prop · G503130 · 1981-12-31 00:00:00 — vattning, måste där allQämt finnas valtenbyggnadslekniker.Nyanställning av vattenbyggnadstekniker vid länsstyrelserna kommer alltså ejatt medföra motsvarande besparing vid fastighetsdomstolarna. (,kammarkollegiet, lantbruksnämnderna i . De organisatoriska förslagen borde,för att underlätta elt ställningstagande, såsom förutsatts i ulredningensdirektiv ha åtföljts av kostnadsberäkningar. Så har icke skett. Det är ändockuppenbart att det allmännas kostnader blir betydande. kan, med de nyaarbetsuppgifter som anges i förslaget, mycket väl tänkas växa fill åtta ellerflera avdelningar. Blir nämnden så stor kommer troligen atl resas krav påutlokalisering - kanske genom att nämndens avdelningar får flytta till var sittdistrikt. Har kraven framgång, uteblir den fördel i form av enhetlig praxis somutredningen väntar av en sammanhållen nämnd. Enligt förslaget är regeringenfullföljdsinstans icke endast för alla tillåtlighetsfrågor ulan även rörandeutformningen av olika villkor samt fastställandet av regleringsavgift och tidför omprövning m. m. Därmed följer ett sådant merarbete för regeringskanslietatl detta måste förstärkas. Merarbetet är naturligtvis berättigat i den månprövningen avser frågor av störr'e samhällsintresse. Flertalet överklagandenkommer dock att gälla frågor av annan och för den centrala planeringen tämligenlikgiltig karaktär. Mänga remissinstanser har förordatden s.k. vattendomstolsmodellen, som innebär att nuvarande prövningssystem iprincip behålls. 1 vissa fall föreslås modifikationer i detta system. Tillvattendomstolsmodellens förespråkare hör ,, statens vägverk, , kammarkollegiet, lantbruksnämnderna iBlekinge, och , . geologiskaundersökning, i län. ,, , , . Föreningen statenslantbruksingenjörer och naturvärn. och tingsrätter samtVASO förordar i och för sig vatlendomslolsmodellen men anser att frågan börutredas ytteriigare och förut-sältningslösl. En minoritet av två ledamöter av Umebygdenstingsrätt: I likhet med domstolens majoritet anser vi att utredningens förslag till prövningssystem inte bör godtas.---- Del är framför allt i mål om slörre vatlenbygg nadsföretag som planeringssynpunkterna får sin väsentliga betydelse. Och i dessa mål leder det 1971 genonrförda prövningssyslemet, varigenom målen - efter beredning vid - underställs regeringens prövning i tillåtlighetsfrågan, fill erforderligt beaktande av rikssynpunkler på planeringen. Sedan regeringens medgivande till förelaget föreligger kan i många fall dom med byggnadstillstånd rörande själva anläggningen med delas av omedelbai-t och utan ny huvudförhandling. Detta förutsätter naturiigtvis alt redan vid den förhandling och syn som föregått hänskjutandet lill regeringen behandlat de frågor rörande bl. a. ersättning för ianspråktagen mark som måste vara lösta för alt bygg nadstillstånd skall kunna meddelas. Gentemot utredningens förslag villvi framhålla atl det torde vara en fördel atl beredningen av de slörrevattenmålen sker av en regional myn- 1981/82:130 91 dighet,som är väl förtrogen med hydrologiska och andra förhållanden i vederbörandevattendrag. mål, i vilka tillåtligheten med nuvarande regler i VL avgörs av vattendomstolenoch där regeringen inle särskilt förbehållit sig prövningen, ger utredningensförslag till ändrade tillåtlighelsregler tillräckliga möjligheter för enprövningsmyndighet pä regional nivå att beakta de planeringssynpunkter som härkan vara aktuella. Vikan icke biträda uppfattningen all vatten- och miljöskyddsärenden bör prövas,i samma ordning. Prövningen av miljöskyddsärenden är - särskilt när det gäller villkor för utsläpp från större industrier eller från större kommunala avloppsanläggningar av så speciell art att det inte synes lämpligt att splittra dessa frågor på sex olika lokala instanser. Efter som reningsanordningar regelmässigt är mycket dyrbara - föreskrivna sådana medför ju ibland att industrier måsle läggas ned - är del inte minst från konkurrenssynpunkt angeläget att prövningen av