prop · G503118 · 1981-12-31 00:00:00 — Industriverketanser att ytterligare fillskott av lånemedel främst bör fördelas tiU de fondervilka annars kommer att få minska sin nytullåning. För /83 harverket uppskattat detla behov till 100 milj. kronor. Vidare bör garantigivningenpå sikt ökas liksom att fonderna i störte utsträckning bör arbeta medproduktutvecklingslån i kombinafion med sina serviceinsatser. En föratsättningför att dessa lån skall vara attraktiva är att de konstrueras så att den kapilaliseraderäntan försvinner 1981/82:118 238 samlall man tUiåler en utvecklingsperiod på upp lill innan de behöverbetalas tillbaka. Argumenten för en sådan konstrukfion har industriverket fidigareframfört (se SIND 1980:13). Enviktig aspekt rörande utvecklingsfondernas kreditgivning är vilket risktagandesom verkligen sker . Indikationer på elt relativt stort risktagande finns iundersökningen bl.a. alt kundföretagen i böljan av perioden haft klart mindremarginaler än övriga förelag samt alt relativt stora satsningar gjorts i ungaeller nyetablerade företag. En annan indikation utgörs av de relativt settstora förluster på kreditsidan som finns för vissa utvecklingsfonder. Här ärdock de regionala variationerna mellan olika fonder stora. Vad man ej vet är sUualioneni detalj i kundföretagen avseende kapilalslraktur och möjlighet att lämnasäkerheter. Dessutom saknas i stor utsträckning informafion rörande hur storandel fonderna svarar för i förhållande till bankerna för enskilda låneärenden.Industriverket har fidigare (se SIND 1980:15) tagit upp en del av dennaproblemafik. På grund av de regionala skillnader och stora variationer mellan krediltagareoch övriga förelag som finns överväger f. n. industriverket all närmare la uppfrågor rörande risktagande vid kreditgivning utifrån situationen i de olikaföretagen. Seöver styrelsens sammansättning och arbetsuppgifter Vadgäller beslutsordning saml styrelsefrågor finns som tidigare påpekats redanidag stora variationer i hur dessa frågor lösts mellan enskildautvecklingsfonder. Vid intervjuer har framförts önskemål om all man vill ha enökad beslutsdelegering från styrelse- lill kanslinivå. anser alldessa önskemål är rimliga. Styrelsens huvuduppgift bör gälla frågor rörande verksamhetsinriktningej om enskilda kreditärenden. Flera fonder har en sådan långt gåendedelegering av beslut till kanslinivå eller fill ett av styrelsen bildalarbetsutskott. Styrelsenssammansättning bestäms av . Diskussioner finns vilkaerfarenheter styrelseledamöterna bör ha. Del är främst två krav som framförtsnämligen dels fier ledamöter med erfarenhet från näringsliv samlnäringslivsorganisationer, dels någon representant bör finnas från varderahuvudmännen, dvs. Att erfarenhet avnäringslivsfrågor är myckel betydelsefull för en verksamhet där man skallarbeta med utvecklingsprojekt och relativt stort risklagande är uppenbart.Industriverket föreslår därför all krav bör ställas på att ledamöter från bådenäringsliv och näringslivsorganisalioner fortsättningsvis skall vararepresenterade i styrelsen. Prop.1981/82:118 239 Utredningenvill slufiigen peka på att behov finns av en översyn av nuvarandeinformationssystem på såväl regional och central nivå. En sådan sker i och försig kontinueriigl såväl inom de regionala utvecklingsfonderna som inomindustriverket. Vad som emellertid framkommit är de stora variationer som finnsför hur informationssystem används och hur de är uppbyggda. Härigenom finnsockså stora skillnader rörande kunskaper om kundstrukluren för enskilda fonderoch hur tUldelade resurser använts. I delta sammanhang finns stora krav frånutvecklingsfonderna på all industriverket förser dem med övergripandeinformation, förstärker sin samordnande roll samt hjälper till med alt la framregionala uppföljningssystem som underlättar fondernas arbete. Informafionsverksamhetenoch samordningen upplevs som centrala funktioner av utvecklingsfonderna.Möjligheterna av alt förbättra denna verksamhet ämnar industriverket