prop · G503191 · 1981-12-31 00:00:00 — Dessa bör i detta sammanhang inte behandlas annorlunda änaktiva lantbrakare. /SR,som hyser viss tvekan inför förslagen, anför: Förmögenhetsskattenär i sin nuvarande praktiska utformning behäftad med sådana egenskaper att denbehandlar olika slag av förmögenheter på olika sätt. På vissa slag avförmögenhetsvärden utgår ingen skatt alls, t. ex. 1981/82:191 96 På andra slag däremot kan skatten tas ul på ell belopp somöverstiger det marknadsmässiga värdet. T. ex. värderas innehav av börsaktierutan hänsyn till innehavarens latenta skatteskuld. Rent principiellt är det enbrist i skattesystemet att förmögenhetsskatten slår så olika på olika förmögenhetsslag.Kommittén föreslår nu all ytterligare olikheter byggs in i systemet vidbehandlingen av olika förmögenhetsslag. /SR ser med viss tveksamhet på ensådan lösning. Eventuellt skulle det motivera en samlad översyn avförmögenhetsbeskattningen. /SRhar förståelse för att de näringspolitiska aspekterna varit vägledande förkommittén i dess arbete. Den svenska ekonomins balansbrister kräver säkerligenextraordinära åtgärder på olika områden för att stärka näringslivetskonkurrensförmåga. Det är också möjligt att borttagandet avförmögenhetsskatten är ett - på kort sikt - ändamålsenligt medel. Utredningenhar kartlagt i vilken omfattning de små och medelstora företagen berörs avförmögenhetsskaften i dess nuvarande utformning. /SR vill i sammanhangetpeka på att den aviserade skattereformen med sänkta marginalskatter rimligtvismedverkar till att minska omfattningen av problemet med höga löneuttag för attkunna erlägga förmögenhels-skatt. Enligtdirektiven skulle kommittén anvisa någon lämplig metod vid innehavstidens slutsom kompenserade för befrielsen från förmögenhetsbeskattningen underinnehavstiden. Kommittén har dock funnit att de s. k. inlåsningseffekternatalar emot sådana kompenserande åtgärder. Denäringspolitiska syftena har även i detta fall varit vägledande för kommittén.Med den föreslagna skattefriheten skulle andra lösningarockså enligt /SR:s uppfattning medföra oUka problem. /SR har därförviss förståelse för att kommittén i detta avseende känt sig tvingad allformulera en lösning som i viss mening strider mot direktiven. 3Remissinstanser som i huvudsak avstyrker att förslagen i betänkandet genomförs Frånflertalet av de hörda myndigheterna har kritik framförts mot förslagen. Även LOoch TCO har ställt sig negativa till de i betänkandet föreslagna ändringarna. Reglernaär komplicerade och bUr krångliga att tillämpa. Den omständigheten att vissaslag av tillgångar blir helt skattefria ändrar inte denna bedömning. Särskilt reglernaom uppdelningen av jordbmksfastighet i skattefria respektive skattepliktigadelar är synnerligen detaljerade och kollegiet betvivlar att de alls går atttillämpa. Delsamma gäller reglema om fördelningen av skulderna, vilka vidtillämpningen torde behöva föranleda omfatiande utredning. Somkonstateras i betänkandet gäUer f. n. gemensamma värderingsregler för allkapitalbeskattning. Kommittén uttalar dock att det inte torde vara Prop.1981/82:191 97 nödvändigt atf ha samma regler förförmögenhets- samt arvs- och gåvobeskattningen. Häremot vänder sigkammarkollegiet av två skäl. För det första finns en stor fördel med gemensammavärderingsregler i det att utredning i förmögenhetsskattesammanhang till storadelar kan användas även vid arvs- och gåvobeskattningen. Skilda regler skulleleda till betydande merarbete för beskattningsmyndigheterna liksom för deskattskyldiga. Således skulle skatteadministrationen bli än mer tungrodd ochsannolikt kräva mer resurser. Det andra skälet mot skilda regler finns iriskerna för rättsvillfarelse och därmed sammanhängande risker förrättsförluster. KoUegiet kan här peka på en situation där skildavärderingsregler i nuvarande bestämmelser finns beträffande förmögenhetsskattoch arvsskatt, nämligen i fråga om värdet av aktie i fåmansbolag. I ett stortantal fall har vid gåva av aktier i fåmansbolag kontrahenterna