prop · G503203 · 1981-12-31 00:00:00 — De sägs utöva en sädan lockelse att vissa elever spelar flipper i stället föratt delta i skolarbetet. Det förekomraerockså att spcllokaler är belägna i närheten av lokaler med eller föreningsdriven fritidsverksamhet. En sådan närhet kan bidratill att ungdomar dras från den sysselsättning som samhälletsatsar pä. De problem som har beskrivits av kommunala myndigheter ochandra anses vanligen starkt förknippademed den lokal och den miljö där spelet bedrivs; Spelhallar kan lätt bli en samlingsplats för barn och ungdom, vilket med hänsyn till spelhallarnas allmänna karaktär,utgör en källa till problem. De kan ocksä bli ett tillhållför personer med sådana sociala problem att de utövar ett dåligtinflytande pä ungdomarna. Det är känt att det-förekommer handel raed alkohol och narkotika i dessa railjöer. Ett grundläggande problemsägs vara att spelandet hos ungdomarnaskapar ett penningbehov som förutompenning- 1981/82:203 65 slöseri anses förorsaka viss kriminalitet som t.ex. snatteri och häleri. Uppgifter förekommerockså om att penningbehovet iblandtillgodoses genom prostitution. Flera myndigheter har också framhållitatt flipperapparater i ökande utsträckning användsför illegalt spel. Ävenom det finns spelhallar som inte utgörnågon problemmiljö, föreligger ettklart belägg för att kritiken mot spelhallarna ärberättigad. Av vad som har framkommiti remissyttranden över lotteriutredningens förslag, i skrivelser till regeringen, i , iden allmänna debatten i övrigt samt påannat sätt ger entydigt vid handenatt spelhallarna i,nte utgör någon lämplig barn-och ungdomsmiljö utan skapar betydande sociala problem. Trots konstaterade och befarade sociala skadeverkningar avspelhallarnas verksamhet är huvuddelen av det spel sora förekommer påflipperapparater helt oreglerat. I allmänhetfår spelet anordnas utan tillstånd enligt lotteriförordningen. Ingripande mot verksamheten med stöd av allmännaordningsstadgan är inte heller möjligt annat äni vissa undantagssituationer. har.i sitt betänkande (NU 1980/81:3) funnit att det finns anledningatt se med allvar pä de missförhållanden somhänger saraman med flipperspel ochliknande spel och att det är angeläget att statsmakterna så snart sora möjligtvidtar åtgärder för att råda bot pädessa missförhållanden (jfr kapitel 1). Dåliga ungdomsrailjöer kan i förstahand inte påverkas genora lagstiftningsåtgärder. Det måste finnas positiva alternativ till det meraspekulativa fritidsutbudet. Till stor del kan naturligtvis flipperspel ses somen relativt oskyldig form av förströelse. Syftet börheller inte vara att ensidigt förbjuda flipperspelutan endast göra det möjligt att ingripa när miljön runt spelverksam- 5 1981/82. 1 saml Nr 203 1981/82:203 66 heten är direkt olämplig. En reglering bör därför inte frärast inriktas på spelen som sådanaeller spel på enstaka apparater utan i stället påden miljö som spelhallarna utgör. Spelhallar och den kringverksamhet som ofta förekommer kan utgöraen synnerligen olämplig ungdomsmiljö. Insatt i ett vidare perspektiv handlar debatten omspelhallarna egentligen om samhällets och då särskiltkommunernas inflytande över dåliga ungdomsmiljöer över huvud taget. Det mäste därför anses vararimligt att någon lokal myndighet från sociala utgångspunkterfår inflytande över denna typ av miljö. En olämplig ungdomsmiljö kan givetvis utgörasav även andra verksamheter än just spelhallarna, t.ex. en pub, ett kafé eller ett diskotek. Det kan också vara en miljö sorafrämst fungerar som en samlingsplatsutan att vara knuten till någon viss näringsverksamhet, t.ex. ett torg eller en park. Attolämpligheten kan vara kopplad till enmiljö utan anknytning till viss näringsverksamhet eller raed anknytning till en verksarahetsora