prop · G50348 · 1981-12-31 00:00:00 — omupprättande av en toxikologisk informationsservice, m. m.; Regeringenföreslår att antaga det förslag som har upptagits i bifogade utdragav regeringsprotokoll. Ipropositionen läggs fram förslag rörande den fortsatta informationsverksamheteninom miljövårdsområdet. Förslagen innebär bl.a. att en toxikologiskinformationsservice upprättas, knuten bibliotek ochinformationscentral. Vidare föreslås en fortsatt utveckling avmiljöstatistiken. fär enligt förslagen i uppgift att fortlöpandebevaka behovet av informationsinsatser på miljövårdsområdet. Förslagen innebärockså att miljödatanämndens verksamhet upphör. 1 1981/82.1 saml. 1981/82:48 2 , ordförande, och statsråden , , ,, , , , Elmstedt, Ahrland, Propositionom upprättande av en toxikologisk informationsservice, m.m. Riksdagenbeslutade om utveckling av ett informationssystem för miljövården (prop.1974:46, JoU 1974:20, rskr 1974:218). Syftet med miljövärdensinformationssystem skulle vara att med hjälp av bl. a. ADB-teknik gemyndigheter, organisationer och enskilda tillgång till för reformarbetet pämiljövårdsområdet erforderliga data rörande såväl den yttre miljön somarbetsmiljön. Utvecklingsarbetet skulle bedrivas i form av olika projekt somsuccessivt skulle utvärderas. För att leda arbetet med utvecklingen avmiljövärdens informationssystem inrättades fr. o. m. den s.k.miljödatanämnden. Genombeslut uppdrog regeringen ät miljödatanämnden att inkomma med ensamlad redovisning av verksamheten inom miljövårdens informationssystem. Därvidskulle förslag lämnas om inriktning, omfattning och organisation av denframtida verksamheten. Vidare fick miljödatanämnden i uppdrag attutreda vissa frågor rörande toxikologisk informationsservice med inriktning påmiljöfrågor och hälsoaspekter. Miljödatanämndenöverlämnade betänkandet (SOU 1980:24) Bättre miljöinformation.Betänkandet har remissbehandlats. Till protokollet i detta ärende bör fogasdels nämndens sammanfattning av betänkandet som bilaga I, dels en förteckningöver remissinstanserna och en sammanställning av remissyttrandena som bdaga 2. Betydandeinsatser har gjorts och görs fortlöpande på miljövårdsområdet. Reformer ochåtgärder inom miljövårdsområdet har i 1981/82:48 3 storutsträckning inriktats på sådana frågor, där problemen har kunnat klartdefinieras och där godtagbara tekniska lösningar funnits fill rimliga, kostnader.I det fortsatta miljövårdsarbetet kan i mänga fall förutses ökade svårigheteratt bedöma både hur allvarliga olika miljöproblem är och vilka åtgärder som ärmest lämpade för att lösa problemen. En mer noggrann prövning kommer därför attkrävas av fördelningen av resurserna inom ramen för miljöpolitiken. En samladbedömning och prioritering av behovet av åtgärder inom hela miljövårdsområdetförutsätter ökad kunskap om miljöproblemen. Det är då också angeläget att denkunskap som finns hanteras på ett rafionellt sätt så att aktuell ochtillförlitlig information finns tillgänglig som underlag för olikaställningstaganden. beslut är 1974innebar att ett informationssystem för miljövården skulle utvecklas.Utvecklingsarbetet skulle ledas av miljödatanämnden och bedrivas i form avolika projekt som successivt skulle utvärderas. Miljövårdensinformationssystem skulle ses som en sammanfattande beteckning för projektvisinsamling, lagring och bearbetning av miljödata, som tas fram antingen frånpågående verksamheter eller genom initiering av särskilda projekt. Syftet medverksamheten skulle vara att successivt bygga upp en central för deninformation på miljövårdsområdet som myndigheter och andra behöver för sittarbete. Verksamheten skulle ses som ett löpande utvecklingsarbete med enkontinuerlig utvärdering av de olika projekten. Det angavs att det slutligaställningstagandet när det gäller administrationen av miljövärdensinformationssystem borde anstå tills vidare. Miljödatanämndeninrättades den 1 juli 1974.1 nämnden finns företrädare för olika myndigheteroch andra organ med sakkunskap på