) lokalisering liU har även Nortlandsartilleriregemente (A 4) undanlagils. Av de syd- och mellansvenskaartilleriförbanden behöver pansarartilleriutbildningen vid Wendesartilleriregemente (A 3) i vara kvar. Vidare undantas Bergslagensartilleriregemente (A 9) vilket är det artilleriförband som' har närmast tillde två största skjutfällen och Villingsberg. Därför harövervägandena i första hand gällt all bedöma konsekvenserna om Sveaartilleriregemente (Al) eller (A6) dras in. Därvidhar det visat sig att de största kostnadsreduceringarna erhålls om A6 iJönköping läggs ned. Överbefälhavarenföreslår därför all A 6 i läggs ned samt aUartiUeriets officershögskola (ArtOHS) flyttas liU A 1 i . Vidare börmilitärområdesverkstaden läggas ned. och kaserner i böravvecklas. Däremot bör arfilleriskjulfältet i behållas. Inomsignal trupperna behöver signalbalaljon (S3) i behållas så altvintemlbildning kan bedrivas inom Imppslaget. med Uppsalaoch försvarsområden (S 1/Fo 47/48) är försvarsområdesförband ochIruppslagscenlmm och bör därför behållas. Detta förband skall flytta till nyalokaler i . Kvar alt överväga är signalregemente (S 2) iKarlsborg. Med hänsyn lill krigs-organisationsinriklningen finns delmöjligheter all koncentrera signaltruppernas gmndulbildning fill S 1 med ellbibehåUande av S3. Kapacitet för repefitionsutbUdning bör dock enliglöverbefälhavaren så långt möjligt behållas inom Västra militärområdet. Överbefälhavarenföreslår således att S 2 i läggs ned . Huvuddelen avutbildningsansvaret bör föras över fill S 1 i . Kapacitet skaUemellertid finnas kvar i för repefitionsutbUdning av vissa stabs- ochsambandsförband. Denna kapacitet bör också utnyttjas för att grundutbUda ca ettkompani. Denna utbUdning avses bli inordnad i myndigheten . S2:s anläggningari friställs och kan därmed utnyttjas av K 3. Förträng förbanden finns enligl överbefälhavaren ell stort anlal alternativ sommöjliggör samlokaUsering med andra förband. Det kan även vara möjligt att drain ell regemente helt och få en fullt ralioneU ulbild-ningsvolym vid de trekvarvarande regementena. De olika lösningarna för trängtmpperna måste emellertidses i kombination med de totala fredsorganisatoriska förändringarna inom deövriga tmppslagen och hur dessa påverkar olika regioner från främst beredskaps-och samövningssynpunkt men även med hänsyn lill den anstäUda personalen. Överbefälhavarenföreslår därför för trängtmppernas del att (TI) iLinköping läggs ned . 1981/82:102 Bilaga 2 Försvarsdepartementet 60 ochmark bör avvecklas. Tränglruppernas officershögskola (TrängOHS) bör flytta liUSkövde. Omfördelningenav utbildningsansvar tiU övriga trängregementen medger dels rationellareulbUdningskonlingenler, dels all fler underhållsförband som är avsedda förNortland kan vinlerulbUdas vid del utökade (T 3). irängregemente (T2) iSkövde inkl. arméns underhållsskola (US) och TrängOHS samlokaliseras enliglöverbefälhavarens förslag inom garnisonen med Skaraborgsregemente (P4), varvid en del av P 4:s och hela K3:s etablissemenl tas ianspråk. T2:s nuvarande etablisse-menl kan därmed avvecklas. Som har nämnts tidigareföreslår överbefälhavaren dessutom att Skånska Irängregementel (T4) iHässleholm samlokaliseras med P2 på P2:s nuvarande område. T4:smark och kasernområde kan därigenom avvecklas. Reduceringarinom marinens fredsorganisalion skall möjliggöras genom en långtgåendeomstrukturering av de lednings-, utbUdnings- ochförvaltningsorganisationerna. Omfattningen av och takten i dessa åtgärder börbero på de operativa kraven. Detta innebär att integreringen av både krigs- ochfredsorganisalionen bör genomföras på och i . Förvaltningsverksamhetenvid mobiliseringsmyndigheterna är omfattande och resurskrävande och måsteminskas. De i fred organiserade fartygsförbanden bör därvid ges ell ökat ansvarför underhäUel. Förvaltningsverksamhelen bör enligl överbefälhavaren i principsamlas lill den lägre regionala nivån. Örlogsskolornasförvallningsverksamhel bör upphöra. För att en förändring skall vara motiveradbör