närmareundersöka. finns redan en samarbetsgrupp bestående av representanter förutvecklingsfonderna och industriverket med syfte att diskuterainformationsfrågor. avser att i denna grupp närmare diskuterahur dessa problem kan lösas. Sammanfattningsvisföreslår således industriverket följande: Salsamer på serviceverksamheten och därmed på den uppsökande verksamheten. Bibehållden allmänna förmedlingsverksamheten. Byggupp kompelens inom sådana serviceområden sorn motsvarar den regionala behovsstrakturen. Undersökhur serviceinsatser rörande produktutveckling, marknadsföring och legoförmedlingi detalj kan utformas. Ökasamarbetet mellan enskilda fonder inom serviceområdet. BehåUnuvarande nivå på kreditgivningen. Ökagarantigivningen på bekostnad av rörelselånen. Öka satsningarna på krediter tiUproduktutveckUng och marknadsföring. Ändrareglerna för de s. k. produktulvecklingslånen (i enlighet med vad somindustriverket tidigare föreslagU). Delegerai ökad omfattning beslut från styrelse till VD- och kanslinivå. Styrelsen börfrämst arbeta med frågor rörande inriktning av verksamheten. Ändrastyrelsernas sammansättning så att representanter för banker, näringsUv och näringslivsorganisafioneringår. Dessa styrelseledamöter skaU utses bland personer som f. n. arbetar inomovanslående områden. 1981/82:118 240 Statens industriverks utredning (SIND 1981:2) Kapitel9 Sammanfattning och förslag till åtgärder Idenna undersökning har studerats möjliga hot för olika typer av hantverk saml vUkabehov som förväntas av dessa hantverk i framliden. I utredningen finns endefinition rörande karaktäristiska drag för s.k. traditionella hantverksyrkeneller hantverk. Dessa egenskaper kan vara: 1) Stora krav på gedigen yrkeskunskap. Del tar oftalång tid all lära sig hantverksyrket. I många hantverksyrken upplevs detta som ellstort eta-bleringshinder. 2) Hantverkaren arbetar ofta med småskalig produktionoch produktionsteknik. Produktionsprocessen är arbetskrävande, dvs. det manueUainslaget är stort. 3) Hantverkaren svarar normaU för hela produktionsprocessenfrån bearbetning av råvara till färdig produkt för slutlig brakare. Enhantverkare har därför en hög grad av vertikal integration. 4) Hantverkaren avsätter oftast produkten på en lokalmarknad. Normall sker konlantaffärer. 5) Hantverkaren har för det mesta svårt att framställaprodukter som är utsatta för hård priskonkurrens. Marknaden bör därför vararelativt prisokänslig. Detlaär kännetecknande drag som förekommer i de flesta definitioner av s.k. traditionellahantverk. Givetvis behöver ej alla dessa drag vara uppfyUda för att ell visslyrke skall karaktäriseras som hantverk. Generellt kan påpekas svårighelerna altfinna gemensamma drag hos alla typer av hantverksyrken. Inom utredningens ramhar exempelvis inga försök gjorts all avgränsa hantverk mot konsthantverk.Däremot finns avgränsning gentemot s. k. induslrihanlverk varmed avseshantverksmässig tillverkning inom industriföretag. Industriverketvill peka på alt strakturförändringar i elt industrialiserat land som Sverigehar medfört effekter på marknader för hantverksprodukter som för vissa typerav yrken medfört dålig lönsamhet, svåra rekryleringsproblem och därmed högmedelålder hos utövarna. De effekter som främst möter traditionella hantverkarekan indelas i följande grupper: 1) Subslilutionseffekler p.g.a.nya produkters ekonomiska och/eller tekniska överlägsenhet Prop.1981/82:118 241 3) Övergång tiU industriellproduktion 4) Ändrade kundpreferenserehov saml 5) Förändring av eller brist påråvaror Dessaeffekter är delvis sammanfiätade i varandra, t. ex. kan ändradekundpreferenser/behov föranleda övergång lill industriell produkfion. Sammahantverksyrke kan därför drabbas av flera av ovanslående effekter. Undersökningenbehandlar nästan uteslutande s.k. traditionella hantverksyrken. Dispositionenav rapporten har tidigare beskrivits i kapitel 1. Här kommer därförhuvudsakligen en sammanfattning av undersökningens resultat att presenterassamt ett antal åtgärder föreslås för all komma tUl rätta med de problem somfinns för vissa typer av hantverksyrken. 