prop · G503165 · 1981-12-31 00:00:00 — Motiven ny konkurrensbegränsningslag bör innehålla principiella ställningstagandentill dessa frågor. Av betänkandet (s. 203)framgår att utredningen anser att svenska standards, tekniskasäkerhetsföreskrifter och överenskommelser om garantier m.m. kan fåkonkurrensbegränsande effekter som inle är önskvärda från aUmän synpunkt. VerketviU emellertid betona de fördelar från konsumentsynpunkt som exempelvisstandardisering, krav på typgodkännande och krav på säkerhetsegenskaper kanmedföra. Genom sådana åtgärder är det möjligt att driva fram en utveckling motbättre produktsäkerhet. Säkrare produkter är självfallet ett allmäntkonsumentintresse. Genom att risken för olycksfall minskas gör samhället ocksåkostnadsbesparingar. Standardisering kan öka utbytbarheten avproduktkomponenter samt medföra längre serier och följaktligen lägre kostnaderför konsumenterna. Standardisering av produkter kan också främjapriskonkurrensen genom att öka överskådligheten av marknaden för konsumenterna.Konsumentverket menar att sådana konsumentpolitiska överväganden ofta måsteväga tyngre än eventuella nackdelar från mera snäv konkurrenssynpunkt. Vadgäller garantier och andra avtalsvillkor är del riktigt all utvecklingen eftertillkomsten av avlalsviUkorslagen gått i riktning mot allt större enhetlighet.Detta hänger till stor del samman med att avlalsviUkorslagen bygger på tankenatt saneringen av avtalsvillkor för att ge största möjliga effekt skall skegenom brett upplagda överläggningar där motpart ofta är enbranschorganisation. Allmänt sett har utvecklingen varit positiv både förkonsumenter och seriöst arbetande näringsidkare. Men del måste starkt betonasatt de villkor - standardiserade eller inle -som dessa överläggningar lederfram till bara utgör minimum för vad som är godtagbart från konsumentsynpunkt.Ingel hindrar således att ett företag använder mot konsumenten generösarevillkor. 1981/82:165 336 landenkan verket inte se alt de resultat villkorsgranskningen leder fram till medförnågra nackdelar från konkurrenssynpunkt. Tvärtom skärper av-talsvUlkorslagenkonkurrensen. Enligt konsumentverketsuppfattning har utredningen inte tillfredsställande utrett de olika konfliktersom kan uppslå vid ställningstagande till om ingripande från konkurrenssynpunktmedför negativa verkningar för andra samhällsintressen exempelvis konsument-och sysselsätlningspolitiska. Ett sådant konfliktområde är också utvecklingenav varudislributionen som en följd av bl. a. förbudet mot brattopriser. Även statens pris- ochkartellnämnd (SPK) diskuterar i likhet med utredningen konkurrensens för- ochnackdelar och koncentrationen i marknadsekonomin i relation tUl de målsamhället har för sin ekonomiska politik. SPK delar konkurrensulredningensuppfattning att en särskild lagstiftning alltjämt krävs mot olämpliga följder avkonkurrensbegränsningar inom näringslivet. Mot bakgranden av de erfarenhetersom gjorts under det kvartssekel, som KBL har varit i kraft, är del naluriigtatt lagstiftningen nu blir föremål för en översyn. Vidare anför SPK alt fråganhuravida viss konkurrensbegränsning är olämplig från aUmän synpunkt eller ejmåste bedömas inle bara med utgångspunkt i önskemålet att främja en effektiv,fungerande konkurrens eftersom den egentliga konkurrenspolitiken endast är ettbland flera medel för att uppnå de samhällsekonomiska målen. Också denekonomiska politiken i övrigt måste beaktas och vägas in vid en samladbedömning. Härtill kommer att det nu - mer än står klart attsamverkan mellan inhemska förelag i vissa situationer kan vara nödvändig föratt möta konkurrens frän utlandet och därför inte i alla lägen bör motarbetasav lagstiftningen och de konkurrensvårdande myndigheterna. Måletför SPK:s konkurrensövervakande verksamhet är all skapa förulsätlningar för eneffektivare konkurrens och därmed ökad prispress genom all spåra upp, analyseraoch ge offentlighet åt konkurrensbegränsande samarbete i näringsUvet. Genom eneffektiv och väl fungerande konkurrens