prop · G503158 · 1981-12-31 00:00:00 — Dådenna lag är av kyrkolags natur, måste beslut om ändringar fattas av såvälregering och riksdag som allmänt kyrkomöte. Regeringen, som har kallat tillkyrkomöte , avser därför att hemställa om detta kyrkomötesbeslut i frågan. Detföreslagna systemet har byggts upp på sådant sätt att det utan svårigheter kan datorbehandlas.Utredningen har därvid föreslagit att systemet bör kopplas till skattesystemetså att bidrag och avgifter avräknas mot uppburen skatt. Vid remissbehandlingenhar bl. a. pekat på att skattesystemet inte är helt ADB-anpassat.Sålunda bygger skatteuppbörden till stor del på rutiner. Med hänsyn härfillfinner jag det önskvärt att kyrkofonden utnyttjar ett särskilt ADB-system för avräkningenmellan fonden och de kyrkliga kommunerna. Som ett led i kyrkofondsutredningens hitfillsvarandearbete har grunden för ett sådant system redan skapats genom statistiskacentralbyråns datatekniska bearbetningar. har i sittremissvar förklarat sig vara berett att delta i arbetet med systemets slutligatekniska utformning. Därvid måste särskilt möjligheterna till besparingar tastill vara. Enligt minmening bör beräkning av allmänt utjämningsbidrag och allmän kyrkoavgift baseraspå utfallet av närmast föregående taxering, dvs. då systemet första gången tasi bruk på utfallet av taxering. 1981/82:158 35 särskilda kyrkoavgiften och det särskildautjämningsbidragets båda delkomr ponenter, lönebidraget och tillskotten, är postersom är i princip låsta beloppsmässigt fram till dess systemetrevideras. Sedan stiftsnämnderna resp. kammarkollegiet fastställt dessa belopp,bör dessa kodas in i systemet utan att som regel behöva ändras förrän systemetrevideras. Hur de olika beloppen bör fastställas har jag behandlat i detföregående. Datalistor över resultatet av avräkningen, dvs. nettobeloppenkyrkliga kommuner tillgodo resp. kyrkofonden tillgodo, bör genom kyrkofondensförsorg tillställas länsstyrelserna för att vid varje preliminärskatteutbetalning med en tolftedel avräknas mot kyrkoskatten. I systemets uppbyggnad ligger att alla betalningar skervia kyrkofonden. Det nuvarande statliga skatteutjämningsbidraget kommer därmedatt upphöra. I stället förordar jag att ett statsbidrag betalas in fillkyrkofonden med 88 milj. kr. Tiden för avlämnande av propositionermed begäran om anslag har numera gått ut. Det torde emellerfid från riksdagensynpunkt vara enklast att behandla anslagsfrågan redan i samband med lag-ochprincipfrågorna och inte först efter en särskild proposition fill nästariksmöte. Då jag föreslår att regeringen nu även begär anslag till förevarandeändamål, har jag också beaktat att (FiU 1980/81:13) har strukit underdet angelägna i att frågan om en översyn av det ekonomiska utjämningssystemetför ses över möjligt. I samråd med chefen för budgetdepartementet föreslår jagatt medel för anvisas med hälften av 88 milj. kr. underett särskilt, obetecknat anslag under femtonde huvudtiteln i statsbudgeten /83. Vid själva införandet av systemet krävs vissaövergångsanordningar. Jag behandlar dessa frågor i specialmotiveringen filllagförslagen. I enlighet med vad jag nu anfört har inomkommundepartementet upprättats förslag till 1. lag om ändringi lagen (1970:940) om kyrkliga kostnader 2. lag om ändringi lagen (1979:362) om skatteutjämningsbidrag. Förslagen har utarbetats i samrådmed chefen för budgetdepartementet. Eftersom lagen om kyrkliga kostnader är av kyrkolagsnatur, kommer jag som redan nämnts att föreslå regeringen att lägga framförslaget om ändringar i denna lag även för det allmänna kyrkomöte som harkallats in till . 