dessa frågor blir enhetlig och konsekvent. Detta krav tillgodoses bäst genom del nuvarande systemet med en central koncessionsnämnd (låt vara att denna arbetar på flera avdelningar). Vi erinrar om atl det var krav i bl. a. dessa avseen den som föranledde statsmakterna att frångå immissionssakkun- nigas förslag om att lägga miljöskyddsärendena hos vattendomstolarna och i stället besluta om nu gällande syslem för prövning av sådana ären den. När prövning enligt både VL och ML förekommerbeträffande ett och samma företag är det helt olika saker som prövas, ivattenmålet oftast frågor om utläggande av ledningar i vatten eller anordnandeav avfallsdammar eller dylikt. Ingelhindrar - och så sker i praktiken ibland redan nu - att sökanden ungefärsamtidigt med ansökningen till koncessionsnämnden (eller i dispensärenden tillnaturvårdsverket respektive ) hos villkorligtansöker om tillstånd lill erforderliga vattenbyggnadstekniska åtgärder.Planerna på dessa åtgärder brukar föreligga utarbetade och ingå i ansökningentill koncessionsnämnden resp. eller . Även omvaltenmålet naturligtvis inte avgöres förrän miljövårdsmyndigheten träffat sittavgörande, kan vattenmälet kungöras och skriftväxlingen däri ske parallellt medbehandlingen av miljöskyddsärendet. Om det undantagsvis skulle förekomma attmiljövårdsmyndigheten träffar ett beslut som nödvändiggör andravattenbyggnadstekniska anordningar än sökanden förutsatt i vallenmålet, fårsökanden ändra sin ansökan i detta mål och ny kungörelse och skriftväxling ske. Slutsatsen av förestående resonemang blir att vianser atl vallenmålen även i fortsättningen bör med tillämpning av det sedan 1971gällande prövningssyslemet i fråga om större vattenförelag och med de ändringarav tillåtlighelsreglerna som VL-förslaget innehåller - handläggas av vattendomstol.Denna bland allmänheten väl inarbetade benämning bör bibehållas ochvattendomstolen bör utgöras av tingsrätten i nu gällande sammansättning förbehandling av valtenmål. Länsstyrelserna skall alltså inte tilläggas någrabeslutsfunktioner i vattenmäl. Beträffande fullföljd vill vi tillägga att intetsynes hindra all fullföljd av talan mot vattendomstols beslut rörande eltföretags tillåtlighet - en fråga utan judiciella inslag sker till regeringen.Härigenom får denna det slutliga avgörandet även i mindre betydelsefulla måldär parterna kan ha olika meningar om och på vilka huvudsakliga villkor etlföretag bör komma till stånd. Prop,1981/82:130 92 : Verkel har en omfattandebyggnadsverksamhet i vatten och stor erfarenhet av rätlegångsförfarandet vidlandels samtliga vattendomstolar. Verket delar utredningens uttalande attvattendomstolarnas kombination av juridisk och teknisk sakkunskap gör dem välskickade atl göra ofta myckel svåra avvägningar mellan motstående intressen ivaltenmål. Det måste anses vara en stor fördel atl samma beslutsinstans kanpröva såväl tillstånds-, villkors- som ersättningsfrågor. En påtaglig fördel med förfarandet medvattendomstolen som enda beslutsfattande instans är också all denna underrättegången kan la ställning till såväl tillstånds- som väsentligavillkorsfrågor för företaget samt även därav beroende skaderegleringsfrågor ochslutgiltigt avgöra etl mål vid själva rättegångstillfällel. Risk kan föreliggaalt vid en uppdelning i en administrativ och judiciell ordning uppskov ihandläggningen av formella grunder måsle ske för att endera avtillslåndsmyndigheterna måste samråda med den andra för att inte komma tillolika bedömanden om villkor för etl företags utförande. Ytterligare en fördelmed nuvarande förfarande är att - enligt verkels erfarenhet - vattendomstolarnapä alla sätt söker medverka till en samlad juridisk, teknisk och ekonomisklösning, någol som enbart kan förverkligas vid ett handläggningsförfarande i enenda instans. Det nuvarande systemet med en enda handläggningsmyndighet lordeäven vara fördelaktigare frän tidsmässig och ekonomisk synpunkt. Sammanfattningsvis anser verket atl nuvarandeprövningssyslcm fungerat så tillfredsställande