mellan företagen läggs granden för attkonsumenten skall erhålla bästa möjliga utbud tiU lägsta möjliga priser.Förutsättningarna för en fungerande konkurrens varierar dock dels mellan olikabranscher, dels i tiden inom en och samma bransch. Genom slruktureUaförändringar i samband med företagsförvärv, ingångna specialiseringsavlal ellergenom förändringar i olika samverkansformer kan betingelserna för konsumenternaatt genom konkurrens erhålla lägsta möjhga priser skifta. SPKpekar vidare på att koncentrationen i näringslivet under en följd av år harökal, dels genom förvärv av konkurrerande förelag, dels genom nedläggningar.Kravet på ökad effektivitet i en alltmer öppen och inlerna-tionaliserad ekonomihar drivit fram största möjliga tillvaratagande av existerandestordriftsfördelar. En effektiv konkurrens kan i branscher med stordrtftsfördelareliminera sig själv. Om i sådana branscher konkurrensen 1981/82:165 337 räknad i form av antalet i branschen verksamma företag - upprätthålls med olikaåtgärder föreligger risk för att möjliga effektivitetsvinster inte kommerkonsumenterna till godo. Även om företagsstorlekenhar ökat , finns det fortfarande på många områden inäringslivet outnyttjade stordriftsfördelar framhåller SPK. Den tekniskautvecklingen leder också till att nya stordriftsfördelar uppstår. Det är viktigtmenar att samhällets konkurrenspolitik utformas och tillämpas på sådantsätt att de stordriftsfördelar och därav föranledd prispress, som står attvinna genom företagskoncenlration, inte äventyras. Det är också enföratsättning för svenska företags internationella konkurrenskraft attstordriftsfördelar i produktion och marknadsföring tas till vara. Konkurrensen på fåtals-och enföretagsdominerande marknader skiljer sig, enligt SPK:s mening, frånkonkurrensen på andra marknader, bl. a. genom stelhet i prissättningen.Dessutom föreligger på starkt koncentrerade marknader risk för ineffektivitetgenom att erforderliga rationaliseringar inte vidtas. På marknader somdomineras av ett eller ett fåtal förelag har förelaget eller företagenmöjlighet att ta ut s. k. monopolvinster, dvs. den extra vinst företag iskyddad position kan göra genom att utnyttja inflytande över såväl utbud somprisnivå. Intresset för nyskapande verksamhet kan avta liksom en ineffektivmarknadssituation kan uppslå genom att företag, som annars skulle ha slagits utkan skyddas av en för hög prisnivå. SPK påpekar vidare att riskerna för frånkonsumenternas synpunkt negativa verkningar på marknader med fåtalskonkurrenskan inte effektivt motverkas genom enbart konkurrensfrämjande politik. Därtillbehövs för att säkerställa stordriftsfördelar men hindra de negativaverkningar som kan följa med stark koncentration en övervakning av företagenskostnads-, effektivitets- och lönsamhetsförhåUanden samt av deras agerande påmarknaden. Prisövervakningen har till uppgift att bl. a. analysera och genomöverläggningar motverka negativa följder av en ökad koncentration inäringslivet. Därigenom kan samhället trygga att stordriftenseffektivitetsvinster kommer konsumenterna till godo genom lägre priser. () instämmer i utredningens uttalande alt i arbetsmarknads- ochregionalpolitiken inte enbart skall beaktas effekterna av insatta åtgärderfrån sysselsättnings- eller regionalpolitiska utgångspunkter utan att hänsynäven skall tas tiU effekterna för konkurrensen meUan företag. AMS understrykerdock att så redan sker i betydande utsträckning. Så regleras t. ex. huvuddelenav de tidigardagda offentliga industribeställningama avupphandlingskungörelsen. De s. k, rådramsbe-stäUningama tUl företag som varslatom driftsinskränkningar eller nedläggning, vilka inte regleras av kungörelsen,har ringa omfattning. För produktionen i den skyddade verksamheten skerprissättningen med utgångspunkt från kostnadskalkyler som skulle gälla omtillverkningen utfördes av 22 1980/81. Prop.1981/82:165 338 De regionalpolitiska stödinsatserna föregås äv enprövning av läget i resp. bransch. Denna prövning lar dock i första