prop · G503180 · 1981-12-31 00:00:00 — Felaktig eller ofullständig informationleder lätt fill alt försäkringar p. g. a. bristande premiebetalning avslutas iförtid. Förvärvandet av nya medlemmar samt utskrifter och utsändning avmedlemshandlingar är relativt kostsamt varför an-nuUering av försäkringar inteär "lönsam". Tillämpningen av den föreslagna lagbestämmelsenkräver förtydliganden i anvisningar frän . 1981/82:180 Bilagedel 809 Antalet nya medlemmar är lågt. För de öppnaföreningar, som meddelar kapilalförsäkring till , uppgickantalet nya medlemmar till endast 1389 enligt uppgift frånFörsäkringsinspektionen. Bestämmelsensordalydelse ger oss anledning att befara krav på bl. a. information ompremiejämförelser med andra föreningar och med försäkringsbolag. Skillnadema ipremienivå torde dock vara ekonomiskt sett små. Olikheter i storleken ochformen för återbäring är väsentligt mer betydelsefuUa. Återbäringens storlekkan dock inte åberopas i samband med rekrytering av medlemmar. Även ulan lagändring torde Försäkringsinspektionenkunna ingripa mol bristande information i konsumentskyddsfrägor. Inspektionenkan dessutom genonri komplettering av föreskriftema angående förvärvandet avnya medlemmar verka för att föreningama lämnar erforderlig information. Förbundet har ingen erinran mot förslaget atthänvisningen i konsumentkreditlagen till marknadsföringslagen ändras liU enhänvisning till understödsföreningslagen; Vivill dock här inte underlåta att anföra följande. HittUls torde ingen understödsförening ha insettatt konsumentkreditlagen skall iakttas av dem vid lån till privatperson. Lageninnehåller nämUgen begrepp som vid tUlämpning inom föreningama är svårtolkade.Vi syftar på orden "konsument" och "näringsidkare" i 1 §första stycket lagen, som lyder: "Denna lag gäller kredit (betalningsanståndeUer län) som är avsedd huvudsakligen för enskilt bmk och som lämnas ellererbjudes konsument av näringsidkare i dennes yrkesmässiga verksamhet". Frågan gäUer först om understödsföreningarna, sominle får bedriva affärsmässig försäkringsrörelse, är näringsidkare medyrkesmässig verksamhet. Om frågan besvaras jakande, kommer frågan om inlelagen för föreningamas del endast gäller vid kredit tiU personer som ärkonsumenter av föreningamas tjänster dvs. anvisningar (BFFS 1979:2)om informafion vid marknadsföring tUl konsument lämnar inga klarlägganden iberörda frågor. Av uttalanden i kommitténs betänkande och förarbeten tiU konsumentförsäkringslagenär förbundet nu införstådd med att understödsföreningarna i förevarandesammanhang är näringsidkare och att med konsument avses i lagen medborgare iegenskap av privatperson. Vi vill med det anförda understryka föreningamasbehov av en klar och entydig lagstiftning med kompletterandetUlämpningsföreskrifter ifrån . 1981/82:180 Bilagedel 810 att förbundet bestämt avstyrker den föreslagnaändringen av 28 § i understödsföreningslagen, att förbundet inte i övrigt har något att erinramot kommitténs förslag i vad dessa berör understödsföreningar samt att förbundet har ett allmänt önskemål om enklar och entydig lagstiftning med kompletterande fillämpningsföreskrifter frånFörsäkringsinspektionen. 22 i (LO) är den centrala myndigheten förkonsumentfrågor och KO/KoV har även bevakat konsumentintressetpå försäkringsområdet. Denna bevakning har dels haft stöd i marknadsföringslagenoch senare i konsumentförsäkringslagen. Att försäkringsområdet är kompliceratför den enskilde konsumenten är dokumenterat i flera utredningar. Del är svårtför den enskilde konsumenten att överblicka försäkringsutbu-det och bedöma sinaegna försäkringsbehov. Det är även svårt alt sätta sig in i de rälfigheler somförsäkrings villkoren ger försäkringstagaren. Ett tredje område där konsumentenhar svårigheter är att la stäUning till om den ersättning som erbjuds vidskadereglering är den man har rätt tiU enligt försäkringsvUlkoren. majoritet föreslåratt övervakningen av marknadsföring och information pä försäkringsområdetläggs hos