prop · G503113 · 1981-12-31 00:00:00 — 1takt med att svårigheterna att skapa nya arbetsliUfällen blivit större harangelägenheten av att bevara redan befintliga sådana ökat. För all lokaliseringsstödskall kunna lämnas vid investeringar som inle leder ökad sysselsättninggäller all verksamheten skall ha avgörande 1981/82:113 Bilagedel 331 betydelseför sysselsättningen på orten, all verksamheten inte skaU kunna fortsätta utanatt investeringarna kommer til! stånd och att dessa inte kan genomföras utanatt avskrivningslån utgår. Dessa bestämmelser framstår i dagens läge i en delavseenden som alltför snäva. Detkan därför finnas anledning att något mUdra regleraa för när lokaliseringsstödskall kunna lämnas fill sådana investeringar. Kraven bör vara att följande kriterierskall vara uppfyllda för att lokaUseringsstöd skall kunna lämnas tillinvesteringar som inte leder till ökad sysselsättning (samtliga skall varauppfyllda): 1) Företaget skall ha väsenlUg betydelse försysselsättningen på orten och dess arbetsmarknad. 2) Verksamheten bedöms inte kunnafortsätta ulan att investeringen kommer tiU stånd. 3) Investeringarnabedöms inte kunna genomföras utan alt stöd utgår. Beslut om lokaliseringsstöd liU dessa investeringar bör liksom f. n. fattas LokaUseringslånskall enligt nuvarande regler normall betalas åter inom högst från dagenför utbetalningen. Beträffande lån till byggnads- och maskininvesteringar ärdet väsentligt att lånetiden står i relation till de skattemässigaavskrivningstiderna för dessa. Gällande normala procentsats för årligvärdeminskning av rörelsefastigheter är . Den längsta lånetiden förlokaliseringslån i samband med byggnadsinvesteringar bör därför ökas tUl 25 årför att uppnå överensstämmelse med avskrivningsfi-den. Isamband med att räntebefrielsen slopades på lokaliseringslån infördes enmöjUghet att bevilja ränteanstånd i högst . Det innebär enUgt nuvaranderegler att räntan vid anståndstidens slut läggs lill lånebeloppet och sedanamorteras i takt med delta. Ränteanståndinnebär endasi en likviditetsmässig förbällring för förelagen eftersom denupplupna räntan måste bokföras som en kostnad. Detär ingen tvekan om att instrumentet ränteanslånd bidrar till all göra detregionalpolitiska stödsystemet ytterligare komplicerat. De ratiner somfillämpas , dvs. att räntan läggs till kapitalet först efter all helaanståndstiden gått ul, innebär också en dold subvention fill förelagen ochmotsvarande förlust för staten. Deförbättringar för företagen i form av ändrade regler för avskrivningslån m. m.som vi föreslår i denna rapport gör att ränteanslånd i del normala stödärendetbör kunna slopas. Framförallt ett ökat bankengagemang eller, om detta inte ärmöjligt, i vissa faU ett utökat lokaliseringslån bör kunna lösa eventuellaproblem i samband med detta. Möjlighet att bevilja ränteanslånd bör alltså ifortsättningen begränsas titt undanlagsfall, främst uppföljningsärenden, ochbeslut fattas av centrala myndigheter. 1981/82:113 BUagedel 332 Enannan situation, där ett företags likviditet kan komma att utsättas föroavsedda påfrestningar, är när större investeringar inte hinner genomförasinnan företaget måste böija amortera på lokaUseringslånet. För att motverkadetta bör få fullmakt att medge förlängt amorteringsanståndunder investeringsperioden. Detregionalpolifiska stödsystemet har en väl utbyggd administration. Det är vidarestarkt selektivt, dvs. varje enskilt projekt prövas noggrant med avseende påsysselsättningseffekt, lönsamhet m.m., hänsyn tas fill om produktionen lillövervägande del är avsedd för hemmamarknaden eller om exporten väntas bli stor,finansieringsbilden kan påverkas osv. Ellav de viktigaste syftena med det regionalpolifiska slödel är vidare attexpandera industrin, gärna den exportinriktade, inom stödområdena. Sverigebefinner sig i ett besvärUgt ekonomiskt läge. Industrins investeringarmåste stimuleras samfidigt som den internationellt höga räntenivån motverkardetta. En tillräckligt långtgående genereU räntesänkning