att anledning saknas tilländring i berörda hänseende. Kammarkollegiet: Del nuvarande prövningssystemethar fungerat i huvudsak väl. De ölägenheter som yppat sig torde främst hänförasig lill de stela lillädighelsreglerna. Den friare och mångsidigare bedömningenav vatlenförelags tillällighet och det hänsynslagande till planfrågor och tillalternativa lokaliseringar som skall äga rum enligt förslagel torde i och försig kunna ske lika väl vid domstol som vid administrativ myndighet. Det kansynas vara att skjuta över målet att avskaffa domstolarna som prövningsmyndighetdärför att de tillämpar tillåtlighetsregler som anses böra reformeras. i : Nämnden vill försin del understryka sitt förtroende för vattendomstolarna och derasarbetssätt. Det mesta av den kritik som riktals mot vatterdomstolarna har singrund i alt vattenlagen saknat regler t. ex. för prövning av etlföretags lokalisering eller inpassning i en övergripande planering. Det finnsknappast skäl att anta, att vattendomstolarna inte skulle ha klarat av alt göradessa överväganden, om blott lagen varit så utformad. : Vattendomstolarna har enligtgällande lag så gott som helt saknat befogenheter atl göra planmässiga helhetsbedömningar. Detta har dock varit en funktion av begränsningar i lagstiftningen och inte av de tillståndsprövande organen. vattenlagsulredningen arbetat har del kommit fram mycket nytt mtiterial, exempelvis genom riksplanear betet, andra stora utredningar som den om valtenkraflsutbyggnad i norra och liknande. Ytterligare material kan förväntas frän den sit tande vattenplaneringskommiltén och fiskevaltensulredning (Jo 1973:07). Allt detta bör göra det lättare för en domstol alt beakta samhälls planeringssynpunkterna, bara de ges formell möjlighet därtill. Efter höran de av berörda planmyndigheler dvs. länsstyrelse och kommun liksom berörda organisationer bör domstolen enligl styrelsens mening vara väl skickad att göra de planmässiga överväganden som VL-förslaget förutsät ter. Prop.1981/82:130 93 Till bilden hör vidare, all fiskeristyrelsen1975-12-30 i skrivelse till påtalat vissa olägenhetermed del förfarande som genomfördes , då föroreningsmålen bröts ut urVL och fördes in under ML. Omläggningen visade sig leda till en försämring förfiskeintressenternas möjlighet atl få skaderegleringsfrågor lösta. Del finnsnu enligt styrelsens mening en påtaglig risk att liknande olägenheter kommeralt uppstå också i fråga om vattenföretagen. Del är nämligen så, alt skaderegleringvarit och kan förväntas bli regel i vattenföretagssammanhang. Frågan omfiskeintressenlernas rätt enligt ML torde vara föremål för överväganden inommiljöskyddsutredningen. i län: Länsstyrelsenifrågasätter om inle en sammanhållen prövning vore alt föredraga. I sådant falllorde det även vara lämpligt att bibehålla vattendomstolarna somprövningsmyndighet. Denna myndighet har redan erfarenhet och är väl inarbetad iaktuella frågor. LRF: Med de erfarenheter LRF har av nuvarandeprövningsförfarande synes det omotiverat att ändra på behandlingsordningen.Förslagel innebär icke någon förenkling eller förbättring av gällande syslemmen medför uppenbarligen ökade kostnader för samhället. De nuvarande sex vattendomstolarnahar den sakkunskap och erfarenhet som behövs för handläggning av de förhållandeviskomplicerade ärenden del här är fråga om. Genom förslaget friställs inte dennasakkunskap utan kommer dessa Qäns-ter att behövas för skadebehandlingen, somenligt förslagel även fortsättningsvis kommer atl ligga på defastighetsdomstolar som har vattendomstol. Den kritik som har eller kan ha riktats motvattendomstolarnas handläggning av ärendena har inle berott på gällandebehandlingsordning utan på den föråldrade lagstiftningen. Genom den anpassningav lagen till dagens krav och behov som skett i förslaget har möjligheter mera allsidig bedömning av ärendena skapats och eventuella olägenheter undanröjts.Med de regler som föreslås kan man bättre än beakta de sammanlagdaolägenheterna även om dessa betraktade var för