emellertid fömlsällningar i fräga om lokaler saml besparingsmöjlighetereller andra fördelar finnas. Uppgiftsfördelningen mellan kuslartilleriförsvaroch underställt regemente skiljer sig från den vid örlogsbas och örlogsskola.Vid regementena förekommer inle några förvaltningsorgan. Regementena understödsi förvallningshänseende helt av resp. kuslartilleriförsvar. Någon ytterligareförvaltningssamordning inom kustartilleriet anser överbefälhavaren därför inleär aktuell alt överväga. Sammanfattningsviskonstaterar överbefälhavaren att de mobiliserings- ochförvaltningsmyndigheterna från operativa utgångspunkter i stort sett måstebehålla nuvarande lokalisering. Styrandefaktorer när det gäUer en lämplig storlek på marinens ulbild-ningsförband ärutbildningssystemels utformning och krigsorganisationens årligautbildningsbehov. FlottansutbUdning i land bör även i framliden vara centraliserad linje- Prop.1981/82:102 Bilaga 2 Försvarsdepartementet 61 i syfte alt begränsa behovel av utbildningsanordningar. Den tillämpadeutbildningen ombord bör alltjämt hållas samman i en organisatorisk enhet -kustfloltan. Kustartilleriets formella värnpliktsulbildning bör så långtmöjligt bedrivas så att byle av tmppförband undviks. Den tillämpadeutbildningen bör bedrivas i förband som sätts samman med utgångspunkt i avseddkrigsanvändning. Medutgångspunkt i dessa principer anser överbefälhavaren all följande förändringarbör vidtas inom marinens fredsorganisalion. Påvästkusten bör antalet anställda och verksamheten vid VästkustensmUitärkommando med Älvsborgs kustartUleriregemenle (MKV/KA4) ytterligareminskas. Detta bör åstadkommas genom en yllerligare reducering av stabs- ochförvaltningsorganisationen utöver den personalminskning som regeringenbeslutade om . Vidarebör MKV/KA4:s verksamhet koncentreras fill Väslerberget, varvid endast vissakajer samt verkstads- och förrådsfunktioner behålls på Nya Varvet. Gmndulbildnings-och skolverksamhetens omfattning på måste yllerligare granskas motberedskapskraven och behovet av investeringar. Härvid bör enligtöverbefälhavaren prövas en decentralisering av befälsskolan saml en överföringav läkarfackulbildningen lill medicinal-fackskolan. Västravärnpliktskontoret, som f. n. ligger i , anser överbefälhavaren börflyttas till KA4:s område på Väslerbergel. Verksamheteni Skredsvik bör minskas starkt och dykamtbildningen flyttas. Verksamheten iövrigi bör läggas ned med undanlag för viss förtådsverksamhet.Markområden som inte behövs för den fortsatta verksamheten bör avyttras. Beträffandemarinens organisation på sydkusten anser överbefälhavaren attorganisationsutvecklingen i bör möjliggöra en handlingsfrihet allgå över i en mer integrerad organisation motsvarande den som f. n. finns iGöteborg. Detta medger ytterligare personalminskningar. Överbefälhavarensplanering innebär att man slår samman kuslartUleriförsvar medKarlskrona försvarsområde (BK/Fo 15) och Karlskrona kustartUleriregemenle (KA2) lill en myndighel, all utbUdningsan-' läggningen på Gräsvik avvecklas ochall den därmed sammanhängande utbyggnaden av Rosenholm fullföljs enligtstatsmakternas beslut. Vidareföreslår överbefälhavaren all Sydkustens örlogsbas () och Karlskronaörlogsskolor (KÖS) slås samman tiU en myndighel . Hämtöverföreslås all elablissementet Sparte avvecklas ochelablissementet Blå Port . Överbefälhavarensplanering innebär vidare att ralionaliseringsverksamhelen inriktas mot all demarina myndigheternas förvaUningar skall fortsätta att reduceras. En ökadsamordning inom garnison skall genomföras, främst avseendeförplägnad, sjukvård och kassatjänsl. 