för att sfimuleraindustriinvesteringar är svår att genomföra. Idenna situation finns det mycket som talar för att elt utnyttjande av detregionalpoUliska stödsystemets selekfivUet och administration skulle kunnabidra tUl att med stor precision sfimulera de nödvändiga industriinvesteringarna.Möjligheter att temporärt variera räntan på nya lokaliseringslån för byggnads-och maskininvesteringar kan därför övervägas. Ensådan investeringsstimulans skuUe komma att utan nämnvärt "spiU"rikta sig liU just den sektor som behöver sfimuleras, nämligen industrin ochinom industrin dessutom endast tiU produkfiva investeringar som ger sysselsättning. Detbör alltså övervägas om inle regeringen vid behov skall kunna föreskrivatemporära ändringar av räntesatsen på lokaliseringslån eller förordna omräntebefrielse på lokaliseringslån under viss lid för vissa slag avinvesteringar. Enligtgällande bestämmelser skall säkerheter ställas för avskrivnings-ochlokaliseringslån. Uttagandetav realsäkerheter får ses som en markering av lokaliseringsstödetsaffärsmässiga grand val. De invsleringar som kommer fill stånd genom stödet gerpå sikt staten reell säkerhet för de utlånade pengaraa om den verksamhet somfått slöd visar förväntad lönsamhet. Det faktum att staten har realsäkerheterför de utlånade pengarna ger också ökat inflytande och insyn i företagensutveckling och underlättar därigenom uppföljningen av stödföretagen. Om detgår så långt alt ett stödföretag kommer på obestånd kan säkerheternanaturligtvis skydda statens fordran, men kanske vikfigare ändå, säkrainflytandet över hur företagets situation löses. Enannan form av säkerhet som regelmässigt krävs är borgen. Borgen av exempelvisell moderbolag för ett dotterbolags förbindelser måste ses som 1981/82:113 Bilagedel 333 ettnaturligt inslag i affärsverksamheten. Det avspeglar ju endast denorganisatoriska form under vUken verksamheten bedrivs. Ennågot annorlunda form av borgen är den som krävs av de privatpersoner som stårbakom verksamheten. Delta personliga borgensåtagande kan inte betraktas som ensäkerhet på samma sätl som pantbrev och företagsinteckningar. Det måste istället ses dels som en markering av att den person som är viktigast för ettprojekts framgång, företagsledaren, är övertygad om att satsningen kommer attlyckas, dels som ett incitament för samme person att vidta nödvändigaåtgärder för förelagels bestånd. Övergångenår 1979 från lokaliseringsbidrag (för vilka inle krävdes någon säkerhet) tiUavskrivningslån saml införande av ränteanstånd, har gjort att det belopp förvilket säkerhet krävs i normalfallet har bUvit betydligt högre. Dessutom har påsenare år kostnaden för uttagandel av pantbrev och företagsinteckningar ökatbetydligt. Bl.a. dessa två förhållanden gör att praxis vid uttagandet av realsäkerheter börändras så alt pantbrev och företagsinteckningar tillsammans i normalfallet tasul endast på det sammanlagda beloppet av avskrivnings-och lokaliseringslån samteventuellt ränteanstånd. Beträffandedet personliga borgensåtagandet anfördes proposUion omregionalpolifiken att systemet med begränsat borgensansvar borde kunna kommatUl ökad användning. hade inga erinringar häremot. Iskilda sammanhang har efterlysts klarare regler för hur storleken av delbegränsade borgensansvaret bör bestämmas. Medutgångspunkt främst i praktiska erfarenheter av frågan föreslås därför att sompersonlig borgen för lokaUseringsstöd bör ställas lägst av de sammanlagdabeloppen av avskrivnings- och lokaliseringslån samt ränteanstånd, dock lägst100000 kr. (om lånesummorna inte är lägre förstås). För stödbeloppöversfigande 10 milj. kr. bör dock en lägre procentsals kunna tillämpas. Omantalet företagsägare/ledare är fler än en bör borgensbeloppet kunna anpassashärefter, dock bör endasi i undanlagsfall borgen . Ettexempel på situationer när lägre borgensbelopp bör kunna godtas är s. k.lönlagarägda företag. En annan situafion därsäkerhetsfrågan ibland våUat diskussioner är när den verksamhet som fått stöddrivs