miljövärds-området. Till sitt förfogande harmiljödatanämnden ett särskilt kansli som svarar för det löpande arbetet.Kansliet består f. n. av ett tjugotal personer. Statskontoret och statistiskacentralbyrån har genom regeringens föreskrifter ålagts att biträdamiljödatanämnden. Fleraprojekt som utvecklats av miljödatanämnden har resulterat i beslut avstatsmakterna om en fortsatt verksamhet med särskilt anvisade resurser och medett organisatoriskt ansvar hos någon befintlig myndighet. Miljödatanämndenredovisade är 1976 ett förslag om införande av ADB-rutiner som hjälpmedel itillsynsarbetet enligt miljöskyddslagen. Syftet med förslaget var attunderlätta för tillsynsmyndigheterna, dvs. i första hand länsstyrelserna, atthantera det mycket omfattande informationsflöde som det är fråga om för atteffektivisera tillsynsarbetet. Genom beslut av påbörjades ettsuccessivt införande av detta ADB-system (MI-01) vid länsstyrelserna (prop.1976/77: 100 bil. 13, JoU 1976/ 77: 13, rskr 1976/77:182). Under budgetåret1981/82 kommer tolv länsstyrelser att vara anslutna till systemet. Detcentrala ansvaret för ledningen av verksamheten ligger numera pånaturvårdsverket. Prop.1981/82:48 4 Efterförslag av miljödatanämnden beslutade att ettprogram för övervakning av miljökvalitet skulle upprättas (prop. 1977/78:7, JoU1977/78:6, rskr 1977/78:22). Inom ramen för programmet skall kontinuerligaprovtagningar och undersökningar genomföras vid mätstationer och inomobservationsytor över hela landet. Undersökningarna skall belysa hur olikaföroreningar transporteras i luft, mark och vatten samt hur föroreningarnapåverkar miljön. Redovisning skall ske på ett sådant sätt att det blir möjligt attfölja långsiktiga förändringar i miljön. Ansvaret för uppbyggnaden och driftenav programmet ligger pä naturvärdsverket. För /82 har 8,2 milj.kr. anvisats för verksamheten inom övervakningsprogrammet. Underinnevarande är har vidare beslut fattats om att ansvaret för vissa verksamhetersom utvecklats av miljödatanämnden skall flyttas över till statenslivsmedelsverk resp. arbetarskyddsstyrelsen. har i samarbetemed statskontoret och livsmedelsverket bedrivit ett utvecklingsarbete somsyftat till att med hjälp av ADB-rutiner förbättra informationen om livsmedelsamt att underlätta livsmedelsverkets kontrollverksamhet. Ansvaret för denfortsatta verksamheten har fr.o.m. /82 överförts tilllivsmedelsverket (prop. 1980/81:100 bil. 13, JoU 1980/81:18, rskr 1980/81:207).I samarbete med statskontoret och arbetarskyddsstyrelsen har miljödatanämndenockså bedrivit ett projekt om information om arbetsmiljön i syfte attunderlätta arbetarskyddsverkets arbete med tillsynen enligtarbetsmiljölagstiftningen. Inom projektet har bl.a. rymts försök medarbetsställeregistrering, där yrkesinspek-Uonens registrering avföretag samordnas i en ADB-baserad arbetsställeregistrering förarbetarskyddstillsyn. Arbetarskyddsstyrelsen har fr.o.m. /82tagit över ansvaret för projektet (prop. 1980/81: 100 bil. 15, SoU 1980/81:24, rskr1980/81263). Miljödatanämndenhar i sitt betänkande givit en översikt över den hitfillsvarande verksamhetenoch redogjort för de utrednings- och utvecklingsprojekt som nämnden arbetatmed. I betänkandet lämnas förslag i fräga om fortsättningen av projekt som f. n.bedrivs inom nämnden. Vidare redovisar nämnden överväganden och förslag om hurbehoven i övrigt av informationsservice och samordning av miljöinformation börmötas. Förslageninnebär att ansvaret för ett antal funktioner eller aktiviteter som harbevakats, utvecklats eller föreslagits av miljödatanämnden förs över till någonannan organisation och att miljödatanämnden upphör. En väsentlig deli miljödatanämndens förslag är en skisserad ny statlig organisation förtoxikologisk informationsservice. Enligt nämnden innebär förslagen ett antaldellösningar som tillsammans bedöms svara mot rimliga behov av samverkan ochsamordning av rutiner för hantering och redovisning av miljödata samt avinformationsservice i övrigt på miljöområdet. Jagdelar