utgått från attdet av i förmögenhetsskattesammanhang beräknade värdet skallgälla men för sent blivit uppmärksammade på att vid debitering av gåvoskattskall jämlikt 23 § B arvsskattelagen aktiens marknadsvärde läggas till grund. flesta fall har detta lett till ett helt annat skattebelopp, ibland avsevärthögre, än vad kontrahenterna haft anledning räkna med. Sannolikt skulle transaktionenmången gång ha gjorts annorlunda eller alls icke kommit till stånd omkontrahenterna inte förletfs av aktiens förmögenhetsvärde. Kammarkollegiet anser övervägande skäl tala mot attkommitténs förslag läggs till grund för lagstiftning. En ändring i riktning motskilda värderingsregler skulle innebära en så genomgripande förändring avkapitalbeskattningen att en .sådan fråga bör tas upp i ett gemensamtsammanhang. Kollegiet föreslår därför att kommittén återkommer med ettbetänkande där hela kapitalbeskattningen behandlas. Med beaktande av delättnader som med ingången av 1982 gäller för samfiiga kapitalskatter bör tidsutdräktenutgöra ett mindre hinder mot att utredningsarbetet fortsätter. Det finns ocksåskäl att notera atf kapitalbeskatlningsreglerna av tio årändrats fyra gånger, varför ytterligare ändringar torde kunna anstå något. RSV begränsar sig till att främst lägga tekniskasynpunkter på belänkandet. RSV vill inledningsvis påpeka följande. I direktiven försfram hypotesen, att förmögenhetsskatten tvingar fram alltför stora löneuttag urfamiljeföretagen. De utförda déklarationsundersökningarna bekräftar knappastdenna hypotes. Deklarationsundersökningarna är ju också föråldrade i och med atfskattelindringar införts, så t. ex. har den s. k. spärregeln upphävts ochförmögenhetsskatteskalorna justerats. Förslag om reformering av inkomstskattenhar också framlagts. Å andra sidan har fastighetstaxeringsvärdena höjts. RSV anser vidare att de föreslagna reglerna innebär att enredan förut aUtför krånglig lagstiftning görs ännu krångligare. 7 1981/82. 1981/82:191 98 , som begränsar sitt yttrande fill att ihuvudsak avse förmögenhetsbeskattningen av lantbruksföretag med skog, anför: delar kommitténs uppfattning att det finnsskäl att särbehandla jordbruksfastigheter vid förmögenhetsberäkningen och attbeträffande skog de största stimulanseffekterna, generellt sett, kan förväntasuppkomma om skogen förblir skattepliktig. Skogsägare som är beroende avskogsbruket för sin sysselsättning och försörjning kan dock förväntas bedrivaett ändamålsenligt och aktivt skogsbruk denna stimulans förutan. När det gällerskogsägare som inte är ekonomiskt beroende av sitt skogsbruk kan förhållandetvara annat. Av virkesförsörjningsutredningens betänkande (SOU 1981:81) framgårdet att ägarstrukturen är en av orsakerna till låg aktivitet inom vissa delarav skogsbruket. Utredningen redovisar att av brukningsenheterna ärfastigheter med enbart skog ( 2 ha åker), att av skogsägarna ärpensionärer att av skogsägare med enbart skog är utbor och att avägare till brukningsenheter med enbart skog är huvudsakligensysselsatta inom jord- eller skogsbruk. Vidare ägs av det totalaantalet brukningsenheter av flera personer och av den privataskogsmarksarealen ägs av dödsbon. Utredningen konstaterar att det särskiltunder det senaste årtiondet har märkts en ökad obenägenhet att avyttrajordbruks- och skogsfasfigheter. Samägande via dödsbon eller på annat sätt harblivit allt vanligare. Allt flera skogsägare är bosatta utanför brukningsenhetenoch har sin huvudsakliga utkomst av annat än jord- och skogsbruk. Bland de renaskogsägarna är det förhållandevis få som är ekonomiskt beroende av skogsinkomsfen.Många fastigheter används endast för fritidsändamål, jakt och fiske eller ärhelt obebodda och outnyttjade. kan inte finna att en förmånligkapitalbeskattning av skogsägare som tillhör denna ägargrupp kan innebära enstimulans som är till nytta för skogsnäringen och samhället. Snarare bör detvara så, att en inflationsskyddad kapitalplacering i kombination med en lågförmögenhetsbeskattning ökar intresset för att