av statliga bolag, kommun eller kommunala bolag. Huvudprincipen bör idessa sammanhang vara att dessa juridiska personer inte skaU favoriseras påandra verksamhetsformers bekostnad. Så långt som möjUgt bör aUtså samma kravställas på säkerheter för krediter tiU dessa. Ettalldeles speciellt problem i detta sammanhang är del förhållandel alt ett antalkommuner ibland stött enskilda förelag genom att lämna exempelviskommunal borgen för lån som företaget upptagit i bank. 1981/82:113 Bilagedel 334 Endasti de faU den bedrivna verksamheten faller inom den kommunala kompetensen ochavser verksamhet som kan vara slödberätfigad för regionalpoUfiskl stöd kankommun erhåUa regionalpolitiskt stöd. I andra fall bör inte heller kommunalborgen förekomma i samband med lokaliseringsstöd. Dekrav på lönsamhet m.m. som ställs på en verksamhet som får regionalpolitisktstöd gör ju vidare att bankerna, som får bättre säkerheter än staten förlokaUseringsslödel, måste kunna acceptera dessa risker. 1 annat faU börtroligen inte projektet genomföras. Kommunala engagemang förenskilda företag gör att företagen kan spela ut kommuneraa mot varandra och påså sätt tvinga sig till fördelar av skilda slag. I dessa sammanhang är detdessutom oftast de mindre och svagare kommuneraa som förlorar. Kommunernasengagemang kommer dessutom ofta i konflikt med regleraa om den kommunalakompetensen. 1.4.1.4Lokaliseringsstöd tiU företag inom turistnäringen Lokaliseringsstödhar kunnat lämnas till företag inom turistnäringen alltsedan stödverksamhetensbörjan. Inledningsvis gällde vissa begränsningar. Genom riksdagsbeslutom regionalpolifiken jämställdes dock turistnäringen med andra näringsgrenarbeträffande möjligheteraa att erhålla regionalpolitiskt stöd. inom turistnäringen har hittiUs främst lämnats lill olika slag avboendeanläggningar som betjänar mer än en lokal marknad. Nuvarandebedömningsgrander för när en turistverksamhet är stödberättigad bör i huvudsakligga fast. De bör emellertid kompletteras och preciseras i vissa avseenden.Vid bedömningen om en verksamhet är stödberättigad bör syftet med verksamheteneller effekteraa därav kunna ge utgångspunkter. Investeringar som förbättrarturistnäringens infrastraktur, påverkar ett områdes attraktivitet urturislsynpunkl eller förbättrar föratsättningarna för annan turistverksamhet böri vissa fall vara stödberätligade. a. olika slag av service och aktiviteter som ofta växer fram vidsidan av boendeanläggningarna. Som exempel kan nämnas serveringar ochnöjeslokaler samt verksamheter förankrade i lokala traditioner som rotslöjd,träsnide m. m. Undersökningar i och har visat attden sysselsättning som turismen skapar inte främst ligger i själva boendet utani delta slag av service och verksamheter. Föratom att ge direkt sysselsättningkompletterar dessa verksamheter boendeanläggningaraa och höjer områdetsattraktivitet och bör därför vara stödberätligade, även när de inte ärintegrerade i boendeanläggningarna. Föratt underlätta en förlängning av säsongen för boendeanläggningarna bör kurs- ochkonferensverksamhet vara stödberättigad som komplement fiU mer konvenfionellturistverksamhet. Även regionala boknings- och niarknadsföringsorgan bör varaslödberättigade eftersom de medverkar tUl ett bättre utnyttjande avturistanläggningaraa. Prop.1981/82:113 Bilagedel 335 Ivissa fall är det möjligt att lämna stöd utöver gällande subventionsnorm tillföretag inom turistnäringen. Det bör dock enbart gälla sådana anläggningar somkräver stora investeringar per sysselsatt och enbart i sådana områden därbefolkningens möjligheter alt bo kvar främst beror på turistnäringensutveckling, dvs. framförallt i Qällområdel. I detta område bör vidfastställandet av stödet ökad hänsyn tas tUl turistanläggningars indirektasysselsättningseffekter och möjligheterna till kombinationssysselsätl-ning,dvs. att deltidsysselsättning inom turism kombineras med sysselsällning inomt. ex. jord- och skogsbrak. Riksdagensbeslut om regionalpolitiken innebar att investeringar