miljödatanämndens bedömning att det grundläggande utveck- 1981/82:48 5 lings-och utredningsskedet när det gäller miljövårdens informationsfrågor nu börbetraktas som i huvudsak avslutat och att miljödatanämndens verksamhet börkunna upphöra. För de informationsaktiviteter som bedöms värdefulla förframtiden bör fasta organisatoriska lösningar eftersträvas varvid ocksåansvaret för erforderlig vidare utveckling av de olika aktiviteterna bör åliggaresp. I det följande kommer jag först att behandla nämndens förslagrörande en toxikologisk informationsservice. Därefter kommer jag att behandlanämndens förslag i övrigt och de anslagsfrågor m. m. som är aktuella. Underde har antalet kemiska ämnen av kommersiell betydelse ökatmycket kraftigt och kan nu beräknas uppgå till fiera tiotusental. Härtillkommer ämnen som bildas som biprodukter i kemiska processer samt ett stortantal fill största delen ännu okända nedbrytningsprodukter av olika kemiskaämnen. Riskerna med exponeringen för kemiska ämnen vad gäller sävärmänniskorsom den levande miljön i övrigt har kommit att uppmärksammas i allt störreutsträckning. Vår kunskap för bedömningav kemiska ämnens effekter pä människor bygger i stor utsträckning påtoxikologisk testning på andra organismer. Sådana tester liksom tester för attfastlägga kemiska ämnens miljöeffekter deras giftighet för olika organismer imiljön, nedbrytbarhet och eventuella anrikningsförmåga - är många gångermycket dyrbara. Mot denna bakgrund är det väsentligt att i så stor utsträckningsom möjligt kunna utnyttja resultat frän redan utförda toxikologiskaundersökningar i och i utlandet. Den vetenskapliga litteraturen påområdet är redan mycket omfattande och ökar kraftigt. Motden angivna bakgrunden har miljödatanämnden på regeringens uppdrag utrettfrågan om en toxikologisk informationsservice. Nämnden har därvid bl. a.kartlagt behovet av en sådan informationsservice. En slutsats som enligtnämnden kan dras av kartläggningen är att trycket frän myndigheternas sida pänäringslivet att leva upp till intentionerna bakom gällande lagstiftningrörande kontroll av kemiska produkter kommer att öka under de närmaste åren.Härigenom skulle speciellt näringslivet komma att fä betydligt ökade behov avtoxikologisk information. bedömer nämnden att en fungerandetoxikologisk informationsservice kan vara en viktig praktisk förutsättning föratt myndigheterna skall kunna ställa krav på näringslivet och utöva en effekfivtillsyn, speciellt genom regionala och lokala organ. är det viktigt att särskilda resurser avsätts för toxikologiskinformationsservice och att samhället pä lämpligt sätt garanterar resursernastillgänglighet och fortbestånd. Nämnden pekar på nödvändigheten av attbefintlig toxikologisk information utnyttjas så effektivt som 1981/82:48 6 möjligtdels med tanke på de begränsade undersökningsresurser som finns, dels med tankepä de stora kostnaderna för att ta fram ny information om kemikaliers effekter.Enligt nämnden är det f. n. svårt för mänga att finna relevant information omkemiska ämnens eller produkters egenskaper och risker, att förstå innehållet iden vetenskapliga dokumentation som finns och att värdera riskerna. Ävenmöjligheterna att t. ex. med hjälp av konsulter få fram den information somönskas är i många fall begränsade. Nämnden föreslår därför att en toxikologiskinformationsservice nu byggs upp. Medutgångspunkt i bl.a. den tidigare nämnda kartläggningen har miljödatanämndenockså närmare analyserat vilka typer av tjänster som borde ingå i entoxikologisk informationsservice. Härvid behandlas litteraturservice, hänvisningsservice,nyhetsservice, frågeservice avseende enkla frågor eller frågor som snabbt kanbesvaras med hjälp av handboksuppgifter e.d., service med sammanställningar avlitteraturuppgifter samt utvärderingsservice. Den sistnämnda innefattar ett momentav informationsvärdering där tillgängliga data och slutsatser med hjälp avframför allt externa experter bedöms med hänsyn till informafionensvetenskapliga