sig inte skulle vara såingripande. Förslagel bygger på principen att hänsyn skall vidtillståndsbedömningen tas fill bl. a. allmänna planeringsfrågor. Del kan dåmöjligen diskuteras om domstol är lämplig instans all pröva delta. Nuvarandeförfarande innebär i princip en sammanhållen domstolsprövning hos de sex vattendomstolarnamen med skyldighet alt beträffande större företag överiämna ärendet lillregeringen för prövning av lillåtlighetsfrågan. Om denna regel bibehålls ochregeringen dessutom kan förbehålla sig prövningsrätten även i andra ärenden kanplaneringsfrågorna på ett fullt tillfredsställande sätt tillgodoses. En fördeli nu gällande system i förhållande lill förslagel är att såväl tillstånds- somersättnings- och skadeståndsfrågor behandlas hos en Någon väsentlig nackdel lorde det inte vara ommiljöskyddsärenden och valtenärenden får olika prövningsvägar. del fall föreslås modifikationer i vatlendomslolsmodellen. : Av de av ulredningen redovisadealternativen till del föreslagna prövningssyslemet är det endast ett,"Koncessionsnämndsmodellen, alternafiv 2", mot vilket icke iväsentliga avseenden kan riktas samma kritik som mot utredningensprövningssyslcm. Även detta alternafiv är dock förenat med vissa nackdelar. Sålundaskulle regionala koncessionsnämnder få en alltför begränsad erfarenhet avsällan förekommande 1981/82:130 94 förelag,t. ex. petrokemiska anläggningar. Häremot kan möjligen invändas atl nämndenicke behöver förfoga över egen expertis, eftersom dess uppgift är attåstadkomma en avvägning mellan de ståndpunkter parterna företräder. Av parternaförfogar i varje fall sökanden och över sådan sakkunskap attde kan tillföra ärendet erforderlig teknisk information. Då emellertid koncessionsnämndeni första hand skall fungera, icke som judiciell utan som administrativmyndighet, får det anses önskvärt all nämnden inom sig har tillgång tillkvalificerad teknisk sakkunskap. - sysslar så gott somuteslutande med frågor som rör förelags lillåtlighel. Därigenom kan ledamöternaförvärva slörre erfarenhet av sådana frågor än om de dessutom skulle syssla medfrågor om ersättningar lill sakägare. Erfarenhet av frågor om ersättning ochskadeförebyggande åtgärder får dock anses vara av värde för nämndens ledamötervid tillståndsprövningen. Hovrätten förutsätter därför att dessa även framdeleskommer att - frän tidigare verksamhet - äga god kännedom om sådana frågor. -Enligt såväl miljöskyddslagstiflningen som VL-förslaget föreligger möjlighetlill en förhållandevis fri bedömning av ett företags lokalisering. Bedömningenkan ej alltid gälla endast förhållandena inom en regional koncessionsnämndsadministrationsområde, varför uppenbara skäl talar för all lägga avgörandet ien central nämnd med riksomfattande erfarenhet. Eftersom vägande invändningar alltså kan riktasäven mot "Konces sionsnämndsmodellen, alternativ 2" ifrågasätter hovrätten om det ej vore bättre att bibehålla det nuvarande prövningssystemet, ehum i reformerat skick. Därvid måste en utgångspunkt vara att regeringen liksom f. n. skall kunna pröva de företag som är a\' större betydelse för samhällsplanering en. --- Vidare bör äga möjlighet all förordna om underställningpå eget initiativ. Hänsyn lill planfrågor torde icke utgöra hinder förtillståndsprövning av domstolar, då de företag som ej prövas av regeringensällan är av större vikt från plansynpunkt. I detta sammanhang erinras omfastighetsdomstolarnas redan nu föreliggande kompetens att verkställaplanbedömning i fastighelsbildningsmål. För den händelse det ändock ansesönskvär-t att vattendomstol tillförs ökad erfarenhet av frågor rörandesamhällsplanering, kan så ske genom ändrade regler för domstolarnassammansättning. Vattendomstol skulle sålunda, då fråga om företags tillåtlighetskall bedömas, kunna kompletteras med en ledamot med erfarenhet av exempelvisfrågor som faller inom verksamhelsområdet för länsstyrelses planeringsavdelning. En nackdel med rådande prövningssyslcm är altsökande som önskar tillstånd enligl såväl VL som ML