spara i skog. Intresset av alt awerkabör rimligen minska eftersom omsättningen av skogstillgång fill annan förmögenhetsfillgångkan innebära en betydande skärpning av förmögenhetsbeskattningen. Att flyttaöver kapital från skog som ger en låg men dock positiv realränta till ettbankkonto som ger negativ realränta och dessutom en hårdareförmögenhetsbeskattning är inte attraktivt. Av den anledningen är det givetvisinte ointressant hur andra kapitaltillgångar beskattas när beskattningen avarbetande kapital i företag diskuteras. anser därför att dethade varit värdefullt om översynen hade omfattat förmögenhetsbeskattning avalla slag av tiUgångar. Det är önskvärt att skattesystemet är i möjligaste mån nefuraltoch inte hindrar skogstillgångarnas utnyttjande. Det som ovan sagts om beskattningen vid alternativplacering av kapital påverkar givelvis även intresset för avyttring avskogsmark. Såväl nu gällande regler som kommitténs förslag motverkar enönskvärd strukfurra-lionaUsering och upplösandet av samäganderätter. Idirektiven tiU den tillsatta strukturutredningen sägs det bl. a. atfutredningen bör undersöka om strukturförbättringar kan främjas genom ändringari skattelagstiftningen. Som har nämnts anser kommittén att reglerna förförmögenhetsbeskattningen bör vara utformade så, att den ägargrupp, som ovanhar 1981/82:191 99 diskuterats,i princip inte behandlas annorlunda än andra kapitalägare. Delta har dock intekommit till uttryck i kommitténs förslag. Deföreslagna beskattningsreglerna för skog torde innebära en ökad förmögenhetsbeskattningi många fall om man jämför med de regler som har gällt t. o. m. I synnerhet gäller detta för mycket stora förmögenheter placerade iskog och i de fall där skog ägs vid sidan av annan förmögenhet. Skogsstyrelsenvill dock uppmärksamma att av brukningsenheterna har en skogsareal somär 100 ha och endast av brukningsenheterna har en skogsareal somöverstiger 200 ha. Detta torde innebära atf en mycket Uten andel av bmkningsenheternahar ett skogsbruksvärde som överstiger 1 milj. kr. Eftersom kommitténs förslaginnebär alt endast hälften av värdet skall tas upp vid förmögenhelsberäkningen innebärdetta att om övriga skattepliktiga tillgångar är begränsade och normal elleråtminstone någon skuldsättning föreligger, förmögenhetsskatt inte är aktuell eUerär endast obetydlig. Förett mindre antal brukningsenheter med stora skogsarealer innebär dockförmögenhetsbeskattningen en betydande belastning. Följandeförenklade typfall är ett exempel på räntabilitetskravet för förmögenhetsskatti ett skogsföretag enligt tidigare regler, nu gällande regler och enligtkommitténs förslag, I exemplet redovisas också förmögenhets-skaftebelastningeni kronor per m' s, k, genomsnittlig virkesavkastning. Det förutsätts att det ären ägare till företaget och att företagsförmögenheten ligger i botten avförmögenhetsskatteprogressionen. Företagel antas vara ett rent skogsföretag ochi exemplet bortses från eventuella bostadsbyggnader, Skogsföretagrned ca 500 ha skogsmark i . Skogsbruksvärde enligt 1975 årsfastighetstaxering 1 milj. kr. och enligt fastighetstaxering 3 milj,kr. Företagets substansvärde antas vara lika med taxeringsvärdet. Dengenomsnittliga virkesavkastningen beräknas uppgå till 2 500 m s. k. per år.Ägarens marginalskatt antas vara . Skogsvårdsavgiftenutgör en ytterligare belastning med i detta fall från pch med 1982.Eftersom avgiften är avdragsgill begränsas dock nettoeffekten till 3 600 kreller per msk virkesavkastning. Trotsden relativt höga skattebelastningen i exemplet kan det dock konstateras attdet vid ett antaget genomsnittligt rånetto på per msk pch efter avdragför skogsvårdskostnader och förvaltningskostnader m. m. ändå torde återstå ett nettpsom innebär en positiv förräntning av ett kapital spm betraktas som realyärdesäkert. Oronför att förmögenhetsskatt av den förslagna storleksordningen skulle allvariigtförsvåra eller möjliggöra fortsatt drift och leda till att verksamheten Prop.1981/82:191 100 läggsner eller att en