försäkringsinspektionen. Utredningens skäl för detta förslag angesvara bl. a. att en specieU tUlsynsmyndighet pä ett viktigt och tekniskt kompliceratområde bör utöva samtliga samhällets kontrollfunktioner inom detta område samtatt man med en sådan lösning även skulle få en förenklad administration avkonsumentfrågoma och eliminera krångel och onödig byråkrati i förvaltningen. LO delar inte kommitténs uppfattning, varken ombehovet av en överflyttning av kontroUsystemet eller de följder som kommitténanser att defia skuUe få för konsumentskyddet inom försäkringsområdet.Organisatoriskt betyder förslaget alt försäkringsinspektionen övertar KoVssamtliga befogenheter på försäkringsområdet. En följd av detta blir all manför vissa delar av konsumentskyddet - bl. a. övervakningen av marknadsföringoch information - ersätter en ordning med juridiskt inslag med en renodlatadministrativ. Den dubblering av tUlsynen som finns mellaninspekfionen och gäller främst marknadsföring och information.Utred- Prop.1981/82:180 Bilagedel 811 , ningen redovisar inte att detta har inneburitnågra problem. Marknadsföringslagen är tiUämplig på flera andra områden somhar speciallagstiftning, t. ex. livsmedel, läkemedel, kemisk-tekniska artiklar.Del är LOs bestämda uppfattning alt konsumentskyddet skaU vara detsamma inomhela näringslivet. LO anser alt den nu rådande ordningen förövervakning av marknadsföring och information på försäkringsområdet skallbevaras och att fär behälla resurser för alt klara av eneffektiv övervakning av marknadsföringslagen. LO ansluter sig i övrigt tiU innehållet iledamotens och expertens särskilda yttrande. Enligt TCOs mening finns det en klar risk altkonsumentskyddet på försäkringsområdet försämras om kommitténs förslaggenomförs. TCO anser del vara vikfigt att försäkringsområdet inte får en, iförhållande till marknadsföringslagen, annan behandling och praxis än övrigabranscher. har stora erfarenheter och kunnandei informationsfrågor och då stora 'ivårigheter finns för konsumenterna altorientera sig på försäkringsområdet torde också vara denmyndighet som pä ett objektivt sätt bäst kan svara för informationen. Ett närasamarbete mellan och försäkringsinspekfionen oCh branschen ärnödvändigt även i fortsättningen. TCO anser att den nuvarande ordningen för tillsynav marknadsföring och information bevaras, sä att en enhetlig lagstiftning ochtillsyn gäller hela näringslivet. Förbundetansluter sig till aUa delar lill kommitténs förslag. Kommittén föreslår i sitt delbetänkande attansvaret för konsumenternas skydd inom försäkringsområdet skall samlas hos enmyndighet -Försäkringsinspekfionen. FF ansluter sig i del avseendet till kommitténsförslag. Vi delar därmed också kommitténs motivering att inspektionen med sinkompelens, sina resurser och sin erfarenhet är den myndighet som har den bästamöjligheten alt ha huvudansvaret för konsumentskyddet inom försäkringsområdet. 1981/82:180 Bilagedel 812 Viansluter oss också fill kommitténs mofivering alt konsumentskyddet inomförsäkringsområdet måste utformas med hänsyn fill säväl den enskildakonsumentens som fill hela försäkringstagarkollekfivels intressen. FF anser emellertid att det vore en fördel ombesvär i frågor om marknadsföring och information kunde föras vidare liUmarknadsdomstolen. Detta dels genom att försäkringsinspeklionen ges rätt attföra lalan i ärenden enUgt de föreslagna reglerna om otillbörlig marknadsföringoch information i försäkringslagama, dels genom all försäkringsbolag, löntagareoch konsumenter ges taleräll i andra hand enligt mönster från marknadsföringslagen.FF reserverar sig aUlså mot kommitténs förslag i ovan berörda avseende. Enlagsfiftning enligt kommitténs förslag med ovanstående fillägg kan enligt FF:smening verkställas. Därmed erhålls såväl en enhetlig tUlsyn som ettlikformigt konsumentskydd inom marknadsföringsområdel. När det gäller resursfrågan anser FF att denföreslagna förstärkningen om en tjänst förefaller alltför liten med hänsyn lillden omfattning verksamheten f. n. har. FF