prop · G503134 · 1981-12-31 00:00:00 — Enligt bankens mening finns del inte anledning atlavvisa en lagsökningsansökan på gmnd av att ansökan saknar uppgift omborgenärens personnummer, yrke, hemvist eller telefonnummer. Därför börlagtexten ändras så att det framgår atl dessa uppgifter inte är obligatoriska. Obligatoriskauppgifter om gäldenären är namn och postadress. Uppgift om postadress kanuppenbarligen inte lämnas då förutsättningar för kungörelsedelgivning enligt15 6 första slycket delgivningslagen är för handen. Detta bör framgå avbestämmelsen. Obligatoriska uppgifter omgäldenären är också om det behövs för delgivning med gäldenären dennespersonnummer och gatuadress. För det fall rätten anser att dessa uppgifter ärerforderliga, bör rätten ge borgenären möjlighet lill komplettering. För detfall borgenären inle kan lämna begärd komplettering är det inte rimligt allansökan avvisas, då brist i dessa hänseenden inte utgör grund för avvisning avansökan om stämning i tvistemål, utan det bör leda till förnyadeefterforskningar i sista hand kungörelsedelgivning. Ordet gatuadress börändras till bostadsadress. På den rena landsbygden finns det inte några gator. Därså kan ske skall också anges gäldenärens yrke, hemvist, telefonnummer ochandra omständigheter som är av betydelse för delgivning. Avsikten kan rimligeninte vara atl en ansökan skall avvisas om borgenären Prop,1981/82:134 126 inle uppger gäldenärens telefonnummer trots att hankänner till detta. Sammanfattningsvis vill banken framhålla atl 8 2 börändras så alt därav klart framgår vilka uppgifter en lagsökningsansökan skallinnehålla samt följderna av att sådana uppgifter saknas. Lagstiftaren bördärvid kunna ulgå från det faktum atl del ligger i borgenärens intresse attlämna alla uppgifter som kan underiätta delgivningen. Banken anser inle alt enlagsökningsansökan skall kunna avvisas på de gmnder som avses i 31 c 8 i förslaget. stadshypotekskassa: En av de främstaförkla ringarna till alt balanserna ökar är svårigheterna att delge ansökningarna med gäldenärerna. För att förbättra fömtsättningarna för delgivning före slås i promemorian ökade krav på vilka uppgifter om parterna som skall anges i ansökan. Sålunda föreslås att bl.a. gäldenärernas adress skall vara obligatorisk och att avsaknaden av denna uppgift skall föranleda att ansö kan avvisas. Enligt sladshypolekskassans uppfattning måste förslaget på denna punkl nyanseras vad gäller mål om lagsökning. Eftersom kungörel sedelgivning kan ske i dessa mål förefaller det tillräckligt om gäldenärens senast kända adress kan anges i ansökan. : En inkassoprocedur börjar medatt borgenären själv ger gäldenären en lill tre betalningspåminnelser.Vanligen ulrö-nes i samband därmed gäldenärens rätta adress. Därefter skickarborgenärens inkassobyrå ett inkassokrav enligl 5 8 inkassolagen. Detta kravskall vara skriftligt. Mellan den sista betalningspåminnelsen och inkasso-byrånsinkassokrav och Bf-ansökan förflyter under vilken adressen ändrasför ett stort antal gäldenärer. Utflyttning till udandet är l.ex. Inkassobyrån gör i dessa fall nödvändigaadressefterforskningar. Dessa möjligheter har emellertid starkt begränsatsgenom den nya sekretesslagen. Som påpekas på s. 52 i promemorian anses följaav 9 kap. 8 6 tredje slycket sekretesslagen att postens adressuppgifter intefår lämnas ut lill inkassoföretag, som begär att få dem för att rätt adresserainkassokrav till gäldenären och ange den aktuella gäldenärsadressen i ansökan filltingsrätten. Samma bestämmelse åberopas av postverket, när inkassoföretaget begärgatuadress lill postadress av typ Box eller Fack. Inkassoföretagen har en ambition atl ge rätl gäldenärsadress.Det kan dock endast konstateras att dessa möjligheter väsentligen begränsats genomden nya sekretesslagen i de fall som ovan nämnts. I övriga fall ges gäldenärsadressen. Föreningen finner del anmärkningsvärt att sekretesslagenlägger hinder i vägen för erhållande av uppgift om korrekt adress. Inkassolagenstadgar alt inkassobrev skall