prop · G503130 · 1981-12-31 00:00:00 — Bakgrunden till denna regel är enligt utredningen dekonfliktsituationer, som uppställ under de senaste årens torra somrar med ökatvattenultag för jordbruksbevattning. Trotsde motiv som ligger bakom förslaget, är förbundet tveksamt till om man skall haen sådan tvingande regel. I de fall det är.uppenbart all inle något allmänteller enskilt intresse mera påtagligt skadas genom den nya yt- ellergmndvatlentäklen bör ej tillstånd erfordras från . Förbundetbefarar dessutom all en obligatorisk tillståndsprövning skulle innebära långaväntetider, då antalet bevattningsanläggningar i vissa län är mycket stort. Prop,1981/82:130 298 : om regleringsavgiftvar vid tillkomsten avsedda alt utgöra en enkel norm för avgiftsuttag.Hithörande frågor har emellertid under hand komplicerats och är oftatvistiga. Sålunda har mål rörande regleringsavgifter utgjorten oproportionerligt stor andel av mållillslrömningen tillvattenöverdomstolen. Anledningen härtill är främst att vedertagnaberäkningsgrunder för antalet avgiftspliktiga turbinhäslkrafler efter handblivit komplicerade och svår-tillämpade. De är inte heller teoretisktinvändningsfria (se Revision av vattenlagen, del 2, s. 132 f.). Härtill kommeratt övergångsbestämmelserna i samband med vidtagna lagändringar i alltför höggrad överlämnat vissa frågor till rättstillämpningen, t. ex. hänsyn tillpenningvärdeförsämring och till tidigare avgiftsnivå vid inpassning i det nyasystemet. Här påtalade oklarheter, kombinerade med denomständigheten all regleringsavgifterna ofta utgör såväl en förhållandevisstor utgift för regleringsföretaget som en värdefull tillgång för bygden, harmedfört många tvisfigheter. Hovrätten finner det angelägel atl i en nyvattenlag med övergångsbestämmelser avgiftssystemet blir enkelt, klart ochuttömmande. Hovrätten delar den uppfattning som kommit filluttryck i tilläggsdirektiven, nämligen all man bör sträva efter att införa enenda avgiftslyp som i princip bör omfatta alla vattenföretag. Hovrätten villemellertid föreslå atl endast de lukrafiva vattenföretagen avgiftsbeläggs. Detskulle nämligen närmast verka stötande om ett vattenförelag av t. ex. typåterställning av skulle avgiftsbeläggas. Det kan också framståsom omotiverat all ta ut avgifter för bygdeändamål för exempelvis en bro somingår i etl vägföretag, vars genomförande är lill stort gagn för berörd bygd,t. som kan avgiftsbeläggas, förutomsådana som avser kraftproduktion, är yl- och grundvattentäkter, markavvattningsföretag,bevattningsföretag, utfyllnad i vattenområden och/eller tillskapande av nyamarkområden, hamnar, farleder m. m. Avgiftensstorlek bör bestämmas efter företagets bruttonytta och dess inverkan på motståendeintressen. En tänkbar avgifisnorm är alt indela företagen i tre klasser medhänsyn lill deras inverkan på motstående inlressen: klass I liten inverkan,klass II måttlig inverkan, klass III stor inverkan. Denårliga avgiften kan sedan bestämmas till viss procent av årsnyttan, exempelvis0,för klass I, för klass II och 1,5procent för klass III. Enligt Revision av vattenlagen, del 2 (SOU 1972: 14)uppgick utgående regleringsavgifter för hela landet till nära 10 miljonerkr/år. Tillämpas del här föreslagna systemet på den i landet utbyggdavattenkraften, drygt 60 Twh/är, och antas att ca 50 Twh härav skulleavgiftsbeläggas blir med ett kraftvärde av /kwh vid kraftstationsväggenoch ett avgiftsuttag av det sammanlagda avgiftsbeloppet 25miljoner kr. Då det för många typer av vatlenföretag kan varasvårt att beräkna nyttan får denna ofta uppskattas efter mer skönsmässigagrunder. Med anledning härav föreslår hovrätten att del får ankomma påregeringen alt fastställa de årliga avgifterna. En fördel härmed är även attsärskilda villkorsmedel och avgifter på skäligt sätt kan anpassas tillvarandra. Med del här föreslagna systemet skulle kompensation till drabbad bygdkomma i fråga endast vid förelag, som enligl 15 kap. 1 8 VLF skall prövas avregeringen och inte enligt