1981/82:158 36 4.1 Förslaget till lag om ändring i lagen (1970:940) omkyrkliga kostnader De förslag som har redovisats i det föregående förutsätterändringar i lagen (1970:940) om kyrkliga kostnader och i lagen (1979:362) om skatteutjämningsbidrag.I den förra lagen utgår reglerna om avräkningen mellan kyrkofonden ochpastoraten samt tillkommer bestämmelser om kyrkofondens nya uppgifter. I densenare lagen finns vissa bestämmelser som avser kyrkliga kommuner och måsteersättas av nya regler. Den naturliga lagtekniska lösningen är att föra sammansamtliga erforderliga bestämmelser i en lag. Av konstitutionella skäl är detnödvändigt att lägga lagen om kyrkliga kostnader till grund och genomföra denya reglerna formellt genom ändringar i denna lag. hartill sitt betänkande fogat ett lagutkast som underlag för det vidare arbetetsedan ställning tagits till principförslaget. Vid avfattningenav de nya lagreglerna har jag, liksom kyrkofondsutredningen, ansett det varamest ändamålsenligt att så nära som möjligt knyta an till de båda nuvarandelagarna, alltså de om kyrkliga kostnader och om skatteutjämningsbidrag. Endastofrånkomliga tekniska justeringar samt kompletteringar har i princip gjorts meninte någon allmän redakfionell bearbetning av lagtexterna. I förhållande tillkyrkofondsutredningens utkast har, förutom sakliga ändringar på vissa punktersom redovisats i det föregående, främst genomförts en systematisering avlagreglerna på fem avdelningar för att vinna ökad överskådlighet. Den förstaavdelningen omfattar inledande bestämmelser, dels om tillämpningsområdet ochdels med vissa definitioner. I den andra avdelningen har de grundläggandereglerna om kyrkofonden sammanförts. Från lagen om kyrkliga kostnader harbestämmelserna om intäkter, utgifter och lån övertagits och bearbetats medhänsyn till de föreslagna reformerna. Därutöver har tillagts bestämmelser om styrelseför kyrkofonden. Den tredje avdelningen innehåller föreskrifter om de bådakyrkoavgifterna, den allmänna och den särskilda. Fjärde avdelningen omfattar dehuvudsakliga reglerna om själva utjämningssystemet. Här ges föreskrifter omallmänt, särskilt och extra utjämningsbidrag med en nära anknytning till avfattningenav lagen om skatteutjämningsbidrag. I den sista, femte avdelningen harsammanförts de bestämmelser som erfordras i övrigt. Det rör sig om ett par stadgandensom blir kvar från lagen om kyrkliga kostnader samt några föreskrifter avverkställighetskaraktär efter mönster från lagen om skatteutjämningsbidrag. Jag vill anmärka att vissa av de regler som redan finnseller som föreslås i lagen om kyrkhga kostnader egentligen är av sådan naturatt de enligt praxis borde ha tagits in i en förordning. För att inte avvikafrån de nuvarande lagarnas mönster har jag emellertid stannat för att ta medäven dessa regler i 1981/82:158 37 Det är emellertid viktigt att lagen ger utrymme förkompletteringar i enklare former än lag. Paragrafen anger lagens tillämpningsområde. Detta harvidgats till att även omfatta församlingar. Paragrafen definierar begreppet kyrklig kommun. Härigenomförenklas den följande lagtexten. Paragrafen har omarbetats i förhållande tillkyrkofondsutredningens utkast, så att definitionen överensstämmer med den ilagen (1981:1216) om kyrklig beredskap. Paragrafen har samma lydelse som nuvarande 2§, Den kanbehöva anpassas till ett senare framlagt förslag till ny lag omförsamlingsstyrelse, Paragrafen upptar definitioner som behövs för det nyautjämningssystemet. Dessa definitioner utgår tekniskt från dem i 2 § lagen om skatteutjämningsbidrag.Kyrkofondsutredningens utkast har kompletterats med en föreskrift om reduktionav skatteunderlaget från juridiska personer. Vidare har i ett sista styckeinförts den föreskrift om fastställelse avmedelskattekraften som finns i 12 § lagen om skatteutjämningsbidrag och somutredningen fört in som 11 §, Paragrafen ersätter nuvarande 11 §. Den anger kyrkofondensinkomstkällor. De sakliga ändringarna är endast att jag liksomkyrkofondsutredningen även tar med den särskilda kyrkoavgiften samt förfullständighets skull tar upp en punkt om statsbidrag. En viss tekniskomredigering har gjorts för att paragrafen skall svara bättre mot den följandesom avser kyrkofondens utgifter. Den första av dessa paragrafer har samma lydelse somnuvarande 12 §. De sakliga nyheterna har tagits in i 7 §. De är att kyrkofondenskall utge utjämningsbidrag samt betala sina egna förvaltningskostnader. 