vara skriftligt. Det förefaller därvid i inkassolagensanda att inkassoföretaget kan få uppgift om den riktiga adressen. Som föreningenutvecklat i skrivelsen är ett inkassokrav inle av den karaktären all hinderborde föreligga härför. Prop, 1981/82:134 127 Tillskillnad från vad som anges på s. 39 i promemorian är det föreningensuppfattning att borgenären och inkassoföretaget har det väsentligt svårare ändomstolarna att få fram en korrekt delgivningsadress i de fall som ovan avsesdär gäldenärerna är myckel rörliga mellan tidpunkten för betalningspåminnelsenoch delgivningen av Bf-ansökan. Detsamma är förhållandet i de fall gatuadresserfordras som komplettering till boxnummer eller fack. Ivad gäller gäldenärens personnummer bör observeras att datainspektionenssträvan och önskemål är att i så begränsad omfattning som möjligt låtapersonnummer inlagas i kundregister på ADB och andra därmed liknande register.Detta innebär att många av borgenärernas register saknar personnummer.Föreningen utgår ifrån att samma skäl som leder till att adressuppgifter ej erhållesfrån postverket kommer att åberopas när borgenären eller inkassoföretagetkommer att begära personnummer. Föreningenanser således att promemorians förslag till lydelse av 2 6 lagsökningslagengår alltför långt, enär lydelsen ytterst medför all Bf-ansökan kommer attavvisas i de fall som nämns på s. 41 i promemorian. Föreningenföreslår att frågan löses på det sättet att för borgenären resp. inkassoföretagetkänd postadress och gatuadress skall medtagas, men att avvisning ej skall skeom del vid delgivning visar sig alt adressuppgiften ej är riktig. Föreningen ärvidare tveksam fill kravet på personnummer och föreslår atl personnummer skallanges där så kan ske. Delta i likhet med vad som gäller för yrke, telefonnummerm.m. Bmkel av personnummer är inte så allmänt förekommande såsom del synesförutsättas i promemorian. 7 Spikning i Bf-mål Stockholmstingsrätt: Tingsrätten ansluter sig till vad som anförts i promemorian omdelgivning enligt 15 8 delgivningslagen. Malmötingsrätt: Förslaget på denna punkl tillgodoser ett känt behov hostingsrätterna atl kunna verkställa delgivning i mål om belalningsföreläggandenär gäldenären håller sig undan. Tingsrätten tillstyrker förslagel men villpåpeka följande. I mål om betalningsföreläggande utgör vanligen borgenärenspåstående det enda beviset för att fordran existerar, medan i lagsökningsmålskriftligt fordringsbevis ligger till grund för ansökan. Om därför "spikning"skall komma tiU användning i mål om betalningsföreläggande måste dehindersbevis från stämningsman som skall ligga lill grund för beslutetutformas på sådanl sätt alt domstolen blir förvissad om alt gäldenären kännertill alt han är sökt för delgivning och håller sig undan. Fördet fall att promemorians förslag om delegation av beslutanderätt lill bilrädespersonalgenomföres, kan enligt tingsrättens bestämda mening sådan delegation ejomfatta beslut om "spikning" i mål om betalningsföreläggande. Prop.1981/82:134 128 :--- Särskill effektivitetsfrämjande är förslagelatt tillåta delgivningsformen"spikning" även i Bf-målen. Datainspektionen: Datainspektionen finner det godtagbartatt "spikning" används vid delgivning i betalningsföreläggandemåloch noterar med tillfredsställelse alt kungörelsedelgivning inte föreslås bligodtagen. Delgivningen av föreläggandet ger stadga åt hela förfarandet bådeframåt och så att säga bakåt dvs. från inkassokrav till utmätning. Någonstans iförfarandet bör det förekomma en sådan kontakt som delgivning med undantagför kungörelsedelgivning ger. : Det föreslås alt det i Bf-målen öppnasmöjlighet lill delgivning genom s.k. spikning. har inte någrainvändningar mot det förslaget. Rällegångsulredningen: Vi tillstyrker promemorieförslagelatt delgivning av betalningsföreläggande skall kunna ske genom s.k. spikning.Som vi framhöll redan vid remissbehandlingen av departementspromemorian (Ds Ju1978:2) Delgivning, vill vi emellertid att också kungörande av belalningsföreläggandeskall