i sig själv inte kan anses olämplig, utgörsärskilt från lagteknisk synpunkt ett problem. Det kan finnas åtskilliga exempel pä miljöer som är sådana att demotiverar ett inflytande frän samhällets sida, men det krävs olika typer av ätgärder. En generell analys av samtliga typer avungdomsmiljöer skulle fordra långtgående undersökningar. har emellertid bedömt att det krävsskyndsamma lagstiftningsåtgärder mot missförhållandena inom den här berörda spelverksamheten. Även i skrivelser från kommunalt håll har det .ansetts särskilt angelägetatt snabbt komma till rätta med spelhallarnas verksamhet.Det förhållandet att man i detta sammanhang inte kan undersöka och vidta åtgärder mot alla olämpligaungdomsmiljöer fär emellertid inte hindra att man nu ingriper och föreslär åtgärder mot enviss verksamhet. Till yttermera visso rördet sig här om Prop.1981/82:203 67 en verksamhet och en miljö som mera generellt utsatts föråtskillig kritik och som av många anses gästick i stäv med samhällets åtgärder föratt förbättra uppväxt- och fritidsförhållanden för barn och ungdom. En lagreglering börmed hänsyn till det anförda endast ta sikte på den verksamhet som hänger sammanmed flipperspel och liknande automatspel. Andra ungdomsmiljöer än där sädanspelverksamhet förekommer bör följaktligeninte tas upp i detta sammanhang. Det kan synas önskvärt att bestäramelserom flipperspel och liknande automatspel inordnas i något nu gällanderegelsystem. Den aktuella spelverksamheten kan sägas ha anknytning till säväl den verksamhet som regleras i lotteriförordningen som företeelsersom omfattas av regleringen i allmännaordningsstadgan. I förevarande fall är emellertid syftet med regleringen att komma till rätta med de sociala missförhållanden somförekommer i miljöer med flipperspel och liknande automatspel. Varkenlotteriförordningen eller allmänna ordningsstadgan är direkt av social karaktäräven om båda regelsystemen innehåller vissa sociala moment. Härtillkommer att det på båda dessa områden pågår lagstiftningsarbete som inte kanberäknas bli avslutat i sådan tid att krav på snab-ga lagstiftningsåtgärder i fråga om spelverksamheten kan uppfyllas. Inomhandelsdepartementet bereds lotteriutredningens förslag till ny lotterilag. En översyn av allmännaordningsstadgan görs av en särskild utredning, ordningsstadgeutredningen (Kn1977:02). Med hänsyn till pågåendelagstiftningsarbete kan det inte heller anses lämpligt att nu föreslå genomgripande ändringar i lotteriförordningen eller allmänna ordningsstadgan. föreslås därför att regleringen av flipperspel och liknande automatspelsker i en särskild lag. 1981/82:203 68 Lagförslaget bör som har framhållits reglera den verksamhet som hänger samman med flipperspel och liknande automatspel.Lagens tillärapningsorarade bör således avse spelpå sådana mekaniska eller elektroniska spelautomater sora inte ger vinsteller endast ger vinst i form av frispel. De spel som åsyftas ärflipperspel, skjutare, målspel, TV-spel och liknande spel(jfr avsnitt 3.1). Lagen föreslås omfatta allt flipperspel oavsett hur raånga frispel man kan få. Detta bör, som senare (avsnitt 5.2.5) kommeratt behandlas, föranleda en viss ändring i lotteriförordningen. En utgångspunkt för övervägandena börgivetvis vara att man väljer en lösning som inte ärkrångligare och mera ingripande än vad som ärnödvändigt för att uppnå syftet att fåett instrument mot olämpliga spelmiljöer. Som har framhållitstidigare förekörhållanden huvudsakligeni lokaler där spel verksamhet av större omfattning bedrivs. Det väsentliga ärdärför att en reglering inriktas påspelhallarnas verksarahet och den olärap-ligaungdomsmiljö sora dessa utgör. För attmarkera denna inriktning och för attundvika onödig byråkrati börspel på enstaka