1981/82:158 38 övervägt att föreslå en särskild punkt om finansiering avrikskyrkliga ändamål men har stannat för att det inte är nödvändigt. I fråga ombeslutstekniken förutsätter jag att varje nytt ändamål skall godkännas avriksdagen enligt 6 § punkt 4 och att regeringen meddelar närmare föreskrifterom bidragsgivningen med beaktande bl. a. av andra finanseringskällor. Om all bidragsgivninggäller att den får beslutas av styrelsen inom de ramar som dras upp av fillgängligamedel och av regeringen i samband med fastställelsen av öretal för den allmännakyrkoavgiften. 8 och 9 §§ Paragraferna motsvarar nuvarande 13 och 14§§. 10 och 11 §§ Liksom i kyrkofondsutredningens förslag fastslås att ensärskild styrelse skall ansvara för kyrkofondens förvaltning. Bestämmelsernainnebär att styrelsen ytterst skall svara för förvaltningen av kyrkofonden,medan den direkta handläggningen av kyrkofondsärenden liksom f. n. skallhandhas av kammarkollegiet. I några av förslagets övriga paragraferkonkretiseras vissa av styrelsens arbetsuppgifter. Mera detaljerade regler omfondens förvaltning bör meddelas av regeringen. Bestämmelsen härom i 11 §svarar mot den nuvarande 5 §. På detidigare anförda skälen har styrelsen i jämförelse med utredningens förslagutökats med ytterligare en ledamot jämte ersättare, vilka skall utses avregeringen. Av de statliga företrädarna bör en ha anknytning tillkammarkollegiet och minst en ha erfarenhet av annan fondförvaltning.Mandatperioden bör vara . Någon bestämmelse om mandatperioden för dekyrkliga företrädarna har inte tagits in i paragrafen. Paragrafen har samma lydelse som nuvarande 10 §. Jagföreslår sålunda att man behåller den gamla regeln att öretalet skallfastställas så att kyrkofondens inkomster och utgifter såvitt möjligt blirlika stora. Jag vill emellerfid i anslutning härtill betona, att det nyautjämningssystemet förutsätter en viss mindre buffert som bl. a. kan användastill extra utjämningsbidrag. På tidigare anförda skäl bör, som redan nu sker i praxis,i skatteunderlaget inte räknas in av de skattekronor som hänför sigtill personer som inte är medlemmar i . Detta bör framgå avlagen. 1981/82:158 39 Avgiftens öretal skall liksom bestämmas avregeringen. En konsekvens av att kyrkofonden får en styrelse blir att dennakommer att föreslå avgiften i stället för som kammarkollegiet. Jagförutsätter att förslaget kommer att grundas på styrelsens preliminära budgetför fondens verksamhet under bidragsåret. Närmare bestämmelser härom bör ges itillämpningsföreskrifterna. I första stycket fastslås skyldigheten för pastorat somhar lönetillgångar att erlägga särskild kyrkoavgift. Andra stycket definierarbegreppet lönetillgångar i överensstämmelse med nuvarande 3 § första stycket. Bestämmelser om beräkningsgrunderna bör utfärdas avregeringen. Att t. ex. ange procenttalen för särskilda egendomsslag direkt ilagtexten kan medföra en olämplig bindning. Det bör endast anges att avgiftenskall stå i relation till vad som kan anses vara skäHg avkastning. Att dennabedömning skall ske för hela riket har jag fidigare utvecklat. Här ges de grundläggande bestämmelserna om det allmännautjämnings-bidraget och skattekraftsgarantin. Lagtexterna utgår från dem ilagen om skatteutjämningsbidrag och svarar därför också nära mot 6-8 §§ i kyrkofondsutredningensutkast. 116 § hari enlighet med utredningens förslag tagits in en särskild regel om tillskott avskatteunderlag till kyrkliga samfälligheter. Motivet till regeln är att det nyautjämningssystemet annars skulle kunna motverka önskvärda samfällighetsbildningar.Lagtexten har förtydhgats i jämförelse med utredningens utkast. Då det gälleren total samfälhghet får de ingående församlingarna inga fillskott. Samfällighetenskall då få vad som "skulle ha ' utgått" till församlingarna om deinte gått samman i en total samfällighet. Då det gäller ett pastorat kommer fillskottatt utgå både till församlingarna och till pastoratet. Pastoratet skall då hasumman av de tillskott som "utgår" till