tredje styckel samma paragraf överlämnas lill 1981/82:130 299 koncessionsnämnden.För att motverka penningvärdeförändringens inverkan på avgifterna bör dessa pålämpligt sätt indexregleras. Övergångsbestämmelsernabör, om hovrättens förslag godtas, utformas så alt avgifter som bestämts enliglVL fohsätter atl utgå under en övergångstid på förslagsvis , vareftersamtliga vattenkraftutbyggnader inom ett avrinningsområde i elt sammanhanginpassas i det nya systemet. förslag vill hovrätten anföra följande. Etl system som är baseratpå endast effektavgifter, hänförda till kraftverken, är i princip enkelt ochbra. Vissa svårigheter måste dock beaktas. Till undvikande av all avgifternainom ett och samma vattensystem omfördelas från regleringsbygder tillkraftverksbygder bör föreskrivas att avgiftsmedlen inom ett vattensystem skalltillföras en enda fond, vilken även fortsättningsvis bör fördelas avlänsstyrelsen i förhållande till graden av vatlenföretagens inverkan på deolika bygderna. Där ett vattendrag går genom två eller flera län bör eftersamma princip fonden uppdelas på de olika länen, i första hand efteröverenskommelse länsstyrelserna emellan. - Utredningen har föreslagit (11 kap.3 8 andra stycket) atl vid omprövning av avgifterna hänsyn skall tas tilländring av penningvärdet. Hovrätten avstyrker detta förslag, som med nuvarandetakt i penningvärdeförsämringen innebär att de flesta företag, oberoende avderas inverkan på bygden, redan efter första omprövningen hamnar vidavgiftsmaximum, något som bör undvikas. I stället bör föreskrivas en årligindexreglering av själva avgiftslalituden i förhållande till konsumentprisindexeller basbelopp enligt lagen om allmän försäkring. Hovrättenvill påpeka att redan enligt VL en inpassning av ett företag i latituden 4-12kr per lurbinhästkrafl endast kan ske efter ganska grova, skönsmässiga grunder.Man lorde således vara hänvisad till alt mer allmänt ha på känn om ett företagär så ingripande att det bör ligga i översta delen av latituden (),eller har en mer måttlig inverkan och därför bör ligga i mellanskiktet avlatituden (), eller har en begränsad inverkan och därför bör hamna iskiktet . Härutöver finns inga regler eller instrument, efter vilka mankan fastställa om avgiften för ett företag skäligen skall vara t. ex. 7 eller 8kr per lurbinhästkrafl. Med det föreslagna systemet blir det ännu svårare att inpassaett förelag i rätt latitud, dels genom att latituden föreslås omfatta helaregistret , dels genom alt man vid bestämmande aveffektavgiften även skall beakta inverkan av de regleringar som beQänarkraftverket. För atl förenkla systemet föreslår hovrätten att man i stället förett brett latitudregister inför tre latiludklasser, där klass I - liten tillmåttlig inverkan -motsvarar registret i nuvarande latitud, klass II -måttlig lill stor inverkan - motsvarar och klass III - stor inverkan -motsvarar . Detkan ifrågasättas om de föreslagna övergångsreglerna är lämpliga. Förslagetsynes som enda fömtsättning bygga på all den gamla avgiftsnivån skallkonserveras (s. 413, 14 8 2 st. VLF) samt att omprövning första gången fårpåkallas tidigast vid den idpunkt då så kunnat ske enligt äldre lag (s. 64, 148). Med hänsyn till penningvärdeförsämringen måste man utgå från att i nyavattenlagen kommer atl fastställas en avsevärt högre avgiftsnivå än den nugällande. Det kan därför inte vara riktigt atl vid omprövningen binda sig vidden gamla avgiftsnivån. Men även om man vid omprövningen gör uppräkning av degamla regleringsavgifterna med hänsyn till höjningen av avgiftsnivån, blir detav ulredningen föreslagna över-gångssystemel onödigt omständligt och i vissasituationer svårt att tilläm- 1981/82:130 300 pa.Det är således vanligt all ett kraftverk kan draga fördel av ett tiotal ellerflera regleringar. Förslaget kan därför innebära att man under entioårsperiod kommer alt behöva fastställa nya effektavgifter för kraftverket.Skulle härutöver kraftverket utbyggas för ytteriigareeffekt, ger förslaget ingen