relevans. bör sanitliga av de angivna uppgifterna ingå i den föreslagnaserviceverksamheten. När det gäller verksamhetens organisation är det enligtnämnden fördelaktigt att söka en anknytning till en redan befintlig verksamhet.Den organisation som därvid kan komma i fråga är enligt nämndengiftinformationscentralen vid sjukhuset (GIC). Centralen är ettserviceorgan för rådgivning till allmänhet och läkare vid akutaförgiftningssituationer och fungerar även som ett rådgivningsorgan för frågorrörande förgiftningar i samband med bl. a. yrkesutövning, transportolyckor ochindustriutsläpp. Enligt miljödatanämnden sammanfallergiftinformationscentralens uppgifter delvis med den föreslagnainformationstjänstens, varför en sammanslagning skulle medföra fördelar. Utöverförslaget att slå samman den föreslagna nya informationsservicen med dennuvarande giftinformationscentralen diskuterar miljödatanämnden ytterligareett anknytningssteg för verksamheten. Här berörs anknytningsalternativ delstill någon verksamhet med biblioteks- och dokumentationsservice, dels tillnågon verksamhet som har vetenskaplig expertis av betydelse för den nyaenheten. När det gäller bibliotekssidan anser miljödatanämnden att enanknytning fill medicinska informationscentralen (), som tillsammansmed bibliotek bildar bibliotekoch informationscentral (KIBIC), bör sättas före andra anknytningsmöjligheter.Vid en eventuell anknytning till verksamhet med vetenskaplig expertisdiskuteras möjligheterna fill samordning med statens miljömedicinskalaboratorium. Dessa båda alternativ anses inte av nämnden vara aktuella inuläget men bör kunna prövas vid en framtida översyn av verksamheten. Miljödatanämndendiskuterar också frågan om en eventuell anknytning 1981/82:48 7 aven informationsservice till en myndighet med kontroll- eller tillsynsuppgifterenligt lagstiftning på området, i första hand produktkontrollnämnden. Avprincipiella skäl avvisas emellertid en sådan lösning eftersom nämnden anseratt informationsservicen bör stå fri från en myndighetsutövning medkontrollfunktioner. För finansieringen avserviceverksamheten har miljödatanämnden formulerat vissa principer som byggerpä dels att samhället genom medelsfill-delning garanterar uppbyggnad ochfortbestånd av verksamheten, dels att de som använder verksamhetens tjänster ilämplig utsträckning skall betala för den service som ges. För uppdrag iegentlig mening, främst med sammanställningar och riskutvärderingar, föreslåsavgifter utgä efter grunder som successivt fasfiäggs. Under verksamhetensuppbyggnad förutses förhållandevis begränsade intäkter i verksamheten.Medelsbehovet för den nya verksamheten beräknas vara av storleksordningen 68milj. Blandremissinstanserna råder stor enighet om att det finns behov av särskildaresurser för någon form av toxikologisk informafionsservice. När det gälleromfattningen av en sådan serviceverksamhet varierar emellertid synpunkternaalltifrån dem som i princip helt ansluter sig till miljödatanämndensbedömningar och förslag eller som speciellt framhäver vissa behov till dem somförordar begränsningar i resurssatsningarna eller förespråkar en långsammare uppbyggnadstakt.Några instanser ställer sig avvaktande till förslagen och några intar endirekt negafiv hållning. Flera remissorgan berör sambandet med frågan omproduktkontrollens framtida organisation och frågan om resurser förproduktkontrollen. Mångaremissinstanser tar upp frågan om den närmare inriktningen av en toxikologiskinformationsservice och om vilka typer av service som bör prioriteras.Flertalet remissorgan understryker behovet av hänvisnings-ochlitteraturservice. När det gäller miljödatanämndens förslag om riskut-värderingsserviceråder däremot delade meningar. Några remissinstanser biträder förslaget menbetydligt fler är tveksamma till att en särskild sådan service byggs upp.Därvid pekas bl. a. på bristen på toxikologer och på problemet att avgränsaserviceorganets och de produktkontrollerande myndigheternas ansvarsområden iförhällande