församlingarna. Skattekraftsgarantin enligt 17 § ligger av förutredovisade skäl genomgående under dem som intagits ikyrkofondsutredningens lagutkast utom beträffande de tre länen inom Lunds stiftsom enligt mitt förslag garanteras samma skattekraft som rikets övriga södradelar. Härigenom blir den lägsta garantinivån och den högsta . Paragrafen behandlar det särskilda utjämningsbidraget.Till skillnad mot kyrkofondsutredningens utkast har i förslaget, på förutanförda skäl, det 1981/82:158 40 belopp som baseras på inrättade prästtjänster inte låsts fasti lagen. Regeringen bör bestämma beloppets storlek med hänsyn fill bl. a.kostnadsutvecklingen och tillgängliga medel. Jag förutsätter dock att lägrebelopp än av utredningen föreslagna . inte skall fastställas. Det beloppsom föreslås övervångsvis ersätta de nuvarande tillskotten ur kyrkofonden bör,som jag utvecklat i det föregående, utgå av medelvärdet avtillskotten , dvs. med en fjärdedel av vad varje pastorathar fått i tillskott . Det bör tilläggas att det inte börkrävas att en kyrklig kommun har fått tillskott för attbidrag skall utgå enligt denna punkt. Begreppetförsamlingspräst definieras i paragrafen i överensstämmelse med nuvarande 6 §andra stycket. Paragrafen svarar mot kyrkofondsutredningens utkast till18 §. Den anger den spärregel som skall förhindra att utjämningssystemetmöjliggör en sänkning av utdebiteringen under en nivå som kan bedömas somoacceptabel. Jag anser emellertid att det bör ankomma på regeringen och intepå styrelsen att bestämma denna nivå. Liksom utredningen anser jag det lämpligtatt i lagen ange en högsta gräns som inte får överskridas. Denna gräns börsättas i relation till medelutdebiteringen. I paragrafen ges regler om extra utjämningsbidrag. Det börankomma på regeringen att fastställa vissa föreskrifter för hur fördelningen avbidrag får ske inom ramen för tillgängliga medel. Jag delarutredningens uppfattning att den allmänna förutsättningen för bidrag bör varaatt det inte bara framstår som skäligt med hänsyn till den sökande kommunensekonomiska situation utan också att önskvärda rationaliseringar och besparingarkommer till stånd. Kyrkofondsutredningenhar förordat att man så långt som möjligt skall lägga fast principer även förextra utjämningsbidrag i form av automatiskt verkande spärregler. Som jag fidigarehär utvecklat är jag i princip positiv till utredningens förslag till spärrar,men jag är tveksam öm de praktiska möjligheterna att tillämpa alltför fastaregler med automatisk bidragsgivning, framför allt sedan systemet väl harbörjat tillämpas. Enligt min mening får man därför räkna med att regeringen endastutfärdar tämligen allmänt hållna föreskrifter. Det är önskvärt att styrelsen,som alltså formellt får besluta om samtliga extra bidrag, själv antar vissanormer för denna bidragsgivning. bör även innehålla nödvändiga bestämmelser om ansökningsförfarandeoch liknande. Jag förutsätter att dessa föreskrifter 1981/82:158 41 första gången utfärdas så att extra bidrag under år 1983inte blir helt beroende av ansökan. Kammarkollegiet har i sitt remissyttrande bl. a. påpekatatt kyrkofondsutredningens lagutkast inte innehåller någon regel att tillämpasvid indelningsändringar och att lagen bör kompletteras på denna punkt. F. n.gäller om det statliga skatteutjämningsbidraget att regeringen bestämmer hurutgående bidragsbelopp skall fördelas vid indelningsändring som berörförsamling, pastorat eller annan kyrklig samfällighet. Jag delarkammarkollegiets uppfattning och har därför i lagförslaget fört in 18 § somreglerar fall av indelningsändringar. Jag finner ingen anledning att gå ifrån dennuvarande ordningen att regeringen skall besluta om fördelningen av utgåendebidragsbelopp vid indelningsändringar. börinnehålla närmare bestämmelser om hur själva fördelningen skall genomföraspraktiskt. Paragrafen motsvarar nuvarande 6 § första stycket. Någonsärskild regel, motsvarande 7§, om i vilken turordning avkastningen frånlönetillgångar, bidrag från kyrkofonden och skattemedel