hand siktepå att undvika överetablering inom branschen i fråga. Del regionalpolitiskastödets syfte är att ge fördelar åt de berörda företagen och kan således integärna göras konkurrenspolitiskt neutraU. AMS delar dock uppfattningen attkonkurrensfrågan bör uppmärksammas vid handläggningen av stödärenden. Länsstyrelseni är inte enig om de allmänna synpunkterna. MajorUeten anföratt lagstiftning mot konkurrensbegränsning utgör ett näringspolitisktinstramenl av vital betydelse i en marknadsekonomi där inriktningen avproduktionen och produktionsnivån är en funktion av utbud och efterfrågan ochdär företag konkurrerar inbördes. Näringslivet förändras fortlöpande i ettekonomiskt system som bygger på konkurrens. En av marknadskrafleraa styrd slrakturomvandhngvilken ej står i överensstämmelse med samhällets målsättningar kan härigenomuppkomma. I liksom i andra industriländer har under de senasteårtiondena skett stora förändringar i näringslivet. Koncentrationsutvecklingoch internationalisering är exempel härpå. Samhället har påtagit sigett ökat ansvar för att trygga den sociala välfärden. Förutsättningarna för denrådande konkurrenslagstiftningen har härigenom ändrats. Minoritetenskjuter i förgranden de problem för sysselsättningen som strakturomvandhngenhar orsakat, omkring vilken enligt minoriteten tidigare en bred uppslutningfanns, som "ett mindre antal allt störrestorföretag byggt upp en maktkoncentration i näringslivet av tidigare oanademått". Detta har medfört att långtgående beslut av betydelse för helanationen, för enskilda kommuner, för de anställda och för konsumenterna fattasav ett minskande antal "nyckelpersoner". Utifråndessa skUda överväganden är dock majoriteten och minoriteten ense medutredningen om att nu rådande lagstiftning mot konkurrensbegränsningar inomnäringslivet är otUlräcklig på vissa områden. Det förslag till nykonkurrensbegränsningslag som har framlagts av utredningen medför enligtlänsstyrelsen att samhällets inflytande över ifrågavarande områden ökarbetydligt. I den del förslaget avser regler om ingripanden i företagsbefinfiiga ägarstraklur samt regler om företagsförvärv innebär det dessutom atthelt nya möjligheter tUlskapas för samhällskontroll. anslutersig enhälligt i aUt väsentligt tiU utredningens förslag såvitt detta avser enskärpning av de regler som har utgjort ett medel mot vissakonkurrensbegränsningar. Vad gäller de regler som kan medföra ingrepp iägarstrakturen i näringslivet tillstyrkes dessa av . MajoritetentiUägger dock att det föratsätts att tillbörlig hänsyn las tUl de synpunktersom i remissvaren framförs från näringslivets olika organisationer "enärdet är av vitalt intresse att sådan lagstiftning som är i fråga bygger påett förtroende mellan näringsidkare och konkurrensvårdande myndigheter". 1981/82:165 339 Länsstyrelseni (majoriteten) anser att utredningens betänkande inte kan liggatill grand för lagstiftning utan föreslår att departementet snarastföranstallar om en komplettering. Majoriteten, som sålunda inte ansett sig haanledning att gå in i någon närmare bedömning av utredningens olika förslag,anför: är ett litet landsom internationeUt sett också erbjuder en liten marknad. Då landet är öppet förkonkurrens utifrån och från företag av betydande storleksordning måstesamverkan få äga ram inom det svenska näringshvel så att konkurrenskraftuppnås. har synbarligen inte i tillräcklig omfattningbeaktat dessa grandläggande förhållanden. Utifrån dessa utgångspunkter behöverkonkurrensulredningen kompletteras. Detta i syfte att skapa föratsättningar förett internationellt konkurrenskraftigt näringsliv. Utredningen berör inte kooperationeneller branschföreningarnas framtida arbetssätt i samband med införandet av enny konkurrensbegränsningslag. Detta är en allvarlig brist i utredningen,varigenom en betydelsefull och för framtiden aUt viktigare del av näringslivetej behandlats. Detta understryker ytterligare kravet på att komplettering avutredningsmaterialet måste till före det kan ha möjlighet