prop · G503168 · 1981-12-31 00:00:00 — Helabetänkandet betonar barnets rätt och vi vill framhålla betydelsen av attföräldrars rätt alt dela ansvaret lika måste kompletteras med förändringar vadgäller arbetstid, beskattning m. fl. Ingen förälder skall behövakänna sig oförmögen eller underlägsen i sin ambition att fullgöra sitt , Detviktigaste är att förslaget i sin helhet ej sätts på spel på grund av detekonomiskt svåra lägel för vem som än skall bestrida merkostnaderna. Demerutgifter som framför allt kommunerna får la på sig torde vara välförsvarbara med tanke på alt man kan hindra en ogynnsam utveckling hos barnet genomvissa primära åtgärder. Dessa torde bli mindre kostsamma än åtgärder someventuellt måste vidtagas . Dessutom kan barns situation genom sådanaförebyggande åtgärder som samarbetssamtal förebyggas på lång sikt. Prop.1981/82:168 359 9.1.17 Barn- och ungdomspsykiatriska kliniken, Östrasjukhuset, Göte- Bilaga 3 borg Sammanfattningsvis innehåller utredningsförslaget fleraoerhört väsentliga och efterlängtade reformer för att tillgodose barnetsbästa. Barnets talerätt, möjlighet att få stanna hos "psykologiskaföräldrar" och försöken att Undra risken för psykiskt trauma i samband meduppslitande skilsmässosituationer tillhör de viktigaste. Reformen kräver framför allt en stor satsning på ökadutbildning. I första hand givelvis fortsalt utökning av föräldrautbildningenmen också av lill domstolen knuten personal (domare, barnombud, medlare) ochframför allt socialnämndens samtalsledare, handledare, utredare ochbarnombudsman. Härvid bör de utbildningsnormer som fastställts för olika typerav psykoterapeutiskt arbete gälla. De största kraven på utbildning kommer alt ställas påsamtalsledarna. Utredningens förslag om "48 limmars universitetskurs ikristeori och krisbearbetning" och "någon kurs om barn och barnsbehov" är definitivt otillräckliga ulbildningskrav. Teoretiskutbildningsnivå kan preciseras i kraven men därtill fordras erfarenhet och -icke minst - insikt och förståelse för barnens behov och utveckling. Del behövsockså en intensiv utbildning av och information i barnkunskap till de personeri domstolar, nämnder och socialtjänst m. fl. som skall tillvarata barnens rättom en attitydförändring skall kunna ske och lagreglerna i praktiken kunnagenomföras. Man får hoppas att detta inle verkar avskräckande införgenomförandet av förslaget. Det konstateras i utredningen alt det åligger kommunernaatt verka för alt barn växer upp under trygga och goda förhållanden. Merpartenav kostnaderna för reformerna föreslås därför läggas på kommunerna. Redan i daghar emeUertid kommunerna som bekant en myckel ansträngd ekonomi. Vi märker attanslag till barnomsorgen drastiskt skärs ned i kommunernas budgetar ochanslagen till dewårdande insatser i skolan är också mycket knappt tilltagna.Kommunerna har ingen möjlighet att stå för alla de utgifter somutredningen föreslår. Staten måste antingen själv i större utsträckning ta påsig kostnaderna eller via statsbidrag styra så att denna verksamhet kommer tillstånd. I annat fall är risken stor för att barnets rätt och rättigheter inte iverkligheten förstärks i enlighet med utredningens intentioner. 