tillstyrker alltså kommitténs föreslagnaändringar i de berörda lagama och Försäkringsinspeklionens instmktion, dockmed den ändring som FF:s reservation om tale- och besvärsrält imarknadsdomstolen kan ge anledning till. På försäkringsområdet är behovet av aktivkonsumentpolitik stort, större än på mänga andra områden.Försäkringsverksamheten har särdrag, som i hög grad avviker från annannäringsverksamhet. Den ställer konsumenten inför frågor som han kan ha svårtatt överblicka och rätt bedöma. Principerna för skadehanteringen är ofta oklaraför den skadelidande. Själva försäkringsavtalet kan te sig invecklat ochsvåröverskådligt. En väl fungerande försäkringsmarknad är av intresseför både konsumenterna och försäkringsbolagen. Samhällel har ett starktintresse av all en verksamhet av så stor social betydelse som den privataförsäkringen fungerar konsumentinriktat och effekfivt. Redan i början av deltasekel skapades en särskild tiUsynsmyndighet, försäkringsinspektionen, för övervakningav den privata försäkringsverksamheten. Såsom framgår av betänkandet deltarförsäkringsbranschen aktivt i bevakningen av konsumentintresset genom olikaför branschen gemensamma nämnder och andra organ/vUlkorsnämnder, skadenämnderm. m./. Därjämte har fiertalel bolag egna nämnder för prövning av skadeärenden.I dessa nämnder ingår försäkringstagare och representanter för olikaintresseorganisationer m. fl. Det finns exempel också på andra anordningar,fillkomna för att bevaka konsumenfinlresset. Vissa bolag har sålunda nämnder, ivilka försäkrings- 1981/82:180 Bilagedel 813 deltar, för produktutformning och produktutveckling. Av betydelse ur konsumentskyddssynpunktär branschens medverkan i Kontaktfomm för försäkringsfrägor och iKonsumenternas försäkringsbyrå saml . I de bådaförstnämnda organen förekommer ett nära samarbete meUan branschens företrädareoch de myndigheter som har att bevaka konsumentintressena. Del är värt altnotera att antalet ingripanden mot försäkringsbolagen från dessa myndigheterssida har varit ringa och icke av allvariig beskaffenhet. Vad gäller de konsumenlskyddande ätgärder, om vilkanu är fräga, torde övervakningen av avtalsvillkor och marknadsföring samtinformationen till allmänheten vara av särskUd betydelse. Detsamma gällerövervakningen av skadehantering. Enligt gällande lagstiftning åligger detförsäkringsinspektionen - fömtom uppgiften alt utöva allmän tillsyn överförsäkringsbolagen enligt lagen om försäkringsrörelse - att övervaka attpremiesättning och övriga avtalsvillkor ävensom information och skaderegleringöverensstämmer med skälighetsprincipen. Vidare har inspektionen enligt gäUandelag att övervaka all anskaffningen av försäkringar sker enligt godförsäkringssed. /KO befattar sig inte med granskning avförsäkringsviUkor eller skadehantering. Däremot är båda myndighetema behörigabeträffande marknadsföring och information med vissa begränsningar för envarav dem. I fräga om väsentliga delar av konsumentskyddet är således bådamyndigheterna engagerade. Kommittén har funnit denna dubblering vara förenadmed påtagliga olägenheter. Myndighelsbevakningen av konsumentskyddet bördärför enligt kommitténs uppfattning koncentreras tUl endera av de bådamyndighetema. Kommittén har kommit liU slutsatsen, alt uppgiften helt böranförtros försäkringsinspekfionen. instämmer i uppfattningenatt den nuvarande situationen är förenad med ölägenheter. Främst gäller dettainformationsövervakningen. Denna betydelsefulla del av konsumenlbevakningenligger inom två olika myndigheters kompetensområde. /KO/övervakar den marknadsföringsinriktade informationen från försäkringsbolagenjämte den information i övrigt, som faller under konsumentförsäkringslagen,medan försäkringsinspeklionen har en allmän tillsynsplikt gentemot bolagen meden däri gmndad behörighet att ingripa även i fråga om sådan information, somövervakas av /KO/. Gentemot kommitténs förslag att lillförsäkringsinspeklionen koncentrera bevakningen av konsumentskyddet haranförts, all ärenden rörande