taställning tUl framtida konkurrensbegränsningslagstiftning. I denna del börytterligare beaktas att statsmaktema genom tillsättandet i febraari 1977 av enutredning om kooperationens roll i samhället markerat sitt ökade intresse fördetta alternativ till de privata och samhäUsägda företagen. Länsstyrelsenfinner att de båda utredningarna på något sätt bör koordineras. Härtill kommeratt det är oklart hur branschföreningama skall kunna verka inom ramen för dennya lagen. Då man kan utgå från att samarbetet bland annat inombranschföreningama blir av allt större värde är denna oklarhetbesvärande. En minoritet inomlänsstyrelsen är skiljaktig och går in på en bedömning av utredningens förslag.Minoriteten anknyter inledningsvis till utredningens förslag att den nuvarandelagstiftningen bör skärpas för att främja ett marknadssystem som så långt sommöjligt tjänar allmänna intressen. I ett decentraliserat näringsliv föratsättesen fungerande konkurrens, säger minoriteten, varför det synes naturligt attsamhäUet har effektiva medel att förhindra sådana följder avkonkurrensbegränsningar inom näringslivet som är olämpliga från allmänsynpunkt. Länsstyrelseni däremot tiUstyrker utredningens förslag tUl ny.konkurrensbegränsningslag och uttalar att man "ser positivt på denskärpning och effektivisering som lagförslaget innebär." delar utredningens uppfattning att särskUdlagstiftning alltjämt krävs mot lämpliga följder av konkurrensbegränsningarinom näringslivet. () m.fi. betonar att näringsfrihet och fri konkurrens är av grandläggandebetydelse för näringslivets effektivitet och Prop.1981/82:165 340 uvecklingsförmåga.Genom politiska beslut och åtgärder kan konkurrensen både stimuleras ochhämmas. har belyst att olika närings- ochkonsumenlpoUtiska åtgärder har konkurrenseffekter. Organisationerna vill försin del framhålla handelspolitiken som det viktigaste området genom vilkenstatsmaktema kan främja samhäUsnyttig konkurrens i ett land av Sverigesstorlek. har också traditionellt fört en frihandelspolitik som medförtatt svenskt näringshv kan sägas ingå i en marknad som går vidautöver landets gränser. Genomatt ligger så öppet för internationeU konkurrens måstekonkurrenseffekterna av olika politiska åtgärder bedömas med utgångspunkt fråninternationella marknadsförhållanden. Detta gäller så vilt skilda områden somutformningen av skattesystemet, statliga stödåtgärder till företag ochkonsumentpolitiken. Också näringslivets egna åtgärder inom måstebedömas i ett intemationellt perspektiv inte minst i fråga om koncentrationen inäringslivet och samverkan mellan företag. Härvid måste framhållas att justarkare de konkurrensfrämjande inslagen i näringspolitiken är desto viktigareär det alt konkurrenssnedvridande åtgärder undviks och undanröjs. Enkonsekvent frihandelspolitik föratsätter sålunda alt genomantidumpingåtgärder ingriper då importvaror försäljs på den svenska marknadentill subventionerade priser eller priser som inte bygger på företagsekonomisktgrandade kalkyler. Särskilt från industrins sida är det naturligt att när nu enskärpning av konkurrensbegränsningslagen (KBL) aktualiseras kräva attstatsmaktema i högre grad än genom handelspolitiska åtgärder motverkarimport som bygger på snedvridna konkurrensföratsättningar. Pådet inhemska planet föranleder en skärpt konkurrensbegränsningslag också kravpå att den offentliga upphandlingen sker på ett konkurrens-neutralt sätt. Ejheller kan stödpolitiken få leda till att företag som ej åtnjuter stöd missgynnas. Organisationernasmening är att KBL:s konkurrensfrämjande betydelse är mycket begränsad jämförtmed vår handelspolitik. KBL innebär en administrativ reglering av företagensbeteende på marknaden. Del innebär alt företagens anpassning till tiUämpningenav KBL är av ett helt annat slag än den löpande anpassningen tUlkonkurrenternas uppträdande. Effektiviteten i det marknad sanpassadeuppträdandel mäts genom företagets förmåga att hävda sig i konkurrensen. Deekonomiska effektema av en anpassning till konkurrensrättsliga