försäljning framtvingas är således knappast befogad vad avserskog. Däremot finns det givetvis risk för att intresset för investeringar i skogsbraketminskar och alt intresset för investeringar i skattefria kapitalplaceringsobjektökar. Omförmögenhetsskatten skulle beräknas på av taxeringsvärde skulleskattebelastningen i exemplet bli per m-'sk. Detta visar att regler meden sådan beräkningsgrund skulle leda till en avsevärd belastning med nuvarandemarginalskattesatser. Exempletovan kan också användas för att studera effekterna av en marginalskattereform.Vid en sänkning av marginalskatten till minskar förmögenhetsbelastningenenligt kommitténs förslag från per producerad msk till per m-'skoch vid marginalskatt blir skattebelastningen ca per m-'sk. Skogsstyrelsenanser att kommitténs förslag inte utan ytterligare utredning kan ligga till gmndför lagstiftning. Anledningen till detta ställningstagande är atf hänsyn infehar tagits till den kommande marginalskattereformen samt den i övrigt någotbristfälliga analysen av de föreslagna reglernas näringspolitiskakonsekvenser. Skogsstyrelsenpekar vidare på en alternativ metod för att medge lättnader iförmögenhetsbeskattningen och anför: Skogsstyrelsenvill ifrågasätta pm inte avdragsrätt för förmögenhetsskatt som belöper på skogär ett alternativ som borde utredas och övervägas ytterligare. Eftergenomförandet av den planerade marginalskattereformen kommer nämligen de avkommittén påtalade negativa effekterna av inkomslskalteprogressionen vid en avdragsrältatt avsevärt minska. Vad avser skog skulle en avdragsrält inte heller behövamedföra ett större skatteuttag än vad som sker eller enligt vad somblir resuhatel om kommitténs förslag genomförs. Skatteuttaget kan relativt lättanpassas till en önskad nivå genom att anpassa värderingen på tillgängssidantill marginal-skattesatsen i normala inkomstlägen. Avdragsrätten bör varaknuten till inkomst av skogsbruk i förvärvskällan, i vilken skulle innebära attden inaktive eller lågaktive skogsägaren skulle träffas hårdare av förmögenhetsbeskattningen. Enkomplikation vid avdragsrätt är att ställning måste las till om skogen skallanses ligga på toppen eller botten av den samlade förmögenheten. Utan att laställning till frågan kan det konstateras att genom att lägga kapital placerati skog på botfen av den samlade förmögenheten uppnås en skärpning avförmögenhetsbeskattningen på skog i de fall den skaltskyldige har kapital placerati skog vid sidan av annan skattepliktig förmögenhet. Deförslag som presenteras i betänkandet är tänkt att dels öka investeringsviljani fåmansförelagen dels förbättra möjligheterna till riskkapitalförsörjning idessa företag. Urindustripolitisk synpunkt är det angeläget att stimulera kapitalbildningen ochkapitaltillväxten i de mindre och medelstora företagen. Egenkapital-försörjningenär ofta ett problem för dessa företag. De mindre och medelstora företagen harofta små möjligheter att externt erhålla tillskott av riskvilligt kapital.Härigenom uppstår lätt att expanderande företag t. ex. uppvisar mycket lågsoliditet. Bristen på riskvilligt kapital kan därför 1981/82:191 101 innebära att lånemöjligheterna försämras ochfinansieringsproblem kan uppstå för företag. tycker emellertid inte att ovanståendeproblem med försörjning av riskkapital kan lösas med hjälp av utredningensangivna förslag. För det första riktar sig förslaget till eft mycket begränsatantal företag. För det andra uppkommer skattelättnaden hos den fysiska personenoch ej hos den juridiska vilket medför att det är svårt att se vilka effekterföreslagna åtgärder leder till för enskilda företag. Problemet med egenka-pitalförsörjningenkvarstår trots förslagen fortfarande för en stor del av företagen. Sammanfattningsvis anser industriverket att framfördaförslag inte löser problemet med egenkapifalförsörjningen i fåmansföretag.Vidare anser verket att förslagen inte underbyggts på ett fillfredsstäUandesätt samt att effekterna ej i fillräcklig omfattning belysts. Verket awisardärmed