inomturistnäringen blev slödberättigade inom ett störte geografiskt område äntidigare. Turistverksamhet är således stödberättigad inom stödområde 46. Omsärskilda skäl finns kan slöd även utgå i stödområde 1-3 och då företrädesvisinom primära rekreationsområden i stödområde 3. Jämfört med tidigareförhållanden innebar beslutet en utökning, då stödet tidigare främstkoncentrerades lUl Qällområdena inom del inre stödområdet. I dessa områdensaknas ofta förutsättningar för industrieU verksamhet. Turismen är där intesäUan den enda verksamhet som kan ge ökad sysselsättning och därigenomkompensera minskad sysselsättning i exempelvis jord- och skogsbrak. Marknadenför turism bedöms som växande men är inle obegränsad. Turistnäringen harsamtidigt dålig lönsamhet till följd av främst ell dåligtkapacitetsutnyttjande. Om stöd lämnas lUl turistverksamhet i områden där detäven finns goda möjligheter för annan verksamhet, kan det innebära attturistunderlaget för anläggningarna inom fjällområdena minskar så kraftigt attde inte blir lönsamma eller att det inle blir möjligt att där bygga utturistnäringen. För att bibehålla möjligheterna att skapa ny sysselsättning ide mest utsatta områdena bör stöd till turistverksamhet främst lämnas i dessaområden, en prioritering av stödet fill stödområde 5 och 6.1 stödområde 1 och 2bör turistinvesteringar inte vara slödberättigade. Föratt på bästa sätt nyttiggöra redan investerat kapital bör slöd fortsättningsvisi första hand lämnas tiU befintliga turistanläggningar och turistorter för attmedverka till all de kan erbjuda olika slag av boende, ett brettaktivitelsutbud samt en god service, bl. a. goda kommunikationer. Detär av (utomordentligt) stor betydelse för energtförsörining ochsysselsättningen i skogslänen all inhemska bränslen kan ersätta vårtoljeberoende. Regionalpolitiskt stöd bör därför kunna lämnas för fastbränsleframställningsom ett komplement till slöd genom oljeersättningsfonden (OEF). Detregionalpolitiska stödet bör därvid utgå som en finansiering utöver OEF:sstöd. Slödfrån OEF kan utgå med högst av godkända kostnader. Till prototyper ochdemonslrafionsanläggningar kan bidrag lämnas. 1981/82:113 Bilagedel 336 lånmed maximalt utgå (inkl. bidrag). Övriga fullskaleanläggningar kan stödjasmed lån. Räntebefrielse kan i vissa fall medges under högst . Dessutomkan anstånd med betalning av räntor och amorteringar lämnas under högst femår. Enligtnuvarande regler kan lokaliseringsstöd endast undantagsvis ges tiU produktionav energiråvara. Med hänsyn till ovannämnda behov av utbyggnad avfastbränsleproducerande förelag bör dock lokaliseringsstöd kunna utgå i merpermanenta former i de från regionalpolitisk synpunkt mest utsatta områdenadvs. stödområde 5 och 6. Lokaliserbarfastbränsleproduktion eller sådan vars omfattning kan påverkas med ettregionalpolitiskt stöd bör kunna stödjas. Vidflisproduktion bör lokaliseringsstöd kunna utgå liU investeringar i byggnaderoch maskiner avsedda för bearbetning av energiråvara (flisframställning). Vidtorvproduktion bör motsvarande investeringar vara stödberätligade när detgäller beredning av torvtäkt, brytning och vidareförädling av torv.Avskrivningslån skaU således kunna lämnas även för markberedningskostnader fören torvtäkt. Avskrivningslånet för detta ändamål bör dock inte överstiga 15resp. i stödområde 5 resp. 6. Förövriga kostnader skall samma principer kunna tillämpas som gäller för stöd liUandra verksamheter. Delsamma gäller villkor som lönsamhet och varaktigsysselsättning m.m. Därigenom kommer slöd endast att kunna beviljas fillföretag som är av viss storlek. Dentotala statliga insatsen - stöd genom OEF och lokaliseringsstöd -bör i normalafall inte översliga de procentsatser som gäller för högsta möjligalokaliseringsstöd (). Eftersom lokaliseringsstödet skall utgå utöver OEF:sstöd bör en samordning av finansiering och handläggning komma tUl stånd. 