måste vända sig till två tillslåndsmyn- digheter. Denna olägenhet skulle bortfalla om koncessionsnämnden och var inom sitt område tillerkändes en begränsad befogen- hel alt vid sin prövning meddela tillstånd även enligt båda lagarna. Detta skulle gälla mindre förelag inom den andra myndighetens kompetensom råde, om de ingår i huvudföretagel. Härvid borde nämnden, såvitt rör vatlenföretag, endast meddela fillstånd och väsentliga villkor samt i övrigt överlåta prövningen på . Hovrätten anser att den skisserade ordningenskulle, i förhållande till såväl ulredningens förslag som"Koncessionsnämndsmodellen, alternativ 2", innebära ett enhetligareprövningssystem, en snabbare handläggning och väsentligt mindre kostnader försåväl statsverket som den tillstånds-sökande. Prop, 1981/82:130 95 : Bland de alternativaprövningssystem som utredningen skisserat synes koncessionsnämndsmodellen,alternafiv 2, vara den som bäst uppfyller kraven på sammanhållen prövning avfillstånds- och ersättningsfrågor som en samordning av miljö- ochvattenärenden kan ske. Även detta förslag är dock förenat med vissa nackdelar.De slörre tillståndsärendena enligt ML är således av sådan karaktär att de börhandläggas av en myndighet som har hela landet som verksamhetsområde. Regionalakoncessionsnämnder skulle inte få den önskvärda överblicken och de skulle ocksåfå en begränsad erfarenhet av sällan förekommande företag. kan inte tillstyrka vare sigutredningens huvudförslag eller någol av de alternativa förslagen. Detnuvarande prövningssystemet, som lagändringar såvitt bekantfungerat väl, bör i huvudsak kunna ligga lill grund för ell reformerat prövningssystem.Den önskvärda samordningen av miljö- och valtenärenden lorde kunna åstadkommasgenom atl koncessionsnämnden och vattendomstolarna var inom sitt områdetillerkännes en begränsad befogenhet alt vid sin prövning meddela tillståndbåde enligt VL och ML. Önskemålet om att prövningsmyndigheten skall kunnatillgripa fria och smidiga handläggningsformer torde enklast kunna tillgodosespå det sättet alt vattendomstolarna ges ökat utrymme för prövning iadministrafiv ordning närmast genom att andra förfaranderegler änrättegångsbalkens görs tillämpliga. Några principiella hinder mot alt ersättningsfrågorpå detta sätt kommer all prövas i administrativ ordning torde, som utredningenframhållit, inte föreligga. : Prövningsorganen bör varauppbyggda och sammansatta så all de antingen genom den egna personalensutbildning och erfarenhet eller genom anlitad expertis skall vara lämpade attbedöma vattenföretagens verkningar på olika intressen inklusive planfrågor. Innan försök görs alt bedöma vilket eller vilkaprövningsorgan som bäst kan uppfylla dessa krav, bör någol beröras skillnadenmellan administrativ och judiciell myndighet. Ulredningen har väl påpekat altdet i svensk rätt ej finns någon bestämd skiljelinje mellan förvallande ochdömande verksamhet och har beträffande en av de alternativaprövningsmodellerna icke ansett hinder föreligga för administrafiv myndighetatt döma i ersättnings frågor. I övrigt synes emellertid ulredningen liksomdirektiven utgå från en bestämd åtskillnad mellan de två slagen av myndigheter.Redan de nuvarande vattendomstolarna fullgör dock i sin tillståndsgivandeverksamhet en administrativ funktion, och enligt tingsrättens mening bör manicke vid förevarande bedömning fäsla avgörande vikt vid nämnda skiljelinje utanutgå från att de regler som skall gälla för organets verksamhet i stället börvara avgörande. Av de fem alternativa prövningssystemen synesendast vatlendomslolsmodellen och koncessionsnämndsmodellen, alternativ 2, ihuvudsak svara mot kraven på en sammanhållen prövning och rättssäkerhet.Skillnaden mellan dessa modeller synes från saklig synpunkt liten och närmastavse benämning och antalet överinstanser samt att koncessionsmodellen möjliggören gemensam prövningsordning för såväl vatten- som miljöskyddsärenden. Atl ensådan samordning bör eftersträvas synes för övrigt tveksamt med hänsyn bl. a.lill