utredningens förslag. Kammarrätten i anför: I sina resonemang har kommittén lagt stor vikt vid att dennuvarande förmögenhetsskatten skulle tvinga företagarna att göra betydandelöneuttag för att kunna betala skatten. Det synes emellertid i vart falltveksamt om detta kan läsas ut av det material som kommittén har lagt fram. Denhelt övervägande delen av de aktiva jordbrukarna synes f. n. inte bU träffadeav någon förmögenhetsskatt alls eller av sådan skatt med ett förhållandevisobetydligt belopp. Om det inte är så många skattskyldiga som berörs avförslaget, kan det ifrågasättas om inte den stimulans som man eftersträvar ochsom en del företag npg behöver kan åstadkommas på andra sätt. Lättnad iförmögenhetsskatt kan synas som ett något trubbigt instrument. Kammarrätten vill peka på ett sätt att lösa problemet somkommittén inte har haft någon anledning att gå in på. utreds ju ochdiskuteras livligt en produkfionsfaktorskatt, s. k. proms. Om man slufiigtfastnar för en sådan skatt tycks man få ett ganska flexibelt redskap föravvägning av skatten på kapital resp. arbete. Det bör inom promsens ram finnasutrymme för att ta behövUg hänsyn till familjeföretagens förmåga att bära skattpå arbetande kapital i form av maskiner etc. De fördelningspolitiska synpunktersom talar emot kommitténs förslag tunnas i vart fall ut, om en proms skuUereglera skattebelastningen på familjeföretagen i stället för den ganskaotympliga förmögenhetsskatten. begränsar sitt yttrande till att avse detekniska och administrativa frågor som hänger samman med förslaget. Reglerna för beräkning av företagsförmögenhet har ändratsett flertal gånger . Sin nuvarande utformning fick de 1977. Även detregelsystemet har emellertid redan hunnit modifieras genom beslut iår att ta bort den s. k. spärregeln fr. o. m. föreslår företagsskattekommittén att regelsystemet isin helhet återigen skall ändras. Det säger sig självt att enbart förekomstenav täta ändringar skapar osäkerhet vid tillämpningen för såväl de skattskyldigasom skattemyndigheterna. Särskilt gäller det när reglerna inte kanförenklas. Eft av de argument kommittén för fram för en ändring äratt nuvarande regler genom sin detaljrikedom är arbetskrävande (s. 70).Länsstyrelsen Prop.1981/82:191 102 delar inte den uppfattningen. Visserligen skall allatillgångar och skulder beaktas innan reduceringen till görs. Underlagetkan dock tas direkt från det årsbokslut som ändå upprättas och bifogasdeklarationen. Vad gäller fastigheter används taxeringsvärdet. Metoden ärdärmed förhållandevis enkel. Kommittén föreslår att arbetande kapital i mindre ochmedelstora företag i princip undantas från förmögenhetsbeskattning. Det kan iförstone synes vara en enkel regel. Som komplement till denna huvudregelföreslår kommittén emellertid en rad undantagsregler. Tillgångsslagsom typiskt sett ingår i rörelser där stimulansinfressef är mindre framträdandeanser kommittén även fortsättningsvis bör förmögenhetsbeskattas. Dit hör t.ex. lager av fastigheter och värdepapper. I fråga om fastigheter föreslås att75 % av taxeringsvärdet skall gälla för inkomstslaget rörelse och förinkomstslaget jordbruksfastighet. Från dessa övergripande undantagsreglerskall i sin tur undantag kunna göras om särskilda omständigheter är för handen. a. tillgodose byggmästarnas intressen har schablonregeln för rörelsefasligheterkombinerats med en möjlighet att beakta den latenta skatteskulden pålagerfastigheter och på så sätt får värdet ytterligare reducerat. I fråga omjordbmksfastighet skiljer sig reglerna åt beroende på om jordbmkaren är aktiveller inte, om jordbruket arrenderats av närstående eller utomstående, omjordbruket drivs av ett dödsbo före eller efter tredje kalenderåret efter detatt dödsfallet inträffat, om jordbrukaren på grund av sjukdom måste arrenderaut jordbruket , om bostadsbyggnad utnyttjas avjordbrukaren själv eller av anställd personal osv. Kontanta medel och banktillgodohavanden föreslås bliundantagna från skattefriheten. Även här föreslås dock