artvisning om hur avgiften för dettaeffekttillskolt skall beräknas. - Hovrätten vill i stället förorda elt övergångssystemdär efter en övergångstid (méd de gamla avgifterna gällande) av förslagsvis femår efter den nya lagens ikraftträdande omprövning i det nya avgiftssystemet fårske av hela vattendraget i elt sammanhang. Härvid bör prövningen skeförutsättningslöst enligt de nya lagreglerna. Skulle ett kraftverk nybyggaseller ett befintligt kraftverk effektuibyggas , bör effektavgift utgå för denna utbyggnad enligt den nya lagen.Men även sistnämnda effektävgifl bör upptas lill omprövning i samband med althela vattensysteiflet omprövas. Vid omprövningen bör eftersträvas att placerain samtliga i vattendraget ingående kraftverk i samma avgiflsklass. Härförtalar dels atl regleringarna, som ju oftast samtliga kraftverk är beQänade av,skall invägas vid bestämning av avgiftsnivån, dels alt det av hovrätten ovanföreslagna systemet innebär atl alla avgifter som flyter in från kraftverk iett och samma vattendrag skall tillföras en enda fond. förslag i övrigt vill hovrätten anföra följande. Tveksamhet måste anses råda om innebörden avbegreppen "installerad effekt" och "effekten vidmedelvattenföring". Med "installerad effekt" skulle kunna avsesmaximalt uttagbar effekt, effekt vid nominell utbyggnadsvattenföring eller deninstallerade generatorns märkeffekt. Hovrätten föreslår atl del sistnämndaalternativet fastställes som mått på utbyggnadseffekten. Härigenom undviksdiskussion om hur utbyggnadseffeklen skall beräknas. Innebörden av"effekten vid medelvattenföring" har i Revision av vattenlagen, del2, angivits som effekten i ett för medelvaltenföringen lämpat maskineri (s.152). Denna definition är inte otvetydig och kan leda till onödiga utredningaroch diskussioner rörande t. ex, vilken fallhöjd och verkningsgrad ett dyliktmaskineri bör konstrueras för. Hovrätten föreslär därför att det fastställs atleffekten vid medelvattenföring skall beräknas ur utbyggnadseffekten genom direktproportionering mellan medelvattenföring och utbyggnadsvattenföring. Är t. ex.utbyggnadseffekten 100 MW och denna effekt uppnås vid en drivvattenföring av125 m-Vs (= utbyggnadsvattenföringen) samt medelvaltenföringen är , blir , 50 effekten vid medelvaltenföringen lOOx jrz =40 MW. Enligt 2 kap. 10 8 VL är ägare till vissavattenbyggnader skyldig att till befrämjandet av fisket inom landet utgesärskild avgift. STadgandet motiverades med alt det ofta inte är möjligt atlgeom anordningar helt eliminera byggnadens skadliga inverkan på fiskbeståndetoch att det därför borde ställas medel till det allmännas förfogande för altbl. a. genom inplanteringar trygga fiskbeståndet i landet (NJA II 1919 s.115). Sådan avgift skall enligl förslagel utgå jämväl enligt nya vattenlagen (II kap. 4 8). I dagens läge har emellertid möjligheterna att överblickaoch kompensera av vallenföretag orsakade fiskeskador väsentligt förbättrats.Ägare av vattenföretag, som medför allvarligare intrång på fiskbestånd avbetydelse, åläggs också regelmässigt att själv ulföra eller bekostainplantering och andra åtgärder för fisket, ofta till betydande kostnader.Enligl hovrättens mening saknas därför nu skäl för en sådan avgift. I de falletl vatlenföretag skulle medföra inverkan på fiskbestånd, som sträcker sigutanför företagets Prop, 1981/82:130 301 egentligaskadeområde, synes det lämpligare att företagaren åläggs att ställa särskilda villkorsmedel till förfogande för erforderliga åtgär der. 14 8 lagen om införande av nya vattenlagen. skall fiskeavgift enligt 6 kap. 9 8 VL inte ha motsvarighet i dennya vattenlagen, medan sådana enligl VL bestämda avgifter skulle utgå även i fortsättningen(s. 316). Enligl hovrätten saknar avgiften ekonomisk betydelse ochredan utgående avgifter bör därför avvecklas sedan nya lagen trätt i kraft.Hovrätten föreslår i första hand att en motsvarighet till andra punkten i lag(1969; 393) med övergångsbestämmelser till ändringar i 8 kap. VL införs underdenna