till varandra. Flera remissorgan menar därför att riskutvärderingär en uppgift för tillsynsmyndigheterna och bör ligga kvar vid de myndigheterdär den nu bedrivs, medan informationsservicen bör begränsas till hänvisnings-och litteraturservice. Föregen del vill jag till att böija med framhålla att jag delar den uppfattningsom miljödatanämnden och det stora flertalet remissinstanser har, nämligen attdet är nödvändigt att informationen förbättras om kemiska ämnen och produkteroch deras effekter på människor och i miljön. Särskilda resurser behövs därförför en utökad informationsservice med inriktning på toxikologi. Närdet gäller den närmare omfattningen och inriktningen av en särskild 1981/82:48 8 toxikologiskinformationsservice liksom i fräga om verksamhetens organisatoriska anknytninghar miljödatanämndens förslag mött åtskilliga invändningar vidremissbehandlingen. En av nämndens ledamöter har också i en reservafionframfört synpunkter som i vissa delar sammanfaller med flera remissinstanserskritik. Invändningarna har bl.a. gällt förslaget att informationsservicen skallinbegripa större sammanställningar och riskutvärderingar. De synpunkter somförts fram pekar bl. a. på att vissa oklarheter kan uppstå rörandeförhällandet mellan ett statligt informationsserviceorgan med uppgift att görariskutvärderingar och de myndigheter som svarar för produktkontrollen. Denbegränsade tillgången pä inte minst personella resurser gör det enligt minuppfattning också svårt att bygga upp en toxikologisk informationsservice avden omfattning som nämnden föreslagit. Jag förordar därför att en toxikologisk informafionsverksamhetfrämst inriktad på hänvisningsservice nu inrättas. I uppgifterna för en sådanserviceverksamhet bör ingå bl. a. att bevaka och kunna hänvisa till informationskällori form av böcker, rapporter, tidskriftsartiklar, databaser, personer m.m. Inomramen för verksamheten torde bl.a. behöva byggas upp kartotek och register avolika slag för att underlätta möjligheterna att ge god hänvisningsservice.Andra uppgifter inom denna verksamhet kan vara att ge ut hänvisningspublikationer,faktablad eller handböcker som beskriver olika informafionskällor, derastillgänglighet och användbarhet. Denna typ av verksamhet har redan prövats avmiljödatanämnden med gott resultat. De informationsresurser som sålunda skapasbör i tilllämpliga delar även kunna användas för sådana angränsandeverksamheter som t. ex. utbildning i fräga om att utnyttja hjälpmedel förhänvisning. Medden inriktning av informationsverksamheten som jag nu angivit kommer någraoklarheter när det gäller förhållandet till olika myndigheter medtillsynsuppgifter på produktkontrollomrädet inte att behöva uppstå. Informationsservicenbör i stället ses som en naturlig komplettering av myndigheternas verksamhet.Informationsverksamheten skall självfallet kunna betjäna såväl myndigheter avolika slag som intresseorganisationer, företag, forskningsinsUtutioner m.fl. Entoxikologisk informationsservice av nu angivet slag bör enligt min uppfattningkunna utvecklas till en viktig del av samhällets totala resurser för kunskap omkemiska ämnens effekter och därmed också för kontrollen av användningen avsädana ämnen. Jag vill understryka att tillkomsten av en toxikologiskinformafionsservice självfallet inte får hindra insatser för att effektiviseraproduktkontrollmyndigheternas verksamhet. En översyn av produktkontrollensorganisation har genomförts av en särskild utredning och redovisats i betänkandet(Ds Jo 1980:04) Ny produktkontrollorganisation. Berörda frågor bereds f. n.inom . Jagövergår nu till frågan om hur en sådan informationsservice som jag här angivitbör organiseras. En utgångspunkt bör därvid vara att en samordning med någotbefintligt organ med likartad verksamhet bör eftersträ- Prop.1981/82:48 9 vas.Den av miljödatanämnden föreslagna samordningen med giftinformationscentralenär därvid, med hänsyn till den inriktning av verksamheten som jag nu förordat,knappast aktuell. I stället bör enligt