prop · G503103 · 1981-12-31 00:00:00 — Kommitténs karlläggning som redovisades i betänkanden år1978 (Ds Fö 1978:4) och (SOU 1979:93) ledde fram till den allmännaslutsatsen att sårbarheten är oacceptabelt hög i dagens "ADB-samhälle".Den fortgående utvecklingen leder även, enligl kommitténs uppfattning, till enallt högre sårbarhet om inte motåtgärder vidtas. Denna bedömninggäller såväl för krigs- och beredskapssiluationer. som för förhållanden underfredstid. Sårbarheten är enligt kommittén betingad av flerafaktorer. De mest betydande är utlandsberoendet, koncentrationen,kommunikationerna, personalberoendet och de risker som hänger samman med vissatyper av registerinnehåll. Olika yttre angrepp möjliggörs eller underlättas avdessa sårbarhetsfaklorer. Kommittén konstaterar också att beredskapen mot kriminellahandlingar, missbruk för politiska syften och krigshandlingar ärobefintlig eller i vart fall otillräcklig. När det gäller möjligheten att komma till rätta medsårbarheten anser SÅRK att sårbarheten kan begränsas i redan existerande ADB-system.Nya system bör genom en sårbarhetsbedömning kunna byggas upp annorlunda änhittills har skett. 1 syfte att uppnå delta mål föreslog SÅRK bl. a. ensatsning på rådgivning och information men även viss lagstiftning för att fåtill slånd en sårbarhetsprövning av stora och vikliga ADB-system i första handinom den offentliga sekiorn. Vid remissbehandlingen har SÅRK:s analys och principiellauppfattning fått starkt stöd. Med få undanlag har remissinstanserna ocksåinstämt i slutsatsen att sårbarheten är oacceptabelt hög och att snaramotåtgärder är erforderliga. När del gäller de åtgärder som kommittén föreslagit äruppfattningarna däremot mera delade. I fråga om behovet av lagstiftning ochdess eventuella utformning finns del mycket skilda åsikter. I fråga om behovetav information och rådgivning är däremot samstämmigheten stor. Datasårbarheten har uppmärksammats även av försvarskommit- 190 té. som understryker att studiernaav sårbarheten hör fortsätta. kommittén nödvändigt att kartlägga vilka system som måstevara i drift i Skr. 1981/82:103 kriser och krig. Jag instämmer i sårbarhetskommitténs allmänna slutsats altsårbarheten i samhället är oacceptabelt hög på grund av den hittillsvarandedatoriseringen. Motåtgärder bör därför vidtas. Denna uppfattning delas avflertalet remissinstanser. Sårbarheten bör kunna minskas genom åtgärder som påeget initiativ kan vidtas inom en offentlig eller privat organisation. Av SÅRK:sbetänkanden och remissyttranden framgår emellertid att åtgärder för attbegränsa sårbarheten alltför ofta åsidosatts. Skälen härtill är bl. a. attkompetensen på detta område är begränsad och dessutom splittrad på olikafunktioner i samhället. Det har dessutom i praktiken varit mycket svårt föranvändare av enskUda system att se effekterna av dessa på samhållets sårbarhet. Ofta faller sålunda ansvaret för effekterna av sårbarhetenutanför den särskilda myndighetens eller det särskilda företagets ansvar ellermöjligheter att vidta åtgärder. Del är därför angelägel att samhället fåröverblick och kan ta initiativ till åtgärder som syftar till ell mindre sårbartsamhälle. Delta gagnar också vårt totalförsvar. Av hänsyn till den blandade remissopinionen och till detekonomiska lägel som i allmänhet inte möjliggör några mera omfattande statligainsatser utan motsvarande omprioriteringar anser jag att man måste finna delvisandra former för alt komma till rätta med sårbarheten än dem SÅRK föreslagit.Så långt möjligt bör detta ske på frivillig väg. Information och rådgivningmåste därför bli ett väsentligt inslag. För detta liksom för nödvändigöverblick bör samhället ta ansvar. Beträffande stora eller på annat sätt viktiga system påden statliga sidan bör man emellertid finna sådana rutiner att ensårbarhetsprövning regelmässigt kommer till stånd som elt led i handläggningenav ärenden inför statsmakternas ställningslagande. Sårbarhet måste därvidsjälvfallet vägas mol de andra aspekter