skillnaden mellan de två slagen av ärenden. Vad gällerexpropriationsmodellen, alternafiv 1, må anmärkas, att den koncessionsprövningsom enbart grundar sig på planöverväganden icke ger den sammanvägda bedömningenav etl vattenföretags verkningar som måste vara en fömtsättning för den nyavattenlagens tillådighetsprövning. Prop, 1981/82:130 96 Emellertid uppfyller ej hellei- vattendomstolsmodellenoch nämnda koncessionsnämndsmodell enligt tingsrätten helt kravet på ensammanhållen prövning. Enligt den nuvarande ordningen hänskjuts frågan omtillåtligheten av slörre företag till regeringens prövning, och enliglkoncessionsnämndsmodellen förutsattes underställning i motsvarande fall. Medden hänsyn lill allmänna planeringssynpunkter som är ofrånkomlig kanregeringens avgörande inflytande på större vatlenföretag icke ifrågasättas. Föratt i möjlig män minska den med underställningen förenade tidsutdräk-ten kanemellertid i motsats tili nuvarande ordning - all remissbehandling ske vidvattendomstolen/koncessionsnämnden, som sålunda skall ha att pä grundval avplaneringsmyndigheternas yttranden också laga ställning till förekommandeplaneringsfrågor. Pågrund av vad nu anförts avstyrker tingsrätten det i VL-förslaget upptagnaprövningssyslemet samt föreslår för sin del enhetliga, regionala prövningsorganmed verksamhetsområden, som sammanfaller med de nuvarande vattendomstolarnas.Prövningsorganen bör vara självständiga enheter och givas en sammansättning,som garanterar sakkunskap och opä-verkan av politiskt inflytande. Allaansökningar angående vatlenförelag skall ingivas till prövningsörganén somskall besluta i såväl tillstånds- som ersättningsfrågor. Beträffande slörre ochviktigare vattenföretag skall organet efter allsidig remissbehandling med egetyttrande underställa företagets tillåtlighet regeringens prövning. I sinbefattning med tillståndsfrågor bör myndigheten ha en klart administrativprägel men utan skyldighet att taga direktiv från regeringen. Förfarandet börspecialregleias av rättssäkerhetsskäl, men beträffande ersättningsfrågor börrättegångsbalkens regler vara grundläggande. Den av ulredningen beträffande koncessionsnämndsmodellen,alternativ 2, ifrågasatta uppdelningen av fullföljden synes olämplig, efterspmregeringen härigenom i praktiken skulle komma att Qänstgöra somtillståndsmyndighet i flertalet ärenden där tillståndsfrågan är kontroversiell. Tingsrättenär spm framgår väl medveten om, att det sålunda föreslagna prövningssystemet isak i mycket överensstämmer med det nuvarande. Genom den föreslagna ordningenskulle emellertid klarare framhävas tillståndsprövningens administrativanatur, och förfarandet i tillståndsdelen skulle kunna förenklas omrättegångsbalkens regler icke vore tillämpliga härpå. Med hänsyn fill att manpå senare lid inom vissa kretsar ej förmått skilja mellan vattendomstolarna ochen otidsenlig vattenlag skulle också en ordning av antytf slag vara atlföredraga framför elt bibehållande av vattendpmstolarna. I motsats till det av ulredningen föreslagnaprövningssystemet skulle det sålunda skisserade knappast medföra någol ökatpersonalbehov. De jurister och tekniker som Qänstgör vid vattendomstolarnaskulle ulan vidare kunna överföras till de nya organen och så synes åtminstonei viss omfattning vara möjligt också beträffande kansli- och skrivpersonalen. Sverigesadvokatsamfund: Redan i sitt enkätsvar till ulredningen har samfundetkraftigt understrukit sin uppfattning atl övervägande skäl talar för att man ihuvudsak skall bibehålla nuvarande prövningssystem med vattendomstol somtillståndsmyndighel. På de i enkätsvaret angivna grunderna vidhåller samfundetallQämt i princip denna uppfattning. Med utgångspunkt härifån men även medbeaktande av erfarenheterna av de införda bestämmelserna om regeringensprövning av vissa vallenföretags tillåtlighet och de alltstarkare kraven ur bevarandesynpunkt vill samfundet nu anföra följande.Skillnad görs därvid mellan prövning av tillåtligheten och av tillstånd iövrigt. Prop, 1981/82:130 97