försäkringsbolagens marknadsföring därigenom skuUebli undandragna prövning. Denna synpunkt utgår frän altinspektionen svårligen kan länkas spela en åklagarliknande roll införmarknadsdomstolen. Synpunkten må vara riktig men synes övervägande formeU.Endast ett ärende avseende marknadsföring inom försäkring har varit underställtmarknadsdomstolens prövning. Eventuella avsteg från sunda principer i 1981/82:180 Bilagedel 814 marknadsföringenbör inspektionen kunna korrigera enligt sina allmänna tillsynsbefogenheter ochde sanktioner lagen om försäkringsrörelse erbjuder. Föreningen har efler en sammanvägning av alla deomständigheter, som här bör komma i betraktande, funnit att övervägande skäl talarför kommitténs förslag alt helt överföra bevakningen av konsumentskyddetbeträffande försäkringsverksamheten till inspektionen. Därvid har föreningenfäst vikt vid det förhåUandet, att försäkringsinspektionen under alla omständighetermåste förbli tillsynsmyndighet enligt försäkringsrörelselagen. Tillsynenomfattar, såsom ovan framhållits, ytterst angelägna delar av konsumentskyddet.Det kan enligt föreningens mening inte komma i fråga att ta bort dessauppgifter från inspektionen, vars tUlsynsfunktioner i så fall skuUe bli helturholkade. Och en dubblering av uppgifterna pä tvä myndigheter bör, såsomnämnts, undvikas. Även om inspektionens erfarenhet av konsumentskydd är mindreän , borde inspekfionen relativt snabbt kunna tillägna sigerforderlig erfarenhet. Inspektionen bör därvid ha stor nytta av sin ingåendekännedom om försäkring, ett område där har avsevärt mindreerfarenhet. Del är att beklaga att kommittén ägnat tämligenringa uppmärksamhet åt konsumentskyddets sakliga innehåll (lål vara att deltabehandlades i ett betänkande för bortåt , SOU 1972:29). Inte minsttänker föreningen pä informationsskyldigheten, som med hänsyn till försäkringensspecifika natur framstår såsom en ytterst betydelsefull del av konsumentskyddet.- I betänkandet har framförts tanken all inspektionen skulle ge ut en särskildpublikation med konsumentupplysning rörande försäkring. Uppslaget synes varavärt all pröva. Föreningen vill här starkt understrykaangelägenheten av att försäkringsinspektionen, därest myndigheten blir detcentrala organet för konsumentskyddet på försäkringsområdet, sä disponerar sinaresurser alt stort intresse ägnas denna verksamhetsgren. Bortsett från denarbetskraftförstärkning för detta ändamål, som inspektionen redan fått och kanväntas ytterligare få i framliden, bör inspektionen inom ramen för i övrigttillgängliga resurser kunna aktivera det konsumenlskyddade arbetet.Fortlöpande samarbete fömtsättes äga mm med /KO/, likaså med defömt nämnda samrådsorgan, i vilka representanter för branschen ingår.Eventuellt borde - såsom föreslagits - befattningshavare i konsumentverketingå i styrelsen för inspektionen. Sammanfattningsvis viU föreningen framhålla attföreningen anser kommitténs förslag ägnat att läggas fill gmnd förlagstiftning i ämnet. Det bör slutligen nämnas, all föreningen inte gjortnågon delaljgranskning av den föreslagna lagtexten. Prop.1981/82:180 Bilagedel 815 Kommittén har i sitt förslag utgått från all deförhållanden som gäller inom konsumentskyddet på försäkringsområdet inleär lämpliga. Kommittén har dock inte kunnat påvisa nägra direkta fall därkompetens-tvister skulle uppställ och lett lill problem för konsumenterna. KF delar kommitténs värdering atttillsynsbefogenhetema avseende konsumentskydd inom försäkringsområdet börkoncentreras liU en myndighet. Del är ett rimligt krav att konsumenterna inteskickas mellan myndigheter, som inle sinsemeUan kan avgöra vem som skallhandlägga ärendet. Vidare har samhället ett berättigat krav på myndigheternaalt effekfivt och tiU lägsta möjliga kostnad bistå konsumenten och tiUse attgällande lagstiftning efterlevs. Enligt KF:s uppfattning bör en specialmyndighel,som har i uppgift all utöva samhällets kontroU och tiUsyn över alt denlagsltflning som gäller för verksamhet inom området efterlevs, vara