som kan vara aktuella vid prövningen. Mot denna bakgrund anser jag att en beredning börtillkallas för att utarbeta en handlingsplan och en närmare precisering avvilka sårbarhetsfaktorer och sårbarhetsproblem som kräver särskilduppmärksamhet och åtgärder från samhällets sida. En sådan redogörelse börfärdigställas och överlämnas till regeringen /82 för attkunna prövas i samband med totalförsvarsproposition och den aviseradedatapolitiska propositionen . I dessa sammanhang är det ävennaturligt att beredningens fortsatta verksamhet tas upp. I avvaktan på dettabör dock åtgärder vidtas för att minska sårbarheten. Beredningen bör därför tills vidare även vara ettrådgivande organ med representation för berörda statliga myndigheter,kommunerna och näringslivet. Såsom flera tunga remissinstanser anfört kan ettsådant organ samla och söka nyttiggöra gjorda erfarenheter.Beredningen skall målmedvetet och aklivi verka för en minskad sårbarhet.Härvid bör de säkerhetspolitiska konsekvenserna av olika åtgärder särskiltuppmärksammas. I beredningens övriga uppgifter bör också ingå att prövavilka åtgärder som kan behöva vidtas för att fä lill stånd en allmäninformation och rådgivning i frågor rörande säkerhet och sårbarhet i sambandmed utveckling och användning av ADB-system i samhället. Beredningenbör tills vidare även kunna svara för sådan information och rådgivning och verksamheten riktas till såväl den offentliga som den privata 191 Skr.1981/82:103 sekiorn. Del II Enligt min mening är det viktigtatt sårbarhetsaspekten kommer upp till prövning inför generationsskifte av datorer och databehandlingssyslem.Av ekonomiska skäl kan del i många fall vara en omöjlighet att vidta lämpligaåtgärder vid andra tillfällen medan kostnaderna för åtgärderna i samband medett generationsskifte kan bli små. Det är även vid dessa generationsskiftensom man kan och bör tillvarata den tekniska utveckling som möjliggördecentraliserade och mindre sårbara lösningar. En annan huvuduppgift som tills vidare bör åläggas beredningenär att fungera som remissinstans på sårbarhelsområdei. Främst gäller delta vidinvesteringar i stora datasystem på den statliga sidan. Det är väsentligt altsårbarhetsfrågorna blir beaktade innan statsmakterna fattar beslut om storaeller eljest viktiga ADB-system, Myndigheter bör samråda med beredningen i frågor inomdataområdet som rör sårbcirhel. På många områden av betydelse för samhällets sårbarhet ärkunskaperna fortfarande bristfälliga. Del gäller bl, a, ett sådant område somutlandsberoendet av datautrustning (hel- och halvfabrikat), komponenter saml programulrustning.Del gäller även de beroendeförhållanden som skapas genom att dalabehandling förändamål i vårt land utförs i andra länder, bl, a. med utnyttjande av modernkommunikationsteknologi som exempelvis dalanät och satellitkommunikation.Beredningen bör i dessa avseenden göra en fortsalt och fördjupad analys ochbedöma behovel av ytterligare åtgärder. Bl, a. bör möjligheten alt ersättautslagen datorkapacitet belysas. överstyrelsen för ekonomiskt försvar svarar bl. a. församordning av beredskapsplanering av sådan informationsbehandling som kräverdatorstöd, för planeringen av försörjningsberedskapen inom näringslivet, där databehandlingssyslemutgör en viktig del samt för frågor rörande undanförsel och förstöring. Beredningen bör samarbeta med överstyrelsen i frågorrörande sårbarhetsfaktorer inom överstyrelsens ansvarsområde. Frågan om rutiner och lagstiftning för förstöring avpersonregister bör övervägas i samråd med datalagsliflningskommiltén (Ju1976:05). Beredningen bör lägga grunden för en fortlöpande bevakningav sårbarhelsfrågorna och ta fram underlag till mer permanenta åtgärder. Beredningen bör bedriva sitt arbete så att detta kan varaavslutat och utvärdering gjord . Beredningen bör ha en representation från berörda statligamyndigheter, från näringslivet saml från kommuner och landsting som svarar förstora och viktiga datasystem. Information om beredningens arbete