skall användas för atttäcka lönekostnader har jag inte ansett nödvändig. Det får anses uppenbart atti första hand avkastning och bidrag kommer till användning. Paragrafen har samma lydelse som nuvarande 15 §. Paragrafen motsvarar 10 § i kyrkofondsutredningens utkastsom i sin tur utgår från 11 § lagen om skatteutjämningsbidrag. En vissutbyggnad har skett i förhållande till utredningens text. Sedan taxeringarnaåret före bidragsåret har avslutats och fastställtmedelskattekraften, bör kyrkofondens styrelse så fort som möjligt fastställatillskottens storlek samt debiteringslistor rörande den allmänna kyrkoavgiften.Samtidigt bör styrelsen fastställa det särskilda utjämningsbidraget och densärskilda kyrkoavgiften. Styrelsen bör även svara för att pastoraten fårmeddelanden om fastställda tillskott, bidrag och avgifter. Preliminärauppgifter bör ges för att kunna begagnas i det kyrkokominunalabudgetarbetet. 1981/82:158 42 Punkten 2 tar upp erforderlig övergångsanordning för densista avräkningen enligt det hittillsvarande systemet, för . Punkten 3 avser kyrkofondens styrelse. Av tekniska skälmåste regeringen första gången utse hela styrelsen. Det är inte möjligt attlåta allmänna kyrkomötet formellt utse ledamöter och ersättare innan den nyalagen har trätt i kraft. Kyrkomötet kan däremot informellt nominera motsvarandeantal personer som utses av regeringen. Mandatperioden för dessa ledamöter ochersättare bör bestämmas till tiden fram till dess ett nytt allmänt kyrkomötehar formellt utsett ledamöter och ersättare enligt lagen. Den nya styrelsen kan inte fungera före den 1 januari 1983då den föreslagna lagen träder i kraft. Jag förutsätter att alla beslut avvikt, som regeringen i detta läge måste fatta under innevarande år, kommer attföregås av konsultationer med . Det kan finnas skäl för ettbredare samråd än med endast de personer som nominerats till den nya styrelsen. Punkten 4 är motiverad av rent tekniska skäl. Jag hänvisartill årets budgetproposition där motsvarande bestämmelser har tagits in i vissaandra författningar (bilaga 2:3 s. 2 och 5). 4.2 Förslaget till lag om ändring i lagen (1979:362) om skatteutjämningsbidrag Som har redovisats tidigare kommer det föreslagna systemetatt ersätta även det nuvarande statliga skatteutjämningssystemet. Till följdhärav har från lagen om skatteutjämningsbidrag förts bort de bestämmelser, somreglerar skatteutjämningen fill kyrkliga kommuner. Med hänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jagatt regeringen föreslår att 1. för sin delanta förslaget till lag om ändring i lagen (1970:940) om kyrkliga kostnader 2. anta förslagettill lag om ändring i lagen (1979:362) om skatteutjämningsbidrag 3. till Bidrag tUlkyrkofonden på grund av indragna skatteutjämningsmedel under femtondehuvudtiteln i statsbudgeten för /83 anvisa ett anslag av . Prop.1981/82:158 43 Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genomproposition föreslå att för sin del anta de förslag som föredragandenhar lagt fram. 1981/82:158 44 Bilaga 1 Sammanfattning av utredningens förslag Utredningen har haft till uppdrag att utforma ett förslag till ett enhetligt system för ekonomisk utjämningmellan de kyrkliga kommunerna via kyrkofonden, som kan ersätta både detnuvarande statliga skatteutjämningssystemetoch den utjämning av pastoratens lönekostnader som sker via kyrkofonden. Uppdragetoch utredningsarbetet redovisas i kapitel 1 , direktiven i bilaga A. organisation omfattar 2 570 territoriellaförsamlingar, som bildar 1 145pastorat och därutöver ett stort antal ekonomiska samfälligheter.Såväl församlingar och pastorat soni samfälligheter utgörkyrkliga kommuner. En redogörelse för organisationen samt för organ pä stifts- och riksplanen lämnas i bilaga B. Staten betalade1981 ut ca i skatteutjämningsbidragtill kyrkliga kommuner. beslöt1980 att reducera bidragsbeloppet fro m 1982. De kyrkliga kommuner som pägrund härav skulle fä höja sin utdebiteringmed mera än per skattekrona, församlings-och pastoratsskatt sammanräknad, skulleges