9.2 Utbildning och information Se även avsnitt 1.39. Beträffande information till föräldrar om vadföräldraansvar innebär sägs på s. 70: "Det skulle sannolikt varavärdefullt om skriftlig information om vad gemensamt föräldraansvar innebärkunde tillhandahållas aUmänheten även hos domstolar, advokater ochpastorsämbeten. Det bör ankomma på 1981/82:168 360 vederbörandecentralmyndighet att ombesörja sådan information." På s. 168 Bilaga 3sägs: "Det är lämpligt att socialnämnderna lillhandagår med information omgemensamt föräldraansvar till föräldrar som inte är gifta med varandra. Underförutsättning att , eller annan myndighetutarbetar en informationsbroschyr om vad föräldraansvar innebär bör sådanbroschyr också kunna distribueras till pastorsämbetena för att där hållastillgänglig för allmänheten. Att pastorsämbetena på eget initiativ skulle överlämnabroschyren till alla föräldrar eller vissa kategorier förefaller mindrelämpligt. Information om vad föräldraansvar innebär synes vara lika viktig föralla föräldrar vare sig de är gifta med varandra eller inte eller om de är heltensamstående. Omintentionerna i lagförslaget skall kunna uppfyllas, kommer det att krävasbetydande utbildnings- och fortbildningsinsatser. SÖ vill här särskilt betonabehoven av en utbyggd föräldrautbildning, som utgör en fortsättning på grundskolansundervisning i barnkunskap m.fl. ämnesområden. 9.2.3 HusmodersförbundetHem och Samhälle Detär enhgt vårt förmenande ett gott arbete som utredningen lagt ned på attförbättra barnens juridiska ställning. En alltför stark byråkratisering medmånga olika led är enligt vår åsikt ur många synpunkter förkasthg och kostardessutom mycket pengar. Vi tycker det är viktigt att stora resurser ges tilluppbyggnad av föräldrautbildningen. Enligt vår åsikt är denna utbildning f. n.det viktigaste arbetet som vi hoppas skall leda till medvetandetom att alla har lika ansvar för barnen i vårt samhälle. Ibetänkandet (s. 63) hänvisas när det gäller föräldrarnas ekonomiska ansvar försina barns försörjning alt dessa regler setts över och resulterat i enny lagstiftning om underhåll vilken gäller från (SFS 1978:853,prop. 1978/79:121). Med hänsyn till denna reglering har utredningen angåendeunderhåll endast föreslagit att reglerna i vårdnadskapitlet om föräldrarsansvar för barnets uppehälle skall utmönstras. Beträffandeden skatterättsliga regleringen om avdragsrätt för underhållsskyldighet motbarn kan följande noteras. I familjelagssakkunnigas delbetänkande"UnderhåU till barn och frånskilda" (SOU 1977:37) lämnas förslag tillunderhållsregler anpassade bl. a. till reglerna om gemensam vårdnad. Skyldighetatt betala underhållsbidrag föreslogs i detta belänkande utsträckt till attomfatta också fader eller moder som visserligen har del i vårdnaden men ejvaraktigt sammanbor med barnet. Vidare skulle den underhållsskyldige få vissrätt att från bidraget avräkna sina egna kostnader vid längre besök av barnet. RSVyttrade i sitt remisvar över detta betänkande att verket inte ansåg alt det viddenna tidpunkt var motiverat att ändra beskattningsreglerna som en följd av decivilrältsliga bestämmelserna om gemensam vårdnad om barn och 1981/82:168 361 familjesakkunnigasförslag inle förändrade detta synsätt. Beträffande frågan Bilaga 3 om den underhållsskyldiges egna utgifter för barnet ansåg RSV det principielltsett vara riktigast att det vid beskattningen skulle kunna medges avdrag ävenför belopp varmed det - enligt förslaget - i pengar utgående underhåUsbidragetreducerats, allt dock inom ramen för . IRSV:s yttrande skalteulrednings slutbetänkande (SOU 1977:91)"Översyn av skattesystemet" - vari föreslogs bl. a. att beloppsgränsenför