bör ierforderlig omfattning ges till arbetsmarknadens parter. Beredningens behov av utredningsresurser bör i första handtillgodoses genom att utnyttja de resurser som finns inom berörda myndighetersåsom datainspekfionen, dalamaskincentralen för administrativ databehandling,försvarets ralionaliseringsinslilul, försvarels datacentral, statskontoret ochöverstyrelsen för ekonomiskt försvar. Beredningen bör nära samarbeta med dessa myndigheter samtmed delegationen för datafrågor (B 1980:3). Med hänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jagatt regeringen bemyndigar chefen för försvarsdepartementet 192 att tillkalla en beredning medhögst 10 ledamöter för utredning av och för informationoch rådgivning i frågor rörande säkerhet och sårbarhet på Skr. 1981/82:103 dataområdet Dir 1981:49 alt utse en av ledamöterna att vara ordförande, all besluta om sakkunniga, experter, sekreterare och annatbiträde åt beredningen. Vidare hemställer jag att regeringen beslutar att kostnaderna för beredningen skall belasta fjärde huvudtitelnskommilléanslag. Regeringen ansluter sig lill föredragandens övervägandenoch bifaller hennes hemställan. Invandrarfrågor inom skolväsendets och vuxenutbildningensområde Invandringen till har lett till olika åtgärderinom skola och vuxenutbildning. förbättrades stödundervisningen i svenska för invandrarbarnen i skolan. infördes möjligheten alt ge dem viss hemspråksundervisning (prop. 1968:67, SU 1968:129, rskr 1968:303). Förslag hade lagts fram av utlands- och internatskoleutredning i dess belänkande (SOU 1966: 55). invandrar- och minorilelspoliti- y ken fastställdes av (prop. 1975: 26, InU1975: 6, rskr 1975: 160) på grundval av förslag från invandrarutredningen (SOU1974: 69). De övergripande målen för invandrar- och minoritetspolitikensammanfattades i orden jämlikhet, valfrihet och samverkan. En principiellt viktig reform, som låg i linje med dennaändrade syn på invandrarnas och minoriteternas rätt till det egna språket ochkulluren, var de riksdagsbeslut som sammanfattningsvis kallashemspråksreformen. I propositionen om hemspråksundervisning för invandrarbarn (prop.1975/ 76:118. UbU 1975/76:33, rskr 1975/76:391) fastslogs principerna förundervisning av elever med annat hemspråk än svenska. Med anledning avpropositionen om statsbidrag till hemspråksundervisning för invandrarbarn m.m. (prop.1976/77:22, UbU 1976/77:10, rskr 1976/77:111) fattade beslut omutbildning av hemspråkslärare och inrältandet av tjänster som hemspråkslärare.Riksdagen beslöt om grunder för statsbidrag lill hemspråksträning iförskolan, statsbidrag lill hemspråksundervisning och stödundervisning isvenska i och gymnasieskolan. Beslutet innebär bl.a. attkommunerna är skyldiga att anordna hemspråksundervisning i ochgymnasieskolan. Den av beslutade nya läroplanen för (prop. 1978/79: 180, UbU 1978/79: 45, rskr 1978/79; 422) innebär all hemspråk skall 23 13 Riksåagen 1981182. Skr.1981/82:103 införas som tillval på högstadium fr.o.m. läsåret1982/83. Del II Regeringen har den 21 juni 1979utfärdat förordning om försöksverksam- het med jämkade timplaner för hemspråksundervisning pägrundskolans låg-och mellanstadier (SÖ-FS 1979: 133). Försöksverksamheten skalldels omfatta enspråkiga förberedelseklasser (s.k. hemspråksklasser), dels andraanordningar, exempelvis s.k. sammansatta klasser. I enspråkiga klasser gesundervisning för barn från endast en språkgrupp i och på hemspråket. Övergångentill undervisning på svenska sker successivt. () skallsenast inkomma till regeringen med en samlad redogörelse förförsöksverksamheten samt med förslag till åtgärder. SÖ har med slöd avförordningen meddelat ytterligare föreskrifter om försöksverksamheten (SÖ-FS1979: 194). Inom gymnasieskolan finns förutom undervisning i hemspråkoch studiehandledning på hemspråk samt stödundervisning i svenska ocksåsärskilda introduktionskurser och kompletterande sommarkurser för invandrarungdom.Sedan läsåret 1977/78 pågår i Slockhoim en försöksverksamhet