spelapparater i det här läget undantasfrän detaljreglering. Skulle det emellertidsenare visa sig att sociala ölägenheter mera generellt uppkommer även vid sådantspel får denna fråga då ytterligareövervägas. Flipperspel anordnas päsåväl svenska som utländska passagerarfartyg i trafikmellan svenska och utländska hamnar. Sådant spel anordnas också päpassagerarfartyg mellan fastlandet och . I och för sig torde ocksåhär kunna uppkomma en sådan olämpligungdomsmiljö som skulle motivera att även detta spel inordnas i regelsystemet. Prop.1981/82:203 69 skäl talar eraellertid för att spel påfartyg undantas från regleringen. Risken för uppkomsten av en olämplig ungdorasmiljö är här inte likauttalad som beträffande fasta spelmiljöer av typ spelhallar. Det har inte heller påtalats att nägrasärskilda problem föreligger med flipperspel på fartyg. Dessutom skulle efterlevnaden av lagen här vara svåratt kontrollera. Spel på fartyg i reguljär trafik börsåledes undantas från lagens tillämpningsområde. Denna frågakommer att utvecklas närmare i specialmotiveringen tilllagförslaget. Även sådant flipperspelsom tillfälligt anordnas pä s.k. ambulerande tivolin bör i princip undantas. Genom verksamhetens tillfälliga katak-tärfinns det knappast risk för att det uppstår några mera påtagliga problem till följd av verksaraheten. Därtill kommeratt tivolinöje är hänförligt till offentlig tillställningoch därför omfattas av bestämmelserna iallmänna ordningsstadgan. Sammaundantagsbestämmelse bör ocksågälla för andra offentliga tillställningarav tillfällig karaktär. 5.2.2 Val av ätgärd En väsentlig fråga är vilka åtgärder somskall kunna vidtas. I den allmänna debattenhar olika mer eller mindre långtgående åtgärder förordats.Bl.a. har framförts krav på totalförbud,etableringskontroll, koramunal vetorätt,tillståndsprövning, anmälningsskyldighet och typgodkännande . Som redan har framhållitsbör ingripande i första hand kunna ske för att motverka sociala raissförhällanden i spelhallar. I vissa skrivelser frän komrauner och olika föreningar förekomraerkrav på att spelverksaraheten vid spelhallarskall förbjudas. Innan en så långtgående åtgärd på allvar övervägs bör dock andra vägarprövas. Av riksdagsbeslutet fraragår ocksåindirekt att man inte tänkt sig ett totalförbud. Huvudfråganär därför om någon myndighet börha inflytande redan över etableringar av Prop.1981/82:203 70 spelverksarahet eller ora dot är tillräckligtmed en reglering som ger myndighet rättatt ingripa om verksamheten föranledermissförhållanden. övervägde om man skulle föreslå tillståndsplikt föruppställande av flipperspel eller om detskulle räcka med en reglering som germyndigheterna rätt att ingripa vid missförhållanden.Utredningen ansåg dock att en sä långtgående reglering som tillståndsprövning var onödigt drastisk och stannade därför för ett förslagsom gav rätt att ingripa närsociala problem hade uppstått. Utredningens förslagkritiserades under remissbehandlingen föratt inte gå tillräckligt längt(jfr avsnitt 4.2). Bland de remissinstanser som förordade en hårdare styrning var tillståndsprövning detmest förordade alternativet tillutredningens förslag. Även i de skrivelser som har redovisats under avsnitt4.3 har man ställt längre gående krav på en reglering änenligt lotteriutredningens förslag. Iskrivelserna framhålls att det är angelägetatt spelhallarna kommer under offentlig reglering för att motverka sociala skadeverkningar avverksamheten. Man betonar också vikten avatt en sådan reglering utformas så att den ger myndigheterna inflytande över spelhallarnas verksamhet innan socialaskadeverkningar har uppkommit. I näringsutskottets betänkande sägsbl.a. att utskottet förutsätter att regeringen utöverlotteriutredningens förslag noga överväger