underhållsbidrag skulle höjas med . - framförde verketåsikten att det borde övervägas att föra in en hjälpregel i 46 § 3 mom.kommunalskattelagen om hos vem av parterna barn vid gemensam vårdnad rätteligenskall anses hemmavarande. nya lagstiftningen om underhåll som omnämnts i inledningen - som i huvudsakträdde i kraft den 1 juh 1979 - infördes bestämmelsen att förälder är skyldigatt betala underhållsbidrag till barnet om han har vårdnaden om barnetgemensamt med den andra föräldern, men barnet varaktigt bor tillsammans med endastden andra föräldern (FB 7:2) samt en bestämmelse om rätt att tillgodoräkna sigavdrag av underhållsbidrag vid längre besök av barnet (7:4 senaste lydelseSFS 1979:1066). Vidare preciseras tidpunkten för underhållsskyldighetensupphörande (, vid pågående skolgång ). Iprop 1978/79:50 diskuteras frågan om avdrag för underhåll till icke hemmavarndebarn mot bakgrund bl. a. av de utredningsförslag, propositioner och lagar somovan anmärkts. Som en följd härav ändrades 46 § 2 mom. 4) kommunalskattelagen(SFS 1978:913, som trätt i kraft ). Ändringar har genomförtsså att i bestämmelsen antecknade åldergränser och möjligheten tilltillgodoräknande står i överensstämmelse med de civilrättsliga reglerna.Samtidigt har beloppsgränsen höjts till . - Däremot fann föredragandedepartementschef efter övervägande det ej erforderligt med några särskildabestämmelser beträffande frågan om hos vilken av föräldrarna som barnet ärhemmavarande. Motbakgrund av det ovan anförda anser RSV alt betänkandet från skattesynpunkt intebör föranleda några erinringar. Prop.1981/82:168 362 Utdrag ur norska lagen om barn och föräldrar (barnelova) § 30 Innholdet i foreldreansvaret. Barnet har krav på omsul og omtanke frå dei som harforeldreansvaret. Dei har rett og plikt til å ta avgjerder for barnet ipersonlege lilh0ve innanför dei grensene som §§ 31 til 33 set. Foreldreansvaretskal ut0vast ut frå barnet sine interesser og behov. Dei som har foreldreansvaret, er skyldige til å gje barnetforsvarleg oppseding og forsyting. Dei skal syle for al barnet får uldanningeller evne og givnad. Om retten til å ta avgjerd for barnet i 0konomiske tilh0vegjeld reglane i verjemålslova nr 3. § 31 Rett for barnet til å vere med på avgjerd. Etter kvart som barnet ulviklasl og mognast, skal foreldrah0yre kva barnet har å seie f0r dei lek avgjerd om personlege tilh0ve forbarnet. Dei skal leggje vekt på del barnet . Det same gjeld for andre sombarnet bur hos eller som har med barnet å gjere. Når barnet er fylt , skal del få seie si meining f0rdet vert teke avgjerd om personlege tilh0ve for barnet, herunder i sak om kvenav foreldra det skal bu hos. Det skal leggjasl stor vekt på hva barnet . § 32 Uldanning, medlemskap i foreiningar. Barn som er fylt , avgjer selv sp0rsmål om val avuldanning og om å melde seg inn i eller ut av foreininger. § 33 Barnet sin sj0lvråderelt. Foreldra skal gje barnet stendig sl0rre sj0lvråderetl medalderen og fram til det er myndig. § 34 ' Foreldreansvaret når foreldra er eller har voregifte. Foreldre som er gifte, har foreldreansvaret saman for samsbarn. Foreldre som separerer eller skil seg, kan avtale al deiskal ha foreldreansvaret saman eller at ein av dei skal ha del åleine. Innlilavtale eller avgjerd eller tredje stykket eller § 38 ligg f0re, har deiforeldreansvaret saman. Er foreldra usamde om kven som skal haforeldreansvaret, eller om kven barnet skal bu saman med fast, kan