paragraf. Skulle å andra sidan utredningens förslag genomföras, böravgiften kunna omprövas enligt 15 kap. 14 8 VLF för att möjliggöra kompensationför penningvärdeförändringar, En erinran härom bör i så fall införas underförevarande paragraf. Hovrätten för Nedre : Hovrätten tillstyrkerförslaget om upphävande av domstolsavgiflen och fiskeavgiften enligl 6 kap. 98 VL ävensom förslaget om bibehållande av fiskeavgiften enligt 2 kap. 8 8 VLmed dess utvidgning till att kunna föreskrivas även för åtgärder ibivattendrag. Vad gäller den nu föreslagna bygdeavgiften, varinuvarande fiskeavgift enligt 2 kap. 10 8 VL ingår som en del, bör man enliglhovrättens mening hålla fast vid målsättningen att avgiftsnivåerna reellt ochtotalt sett ej får sänkas i förhållande lill vatlenregleringsavgifternasnuvarande nivåer. Utredningens förslag synes ej tillgodose denna målsättning.Minst lika angeläget enligt hovrättens åsikt är att den bygdeanknytnjng somfinns hos VL:s regleringsavgifter inle uttunnas på sätt som blir fallet om maninför en ren kraftverksavgift. Hovrätten föreslår därför attvattenreg|eringsavr giften i princip bibehålles, omdöpt till bygdeavgift ochKombinerad med 2;10-avgiften på samma sätt som utredningsförslagetsbygdeavgift, Beträffande omprövningsbeslämmelserna i 3 8föreslår hovrätten den ändringen all perioderna förkortas lill och attpenningvärdeförändringar i överensstämmelse med vad som gäller enligt 4Kap. 14 8 VL ej skall beaktas vid omprövningarna. I sistnämnda hänseendeförordar hovrätten elt syslem där utgående avgifter aulomafiskt bhr föremå' förindexjustering. : Tingsrätten ifrågasätter om det avutredningen nu redovisade alternafiva förslagel lill bygdeavgift kan anses getillräcklig vägledning för den myndighet, som har att beståmma avgiften;Enligt 11:2 VLF skall nämligen myndigheten bestämma avgiften under bgaklande avden större eller mindre förändring av vattenförhållandena spm prsakas avkraftverket med reglering och annat vattenföretag som beQänar detta samt denstörre eller mindre olägenhet eller fördel spm härigenom uppkommer för bygdenoch allmänt fiskeintresse. Myndigheten har således ftlt beakta inverkan av 1. självakraftverket, 2. och 3. förekommande års- pch korttidsregleringar samt 4.eventuell vattenöveriedning eUer annat vattenföretag, som beQänar kraftverket. Möjligheten för myndigheten all bestämma avgiftenhelt skönsmässigt efter mer eller mindre subjekfiva bedömningar kan ulan vidareuteslutas såsom oacceptabel. Då ulredningen med det nya systemet inte synes avseen skärpning av kraftverkens avgiflsbörda skulle man kunna tänka sig attmyndigheten bestämde avgiften för ett nytillkommande företag med utgående frände avgifter, som utgår för nuvarande, likartade företag. Men jumer vattendragen profilregleras ju mindre blir årsregleringarnas menliga Prop, 1981/82:130 302 inverkanpå vattensystemet nedströms regleringsmagasinen och ju mer driften ikraftstationerna koordineras ju mer begränsas inverkan av korttidsregleringarnatill elt eller ett fåtal större magasin. De bedömningar, som legat lill gmndför de nu utgående avgifterna, kan således vara inaktuella vid tiden för delnya företagets tillkomsl. Metoden kan därför visa sig vara mindre användbar ochtorde med tiden bli alltmera olämplig. Om man - såsom ulredningen föreslår - inför en endaavgift, som omfattar inle bara själva kraftverket utan även de övrigavallenföretag, som beQänar delta, torde således den avgiflsbestämmandemyndigheten -för atl någorlunda säkert kunna inpassa avgiften i den mycket vidaampli-luden ävensom i vissa fall för att kunna uppfylla kravet i 11:2 andrastycket - i praktiken vara hänvisad lill alt bestämma avgiften såsom summan avfyra delposter, en för varje av ovannämnda typer av vattenföretag.