desynpunkter i ärendet som sociala myndigheter m.fl.har framfört i skrivelser till . Kritiken mot spelhallarnas verksamhet har tagit fasta pä att denna miljöskapar sociala problem bland barn och ungdom. Frän förebyggande sociala utgångspunkter bördet vara motiverat att konstruera lagen såatt det blir möjligt att Prop.1981/82:203 71 ingripa redan innan sådanaproblem har uppkommit. Anmälningsplikt och registrering avinnehav av spelapparater kan från dessa utgångspunkter inte anses tillräckligt. Slutsatsen av det sagda blir att man för att ha möjlighetatt förhindra att sociala skadeverkningaruppstår bör införa ett system med viss förhandsprövning.En sädan ordning skulle ocksä i huvudsak svara mot vad som gäller i de övriganordiska länderna. Någon form av tillståndsprövning med särskild inriktning på spelhallarna bör alltså komma till stånd. framhåller i sitt betänkandeatt starka skäl talar för att kommunerna får ett väsentligt inflytande över verksamheten vid flipperhallar och liknande. Ett kommunalt inflytande bör kunna garanteras inom ramen förflera olika lösningar. Ett alternativ äratt lägga tillståndsprövningen på polismyndigheterna. Dessa har ettansvar för tillståndsgivning och kontroll avseende vissa slag av lotterieroch spel. Polisen har också ansvaret för den allmännaordningen. Den här aktuella spelverksamheten kan sägas ha anknytning till båda dessa områden.Detta i förening med polisens goda lokalkännedora kan tala för att tillståndsgivningen handhas avpolismyndighet. Det kommunala inflytandet skulle i sådant fall kunna tillgodoses genora ett reraissförfarande med vetorätt. A andra sidan är en reglering av spelhallarnas verksarahet primärt en frägaom att från sociala utgångspunkter fåinflytande över olämpliga ungdomsmiljöer, vilket kan tala för att tillståndsprövningen intebör ankomma på polismyndighet. 1981/82:203 72 Ett annat alternativ äratt lägga tillståndsprövningen på länsstyrelsernaoch förena denna prövning med vetorätt. För länsstyrelserna kan främst anföras att man skulle fä enheter som kan fä en vid erfarenhet av de särskildaproblemen på orarådet och därmed skapa bättre garantier fören enhetlig tillämpning. Länsstyrelserna lämnari dag tillstånd till vissa lotterier och spel.Det kan noteras att lotteriutredningen har föreslagitatt lotteri- och spelärenden koncentreras till länsstyrelserna. Äveningripanden enligt förslaget till särskild reglering av flipperspel skulle enligtutredningens mening ankomraa pä länsstyrelserna. Mot att välja länsstyrelsernasom tillståndsmyndighet kan eraellertid anföras bl.a. att de inte i samraa utsträckning som kommunerna har den nödvändiga kännedomen om lokala förhållanden. En utgångspunkt börockså vara att man lägger beslutsfattandet så nära de berörda som möjligt. Ett tredje alternativ äratt välja en lösning, dvs. att läggatillståndsprövningen direkt på kommunerna. De är genora sitt ansvar för att skapa goda förhållanden förbarn och ungdom väl förtrogna raed de skäl sora bär upp den tilltänktalagstiftningen. Skolmyndigheter och sociala myndigheter har redan ett ansvar för ungdoraarnas uppväxtförhållanden och en nära kontakt med den verklighet som ungdoraarnalever i. Detta förhållande liksora kommunernas förtrogenhetmed lokala förhållanden och allmänna decentraliseringssträvanden i sarahällettalar för att man här skall väljaen lösning. En sädan lösning bidrartill att ge kommunerna ett störrehelhetsansvar för ungdomarnas uppväxtmiljöoch kan också ses sora ett led i att öka den kommunala självstyrelsen. Eftersom tillståndsprövningen skall ske frän sociala utgångspunkter föreslås attsocialnämnden blir tillståndsmyndighet. En sådan ordning synes på ett naturligtsätt sammanfalla med de uppgifter somankoraraer pä socialnäran- 1981/82:203 