kvar av deireise sak om sp0rsmålet for retten. Er dei samde om det, kan saka i staden gåtil fylkesmannen. Avgjerda skal f0rsl og fremst rette seg etter del som er bestfor barnet. Prop.1981/82:168 363 Har foreldra foreldreansvaret saman, men barnet bur fastsaman med Bilaga 4 berre den eine, kan den andre ikkje setje seg mot al denbarnet bur saman med, lek avgjerder som gjeld den direkte daglege omsuta forbarnet, m a spörsmålet om barnet skal vere i barnehage o. I. Den som barnet ikkje bur saman medfast, kan heller ikkje setje seg mot at den andre flyller med barnet til einannan stad i landet. § 35 Foreldreansvaret når foreldra ikkje er gifte. Når foreldra ikkje er gifte, har mora foreldreansvaretåleine. Foreldra kan likevel etter avtale gje melding til folkeregisteretom al dei skal ha foreldreansvaret saman eller at faren skal haforeldreansvaret åleine. Blir foreldra usamde om foreldreansvaret eller kven barnetskal bu saman med fast, kan kvar av dei reise sak etter reglane i § 34 tredjestykket. Har ugifte foreldre foreldreansvaret saman, men barnet burfast berre samen med den eine, gjeld reglane i § 34 fjerde stykket. § 36 Foreldreansvaret etter d0dsfall. D0yr den eine av foreldra som har foreldreansvaret saman,får den attlevande foreldreansvaret åleine dersom barnet budde saman medvedkomande. F0rer d0dsfall til al ingen lenger har foreldreansvaretfor eit barn, skal lensmannen eller skifteretlen få opplysning om del id0dsfallsmeldinga. Det same gjeld der foreldre har foreldreansvaret saman ogbarnet bur saman med berre den eine av dei og vedkomande doyr. Den som 0nskjer foreldreansvaret, skal vende seg tilherads- eller byretten der barnet bur. Retten kan la ein person fåforeldreansvaret åleine, eller la sambuande mann og kvinne få det saman. Fårnokon annan enn attlevande far eller mor foreldreansvaret i tilfelle som nemnti andre stykket andre punktum, skal retten også avgjere om faren eller moraframleis skal ha del i foreldreansvaret. For den eller dei som får foreldreansvaret, gjeld reglanei kaptlel her og kapitiel 6. § 37 Handsamingsmålen for krav om forddreansvar etter §36. Kjem berre eitt krav om å få foreldreansvaret, skal rettengå med på kravet, utan når det er fare for at barnet ikkje vil få forsvarlegslell og fostring, eller at del vil lide skade på annan mate. Avslag på eitkrav om foreldreansvaret skal gjerast i orskurd og kan ankasl. Kjem meir enn eitt krav om å få foreldreansvaret, skalretten avgjere sp0rsmålel i orskurd, som kan ankasl. Retten skal til vanlegkalle inn til munnleg forhandling fOr det vert teke avgjerd. Avgjerda skalrette seg etter del som er best for barnet. Ingen kan få foreldreansvaret utanå oppfylle vilkåra i f0rsle stykket. Prop.1981/82:168 364 F0r retten avgjer saka, skal dei nseraste sleklningane tilbarnet eller dei Bilaga 4 som barnet bur saman med ha h0ve til å uttale seg.Er barnet fyll , skal retten h0yre kva det . Retten kan sjå bort fråultalerelten eller delte stykket når saerlege grunnar gjer uttale uturvande. Retten kan setje som vilkår for avgjerda at barnet i eiviss tid ikkje skal kunne flyttasl frå heimen der det bur, dersom flyttinga kanvere uheldig for barnet, og del ikkje er rimeleg grunn til å flytte. Gjev retten avslag på alle krav om foreldreansvaret, skalden melde frå om del til barnevernsnemnda. Avgjerd etter paragrafen her kan innslemnast på ny forretten og endrast dersom saerlege grunnar talar for del. § 