Årsregleringar liksom vattenöverledningar är i regel till nytta inte bara fördet aktuella kraftverket ulan även för elt eller flera andra verk. Detsammagäller de numera alltmera vanliga genomgående koi-ttidsregle-ringarna.Myndigheten torde därför bli nödsakad atl för ett vart sådant företag förstbestämma den samntanlagda avgift, som bör belasta de beQänade kraftverken, ochsedan fördela denna dem emellan. För alt så mycket som möjUgl begränsadeskönsmässiga bedömningarna synes det således vara angeläget atl i nyavattenlagen eller i motiven till denna för etl vart av nämnda fyra typer avvattenföretag införa klart definierade avgiftsenheter samt entydiga ochlättillämpliga normer för beräkning av antalet sådana enheter, ävensom denlatitud, inom vilken avgiften per enhet skall ligga. Vidare bör finnasanvisning om hur den för företaget framräknade avgiften skall fördelas mellande beQänade kraftverken. Det kan därför ifrågasättas om införandet av enenda avgift, dessutom begränsad all avse endast kraftverksföretag, medför ensådan förenkling av avgiftsförfarandet, som inte kan bättre vinnas genom att iprincip bibehålla det nuvarande systemet och således bestämma avgifterna för deolika typerna av vattenföretag var för sig. Enligt 4; 4 vattenlagen skall avgiften för eltvattenregleringsföretag på visst sätt bestämmas för ett vart av de beQänadekraftverken. I vatten-syslem där kraftverken har skilda ägare skall dekraftverk, som har nytta av en vallenreglering, ingå i ett för regleringenbildat vattenregleringsföretag, vilket handhar regleringens skötsel, ekonomim. Enligt vad har sig bekant har praxis inomregleringsföretagen blivit den, alt regleringsavgiften inte inlevereras avkraftverksägarna själva utan betalas av regleringsföretaget. Denna kostnadfördelas sedan mellan kraftverken på samma sätt som företagets övrigadriftkostnader. I vattensystem där kraftverken ligger i samma ägares hand tordedet vara likgiltigt om avgiften för regleringen anges i en klumpsumma ellerfördelad på de olika verken. Möjlighet synes alltså föreligga att utan olägenhetför kraftintresset eller del allmänna i nya valtelagen införa en bestämmelse avinnehåll alt avgiften i sin helhet skall bestämmas för etl vart vattenföretagsamt att företagets delägare skall vara solidariskt ansvariga för avgiftenserläggande. Rörande avgiftens bestämmande för ovannämnda fyratyper av vatlenföretag bör, vad först gäller ärsregleringarna, beräkningen avantalet avgiftsplikliga enheter kunna göras enkel och entydig om man grundarden på magasinsvolymen, i princip på del sätt som gäller för fiskeavgiftenligt 2:10 vallenlagen. Förkorttidsregleringar synes såsom enhet lämpligen böra väljas 1 kW Prop,1981/82:130 303 elektriskeffekt eller en multipel av denna och antalet enheter förslagsvis bestämmas pågrundval av skillnaden mellan de installerade generatorernas märkeffekt ocheffekten vid den årsreglerade vattenföring som enligt varaklighetskurvan för enlängre följd av år är tillgänglig under halva vinterperioden, i båda fallenberäknade för del högst utbyggda beQänade kraftverket. För undvikande av tvistbör därvid sistnämnda effekt anses stå i samma proportion fill märkeffekten somnämnda vattenföring står till den officiellt angivna utbyggnadsvattenföringen. Själva kraftverkets inverkan på vattenförhållandenaär, om man bortser från inverkan på fisket, begränsad till dämningsområdet ochden älvsträcka nedströms kraftverksdammen, som påverkas genom t. ex. torrläggningav eller rensningar i älvfåran. Inverkan kan inte anses stå i sådan relationtill utbyggnadseffeklen att denna bör ligga lill grund för bestämmandet avantalet avgiftsplikliga enheter. Lämpligare synes vara att antalet enheterbestämmes på en av regleringsgraden oberoende effekt, förslagsvis den effekt -beräknad på motsvarande sätt, som angivits för korttidsreglering som erhållesvid naturlig vattenföring med sex månaders varaktighet. Lämplig enhet bör vara1 kW eller multipel av denna. En vattenöverledning kan medföra betydandeolägenheter i vattendraget nedströms överledningspunkten och bör för den skulli avgiftssammanhang bedömas för sig. Såsom avgiftsgrundande parameter syneskunna väljas den avledda vattenmängden, beräknad som medeltal för