lämpad alt,om inte särskilda skäl talar häremot, även utöva tillsynen över efterlevande avannan lagstiftning, som l.ex. KF kan inte på den föreliggande utredningen stödjakommitténs förslag att en samlad tillsyn beträffande konsumentskyddet påförsäkringsområdet skall handläggas av försäkringsinspektionen. Kommittén skalli enlighet med direkfiven fortsätta sitt utredningsarbete och därvid behandlaväsentliga konsumentskyddsfrägor pä försäkringsområdet nämligen villkorsgranskning,försäkringsbolagens anskaffningsverksamhel och handläggning avskaderegleringstillsyn. Först när resultatet av detta utredningsarbeteföreligger kan enligt KF:s uppfattning ställning tas lill de föreslagnalagändringarna. KF förordar att frågan om tillsynsmyndighet ochdärav föranledda lag-ändringsfrägor tas upp på nytt när kommitténs ovannämndautredning föreligger. Genom Konsumentförsäkringslagen beaktas bl. ligheler att erhåUa information, all teckna och förnyaeller uppsäga försäkring deras rätt till visst försäkringsskydd även vidförsenad premiebetal-. ning, rätt fill rimlig ersättning även vid åsidosättandeav biförpliktelser. Denna form av konsumentskydd päverkarförsäkringskostnaderna. Konsumentskyddsfrågor berör dock även den storamängden försäkringstagare, som ulan problem sköter sina premiebetalningar ochgenom kortekta uppgifter underlättar skaderegleringarna. Skyddet för dessakonsumenters kostnader regleras genom skälighetsprincipen för premiesättningen.Härvid uppslår behovet av en avvägning mellan de olika konsumentintressena. 1981/82:180 Bilagedel 816 Detvore olyckligt, om ansvaret för tillsynen av dessa båda former avkonsumentskydd splittrades. Då försäkringsinspektionen uppenbarligen har destörsta fömtsättningarna för en samlad överblick över tUlsynsproblemen,fiUslyrker föreningen om en renodlad"inspektionsmodell" som vi tillstyrker den i tillsynsfråganangivna reservationen. Kommittén konstaterar i betänkandet (sid. 205) altinformationen i samband med värvandel av nya medlemmar har relativt litenbetydelse i en understödsförening men föreslår likväl att 28 §understödsföreningslagen skaU kompletteras med en bestämmelse innebärande alt,förening, då fräga uppkommer om antagande av ny medlem, skall lämna denne sådaninformafion, som har särskUd betydelse från konsumentsynpunkt. För vår pensionskassa, som är avsedd för anställdai , - liksom för övriga tjänstepensionskassor - gällerall försäkringsvillkoren direkt eller indirekt styrs av koUektivavtal ochandra överenskommelser mellan arbetsgivaren och de fackliga organisationerna.En Ijänstepensionskassa bedriver ingen medlemsrekrytering utan alla medlemsinträdensker efter anmälan från arbetsgivaren. Den föreslagna informationsplikten kan därförenligt vår mening inte åläggas en tjänstepensionskassa eftersom denna inte hardirektkontakt med den blivande medlemmen och saknar kännedom om vUka upplysningararbetsgivare och fack lämnar enskild nyanställd. Av anförda skäl och då tjänstepensionskassorna ojämförligt största verksamheten bland understödsföreningarna hemställer vialt den föreslagna ändringen av 28 § understödsföreningslagen inte genomföres.Även utan ändring av nämnda lagmm bör kunria ingripamot ev. olämplig marknadsföring inom andra understödsföreningar äntjänstepensionskassor, åtniinstone efter ändring av inspekfionens föreskrifter(1972-1 1-27) angående förvärvandet av nya medlemmar m. m. Skulle ändringen likväl genomföras bör under allaomständigheter tjäns-tepensionskassoma undantas från informationsplikten. I övrigt har vi intet att erinra mot kommitténsförslag i vad dessa berör underslödsföreningama. Kassan instämmer fill alla delar i de avPensionskassan SHB framförda synpunktema. 1981/82:180 Bilagedel 817 Utredarens förslag till lag om införande av lagen(1982:00) om försäkringsrörelse jämte specialmotivering Lagom införande av lagen (1982:000) om försäkringsrörelse 1 §Lagen (1982:000) om försäknngsrörelse och denna lag träder i kraft utom 15 § andra stycket och 21 § denna lag som träder i kraft efter den dag då lagen enligt uppgift som lämnats på den utkommit från trycket i . 