vara en tillåten delgivningsform. Om de skäl mot en sådan ordning somredovisas på s. 46 i promemorian är riktiga bör rätten att kungörelsedelgelagsökningsansökan och stämning i tvistemål upphävas. Det ärnämligen fullständigt felaktigt att som i pror-ne-morian (sidan 44) förutsätta atlden egentliga processen "starkt värnai- om gäldenärens rättssäkerhet"när del blir fråga om tredskodom efter kungörande. En process som utmynnar i Iredskodommåsle nämligen anses ha i huvudsak samma rättssäkerhelsvärde som en belalningsföreläggan-deprocess. : 1 mål om betalningsföreläggandesaknar domstolarna en effektiv metod för atl delge en gäldenärsom håller sig undan. Förslaget att :,pikning enligt 15 6 delgivningslagenskall tillåtas i dessa mål ger domstolarna ett sådant medel. Eftersom rätten i mål om belalningsföreläggande inte görnågon materiell prövning av borgenärens påstående, framstår det emellertid somytterst angeläget all domstolen som underlag för beslutet om spikning har sådanutredning atl den blir övertygad om att gäldenären håller sig undan och alt hankänner lill att han är eftersökt för delgivning. Sådan utredning erfordrasgivelvis i alla fall där spikning skall ske inte bara i mål om betalningsföreläggande.Många stämningsmän är inte tillräckligt insatta i problemen för att kunna gerätlen erforderligt beslutsunderlag. Den blankett som används av delgivningscentraleni har visat sig utgöra elt förträffligt hjälpmedel i delta avseende.Del är önskvärt att liknande anvisningar sprids till samtliga slämningsman i landel. föreningsbankers förbund: Förbundet är positivtinställt till de förslag om effektivare delgivningsrutiner som redovisas i promemorian.Enligt förbundets mening bör dock både spikning ooh kungörelsedelgivning kunnaanvändas vid lagsökning och betalningsföreläggande. Prop.1981/82:134 129 inte befogad anledning alt i enlighet med förslagetbegränsa kungörelsedelgivning fill enbart lagsökningsmål. : anser lill skillnadfrån promemorieförslaget att kungörelsedelgivning bör kunna förekomma också imål om betalningsföreläggande. Med de svårigheter som uppenbariigen föreliggermed alt nå gäldenären för delgivning är det viktigt att så många delgivningssättsom möjligt står till förfogande. Det kan knappast från gäldenärernas synpunklanses mer betänkligt att kungörelsedelgivning används i mål ombetalningsföreläggande än i andra typer av mål som förekommer i domstol. : Föreningen har ingainvändningar mot all spikning får användas också i Bf-mål. : Tingsrätten tillstyrker på ipromemorian angivna skäl atl bestämmelserna om partsdelgivning av stämning m.m.i 32 kap. 2 8 tillämpas även i mål om lagsökning och belalningsföreläggande. : Partsdelgivning utnytQas f.n. i ganskaringa om än ökande omfattning vid tingsrätten. Problemet med bristanderedovisning av partsdelgivningarna är därför ännu inle särskill stort. Denföreslagna hänvisningen i lagsökningslagen till RB 32:2 synes dock välmotiveradoch kommer säkerligen alt få belydelse vid en ökad användning av partsdelgiv-ningsinslilulet.Förslaget tillstyrkes. Datainspektionen: Vad gäller s.k. "partsdelgivning"bör uppmärksammas atl i den mån fordringsägaren åtar sig att ombesörjadelgivning får borgenären elt förstahandsansvar för kostnader som kan uppkomma.Regelmässigt yrkas därvid att gäldenären skall ersätta denna kostnad jämteövriga kostnadsposter. Till skillnad från dessa, som är hårt förfatlningsreglera-debland annat beloppsmässigt, kan således delgivningskostnad, som eljest betalasav det allmänna, genom ett ensidigt "åtagande" av borgenären, utdömasfrån gäldenären. På s. 61 sägs att borgenärens kostnadsbidrag tillprocesskostnaderna är ansökningsavgifter. Del är förvisso rikligl atl borgenärenfår förskottera denna, men regelmässigt yrkas att gäldenären slutligt skallstå för denna kostnad. Fortsatt utredning om bland annat det slutligakostnadsansvaret för delgivning synes erforderlig såsom påpekas på s. 64-65. : 1 promemorian sägs i anslutning lillvissa av JO gjorda uttalanden att en borgenär, som begär atl själv få delge,särskilt under det rådande hårt ansträngda läget i den offentliga delgivningsverksamhetennormalt bör kunna räkna med att få bifall till sin begäran. Vi har sammainställning. 