kompensation för det överskjutande. Sammanlagt ca kommer attutgå i skatteutjämningsbidrag . E!n avräkning mellanpastoraten och kyrkofonden sker beträffande pastoratens intäkter av lönetillgångar och församlingsskattsamt deras utgifter för löner till präster och kyrkomusiker. På grundval av denna avräkning erhåller vissa pastorat tillskott urkyrkofonden medan andra får betala in ett överskott. fick 592 pastorat tillskottmed sammanlagt ca . Endast ett fätalpastorat får betala in överskott. Prop.1981/82:158 45 Avräkningsförfarandet ärkomplicerat och svarar dessutom inte längremot taxeri ngsf örfar-andet sedan taxeringsperiodenförlängts. , däavräkningen måste vara avslutad av hänsyn till det kyrkokommunala budgetarbetet, finns inte uppgifter omdet slutliga taxeringsutfallet. Mot denna bakgrund har hos regeringen begärt en översynav avräkningsförfarandet. Kyrkofondensutgifter utöver tillskotten uppgick tillca . Den huvudsakliga intäktenär den allmänna kyrkoavgiften, som skall erläggas av pastoraten med ett av regeringen ärligen fastställtöretal per skattekrona. En kortredogörelse för kyrkofonden och avräkningsförfarandet mellan denna ochpastoraten lämnas i kapitel 2. En närmare framställningges i bilaga C. Utredningen skall enligt sina direktiv ta upp inte bara avräkningsförfarandetmellan kyrkofonden och pastoraten utan ävensystemet med klockarboställskapital och boställsränta. Isamband därmed har utredningen även tagit upp systemet med ersättning av kyrkofondsmedel för byggnadsvirke. En redogörelse fördessa båda system lämnas i kapitel 3. Det rör sig nästan genomgående om små belopp. Bådasystemen är svära att tillämpa. Det statligaskatteutjämningsbidraget till de kyrkligakommunerna belyses närmare i kapitel 4. Uppgifter om de kyrkligakommunernas skattekraft lämnas i kapitel 5. Vissa tabellersom visar samband mellan skatteutjämningsbidragoch invånarantal samt mellan sädana bidrag och skattesats m m har tagits in i bilagaD. I kapitel 6 redovisar utredningen först sina allmännautgångspunkter och överväganden. Denomedelbara bakgrunden till utredningens uppdrag är dels beslut att reducera de statliga skatteutiämnings-bidragen, dels behovet av att se över avräkningsförfarandet mellan pastoraten och kyrkofonden. De båda nuvarande systemen ger, enligt vad som sägs i direktiven, inte en utjämning som svarar mot de kyrkliga kommunernas aktuellabehov. Situationen kommer att ytterligare försämras till följdav vissa under innevarande är beslutade ändringar i skatte- 1981/82:158 46 Genom att grundavdraget höjs frän 6 000 till7 och intäkterna frän juridiska personer reduceras med 20 "'. minskarde kyrkliga kor.raunernas skatteintäktermed . Utredningenkonstaterar att innebörden av beslut är - oavsett hur man utformar utjämningssystemet förde kyrkliga kommunerna - att denna utjämning kommer att vara kyrkanse gen angelägenhet i störreutsträckning än hitti1 Is. Häriligger en grundläggande skillnad mot den borgerligtkommunala sidan, där utgångspunkten är att staten tillskjuter pengar somfördelas mellan kommunerna enligt vissagrunder. Denna viktiga skillnad måsteman ha för ögonen,då man diskuterar konstruktionen och verkningarnaav ett sådant utjämningssystem som det är utredningens uppgift att föreslå. Utredningenhar enligt direktiven att utgå från att utjämningenvia kyrkofonden enligt det nya systemet "skall finansieras genom den allmänna kyrkoavgiften". I detta uttalande ligger attkyrkan även måste vara beredd pä att få bekosta utjämningenhelt pä egen hand, utan statsbidrag. Utredningen har ansett det lämpligt att redan inledningsvis ange de ekonomiska ramar som gäller förden följande diskussionen. Utredningenhar kommit fram till att ett system med godtagbar utjämningseffekt förutsätter att den allmännakyrkoavgiften höjs till , även omkyrkan får behälla det nu återstående statsbidraget. En övre gränshar utredningen funnit sig kunna dra vid 20 örei allmän kyrkoavgift. 'Övervägandena häller sig alltsåinom ramen 13 - i allmän kyrkoavgift.