2 § Genom lagen (1982; 000) om försäkringsrörelseupphävs 1. lagen (1948:433) om försäkringsrörelse och 3.lagen (1946:434) angående införande av nya lagen om försäkringsrörelse. 3 § Om det i lagar eller andra författningarförekommer hänvisningar lill föreskrifter som ersatts genom bestämmelser ilagen (1982:000) om försäkringsrörelse eUer denna lag, skaU i stället de nyabestämmelserna fiUämpas. 4 § För bolag som registrerats före den 1 januari1983 gäller lagen (1982:000) om försäkringsrörelse med de undantag som anges idenna lag. 5 § För brandförsäkringskontor gäUerbestämmelserna i lagen (1982:000) om försäkringsrörelse om ömsesidigaförsäkringsbolag. Bolagets delägare skall dock inte pä gmnd härav få störreansvar för bolagels förpliktelser än de hade för . 6 § De ömsesidiga försäkringsbolag som fill följd av349 § första stycket d) lagen (1948:433) om försäkringsrörelse är undantagnafrån den lagen, då den upphör att gälla, skall inte heller omfattas av lagen(1982:000) om försäkringsrörelse. 7 § Om bolagsordningen innehåller en sådan bestämmelseom rätt lill teckning eller erhåUande av nya aktier som avses i 10 § 1 mom.tredje stycket andra meningen lagen (1948; 433) om försäkringsrörelse, skalldenna bestämmelse anses gälla även för aktier som ges ut utöver tidigareföreskrivet maximikapital. 8 § Har ett försäkringsbolag vid ikraftträdandet avdenna lag i sin bolagsordning en bestämmelse om rösträtt enligt vilken antaletröster är beroende av hur många aktier den röstande företräder, fårbolagsstämman i samband med ett beslut, som innebär eller kan medföra enändring av antalet aktier i bolaget, också besluta om en sådan ändring av dennabestämmelse, att efter ändringen av antalet aktier varje röstande får sammarelativa röstandel som . Ett sådant beslut fattas med enkel majoritetenligt 9 kap. 13 § första stycket lagen (1982:000) om försäkringsrörelse.Kallelse till sådan bolagsstämma sker enligt bolagsordningen. Vill bolagsstämman bemyndiga styrelsen att fattabeslut om nyemission eUer emission enligt 5 kap. lagen (1982:000) omförsäkringsrörelse, kan 52 1981/82. Prop.1981/82:180 Bilagedel 818 bemyndigandetinnefatta rätt för styrelsen att i samband med emissionsbeslutet även fattabeslut, som medför en sådan ändring av bestämmelsen om rösträtt ibolagsordningen som avses i första stycket. 9 §Den som innehar ett akliebrev på vilket det är antecknat all han är införd i aktieboken som ägare är, utan hinder av att införandet av hans namn sketl före utgången av 1982, likställd med den som enligt 13 § andra stycket lagen (1936:81) om skuldebrev förmodas äga rätt att göra skulde brevet gällande, om del sker något förvärv frän honom punkt. 10 § Registrering och verkställande avbolagsstämmobeslul, som fallals före utgången av , samt lalan mot sådanabeslut sker enligt lagen (1948:433) om försäkringsrörelse om något annat inteföljer av 21 §. 11 § Har styrelsen före utgången av beslutatom nyemission, skall nyemissionen ske enligt lagen (1948:433) omförsäkringsrörelse. 12 § Bestämmelserna i 4 kap. 17 § lagen (1982; 000) omförsäkringsrörelse skall även tillämpas på fondaktier som givils ut före den 1januari 1983. Anmaningar får dock ske tidigast efter utgången av . 13 § Om det före utgången av har vidtagitsåtgärder för all verkställa en nedsättning av aktiekapitalet enligt 60 § lagen(1948:433) om försäkringsrörelse, fär nedsättningen verkställas och registrerasenligt nämnda lag. 14 § Den styrelseledamot eller verkställande direktörsom tillträtt före utgången av , skaU anmäla sitt aktieinnehav enligt 8kap. 5 § lagen (1982:000) om försäkringsrörelse efter denna fidpunkt. 15 § Bestämmelserna i 10 kap. 4 § första och tredjestyckena samt 10 kap. 5 § lagen (1982:000) om försäkringsrörelsen skalltillämpas från och med den första ordinarie bolagsstämma som hålls efter lagensikraftträdande. Intill dess skall i stället motsvarande äldre bestämmelsertillämpas.