38 F0rebels avgjerd om foreldreansvaret eller om kvenbarnet skal bu saman med. I retssak om foreldreansvaret kan retten etter krav fråein part fastsetje i orskurd kven av partane som skal ha foreldreansvaret tilrettskraftig avgjerd ligg f0re. Retten kan ta f0rebels avgjerd for lida framtil saka er endeleg avgjord. Regelen i f0rste stykket gjeld tilsvarande i sak om kvenbarnet skal bu saman med. Retten kan også ta f0rebels avgjerd f0r saka er reist,dersom saerlege grunnar tåler for del. Retten kan samstundes förby den andre avforeldra å kome til den eigedommen eller detbustadshuset der barnet held til.Dersom del ikkje trengst avgjerd stråks, skal retten så långt som råd er gjeden andre h0ve til å uttale seg. Dommaren skal i orskurden fastsetje ein fristfor å reise soksmål. Går frislen ut utan forlenging, fell tekne avgjerder bort. § 39 Endring av avtale eller avgjerd om foreldreansvareto 1. Foreldra kan gjere om avtale eller avgjerd omforeldreansvaret eller om kven barnet skal bu saman med. Vert dei ikkje samde, kan kvar av dei i samsvar med § 34tredje stykket reise sak for retten eller la ho gå til fylkesmannen. Avgjerd avdoms- eller styringsmakl og rettsforlik kan likevel berre endrast når saerlegegrunnar talar for det. F0rebels avgjerd etter § 38 kan endrast på same vilkårav den domstolen som har hovudsaka. Har folkeregisteret fått melding om den tidlegare avtalen(jf § 35), skal også endringa meldast dit. § 40 Kvar avgjerdene skal takast. Avgjerd om foreldreansvaret eller om kven barnet skal busaman med, skal takast av den retten eller den fylkesmannen der barnet harheimting då saka vert leken opp. Saka kan flyttasl til annan rett etter reglane i § 15andre stykket. Prop.1981/82:168 365 § 41 Bruk av sakkunnige og barnevernsnemnd. I saker der det trengst, b0r sakkunnige ellerbarnevernsnemnda uttale seg f0r det vert teke avgjerd. Kommuneslyrel kan, etterframlegg frå sosialsly-ret, vedta at leiaren av sosialkontoret kan gje shkfråsegn. For sosialstyret gjer framlegg som nemnt, skal barnevernsnemnda hasagt si meining i saka. § 42 Tvangsfullf0ring av avgjerd om foreldreansvaret ellerom kven barnet skal bu saman med. Endeleg avgjerd av doms- eller styringsmakl og rettsforlikom kven som skal ha foreldreansvaret eller kven barnet skal bu saman med, kansetjast i verk av namsmannen, den av foreldra som har foreldreansvaret ellersom barnet skal bu saman med, eller ved tvangsbol. Namsrelten fästset i orskurdkva for tvangsåtgjerd som kan nyttast. Fastset namnrelten i orskurden al densom har fått foreldreansvaret, kan setje avgjerda i verk sj0lv, eller atavgjerda kan gjennomf0rast med tvangsbol, gjeld reglane itvangsfullf0rings-lova §§ 236 og 237 så långt dei h0ver. F0rebels avgjerd etter § 38 kan setjast i verk etterreglane i f0rste stykket, enda om avgjerda ikkje er rettskraftig. § 43 Utanlandsferd med barnet når det er tvist omforeldreansvaret eller kven barnet skal bu saman med. Er foreldra usamde om kven som skal ha foreldreansvareteller kven barnet skal bu saman med, må ingen av dei ta barnet med seg ut avlandet ulan samtykke frå den andre. gjeld likevel ikkje ved slulteutanlandsferder når det synest openbert al barnet vil kome tilbake somplanlagt. Synest det truleg at den eine av foreldra vil bryteregelen i förste stykket, skal politiel förby han eller ho å ta barnet ut avlandet dersom den andre bed om del. politiel at eit slik forbod vil blibrote, skal politiel