enlängre följd av år. Avgiftsenhelens storlek liksom dess eventuella avtrappningvid större överledningsmängder får närmare övervägas på grundval av nuvarandeoch planerade överiedningar. Ifråga om avgiftslatituden må framhållas följande.Enligt 11:2 i nya vattenlagen skall avgiften bestämmas med beaktande av denstörre eller mindre förändring av vattenförhållandena, som orsakas avföretagel. Hänsyn skall således inte såsom nu lagas endast till deförändringar, som orsakas av års- och korttidsregleringar, utan även lill deninverkan, som följer av kraftverket i och för sig eller av en vattenöverledning.Å andra sidan skall enligl ulredningen kraftverken totalt inte belastas medhögre sammanlagd avgift än som skulle varit fallet vid tillämpning av vattenlagen.De avgifter, som skall utgå för förutnämnda fyra typer av kraftverksförelag,skall alltså enligt förslaget så avvägas att avgifternas summa för det enskildakraftverket blir i det stora hela lika med de sammanlagda avgifter, somerhålles vid tillämpning av vattenlagen. Följden härav blir att den avgiftsnivåsom bör gälla enligt nya vattenlagen måste ligga proportionsvis lägre än dennuvarande för all ge utrymme för avgifter för kraftverks- ochvattenöveriedningsföretag. Hur latituderna för de olika företagstyperna börförläggas torde fä närmare utredas. Vidare bör - för att myndigheters ochkraftverksägares arbete i samband med omprövning av avgifter skall kunnabegränsas - i övergångsbestämmelserna införas sådana regler omavgiftsperiodens längd att efter en övergångstid omprövning skall kunna ske iett sammanhang för samtliga avgiftsbelagda vallenföretag inom vattensystemet,för vilka omprövning påkallats. Det synes även vara lämpligt atl i nya vattenlageninföres beslämmelser om indexreglering av såväl utgående avgifter somavgiftslatitudernas gränsvärden. Införes sådan reglering lorde nämligenomprövning behöva påkallas endast om vattenförhållandena så ändrats att derasinverkan på bygden och det allmänna fiskeinlresset väsentligt ändrats. Meddet av fingsrätten sålunda skisserade förfarandet torde det även bli Prop,1981/82:130 304 möjligt att på samma sätt som gäller för årsregleringaroch vatlenöverledningsföretag för krafländamål avgiftsbelägga andra sädanaföretag liksom valtenavledningsförelag. Jämtbygdens tingsrätt: Utredningen har vidhållit att dessi SOU 1972; 14 gjorda förslag till bygdeavgifl i princip skulle kunna utgöra enlämplig objektiv norm omfattande alla typer av vattenkraftföretag då det gälleralt få ett någoriunda enkelt förslag till avgiftsbeläggning. Utredningen anseralt en viss i del nu framlagda förslaget diskuterad ändring i övergångsregleringenskulle Kunna underlätta en övergång lill det av utredningen förslagkonstruerade avgiftssystemet. Dessutom skulle den ändringen i förhållande tilldet försJaget genomföras atl avgiftslalituden i enlighet med vad som skettgenom lagändring höjdes. Tingsrätten spm avgavremissyttrande i anledning av angivna förslag ansåg alt den ändring i gällandeavgiftssystem som utredningen föreslog särskilt i fråga om grunderna förberäkning av avgifterna för kraftföretag innebar en avsevärd förenkling ochuttalade atl förslaget ej föranledde någon erinran från tingsrättens sida. På grund av de lämnadetilläggsdirektiven har ulredningen ej ansett sig kunna ånyo framlägga dettaförsjag ens i dess förbättrade form men har ej heller kunnat finna någpn annangodtagbar norm som skulle kunna tillgodose önsKemälen i direKliven.Utredningen föreslår nu i stället en avgiftsbeläggning av kraftverk enligt en|iprm som är en funktion av kraftverkets effekt. Utredningen föreslår att deninstallerade effekten bör vara avgifts-grundande i sin helhet endast intjll150% av effekten vid medelvattenföring samt att överskjutande effekt skall varaavgiflsgmndande endast beträffande halva sin storleK. Om inga särskijclabestämmelser meddelades skulle en ren kraftverKsavgift Komma alt miedföra enomfördelning av avgiftsmedel från reglerings till kraftverksbygder.