min uppfattning en anknytning till någotorgan med erfarenhet och kompetens när det gäller just sådana praktiskafunktioner som hänvisningsservice och biblioteksverksamhet inom någotangränsande område eftersträvas. Jag har därvid efter samråd med chefen förutbildningsdepartementet funnit att bibliotek ochinformationscentral är den befintliga insfitution vars inriktning bäst svararmot de behov som här föreligger. Jag förordar därför att centralen får iuppgift att praktiskt svara för den föreslagna informationsservicen. Medden lösning jag nu förordat säkerställs den nödvändiga kompetensen när detgäller frågor rörande informationshantering o. d. Det är angeläget,särskilt i ett uppbyggnadsskede, att verksamheten fortlöpande kan bedömas ochpåverkas av något organ med kunskap om och ansvar för de sakfrågor sominformationsservicen skall täcka. Därmed bör möjligheterna underlättas att ge informafionsservicenden ställning av komplement till samhällets övriga insatser för att stärkakontrollen av kemiska ämnen och andra miljörisker som jag berört i detföregående. Vidare bör därigenom synpunkter från olika avnämare avinformationsservicen lättare kunna kanaliseras och tas till vara. Jaghar främst behandlat frågan om behovet av en informationsservice medinriktning på toxikologiska frågor. Jag kommer i det följande att förorda attden informafionsverksamhet som sålunda byggs upp även skall omfatta andra delarav miljövårdsområdet där ett utnyttjande av denna resurs skulle innebära enrationell arbetsfördelning mellan berörda intressenter. Med hänsyn härtill ochtill de viktiga uppgifter när det gäller samhällets produktkontroll som nuligger på bör verket få i uppgift att följa utbyggnaden avdenna informationsservice samt att pröva verksamhetsplaner ochresursdispositionen inom de av statsmaktema givna anslagsramarna. Medel fördenna verksamhet bör anvisas särskilt över tionde huvudfiteln. Jag villframhålla att den organisation jag här angivit med en särskild myndighet somhuvudman för en informationsservice som skall utföras av karolinskainstitutets bibliotek och informationscentral överensstämmer medorganisationsprinciper som redan till-lämpas för delar av den verksamhet sombedrivs vid centralen. Vidsidan av finns en rad andra myndigheter och organ i övrigtvilka såsom avnämare eller på annat sätt har ett stort intresse av verksamhetenoch av att kunna medverka till att den får en så ändamålsenlig utformning sommöjligt. Det är angeläget att verksamhetens uppbyggnad sker i samarbete medolika berörda organ. Jag bedömer det dock inte som lämpligt att särskilt formaliseradetta samarbete genom av regeringen inrättade samrådsorgan e. d. Det börankomma pä och att svara för attlämpliga samarbetsformer utvecklas. 1981/82:48 10 ärockså en viktig uppgift för dessa båda organ att i samarbete med andra intressenterfölja det framfida behovet av olika slag av informationsservice när det gällerkemiska ämnen och deras egenskaper och risker sä att utvecklingen av servicenfortlöpande anpassas till aktuella behov i samhället. 2.3Miljödatanämndens förslag i övrigt Jagövergår härefter till att behandla miljödatanämndens bedömningar och förslagnär det gäller den allmänna miljöinformationen. En viktig uppgift förmiljödatanämnden har varit att svara för samordning av de olika ADB-projektsom påbörjats inom miljövårdsområdet. När miljödatanämnden upphör, finns detenligt nämnden knappast längre något behov av ett särskilt organ med ansvar förADB-samordning speciellt för miljövårdsområdet. Nämnden anser att det inteheller f.n. finns något behov av någon formell reglering av frågor ominformationsbehandling inom dess ansvarsområde. För speciella slag av miljödatasåsom analysuppgifter frän miljöprover kan dock enligt nämnden utvecklingen,inte minst genom ett pågående nordiskt samarbete, aktualisera behovet av ökadstandardisering av ADB-rutiner jämte behov av nationellt ansvariga organhärför. Sådana frågor bör enligt nämnden kunna lösas av berördafackmyndigheter.