9.2 Skillnad mellan hantverk och annan småindustrieli verksamhet Somtidigare påpekats skiljer denna undersökning meUan hantverk ochindustrihantverk. Även om undersökningen nästan uteslutande behandlar hantverkhar det ansetts viktigt att jämföra hantverksförelagens allmänna problembUd medvad som gäller för annan småindustrien verksamhet. I vissa avseenden finnsuppenbara likheter mellan dessa verksamheter. I delundersökningen omhantverkets allmänna situation (kapitel 6) pekas på följande likheter ocholikheter meUan dessa båda typer av verksamheter. Båda grapperna är nästanuteslutande familjeförelag. De tycks vara positivt inställda till den existerandelånemarknaden på vilken man främst utnyttjar banker och regionalautvecklingsfonder. En viss språkförbistring förekommer dock mellan långivareoch låntagare. har hantverkaren svårt att presentera de ekonomiskakalkyler dessa organisafioner önskar för bedömning av kreditärenden. Rent aUmäntfinns i båda grapperna en viss negativ inställning till nuvarande utformning avtrygghetslagar och arbetsgivaravgifter. Vadsom ofta tycks vara utmärkande drag för hantverksföretag är en Ulen geografiskavsättningsmarknad, styck- och ej serieliUverkning, ett begränsat kapital- ochinvesteringsbehov, hög omsättningshastighet på kapitalel, behov av lokaler inomtätorterna, uppenbara svårigheter för företagaren att vara borta från arbetet(kurser, semester, sjukdom etc.) samt att hantverksföretag ofta både tillverkaroch reparerar. Detta är givetvis ej förhållanden som gäller allahantverksförelag ulan bör ses som exempel på vad som tycks gälla för mångasådana förelag. 9.3 Omfattningen av antalet hantverksutövare Ikapitel 5 pekas på den bristfälliga statistik som föreligger vad gäller antaletutövare inom olika hantverksyrken. Framför allt beror detla på att industristatislikensaknar den delaljeringsnivå som krävs för all skilja ul 16 1981182. 1981/82:118 242 enskildahantverksyrken inom olika branscher. Vidare har statislikupp-byggnaden ändratsöver tiden varför det är vanskligt att försöka peka på mer långsikliga ulveckUngstendenser.Försök har dock gjorts att peka på vissa förändringar ochframåt. Här finns dock elt ytterligare problem nämligen att hantverksyrkenunder försvinner eller övergår till industrieU produktion.Slutligen bör nämnas att många hantverksyrken har en låg grad avorganisationstillhörighet varför en stor del av antalet utövare ej fanns med i hantverksorganisalionernasegen statistik. Medgivna restriktioner bedöms totala antalet hantverkare ha utvecklats på följandesäll: Frånframför allt 1951 har ett stort anlal sysselsatta övergått lUl industriell produkfion. Densenaste tioårsperioden har antalet hanlverksutövare varit relativt konstant.Det innebär givetvis ej att stora förändringar kan ha skett för enskilda yrken.Trots dessa förändringar finns del bland de yrken som beaktats myckel få somkan betraktas som utrotningshotade. Ikapitel 7 finns redovisat resultatet från ett stort antal intervjuer i hantverksom i förväg bedömes vara hotade. Resultaten från genomförda intervjuer indikeraralt följande yrken kan komma att försvinna: Klockgjulare Slipare (saxar, knivar) (vällning) Snörmakare Ostmäslare(gamla sorten) Etuimakare Gravor stål Porlföljmakare (tillverkning) Detär möjligt alt ytterligare yrken som ej klassats som direkt utrotningshotade ialla fall är det. Det viktigaste har varit att peka på yrken som är hotade ochförklara varför, ej att göra en fullständig inventering vilket är 1981/82:118 243 omöjligtmed nuvarande slalistikuppläggning. En annan viktig faktor har varit att visaatt några yrken p.g.a. få utövare snabbi kan komma i riskzonen. Ikapitlet har studerade hantverksyrken delats in i följande huvudgrap-per: GrappA ej utrotningshotade hantverk t. ex. konsthantverk Grapp B - ej direktutrotningshotade hantverk, men starkt besvärade av lågprisimport Grapp C - hantverk som tUl profession