med finskspråkiggymnasial utbildning. Regeringen har förelagt en proposition omläroplan för den kommunala vuxenutbildningen (komvux). I propositionen föreslåsbl.a. alt grundskolkurser skall få anordnas i hemspråk och i svenska somfrämmande språk. Försöksverksamhet med finskspråkig undervisning har pågått i komvuxsedan läsåret 1976/77. har bifallit förslag ibudgetpropositionen (prop. 1980/81:100 bil. 12 s. 624. UbU 1980/81:18, rskr1980/81:217) att försöksverksamheten får omfatta grundskolkurser även på andraspråk än finska. Regeringen har utfärdat förordning omförsöksverksamhet med svenska som främmande språk inom kommunalvuxenutbildning. Bland deltagarna i grundutbildning för vuxna (grundvux)finns en betydande andel invandrare, f.n. . För icke svensktalandedeltagare i grundvux skall, där så är möjligt, undervisningen anordnas helteller delvis på hemspråket, om den studerande önskar det (prop. 1976/77:100bil. 12, UbU 1976/77:19. rskr 1976/77:176). På gymnasieskolnivån inom komvux förekommer inte någonhemspråks-undervisning. Stödundervisning kan förekomma inom komvux på hemspråkliksom i svenska för invandrarelever. (U 1978:04) har bl.a. i uppdrag attuppmärksamma frågor rörande rekryteringen av deltagare till komvux. Ävengrundutbildningen för vuxna bör beaktas av kommittén. Frågor om utbildning avvuxna invandrare övervägs också av kommittén (A 1978:07) för översyn avsvenskundervisningen m.m. för invandrare. Fr.o.m. ansvarar statens institut förläromedelsinformation (SIL) för information om invandrariäromedel. För dettaändamål finns bl.a. en permanent läromedelsulslällning för invandrarundervisning.SIL ansvarar även för fördelning av produktionsstöd till läromedel inom invandrarundervisningen. SÖ har lill regeringen överlämnat enrapport från en arbetsgrupp rörande åtgärder för att förbättraläromedelsförsörjningen för undervisningen av invandrare och språkligaminoriteter. Elt fortlöpande samarbete pågår mellan svenska myndigheter och motsvarandeorgan i vissa ursprungsländer i frågor som rör utbildningsåt- 1" gärder för invandrare och derasbarn. Samarbetet avser också utbildnings- väsendetsansvar för alt ta till vara invandrarnas kulturarv. Sammanlagt uppgår det statliga stödet lill olika invandraråtgärderinom Dir 1981:49 ungdomsskolan till ca 400 milj. kr. Det finns nu erfarenhet av de åtgärder som harvidtagits beträffande hemspråksundervisningens utveckling ochinvandrarelevernas situation efter i ett ofta besvärligtarbetsmarknadsläge. har en diskussion förts om den fortsattainriktningen av invandrar- och minoritetspolitiken. Det finns elt behov av attnärmare analysera olika frågor som aktualiseras på skolområdet och inom vuxenutbildningenmed hänsyn till målen för invandrar- och minoritetspolitiken. Mot dennabakgrund bör en särskild utredare tillkallas. Jag tar i det följande upp defrågor som utredaren bör behandla. Kraven på jämlikhet, valfrihet och samverkan innebär attinvandrareleverna inom skolan och den kommunala vuxenutbildningen skall hamöjlighet att bibehålla och utveckla sitl modersmål och att utövakulturverksamhet. I Mål och riktlinjer i läroplanen för (Lgr 80)framhålls att skolan -som den stärker elevernas språkutveckling -aktivt bör ta tillvara deras kulturarv. Därigenom betonas kravet på samverkanoch ömsesidighel mellan svenska och andra kulturtraditioner och attkulturaktiviteternas mångsidighet är ett värde också för svenskspråkiga elever. Del är enligt mål och riktlinjer i Lgr 80 - liksom i Lgy70 - skolans uppgift att fostra eleverna så alt de känner solidaritet med andraländer, folkslag och kulturer. Del är också skolans uppgift alt fostra elevernaatt förstå och känna samhörighet med minoritetsgrupper inom vårt eget land.Detta är ännu elt mål som ställer krav på alt skolans personal har kännedom omnormer och rättsuppfattningar inom andra kulturer, om skilda historiskatraditioner och erfarenheter. Det är viktigt alt få en uppfattning om på vilkavägar och genom vilka åtgärder detta bäst och