undantagsregler frånundantagsregeln som innebär hel eller halv skattefrihet. I vissa fall skall detgöras en bedömning av vad som kan betraktas som normal omfattning av likvidamedel. Skulder skall enligt förslaget tas med i den mån debelöper på skattepliktiga tillgångar. Kan den faktiska skuldbelastningen intedirekt fastställas skall en proportioneringsregel kunna användas. Avdrag skalldå medges med så stor del av skulderna som svarar mot de skattepliktigatillgångarnas andel av de samlade tillgångarna. Det kräver att även deskattefria tillgångarna värderas. En fråga som då uppkommer är hur mycket manskall ta med av tillgångarna vid den beräkningen. En klar gräns är onekligensvår att dra. Att det även på den här punkten blir storatillämpningssvårigheter är därför uppenbart. Sammantaget blir det således ett virrvarr av regler atthålla reda på. Resultatet av kommitténs överväganden står därför i bjärtkontrast till uttalandet på s. 70 att lagstiftningen bör vara enkel atttillämpa. Majoriteten i i anför: Enligt mening har utredningen intetillräckligt analyserat förmögenhetsskattens roll för småföretagare i denutformning reglerna nu har. Härtill bör framhållas att inte endastsmåföretagare erhåller skattelättnader utan även ägare till stora företagerhåller motsvarande förmåner. Utredningens påstående att den nuvarandeförmögenhetsbeskattningen Prop.1981/82:191 103 skulleinnebära stora svårigheter för företagen och leda till mycket höga avkastningskravifrågasätts av . Länsstyrelsenanser vidare att om utredningens förslag skulle genomföras måste någon form avkompenserande åtgärd vidtas av fördelningspolitiska skäl. Utredningen harövervägt flera sådana förslag men avvisat samtliga bl. a. på grund avbesvärligheter ur administrativ synpunkt. Medhänsyn till vad ovan anförts anser att utredningen inte ger stödför att ytterligare lättnader skulle vara motiverade vid förmögenhetsbeskattningenför ägare av företag och jordbruk. Länsstyrelsenanser vidare aft nuvarande system med en generell reducering av substansvärdetur administrativ och kontrollteknisk synpunkt är att föredra framför den modellsom utredningen föreslagit. En generell reducering av substansvärdet blir ocksåmera rättvisande mellan olika företagare än utredningens förslag. Utredningensförslag med differentierade skattesatser för olika tillgångsslag kan dessutomföranleda en ökad risk för olika konstruktioner i syfte att minskaförmögenhetsskatten, vilket får som följd kontrollproblem och ett ökat skattetänkande. Frånfördelningspolifiska synpunkter anser att skatterna bör varaneutrala oberoende av den skattskyldiges yrkeslillhörighef. Mot denna bakgrundtillstyrker principerna i den reservation till utredningen somanförts av och . Reservanterna har även redovisat enalternativ väg att erlägga förmögenhetsskatten, varför olägenheterna i vissafall med alltför stora löneuttag kommer att undanröjas. Enledamot av i - - har med delvisfrån majoriteten avvikande mening avstyrkt aft förslagen i betänkandetgenomförs. Enligtlänsstyrelsens mening finns jämväl starka skäl att ytterligare avvaktaerfarenheterna av de ändringar på förmögenhetsbeskattningens område som skettunder . De nuvarande reglerna har enligt länsstyrelsenserfarenhet fungerat tillfredsställande bäde i materiellt ochadministrativt hänseende. Länsstyrelsenkan därför inte tillstyrka utredningens förslag. Genomslopandet av spärregeln kom passiva jordägare att få kraftiga lättnadervid förmögenhetsbeskattningen. behöver av substansvärdet tas uppmot tidigare . Skälet till lättnaderna var främst att motverka höjningenav taxeringsvärdena vid allmänna fastighetstaxering. Länsstyrelsenvill framhålla i likhet med utredningen att passiva jordägare inte bör erhållasamma lättnader vid förmögenhetsbeskattningen som akfiva jordägare. Enskärpning av reglema på denna punkt får därför anses befogad. Majoriteteni i anför: Efteren ingående granskning av betänkandet anser att tungt vägandeprincipiella och praktiska invändningar kan riktas mot förslaget.