regler är intemätbara på samma sätt. Den hypotesen måste dock stäUas upp att ju längreavståndet är mellan styraingen av företagets uppträdande och marknaden destosannolikare är det att maximal effektivitet inte uppnås. Därför finns imarknadslagstiftningen risker för effektivitetsförluster som är större jurigorösare lagstiftningen är och ju större förhandlande och beslutandebefogenheter som lagts i myndighetemas händer. Denkonkurrenspolitiska regleringen av företagens handlande på mark- Prop.1981/82:165 341 nådenmåste bygga inte bara på teoretiska principer utan även på den föreliggandeverkligheten. Långtgående lagstiftningsåtgärder som i huvudsak bygger påkonkurrensteoretiska överväganden kan ha sin plats på en sluten marknad som isin helhet kan omfattas av lagstiftningen. För svensk del måstekonkurrensbegränsningen utgå från att som marknad i storlek kanjämföras med delar av de stora världsstäderna, att även de största svenskaföretagen är små i jämförelse med sina utländska konkurrenter och att vårekonomi är öppen mot intemationell konkurrens. Därför måste man acceptera enlångtgående koncentration och samverkan inom svenskt näringsliv. Genomfrihandelspohtiken säkras ändock konkurrensen på den svenska marknaden. Motden bakgranden har det varit av utomordentligt värde att den nu gällandekonkurrensbegränsningslagstiftningen utgjort en "svensk modeU" varsunika huvudprincip varit samver-; kan inom ett förhandlingssystem mellan dekonkurrensvårdande myndig-hetema och företagen. () konstaterar inledningsvis att det svenska samhälletsutveckling och förverkligandet av de uppställda samhällsmålen kräver politiskabeslut och åtgärder med i åtskUliga fall konkur-renspåverkande effekter. LRFfinner den breddning av synsättet på konkurrenspolitiken som utredningen hargivit uttryck för riktig. Likaså är det enligt LRF:s mening generellt settmotiverat att konkurrensaspekterna ges grandläggande och mera allmän betydelsei en marknadsekonomi av svensk typ. Denna grandinställning måste dock medhänsyn bl. a. till kravet på totalt bästa samhällsresultat nyanseras medavseende på speciella områden och förhållanden. EnligtLRF:s mening är det nödvändigt att en svensk konkurrensbegränsningslag ses iett intemationellt perspektiv. utgör en internationelll sett litenmarknad som dessutom är öppen för konkurrens genom frihandelspolitikoch de svenska företagens mindre storlek jämfört med utländska konkurrenter.Angivna förhåUanden nödvändiggör enlig LRF:s mening ett accepterande av enlångtgående koncentration och möjligheter tiU samverkan inom näringslivet föratt erforderlig konkurrenskraft och effektivitet skall uppnås. Beträffandeavvägningen koncentration och samverkan - konkurrens konstaterar LRF attutvecklingen under den pågående lågkonjunkturen krävt statliga engagemang inäringslivet av typ och omfattning som tidigare knappast ansetts möjliga.Genomförda och planerade koncentrations- och samverkansåtgärder inom bl. a.varvs-, stål-, textil- och skogsindustrin understryker sårbarheten i vårekonomi och medför att utredningens förslag till bl. a. koncentrationskonlroUi dag framstår som i stor utsträckning inaktuella och obehövliga. Kravetpå nyanserad syn på konkurrensideologins tillämpning gör sig med styrkagällande. Utredningen framhåller under avsnittet "Medlen för denekonomiska politiken" att jordbrakspolitiken inte tiUhör de områden 1981/82:165 342 somhaft störst betydelse för utredningens överväganden och förslag (s. 62). Dettahar naturligen medfört att utredningen inte närmare analyserat de konsekvenserett genomförande av en skärpt, mera förbudsbetonad lagstiftning medför för demed jordbrakspolitiken sammanhängande områdena och där verksamma företag. LRFviU som företrädare för de lant-brakskooperativa företagen som verkar inomdenna sektor av näringslivet i folkhushållningens tjänst med kraft och skärpaunderstryka vikten av att en ny konkurrensbegränsningslag utformas så att despeciella förhåUandena på nämnda områden beaktas. Detsamma gäUer fördelama