är utrotningshotade, men vilka lever i form av hobbyarbeleGrapp D utrotningshotade p. g. a. behovsminskning Grapp E - utrotningshotadep. g. a. få utövare och/eller hög medelålder Grapp F hantverk som är i detnärmaste utrotade Behovsminskningarkan bero på införande av ny produktionsteknik. Ändrade preferenser hoskonsumenter kan vara en annan orsak. Dessutom ger givetvis även konkurrens frånimportprodukter eller maskinellt framställda produkter upphov tiU minskadebehov. Vi måste skilja mellan ett minskat totalbehov av produkter för vissländamål och ett minskal behov för hantverksprodukter p.g.a. konkurrens från substUut.Marknadsförändringar kommer att leda fill oUka symptom i hantverksyrken t. ex.få utövare, hög medelålder samt nyrekryteringsproblem. Förenklat kan problematikenbelysas som alt minskande marknadsandelar kan ge upphov liU olika typer avproblem för hantverkarna. Vid en bedömning av vilkenomfattning hotade hantverk bör ha kan olika typer av konsekvenserbelysas. En indelningsgrand är all utgå ifrån vilka funktioner olika hantverkuppfyller . Visar det sig att dessa funktioner kan fyllas med hjälp av subsfituerbaraprodukter är det svårt att ur konsument- eller industripolitisk synvinkel hävdaalt det spelar någon roll om de försvinner helt. Däremot kan del finnas andraargument för att bevara dessa typer av hantverk. Del kanske inte finnsalternativa sysselsättningsmöjligheter för utövarna, hantverket kan anses haegenskaper som bör bevaras av kulturella skäl eller det kan anses vara viktigtav försörjningsberedskapsskäl alt upprätthålla kunnandet inom landet. En aspekt vad gällerändrade marknader för hantverk är alt vissa kan övergå liU att huvudsakligenbli hobbyverksamhet, dvs., de utövas ulan tanke på att ge någradirekta inkomster för utövaren. Det finns möjligheter alt vissa hantverk som konkurterasul på den kommersiella marknaden lever kvar som fritidsverksamhet.Omfattningen av denna fritidsverksamhet har ej kunnat bedömas inom ramen fördenna utredning men här bör pekas på den omfattande kursverksamhet som finns. har pågrandval av gjorda intervjuer även försökt klasstfi-cera olika hantverksyrkenefter vilka effekter som kan antas ha påverkat deras situation . Denna allernalivaindelningsgrand kan vara intressant ur den aspeklen all den belyser olika länkbara mofiv förbevarande av yrkeskunskapen. Se tabell 9.1. De yrken som finns i tabellen ulgörbara exempel och avsikten är inle all klassificera samtliga yrken. yrke kangivelvis falla inom flera grupper. Tabell 9.1 Effekter som påverkar olilia liantverksgrupper och/eller tekn MöbelpolerareGulddragare Guldbrodös Tapetserare Stuckatör I första grappen har hantverksprodukten ersatts av enannan produkt med samma funktion. I andra gruppen har framställningsprocessenmekaniserats och det hantverksmässiga inslaget i stort försvunnit. I grupp trehar hantverksprodukten stark konkurrens från importerade produkter. I gruppfyra har marknadsföratsällningarna kraftigt ändrats medan grapp fem indikerarhantverk som är beroende av beskaffenhet och tillgång lill råvara. Slutsatser av statistik- och intervjuarbele är att destora förändringama i antalet hantverkare inom elt yrke har skett och sker p.g. a. induslrieUa omvandlingsprocesser. Hantverksyrken hotas när antaletutövare blir få p. g. a. effekter som denna strakturomvandling ger upphov lUlpå lång sikt. Åtgärder för enskUda yrkens fortlevnad kan därför främstmotiveras ur kunskapsbevarande aspekter. har kortfattat studerat tjugo oUka servicehanlverk.Här finns stora problem rörande hur servicehanlverk skall avgränsas mol övrigaserviceföretag. Följandeyrken kan anses som exempel på servicehantverk: Molorreparatör(även bil) Varvsarbelare (bålbyggare/reparalör) Segelmakare Prop.1981/82:118 245 Radio/TV-reparalör Svetsare Minskningenunder 1970-lalel finns främst bland bilmolorteparalörer, glasmästare, urmakareoch målare. Golvläggare, låssmeder, opfiker, svetsare har ökat ganskakraftigt. Osäkerheten är stor imaterialet främst