1.4.1.6Lokaliseringsstöd lill lokaler för uthyrning LokaUseringsstödtill industrilokaler för uthyrning kan lämnas dels tillStiftelsen , dels till kommunala industrilokaler. År1972 beslutade all en försöksverksamhet med stafiiga industricentraskulle prövas i regionalpolifiskt syfte. Stiftelsen Industricentra bildades år1973. Stiftelsen har tiU uppgift alt planera, uppföra, äga och förvaltainduslricenlraanläggningar, alt verka för att goda förulsätlningar förverksamheten skapas saml alt rekrytera företag tUl lokalerna. Stiftelsensverksamhet omfattade ijuni 1981 färdiga lokaler i , ,och . Industrilokaler i och är under byggande.Den sammanlagda färdigställda lokalytan på 55300 kvm uthyrdes till 23 hyresgästermed 390 anställda, varav 378 utgjorde nya arbetslillfällen på resp. ort. 1981/82:113 Bilagedel 337 Regionalpolitisktstöd har (inkl. Ange och VUhelmina) beviljats stiftelsen med 80 milj. kr. ilokaliseringsbidrag, 74 milj. kr. i avskrivningslån, 29 milj. kr. ilokaliseringslån och 67 milj. kr. Stiftelsen har dessutombeviljats ca 9 milj. kr. för att täcka de regionalpolitiskt mofiveradekostnaderna för sin verksamhet. StiftelsenIndustricentras verksamhet har utvärderats. Den konstateras ha givit betydandeeffekter, specieUt med tanke pä dess uppgift att rekrytera nyetableradeföretag i orter av relativt begränsad storlek i de sämst ställda stödområdena.Samtidigt görs bedömningen att resultatet i form av nya arbetstillfällen varitbegränsat och kostnaderna för verksamheten jämförelsevis höga. Motbakgrand av utvärderingsresultaten föreslås vissa förändringar i StiftelsenIndustricentras verksamhet. Båderiksdagen och stiftelsens ledning har vidare uttryckt önskemål om ett ökatregionalt inflytande över stiftelsens framtida verksamhet. Ettsätt att öka det regionala och lokala inflytandet som diskuteras vore att bildalokala aktiebolag med kommunalt hel- eller delägande i varieinduslricenteranläggning. För att skall kunna ta ställning lill hurell ökat regionalt inflytande bör utformas föreslås att frågan skall utredasnärmare. TiUs vidare kan behoven av ökat lokall inflytande och förbättratregionalt samarbete filtfredsställas genom en förstärkning av de lokalasamarbetsrådels status och sammansättning. Industricenteranläggningarnafinansierades fram t.o.m. med lokaliseringsbidrag (),lokaliseringslån med 20-årig annuitet och ränlebefrielse ochamorteringsanstånd () samt kapitalfillskoll fill stiftelsen (ca 22 %).Fr. o. m. de ansökningar om utbyggnad som inkommU efter den 1 juU 1979 harinvesteringarna finansierats lill med avskrivnings- och lokalseringslånsaml kapUaUiUskotl. Detta har inneburit en relativt kraftig subventioneringav stiftelsens verksamhet under uppbyggnadsskedet. Sfiflelsensverksamhet betecknas nu som stabil och konsoliderad med hänsyn liU bl. a.ulhyraingsgrad och förmögenhetsmassa. Med hänsyn till den ökade användning avbankväsendel för finansiering av industriinvesteringar inom stödområdena somtidigare har föreslagils samt stiftelsens förmögenhetsmassa är del nu angelägelalt utnyttja stiftelsens upplånings-potential på kreditmarknaden.Finansieringen av kommande projekt bör förändras genom att det lillskoll tillstiftelsekapital som hillills utgått vid investeringar reduceras med 15procentenheter och att motsvarande summa lånas på öppna kreditmarknaden. Hyresgästernahar hittiUs inte belastats med mer än av direkta förvaltningskostnader.Hyran bör nu ändras så att den läcker förvaUnings-kostnaderna tUl 100 %.Stiftelsens regionalpolitiskt mofiverade kostnader bör däremot även ifortsättningen läckas av statligt bidrag. Stiftelsenbör i framliden uppföra lokaler med något störte variation så 22 Riksdagen1981182. 