9 1981/82. Prop,1981/82:134 130 S. 59 och 60 i promemorian ägnas därefter huvudsakligen åtvissa resonemang i anslutning till en bestämmelse i 32 kap. 2 6 RB enliglvilken parts talan förfaller om part själv skall verkställa delgivning menmisslyckas. Resonemanget vittnar om en bristande förståelse för sammanhangetmellan RB:s och lagsökningslagens bestämmelser, särskilt när resonemanget utmynnari ett förslag om att 32 kap. 2 8 RB uttryckligen skall göras tillämplig vidprocess enligl lagsökningslagen. Enklast anser vi oss kunna förklara innebördenav gällande rätt på följande sätt. Enligl 5 6 lagsökningslagen skall ett exemplar av ansökanom lagsökning delges gäldenären på sätt om stämning i tvistemål är stadgal. Ifråga om delgivning med gäldenären av ansökningshandlingarna vid betalningsföreläggandehar enligt 24 8 lagsökningslagen 5 8 samma lag motsvarande tilllämpning. Skall därför ansökan om lagsökning ellerbetalningsföreläggande delges genom part gäller 32 kap. 2 8 RB. Härom behövsinga särskilda bestämmelser i lagsökningslagen. Den i promemorian omnämndabestämmelsen i 2 8 delgivningslagen (1970:428) har visserligen andrarättsföljder än 32 kap. 2 8 RB men lar inte över RB:s särskilda beslämmelser omdelgivning av stämning ilvistemål utan blir satt ur spel bl.a. genom en regeli I 8 andra styckel samma lag. Enligt den regeln skall nämligen bestämmelser,som getts i annan författning än delgivningslagen beträffande delgivning ivisst slag av mål eller ärenden, gälla utan hinder av delgivningslagen. Det gjorda tillägget till 5 8 lagsökningslagen bör därförutgå som varande onödigt. Det är också vilseledande när det gäller systemet istort. : På de skäl som anförs i avsnitt7,6.6 tillstyrker förbundet förslaget alt stadgandet i 32 kap. 2 8rättegångsbalken skall göras tillämplig i mål om lagsökning ochbetalningsföreläggande. : 1 promemorian föreslås attborgenär skall erbjudas att själv ta över ansvar och kostnader för delgivningi de fall då domstolen redan utan framgång gjort omfattande delgivningsförsökutan alt lyckas och då fortsatt delgivningsverksamhet framstår som oproportionerligtkostsam. Samfundet förutsätter att borgenären i de fall då han på sådant sättövertagit ansvaret för delgivningen också får sin kostnad för delgivningfastställd i tingsrättens utslag. föreningsbankers förbund: Partsdelgivning bör ienlighet med vad som föreslås i promemorian kunna användas i större utsträckningän . Förbundet anser dock att delgivning alltid skall kunna skegenom domstolens försorg om borgenären så påfordrar, givetvis med ett visstkostnadsansvar för borgenären. Det måste i delta sammanhang slås fast att detär domstolarnas uppgift och ansvar alt ombesörja delgivning och då även ikomplicerade fall. Det måste anses som en olycklig utveckling om domstolarna,med hänvisning till enskilda borgenärers eller inkas-sobyråers ofta omfattandesyslem för delgivningar, skall ges möjlighet att undandra sig detta ansvar. Prop, 1981/82:134 131 : Såvitt avser lagsökningsmålendelar bankföreningen den i promemorian uttryckta uppfattningen alt snabbheteni handläggningen kan gagnas, om borgenärerna i större utsträckning får genomföradelgivning. 9 Avvisning av ansökan vid hinder mot delgivning m,m, : Tingsrätten tillstyrker förslaget.Del kan emellerlid ifrågasättas om, såsom anförs i specialmotiveringen till 31c 6 (s. 77 yn), kostnaderna skall primärt ställas i relation till vadborgenären erlagt i ansökningsavgift. Bedömningen bör i stället göras pågrundval av samtliga kända omständigheter. : Problemet med gamla mål som borgenäreninte återkallar trots ett flertal misslyckade delgivningsförsök är vanligt vidtingsrätten, framförallt i mål om betalningsföreläggande där delgivning ej kanske enligt 15 8 delgL. Förslagel tillstyrkes av tingsrätten som dock