beroende på en låg organiseringsgrad för bl.a.bilmotorreparatörer, glasmästare och golvläggare. Det finns inget som tyder pånågra drastiska minskningar vad gäller totala antalet utövare inom ovanståendestuderade yrken. Vissa yrken har genomgåttdrastiska förändringar vad gäller kunskap och arbetsleknik, framför allt vissa bygghantverkare.Del gäller snickare, plåtslagare, målare, murare samt stenhuggare. För vissaandra yrken finns också stora förändringar i yrkets innehåll t. ex.: Varvsarbelare (båtbyggare) Ökningav modulsystem och införande av mer elektronik är exempel på förändringar iprodukter vilket t. ex. påverkat urmakare och radio/TV-reparatörer, och somframöver även kan innebära förändringar för vissa låssmeder. Vad gäller kommande behovav servicehantverkare finns med undantag för byggnadshantverk få indikationerpå några stora förändringar på nuvarande anlal utövare i olika yrken. Förvissa yrken innebär ändrat arbetsinnehåll minskade krav på yrkesutbildningvarför del där kan finnas risk för överetablering och/eller en ökad konkurrensfrån en "svart" arbetsmarknad. 9.6 Bygghantverkets situation i samband med ombyggnad/restaurering Somredovisas i bilaga 2 har bygghantverkets situation i samband medombyggnad/restaurering undersökts. Elt trettiotal intervjuer med representanterför byggföretag redovisas liksom en bedömning av utbildningens innehåll förföljande yrkeskategorier: timmerman, snickare, murare, plåtslagare, målaresamt stenhuggare. Intervjuerna har genomförts på Golland saml i ochMälardalen för att man härigenom skuUe få indikation på eventuella regionalaolikheter. 1981/82:118 246 Undersökningensslutsatser är att den ombyggnad/restaurering (ROT-seklorn*) och restaureringsom f. n. svarar för av all byggprodukfion förväntas ökakraftigt. Detta tycks även vara ett internalionelll fenomen. I undersökningenbeskrivs kortfattat utvecklingen i , , , ,, saml de nordiska länderna. Gemensamt tycks vara att man idessa länder ganska sent insett del behov av bygghantverkare som en ökande ombyggnads/reslaureringsverk-samhetskapar. Utbildningen är huvudsakligen inriktad på att lära ut nybyggande.Kunskaper om byggnadsteknik och lämpliga byggnadsmaterial till äldrefastigheter blir därför mycket bristfälliga. Som exempel på detta nämnsanvändande av moderna plastfärger på gamla byggnader. Dessutom uppstår ellbehov av alt restaurera äldre kulturbyggnader vUkel kräver ell högthantverkskunnande rörande äldre byggnadsteknik inom samfiiga ovan nämndayrkeskategorier. Kunskaper om denna teknik kan ej fås i tillräcklig omfattningmed nuvarande grand- och vidareutbildning. Iundersökningen pekas på en rad faktorer som lett tUl den nuvarande situationent. - existerande byggnadsnormergynnar nyproduktion - energisparålgärder passardåligt till gamla hus - nya byggnadsmaterial som ärolämpliga för äldre bebyggelse har lagils fram - lönsamheten är större vidnyproduktion, vilket ger högre lön för de som arbetar inom delta område. Ettytterligare problem är all delta tycks vara en sektor som har en relativ settstor andel s.k. svartjobb. I en nyligen redovisad undersökning där påuppdrag av SHIO-Familjeföretagen frågat närmare 900 familjeföretagare i landetansågs svartjobb förekomma inom framför allt byggnadshaniverk och servicenäringar.Detta stöds av resultaten i en annan undersökning rörande del illegala bygghanlverket*.Marknaden utgörs enligl 's enkät av tiU nittio procenl privata personer somvill ha arbeten ulfört. Om så är faUet kan antas att en slor del avkulturbevarande restaurering/ombyggnad faller utanför denna sektor. Problemethar också uppmärksammals i en utredning inom budgetdepartementet ("Dengrå arbetskraften och skattekontrollen". Ds B 1980:10). Under 1981förväntas ocksä regeringen lägga en proposition inom detta område. Detgäller alt finna vilket behov som finns av att lära ul kunskap om äldrebyggnadsteknik. Om minst 30 procenl av byggproduktionen även fortsättningsviskommer all beröra ombyggnad/restaurering skulle del motsvara ca 1 lOOCX)årsarbeten i byggnadsindustrin. Problemet är att bedöma hur många av dessa sommåste mer ingående lära sig äldre teknik. Del gäller att kunna prognosticerahela den framtida byggnadsverksamheten inklusive upprastningsbehov av äldrebebyggelse. Det finns inga indikalio- *, Det illegala bygghanlverket,1980. Prop.1981/82:118 247 nersom skulle peka på ett minskal behov av ombyggnad/restaurering. Man kan därföranta all del finns elt stort behov av utbildning rörande äldre byggnadsteknik. 