1981/82:102 Bilaga2 Försvarsdepartementet 62 Inommarinens organisation på ostkusten bör enligt överbefälhavarenkostnadsreduceringar och personalminskningar genomföras genom en ökadsamordning mellan Ostkustens örlogsbas () och örlogsskolors (BÖS)resurser och verksamhet. örlogsbasavdel-ning i bör återgå tiUMuskö. Utbildningsverksamheten på Märs-gara och Gålö bör avvecklas och flyttastUl . Vidare bör utbUdnings-verksamheten på Stabbo minskas. Hämtöverföreslår överbefälhavaren att kuslartilleriförsvar (SK) och VaxholmskustartUleriregemenle (KA 1) slås samman lill en myndighet senast år 1985.Därmed är motsvarande organisationsförändring genomförd vid samtligakustartilleriregementen. Dämlöver sker bl. a. en sammanslagning och reduceringav stabs- och förvaUningsorganisa-tionen och en utökning avutbildningsorganisafionen. Del senare motiveras av kravet på insatsberedskapsamt av avvecklingen av gmndutbildningen vid Nortlands kuslartilleriförsvar medHärnösands kustartUleriregemenle (NK/KA 5). () föreslås flytta från fill i samband medalt utrymmen vid BÖS frigörs när antalet värnpliktiga minskar. Överbefälhavarenerinrar om att har fallat beslut om försvarsmaktensorganisation på Golland. Beslutet innebär alt Gollands kuslartilleriförsvar medGofiands kustartilleriregemente (GK/KA3) i stort sett behåller nuvarandeuppgifter och organisafion. En avveckling av gmndutbUdningen vid KA 5 iHärnösand kan innebära ett något utökat utbildningsuppdrag och en begränsadökning av den militära personalen. En viss motsvarande minskning av den civilapersonalen kan därvid komma att genomföras. Marinensfredsorganisalion på omfattar NK/KA5 samt marinabevakningsområde (BoLu). Överbefälhavarenföreslår all kustartilleriels grundutbildning vid KA 5 i upphör.Kasernerna bör avvecklas. Staben och stödfunktionerna vid NK bör reduceras.Den förbandsbundna verkstaden bör läggas ned och ersättas med servicegmpperingående i malerielenhelen. Dessa förändringar föreslås vara genomförda senastår 1985. Myndighetenbör dimensioneras för mobiliserings- och krigsplanläggning samt förvaltning avmarinens krigsorganisation från och norrut till finska gränsen. Överbefälhavarenkommer hämtöver all låta utreda möjligheterna att i ökad utsträckning föra övermobiliseringsansvaret för enheter längs fill närbelägnamyndigheter. Överbefälhavarenföreslår vidare att BoLu utgår ur organisationen och att dess uppgift förs överfill NK. Åtgärdernamedför emellertid enligl överbefälhavaren operativa nackdelar, främst i frågaom effektiviteten av en tidig försvarsinsats i mellersta 1981/82:102 Bilaga2 Försvarsdepartementet 63 Nortland.Överbefälhavaren framhåller all hans förslag beträffande Norrlandskustenmotiveras främst av behovet av kostnadsminskningar. Överbefälhavarenredovisar att flygvapnets fredsorganisation omfattar 21 divisionerförutom de skol-, transport-, målflyg- och lypinflyg-ningsdivisioner som finns.Under 1980-talel ombeväpnas jaktförbanden successivt med flygplan JA 37 Viggen.Överbefälhavaren räknar emellertid med att fyra divisioner utmstade medflygplan J 35 Draken skall behållas och tre av dessa lillslutet av . Under1980- och 1990-talen kommer nuvarande antal divisioner i stort sett att kunnabehållas. Osäkerheten i flygplansutvecklingen påverkar det tolala anlaleldivisioner först en bit in . Överbefälhavarenfäster särskilt avseende vid behovet av hög insals-och mobiliseringsberedskapinom så stor del av landet som möjligt saml kravet på skydd genom utspridningoch fortifikaloriska anordningar. Om antalet flygplan ochdärmed även antalet flygförband minskar måste allt störte anspråk ställas påalt kvarvarande enheter i full utsträckning kan utveckla flygsystemetsvärdefuUa egenskaper, t. ex. stor rörlighet, förmåga tUl snabb insats motolika mål i skilda områden samt hög insatsberedskap. Antaletflotfiljer och deras spridning över landet påverkar starkt möjligheterna attöverleva ett övertaskande anfall. En lokalisering av fredsförband inom rimligtavstånd från krigsbasema gynnar en snabb och säker mobilisering. Överbefälhavarenanser att de övervägaöden som rör flygvapnets fredsorganisation främst böromfatta Västgöta flygflottilj (F6) i , Bråvalla flygflottUjsdelachemenl på (F13 M) saml Flygvapnets Södertörnsskolor tF 18) iTulUnge. F6 är en renodlad atlackflygflollilj med två divisioner flygplan av typ AJ37. F6har samordningsansvar inom garnison för bl.a. fortifikafions- ochfaslighetsärenden.