snabbast kan åstadkommas. Invandringen har tillfört del svenska samhället människorsom tillsammanlagna representerar språkkunskaper och insikter i andrasamhällens kulturer som vi haft tillgång lill i vårt land. FörSveriges utveckling och för framlida kontaktmöjligheter med andra länder ärdetta av betydelse. Särskilt kan detta bli fallet om tvåspråkiga elever kanfortsätta studera sitl hemspråk i gymnasieskolan på studievägar som leder tillyrkesverksamhet där de kan nyttiggöra sina språkkunskaper inte bara i kontaktermed invandrare i utan också vid nordiska och internationella kontakteroch i internationellt arbete. Det är därför viktigt att få klarlagt vilka olikamöjligheter som här kan och bör skapas genom omprioriteringar, bl. a. medavseende på läroplaner och behörighetsbestämmelser. Försöksverksamhetenmed jämkade timplaner på låg- och mellanstadierna har enligl de redovisningar som SÖ lämnat till regeringen visat alt undervisningen i svenska i många s. k. hemspråksklasser fått en begränsad omfattning. 1 dessa fall uppkommer frågan vilka förutsättningar elever i dessa klasser får alt på högstadiet och i gymnasieskolan följa en undervisning på svenska, dra fördel av praktisk arbetslivsorientering på skilda arbetsplat ser, kunna följa förelagsförlagd utbildning i olika former och på likvärdiga villkor göra sig gällande i arbetslivet. I andra fall har undervisningen i enspråkiga klasser, liksom för övrigi i några av de minoritetsskolor som finns i , bedrivits på såväl gruppens modersmål som på svenska. Konsekvenserna av den hittillsvarande försöksverksamheten och möjlighe- 195 1981/82:103 terna att genomföra tvåspråkigaundervisningsformer bör nu klarläggas. Del II Utredaren bör därför följa och tadel av SÖ:s arbete på området. Bakom hemspråksundervisningen har funnits flera, till sinakonsekvenser aldrig klart särhållna motiv. Ett motiv har varit barnensinskolning. Del gäller främst elever som i skolåldern kommer från ett annatspråkområde eller börjar skolan med bristfälliga eller inga kunskaper isvenska. Ett annat motiv för hemspråksundervisningen har varit elevernasspråkliga och psykiska utveckling. För att eleverna skall kunna tillägna sigbåde hemspråket och svenska på elt tillfredsställande sätt har man ansett delnödvändigt all de uppnår en viss färdighetsgrad i hemspråket. Slutligen harman, främst från företrädare för olika minoritetsgrupper, framfört minori-letspolitiskamotiv, dvs. man har hävdat att barn som tillhör en etablerad minoritet skall fåutveckla den minoritetens språk och kultur. Härvid har man bl. a. hänvisat tillolika internationella avtal. Den utsträckning i vilken det ena eller det andra motivetför att införa hemspråksundervisning beaktas kan få olika konsekvenser förhemspråksundervisningen. Det påverkar de aktuella elevernas antal,språkkunskaper och skolans möjligheter alt anordna en meningsfull undervisning.Dessa konsekvenser har aldrig analyserats tillfredsställande. Hemspråksundervisningenhar nu pågått så länge alt underlag finns för att närmare klargöra på vilka sälldessa olika motiv för undervisningen skulle kunna komma till uttryck vad gällerundervisningens organisation. En viktig fråga som utredaren, i anslutning tillutvärdering av försöksverksamheten i låg- och mellanstadierna, bör ta ställninglill är om del är rimligt att sådana omprioteringar görs att hemspråksklasserkan anordnas även på högstadium, så att undervisningen i hela denobligatoriska skolan sker på ett annat språk än svenska. Utredaren bör påliknande sätt göra en bedömning beträffande gymnasieskolan. Vidare börundersökas i vilken utsträckning minoritetsorienterad undervisning för barn igrundskolan förekommer utanför schemalagd tid. Ansvaret för att förverkliga de invandrar- och kullurpoliliskamålen vilar på skolans alla lärare och skall beaktas i undervisningen i allaämnen. Detta ställer krav på att lärarna har goda insikter i skilda kulturer.Insatser som kan göras inom ramen för fortbildningen bör beaktas i