anser attuttalandet i specialmoliveringen fill 31 c 8, all i första hand det fordradebeloppets storlek skall tillmätas betydelse vid bedömningen av om rimliga delgivningsförsökhar gjorts, måste användas med försiktighet. Stor hänsyn bör även tas lillborgenärens person - enskild eller juridisk person, stort eller litet förelag m.fl. faktorer. : I promemorian föreslås en nyparagraf, 31 c 8, vars första stycke innebär all en ansökan får avvisas omhinder för delgivning med gäldenären uppenbarligen föreligger. På sina hålltillämpas nu ell sådant förfarande ulan direkt lagstöd. Förbundet tillstyrker förslagel,vilket medför att tingsrätterna kan avsluta mål som blir liggande, därförall borgenären inte återkallar sin talan, trots att någon delgivningsåtgärd inlekan vidtas. Som ett andra stycke i samma paragraf föreslås en regel, ivilken stadgas alt en ansökan skall få avvisas även om delgivning inte ärutesluten, men rimliga försök har gjorts utan resultat och borgenären inte villombesörja delgivningen själv. Även en sådan regel har fog för sig, eftersom denär ägnad atl motverka att delgivningskostnaderna blir alltför stora. Regelnkan få särskild betydelse om spikning även i fortsättningen inte blir tillåteni fråga om betalningsföreläggande. Av lagtexten bör emellertid tydligareframgå, när delgivningsförsöken får avbrytas. "Rimliga försök" är ettalltför vagt uttryck. Att såsom antyds i specialmotiveringen avvisningskulle aktualiseras redan när delgivningskostnaderna molsvarar borgenärensansökningsavgift synes i många fall vara alltför kortsynt även omkostnadsfrågan naturligtvis måste tillmätas viss belydelse. Bedömnings-gmndenbör dock främst vara utsikten till framgång med fortsatta delgivningsförsök.Situationen kan l.ex. vara den att en slämningsman efter etl antal misslyckadeförsök spårat upp en ny adress, som verkar tillförlitlig. Prop.1981/82:134 132 ett sådant läge bör inte delgivningsförfarandet omedelbartavbrytas, även om kostnaderna redan har blivil höga. föreningsbankers förbund: Beträffande de ökademöjligheter som föreslås för domstol att på grund av bristfällighel i ansökaneller vid tids- och kostnadskrävande delgivningar avvisa ansökningarna, medfördetta, enligt förbundels förmenande, all grunden för den summariska processensanvändbarhet inom del svenska rättssystemet kan komma att slås sönder. Förslagen om ökade avvisningsmöjligheter, på i promemorianangivna grunder, synes, enhgt förbundets mening, vara ett uttryck föratt tillskapa möjlighet för domstolen alt bli av med ärenden än alteffektivisera den summariska processen. Detta gäller särskilt om avvisningsbesluletavgiftsbeläggs, vilket naturligtvis medför tvekan hos borgenär om han överhuvudtaget med risK för ett kostsamt avvisningsbeslut vågar ge in en ansökan. Därtillkommer atl de glidande möjligheter lill avvisning som enligl förslagel skallföreligga kan komma att skapa en osäkerhet trots exemplifieringar ipromemorian både hos domstol och borgenär när kompletterande uppgifterfordras för alt avvisning ej skall ske. Om avvisning sker först efter kontaktmed borgenären och denne då beretts tillfälle atl eventuellt kompletteraansökan, torde någon skillnad mot nuvarande läge ej föreligga. För del fallansökan avvisas ulan att kontakt tas leder detta till att ansökanåterkommer kompletterad och samma effekt kunde enklare uppnåtts genom atldomstolen bara återsänder handlingarna till borgenären för komplettering. : Vid tillämpning av den föreslagna31 c 8 måste givetyis möjligheten till kungörelsedelgivning hållas i minnet. Enlämplig och praktisk ordning bör vara att en ansökan inte avvisas innan borgenärenunder hand fått tillfälle att lämna ytterligare upplysningar som kan underlättadelgivning. stadshypotekskassa: I en nybestämmelse, 31 c 8, föreslås att ansökan i vissa fall skall kunna avvisas omdelgivning inte kan ske. Enligt sladshypolekskassans åsikt måsle undanlag görasför mål om lagsökning. Med hänsyn till att det i dessa mål föreligger dokumenteradbevisning om