9.7Motiv för bevarande av olika hantverk Vadgäller de tradifionella hantverken visar statistiken myckel små förändringarunder 1970-lalet tolaU i antalet utövare. Inom vissa yrken tycks dock viss överetableringha skett varför man från branschorganisationernas sida väntar sig vissminskning . Om man däremot studerar enskildahantverksyrken framgår all elt antal yrken uppenbarligen riskerar alt "döut". vill inte hävda all alla utrotningshotade yrkenbeaktats varför de som nämns närmast bör ses som exempel på sådana. Gemensamtför dessa yrken är all del rör sig om ett myckel begränsat antal utövare varföråtgärder främst ur kulturella aspekter bör vidtas för all bevara hantverkskunnandel.Däremot har del varit svårt att finna konsumenipoliliska skäl varför dessahantverk bör bevaras. Likaså har här sysselsättningsmotiven givits underordnadbetydelse. Industripolitiskl kan hävdas all det är viktigt att bevara kunnandeom alternafiva produktionsmetoder. Detta gäller främst rekrytering tiU servicehanlverkmed anknytning till tiUverkningsindustrin. Här har dock ej kunnat upptäckasnågra speciella hot som måste åtgärdas. Ettundantag från den här skissade bilden är behovel av bygghantverkare där manredan idag kan peka på allvarliga brister beroende på att en stor del avbranschen anpassat sig till nyproduktion. En anpassning har ävenskett av grandutbildningen varför det finns kunskapsbrister inomombyggnad/restaureringsverksamhet. Delta gäller även vidareutbildning av bygghantverkare.Flera utredningar och rapporter vid ochByggforskningsrådet visar all man använder felaktiga metoder vidombyggnad/restaurering vilket redan lett lill stora kostnader. Mofivför att bibehålla hantverk finns även beskrivet i bilaga 1 som redogör för de kulturpolifiskaaspekterna. har ansett del vara av intresse att studera vilkakulturella skäl som kan anföras. Deskäl som anförs i bilagan är följande: - hantverket har ett antikvarisktvärde - hantverket harhistoriska/pedagogiska värden - hantverket är en länk mellantraditionellt kunnande och nya idéer - hantverket kan vara en förebildfill inspiration - hantverket ger kunskap om olikakulturer samt - hantverket är i vissa fallexempel på alternativa produktionsmetoder. Del skulle därför ur kulturellsynpunkt vara värdefullt att bevara och "skydda"hotade hantverk från all helt försvinna, dvs. det är viktigt att bevara ettkunnande om alternativa produktionsmetoder och mer kvalitativt inriktadeprodukter. Prop.1981/82:118 248 Ibilagan pekas på alt delta i slor utsträckning liksom vad gäller bygghantverkär ett intemationeUt problem. Amatörismen har ökat på hantverkssidan vilketgivit upphov tUl "sämre" produkter. Varor har generellt sett fåttkortare avskrivningsfider, dvs. slit- och slängmenlalilelen har brett ul sig.Ändrade stadsmiljöer har inneburit problem för hantverkare som tvingats släppanärkontakten med sin kundkrets. Ur kulturell synpunkt framhålls det vikliga ialt bevara de traditioner som har byggts på landels speciella föratsättningar. Iutredningen har visats på ell anlal problembilder som kan förknippas med hanlverksulövande.Många problem har uppstått p. g. a. industrins strakturomvandling med bl. a.krav på införande av ny produktionsteknik. 9.8.1 Småskaligverksamhet - problem Tidigarehar pekats på alt för all småskalig verksamhet finns vissa generella problem.Vad som upplevs som besvärande för hanlverksföretagen är t. ex. lagar ochförordningar rörande anställningsformer, förelagsformer samlskatteproblemaliken.