dettasammanhang. Det krävs även tillgång till läromedel och material av skilda slag.Det är angeläget att, med utgångspunkt i läroplanerna, utredaren gör en samladbedömning av tillgång på och behov av läromedel i invandrarundervisningen ochav möjligheter att härvidlag etablera ell vidgat samarbete med invandrarnasursprungsländer. En fråga som inte är oväsentlig i delta sammanhang ärbenämningen av det språk som undervisningen avser. Från flera håll har påtalatsatt termen modersmål bör införas som benämning. Frågan om vilken beteckning somskall användas är av betydelse ur minorilelspolilisk synpunkt. Definitionen avvilka som har behov av och rätt lill olika former av invandrarundervisning börockså preciseras klarare liksom även innebörden av aktiv tvåspråkighet iundervisningen. Ställningstagandeni frågor av detta slag har inte bara utbildningspolitisk utan även kulturpolitiskbetydelse. Jag vill i detta sammanhang erinra om att den år1980 tillsatta invandrarpoliliska kommittén (A 1980:04) bl. a. har i uppdragatt överväga den fortsatta inriktningen av invandrar- och minori- 196 telspolilikeni anslutning till 1975års riktlinjer. Kommittén skall därvid bl. närmareanalysera begreppen etnisk och språklig minoritet och utreda frågan Skr.1981/82:103 om samhällets möjligheter att på erbjuda språkligaminoriteter i Dir 1981:49 utbildning, omsorg och service på deraseget språk. Kommittén skall även överväga om det är ändamålsenligt att införasamma stödåtgärder för alla etniska minoriteter utan hänsyn lill deras storlek och särskilda förhållanden och behov. I årets budgetproposition har regeringen erinrat om än en kvarts miljon av befolkningen i är finsktalande. Det äruppenbart alt en stor del av de åtgärder som vidtas inom ramen för politiken påskilda områden bör anpassas lill detta förhållande. Särskilda åtgärder för attge de finskspråkiga i större möjligheter till utbildning i och påfinska utgör också en del av det nordiska samarbetet. Det bör mol dennabakgrund övervägas om villkoren för undervisning i ochgymnasieskolan i och på olika språk som förekommer som minoritetsspråk iSverige bör vara lika eller om finska språket bör ges en särskild ställning idel svenska skolsystemet. Konsekvenserna av detta med hänsyn lill delsundervisningen i andra minoritetsspråk, dels planeringen av undervisningen pågrundskolans högstadium och i gymnasieskolan, dels lärarutbildningen och dekostnader som är förbundna med olika handlingslinjer bör nu kartläggas som ettunderlag för politiska beslut. Utvecklingen av s. k. hemspråksklasser aktualiserar också lärarulbild-ningsfrågan.Inom lärarutbildningen ges, förutom utbildning vid hemspråkslärarlinjen ocksåutbildning lill tvåspråkiga klasslärare för sökande med finska som hemspråk.Hemspråkslärare är utbildade för och behöriga lill undervisning i hemspråk ochstudiehandledning på hemspråk. I hemspråksklasser har de emellertid i storutsträckning kommit all undervisa i alla ämnen. Den utbildning av tvåspråkigaklasslärare som förekommer avser, som jag har redovisat, endast läraremed finska som modersmål och Ijänsl som lärare på låg- eller mellanstadiet. Detär också här angelägel att få belyst konsekvenser av skilda handlingslinjer. Det bör, som jag har angivit, ankomma på densärskilda utredaren som jag nu tillkallar att kartlägga de frågor som jag nuhar omnämnt. Utredaren bör därefter avge förslag till behövliga och lämpligaförändringar. Det är angeläget att frågor om undervisningen för finskspråkigabarn härvid behandlas med förtur. Utredarens förslag kan läggas till grund förvidare politisk beredning. Utredaren skall särskilt samråda med kommittén (S1979: 03) om hemspråkslräning för förskolebarn, med gymnasieutredningen (U1976: 10), med komvux-utredningen (U 1978: 04), med kommittén (U 1979: 13)angående skolor med enskild huvudman, med invandrarpoliliska kommittén (A1980: 04), med diskrimineringsutredningen (A 1978:06) saml med utredningen (U1981:01) om samverkan mellan förskola och skola.