avkooperativ samverkan som altemativ tiU konkurrens. LRF ställer frågan om enskärpt konkurrensbegränsningslag behövs och ger följande svar: Enligt LRF:suppfattning har KBL fyUt sin funktion såväl från samhäUets som näringslivetsoch konsumenternas synpunkter. Näringslivet kan med fog hävdas ha som helhetmotsvarat lagstiftarens förtroende. Det fåtal ärenden som sedan 1960-taletsmitt underställts MD talar sitt tydliga språk. Självsaneringen inomnäringslivet har tUlsammans med NO: s förhandlande verksamhet givit resultat.Det förhåUandel att antalet ärenden hos NO ökal motiverar inteslutsatser i motsatt riktning. Det övervägande antalet ärenden torde haförhåUandevis ringa betydelse. Det förtjänar här alt understrykas att NO:smöjligheter tiU ingripanden i högre grad får anses vara mer en resursfråga änen fråga om OtUlräcklig lagstiftning. Det totala resultatet av NO:s verksamhetär naturligtvis även i viss mån en prioriteringsfråga. AttKBL misslyckats kan enligt LRF:s mening inte med fog göras gällande. En skärptlagstiftning måste då motiveras med alt det nuvarande systemet behöver ändrasför att möta nu och i den närmare framtiden uppkommande behov. LRF är inteövertygat om att aUa de förslag till lagskärpning som föreslås är erforderliga.Snarare synes det LRF som om utredningen utifrån en konkurrensteoretisk modellkommit fram till att KBL-systemet är omodernt och all en mera utprägladförbudslagstiflning är motiverad. LRF framhåller att lagstiftningen mednödvändighet måste bygga på en realistisk bedömning av verkliga behov. Enalltför sträng lagstiftning innebär risker för kollision med marknadskraven ochdärmed att den motverkar sitt syfte. LRFtar också upp principiella frågor rörande konkurrenspolitiken och dekooperativa företagen. De senaste årens ekonomiska utveckling och samhälletsåtgärder för att främja nödvändig slrakturomvandhng i riktning mot ökadkoncentration och gemensam planering i flera betydande branscher aktualiserarenligt LRF frågan om medlen att nå de uppsatta samhällsmålen. Utredningendiskuterar konkurrenspolitiken och för- och nackdelar med konkurrens respektivekoncentration i näringslivet. Men, anför LRF, utredningen har, mot bakgrand avsin generella infallsvinkel till problemen, inte beaktat de kooperativasektorerna av näringslivet. Statsmakterna har däremot genom tillsättandet ifebraari 1977 av en utred- Prop.1981/82:165 343 ningom kooperationens roll i samhället (kooperationsutredningen) markerat sittökade intresse för detta altemativ till de privata och samhällsägda företagen. Föreningsföretagensamlar in, förädlar och saluför medlemmarnas/ägarnas råvaror ochtiUhandahåller förnödenheter, service och krediter. Samverkan tjänar medlemmamasekonomiska intressen men har också till fuUföljande av jordbrakspolitiken tiUsyfte att bereda konsumenterna och samhällel en trygg livsmedelsförsörjningtill skäliga priser. Den uppnådda stabiliteten har inneburit trygghet för deanstäUda och utgjort en säker bas för samhäUsplaneringen, anser LRF. Denmoderna lantbrakskooperationen har historiskt växt fram som en följd avlantbrakamas ekonomiskt svåra situation . Enligt deuppgjorda planema skulle föreningamas uppgift vara att med anslutning frånsamtliga lantbrakare och utan eget vinstsyfte genom samordnande åtgärder iförhållande till såväl lantbrakama inbördes som till köpama åstadkomma ochupprätthålla vad som av de bildade riksorga-nisationema ansågs som skäliga priserpå jordbrakets produkter. Statsmakterna stödde lantbrakamasorganisationssträvanden och godtog åtgärderna tiU stöd härför. Denna samverkanhar härefter successivt byggts ut. LRFanser det vara av ulomordentiig vikt alt den kooperativa företagsformen i allaled även ges reella möjligheter att verka inom och delta iutvecklingen av det svenska samhället i enlighet med sina grandsatser ochföratsättningar. Detta gäller såvitt avser lantbrakskooperationen från deenskilda lantbrakamas samverkan i primärföreningama tUl föreningamas samverkani och genom riksorganisationer.