skuldförhållandet förefaller det inte rimligt att göra skillnadmellan dessa mål och l.ex. ordinära tvistemål, där avvisning inle kan ske påden föreslagna grunden. Stadshypotekskassan anser således att möjligheten attavvisa ansökningar på grund av delgivningssvårigheter begränsas till mål ombetalningsföreläggande. Ett ytterligare skäl för en sådan begränsning är desvårigheter som uppstått för enskilda atl hos olika myndigheter få tillgångtill personuppgifter till följd av den osäkerhet som finns hos olikamyndigheter om hur den nya sekretesslagen skall tillämpas Qämför s. 52 ipromemorian). Prop.1981/82:134 133 10 Kostnader för tidningskungörande m.m. : I 17 a 8 föreslås en beslämmelse som innebäratt borgenären blir skyldig att betala koslnaderna för tidningskungörelse ochöversättning i lagsökningsmål. Som motiv anförs att statens kostnad i mål där lid-ningskungörelseeller översättning behövs i allmänhel blir myckel hög och att merkostnaden idessa mål i förhållande till andra lagsökningsmål uppkommer genom anknytningtill part men däremot inte till någol samhällets särskilda intresse i just demålen, varför borgenären bör svara för extrakostnaden. Hovrätten ifrågasätterom det föreligger tillräckliga skäl till särreglering i lagsökningsmålbeträffande sådana kostnader. : Kostnader (för kungörelse ochöversättning) av ifrågavarande slag kan uppslå inle bara i den summariskaprocessen. Kravbeloppen i lagsökningsmål är inte så genomgående myckel lägreän i slämningsmål att det är motiverat med en särreglering för att ilagsökningsmål undvika oproportionerligt stora delgivningskostnader för detallmänna. Frågan är alltså av principiell betydelse och bör las upp i eltvidare sammanhang. Tingsrätten avstyrker förslagel. : Tingsrätten tillstyrker förslagel. : Som klart framgår av utredningen utgördelgivning av förelägganden ett fidskrävande och kostsamt led i förfarandet.Delta bekräftas även av erfarenheter vid . ändringar beträffande kostnadsansvaret för särskilt tidskrävande delgivningsarbeteoch för del kostsamma förfarandet i lagsökningsmål där kungörelsedelgivningsker genom annons i tidningar. Tingsrätten delar helt åsikten all ett ökatkostnadsansvar måste åläggas borgenären. Tingsrätten anser emellertid att det bör övervägas att iännu större utsträckning än vad som följer av förslaget överförakostnadsansvaret på borgenär, självfallet med rätt för denne att uttagamotsvarande kostnad av gäldenären. Av utredningen framgår alt en slor del av delgivningskoslnadernaär hänförliga lill en relativt liten andel av det totala antalet mål. Enlänkbar avvägning av kostnadsansvaret mellan staten och borgenär kunde vara attdomstolen utan avgift försökte delge gäldenären per post, etl förfarande som f.n.leder till lyckat resultat i inte av del-givningsfallen iGöteborg (promemorian s. 33). För slämningsmannadelgivning skulle domstolendäremot uttaga en schablonavgifl. Till undvikande av atl borgenär drabbas av en oväntadmerkostnad för delgivning skulle försök med slämningsmannadelgivning endast ägarum efter begäran av borgenären. 1 de fall försök all delge per postmisslyckats och borgenären inle begärt att delgivningsförsök med stämningsmanskall ske, skulle tingsrätten ha rätl att avskriva målet från vidarehandläggning. Genom en reform av detta slag skulle vinnas i första hand enbetydande besparing för statsverket. Tingsrätten erinrar här om att enligtpromemorian Prop,1981/82:134 134 den sammanlagda kostnaden för slämningsmannadelgivning i Bf-målkan beräknas till för . Härtill kommer ävenallmänna rationaliseringsvinster för tingsrätterna. Tingsrätten förmodar alt enborgenär, medveten om att kostnaden för slämningsmannadelgivning skallåtminstone förskotteras av honom, kommer atl vinnlägga sig om alt i störreutsträckning än som är fallet lämna erforderliga personnummer ochadressuppgifter beträffande gäldenären redan i ansökningen. Detta leder till etlsnabbare och effektivare arbele vid domstolarna. Antalet mål där delgivningkan ske per post skulle troligen öka.