syle for al barnet blir f0rt ut av passet til den som vilforlate landet, eller at barnet vert sett bort til andre på forsvarleg mate tilsaka er avgjord. I del siste tilfellel kan politiel krevje hjelp avbarnevernsnemnda. Kapittel 6 Samvaersrett m m. § 44 Samvjersrelt. Barnet har rett til samvaer med begge foreldra, jamvel omdei lever kvar for seg. Foreldra har gjensidig ansvar for at samvcersrettenvert oppfyld. Har foreldra levt saman etter at barnet vart f0dl, menskilt lag seinare, har den av foreldra som barnet ikkje bur sarnan med, retttil samvaer med barnet om ikkje anna er avtala eller fastsett. Har foreldraikkje levt saman etter at Prop.1981/82:168 366 barnet vart fodt, har den av foreldra som barnet ikkje bursaman med. Bilaga 4 samvasrsrett berre når slik rett er avtala ellerfastsett. Ynskjer den eine av foreldra å ordne samvaersretten påannan mate enn del som fylgjer av reglane her, eller er foreldra usamde omomfånget av samvEersretten, kan saka reisast for retten. Er dei samde om det,kan saka i staden gå til fylkesmannen. Avgjerda skal f0rsl og fremst rette segetter det som er best for barnet. Vert del avtala eller faslselt »vanleg samvasrsrett», gjevdet rett til å vere saman med barnet ein ellermiddag i veka, annakvar helg, 14dagar i sommarferien, og jul eller påske. Den andre av foreldra skal få melding i rimeleg lid f0reåtnår samvasret ikkje kan finne stad som faslselt, eller når lida for samvaerelmå avtalast naerare. § 45 Samvaersrett for andre enn foreldra. Når den eine av foreldra eller begge er d0de, kansleklningane til barnet eller andre som er naer knytte til barnet, krevje atretten fästset om dei skal ha rett tU å vere saman med barnet, og kva for omfångsamvaersretten skal ha. Når partane er samde om det, kan saka i staden gå til fylkesmannen.Avgjerda skal rette seg etter det som er best for barnet. § 46 F0rebels avgjerd om samvaersrett. I rellssak om foreldreansvaret, om kven barnet skal bu samanmed, eller om samvaersrett kan retten etter krav frå ein part ta avgjerd i orskurdom f0rebels samvasrsrett. Slik avgjerd kan gjelde generell til rettskraftig domer fallen, eller for viss lid. § 47 Handsaming av saker om samvaersrett. Sp0rsmål om samvaersrett kan avgjerast i sak om foreldreansvareteller om kven barnet skal bu saman med, eller takast opp i eiga sak. Reglane i §§ 40 og 41 gjeld på tilsvarende måle i saker omsamvaersrett. Reglane i § 39 gjeld på tilsvarande måle for endring av avtaleeller avgjerd om samvaersrett. § 48 TvangsfullfOring av samvaersrett. Endeleg avgjerd om samvaersrett kan gjennomf0rasl ved tvangsbol.For ei viss lid kan namsrelten fastsetje ei slåande tvangsbol som skal gjeldefor kvar gong samvaersretten ikkje vert respektert. gjeld reglane i lvangfullf0-ringslova§ 236 så långt dei hover. F0rebels avgjerd etter § 46 kan gjennomf0rasl etter reglanei f0rste stykke, jamvel om avgjerda ikkje er rettskraftig. Prop.1981/82:168 367 § 49 Rett til å bli h0yrd for ei avgjerd om framlidatil barnet. Den som har samvaersrett med barnet, skal så långt råd er,få uttale seg f0r den som har foreldreansvaret, lek avgjerder som vil gjere delumogeleg eller vesentleg vanskelegare å utOve samvaersretten. §'50 Rett til opplysningar om barnet. Har foreldra levt saman eller al barnet vart f0dt og den einehar foreldreansvaret aleine eller samlivsbrotel, skal denne gje den andre opplysningarom barnet, når det blir bede om det. Den andre har