1981/82:113 Bilagedel 338 attäven mindre och enklare lokaler kan erbjudas. Stiftelsen bör även sträva mot sålåga byggkostnader som möjligt. Stiftelsen bör därför pröva mer flexibla upphandlingssystemän hittUls. Stiftelsenhar fått befogenheter alt inrätta speciella lokaler för små nystartadeindustriförelag. Sltflelsen bör i den mån berörda kommuner och andraintressenter så önskar, medverka i egenskap av lokalulhyrare, men inte själv verkasom huvudman i sådana företagsutvecklingsprojekl. StiftelsenIndustricentra har sammanfattningsvis arbetat under en relativt kort fid sominle medger säkra bedömningar av de samhällsekonomiska effekterna. Under dennaperiod har industrin i dessutom karaktäriserats av svag tillväxt ochen mycket återhållsam sysselsällningsul-veckling. Antalet lokaliseringsbaraförelag har varit litet. För de företag som tagit sfiflelsenslokaler i anspråk har möjligheten all hyra lokaler varit den utslagsgivandeetableringsfaktorn. Del anlal nya arbetstillfäUen som kommit till stånd bör motbakgrund av föratsättningarna för stiftelsens verksamhet betraktas somrelativt tillfredsslällande. StiftelsenIndustricentra bör tills vidare i första hand bygga ul och konsolidera sinverksamhet på nuvarande orter. Ett begränsat antal ytterligare centra bör dockkunna byggas på några orter av strategisk betydelse för den regionalautveckUngen inom stödområdena 5 och 6. Måletför Stiftelsen Industricentras verksamhet bör även i framfiden vara att styraden industriella expansionen till orter där den kan få de regionalpoUtisktstörsta effekterna. Därvid bör även en förbättring av den industriella miljönpå orten eftersträvas bl.a. genom att en mångsidig industristraktur byggs upp. Stiftelsenshuvuduppgift bör vara att tillhandahålla goda industrilokaler till lågahyreskostnader och fylla dessa med hyresgäster. Stiftelsen bör även eftersträvaatt hyresföretagen utnyttjar mer av gemensam service av olika slag. Stiftelsenbör däremot inte belasta sin verksamhet med ansvar för hyresförelagens allmännautveckling och liknande. För dessa ändamål bör i första hand den regionalautvecklingsfonden och andra näringspolifiska organ anlitas. Enökad effektivisering av stiftelsens verksamhet bör tiUs vidare kunnaåstadkommas genom att tiUdela den ökad självständighet och ökat ansvar inomramen för en något snävare statlig finansiering av industrifastigheterna ochstiftelsens förvaltning. Sfiflelsensägarformer bör utredas närmare. Speciellt bör möjligheterna till kommunaltdelägande undersökas. År1977 infördes ett särskill bidrag tiU kostnader för byggande av mindrekommunala industrilokaler för uthyrning i mindre orter i främst del dåvarandeinre stödområdet. ändrades stödformen lill lokaliseringsstöd ochutvidgades tiU att omfatta stödområdena 4-6. 1981/82:113 Bilagedel 339 kani stödområdena 5 och 6 dessa industrilokaler byggas även om hyreskontrakt intefinns tecknat för någon del av lokalen. Sedanår 1977 har ett 30-lal kommuner beviljats regionalpolitiskt slöd föruppförande, om- eller tillbyggnad av 45 industrilokaler med en sammanlagdlokalyta om 115000 kvm. sysselsattes sammanlagt I 178 personer ilokalerna. Därav var 153 arbetstillfällen () nytillkomna. De flestahyresföretagen var inom orten omflyttade företag. Totalt hade ca 76 milj. kr.beviljats i bidrag eller avskrivningslån och ca 10 milj. kr. YtterUgare ett 20-lal lokaler med en sammanlagd lokalyta om33000 kvm var under byggnad eller ej påbörjade. Till dessa hade beviljats ca 56milj. i bidrag eller avskrivningslån och ca 15 milj. kr. Ursprungligenvar motivet för införandel av denna stödform att ge de ekonomiskt ochsysselsättningsmässigt mest utsatta kommunerna i landet möjlighet alt försemindre nystartade eUer expansiva företag med lokaler. Nägra restriktioner motomflyttning inom orten eller krav på ny sysselsättning angavs inle. Bakgrundenlill reformen var den erfarenheten alt ekonomiskt starka kommuner ofta byggdeindustrilokaler på egen hand, vilket de mest utsatta kommunerna inle hademöjlighet lill. Stödetlill byggande av kommunala industrilokaler hör till de mest avgränsaderegionalpolitiska stöden genom inriktningen på de mest prioriterade områdena,de minsta orterna och de mindre och medelstora företagens behov. 1 alla dessaavseenden har tendenserna mol allt vidsträcktare tillämpning varit starka. Delbör dock inle vara en samhäUsuppgift alt i ökad utsträckning lUlmölesgå ensådan utveckling.