også rett til å få opplysningarom barnet frå barnehage, skule, helse- og sosialvesen og politi, om ikkje teiepliklagjeld andsynes foreldra. Slike opplysningar kan nektast gjevne dersom del kan veretil skade for barnet. Avslag på krav om opplysningar etter f0rsle stykket andrepunktum kan påklagasl til fylkesmannen. Reglane i forvaltningslova kapittel VI gjeld så långt dei h0ver, jamvel omavslaget er gjeve av privat. I saerlege h0ve kan fylkesmannen avgjere at den som ikkjehar foreldreansvaret, skal tape opplysningsretten etter paragrafen her. Lag om ändring i Härigenom föreskrivs alt 6 kap., 11 kap. 8 och 17 §§, 13 kap. 8 § och 21 kap. 7 § ' skaU ha nedan angivna lydelse. Om vårdnad och umgänge Nuvarande lydelse Om vårdnaden Barnstår under vårdnad av bägge eller den ena av sina föråldrar eller av särskiltförordnad förmyndare till dess det fyllt eller ingått äktenskap. Den somhar vårdnad om barn skall sörja för barnets person och giva det sorgfålliguppfostran. Vårdnadshavare skall tillse att barnet erhåller uppehälle ochutbildning efter vad som är tillbörligt med hänsyn till föräldrarnas villkoroch de tillgångar barnet kan äga samt barnets anlag. Vårdnadshavaren skall utöva den uppsikt över barnet som ärerforderlig med hänsyn till barnets ålder och övriga omständigheter. Barnet får inte utsättas för kroppslig bestraffning ellerannan kränkande behandling. Barn har rätt till omvårdnad, trygghet och en god fostran.Barn skall behandlas med aktning för sin person och egenart och får inte utsättasför kroppslig bestraffning eller annan kränkande behandling. Barn står under vårdnad av båda föräldrarna eller en avdem, om inte rätten har anförtrott vårdnaden åt en eller två särskih förordnadeförmyndare. Vårdnaden om eti barn består till dess att barnet fyller arton åreller ingår äktenskap. Den som har vårdnaden om ett barn har ett ansvar för barnets per sonliga förhållanden och skall se till att barnets behov enligt 1 § blir tillgo dosedda. Barnets vårdnadshavare svarar även för att barnet får den tillsyn som behövs med hänsyn till dess ålder, utveckling och övriga omständigheter samt skall bevaka att barnet får tillfredsställande försörj ning och utbildning. Om ansvaret i frågor som gäller barnets ekonomiskaförhållanden finns bestämmelser i 9-16 kap. 1 Balken omtryckt 1978:853. 2 Senaste lydelse 1979:122. Barnet står från födelsen under vårdnad av bäggeföräldrarna, om dessa äro gifta med varandra, och i annat fall av modern ensam.Ingå föräldrarna senare äktenskap med varandra, står barnet från den tidpunktenunder vårdnad av dem bägge- Förstastycket gäller ej, om annat följer av 7-10 §§. Ståbarn under vårdnad av bägge föräldrarna och vilja föräldrarna eller en av dematt vårdnaden icke längre skall tillkomma dem gemensamt, har rätten på talanav endera att förordna vem av dem som skall ha vårdnaden om barnen eller, om ejalla barnen böra stå under den enes vårdnad, hur de skola fördelas mellanföräldrarna. Äro föräldrarna ense, skall rätten besluta i överensstämmelse medvad de önska, otn det ej år uppenbart stridande mot barnens bästa. I annatfall beslutar rätten efter vad som finnes skäligt med hänsyn till barnensbästa. Finnes med hänsyn till barnens bästa uppenbart att ingendera avföräldrarna bör utöva vårdnaden, skall denna anförtros åt sårskilt förordnadförmyndare. Dömestill äktenskapsskillnad mellan föräldrarna, skall rätten tillika förordnaangående vårdnaden om barnen.