73 derna enligt socialtjänstlagen,som träder i kraft den 1 januari 1982.Till socialnämndens uppgifter enligt lagen hör bl.a. att främjagoda miljöer i kommunen och genom uppsökande verksarahet fräraja förutsättningarna för goda levnadsförhållanden. Avde allraänna riktlinjerna för nämndensverksamhet framgär bl.a. att näranden ävenskall ta initiativ till och bevaka att ätgärder vidtas föratt skapa en god samhäUsmiljö och goda förhållanden förbl.a. barn och ungdom. Nämnden skall arbeta för att förebyggaoch motverka missbruk av alkohol och andra beroende-framkallande medel.Insatser för barn och ungdom bör därvid ägnas särskilduppmärksarahet. När det gälleromsorgen om barn och ungdom anges -särskiltatt nämnden skall verka för att barn och ungdom växer upp under trygga och goda förhållanden. Vid socialnämndens handläggning av ärendenenligt den föreslagna lagen är det naturligt att nämnden samräder raed andra berörda koramunala och statliga myndigheter. Här avses i förstahand skolstyrelse, fritidsnämnd eller liknandeoch den lokala polismyndigheten. Lagförslaget bör utforraas säatt socialnämnden vid tillståndsprövningen gesstor frihet att göra en bedömning efter de lokala förhållanden som råder i kommunen. Utgångspunkten för en sådan bedöraningbör raed hänsyn till syftet raed regleringen vara, huruvida detfinns risk för att spelverksamheten kan leda tillatt en olämplig ungdomsmiljö uppkomraer eller att spelverksaraheten koramer att bedrivasså att den förorsakar en bristande ordning. Socialnäranden bör ges raöjlighetatt förena tillstånd med föreskrifteroch att meddela nya eller ändrade föreskrifter om missförhållanden uppkommer efter tillståndsbeslutet. Likaså förefaller det naturligt att tillsynenöver spelverksaraheten utövasav socialnämnden, som torde ha de bästa förutsättningarna att fortlöpande följa verksamheten. För att kunna utövadenna uppgift måste socialnämnden fåtillträdesrätt till plats där spel verksamhet bedrivs. måsteockså få möjlighet att återkalla ett meddelat tillstånd om det visar sig att missförhållanden uppkomraergenora spelverksamheten. 5.2.5 Ändring i lotteriförordningen I avsnitt 5.3 har nämntsatt autoraatspel som ger vinst i form av flera frispel orafattas av lotteriförordningens t i 11ständskrav, raedan autoraatspel sora normalt erbjuder vinst endast i formav ett frispel enligt en särskild undantagsbestäraraelse i förordningenfår anordnas utan tillstånd. Det nu fraralagda lagförslagetora anordnande av visst autoraatspel orafattar allt automatspel som inte ger vinsteller endast ger vinst i form av frispel. Eftersom automatspel som ger vinst iform av flera än ett frispel f.n. kräver tillståndenligt lotteriförordningen skulle detta innebära krav pätvä olika tillstånd. En sädanordning bör undvikas. hari sitt huvudbetänkande föreslagit att spel pä spelapparater som enbart erbjuder vinst i form av frispel på apparaten fåranordnas utan tillstånd. Som tidigare (avsnitt 5.1) har nämnts pågår inom beredning av lotteriutredningensförslag till ny lotterilagstiftning.Det synes dock lämpligt att redan i detta samraanhangföreslå en viss justering i lotter iförordningen som innebär att automatspel som erbjuder vinstendast i form av frispel på automaten skall få anordnas utan tillstånd enligt lotteriförordningen.Några egentliga olägenheter torde, såvittnu kan bedömas, inte vara förenade med en .iådanordning. Prop.1981/82:203 75 Det förslag sora nu läggs fram ärtill sin grundkaraktär inte nägot nytt förkommunerna,*eftersom dessa redan har ett ansvar för barns och ungdomars uppväxt-och fritidsförhållanden. Det har varit ett önskemål från kommunernaatt få inflytande över berördaspelmiljöer, för att bättre kunna fullgöra det ansvar förungdorasmiljöerna som man har. Förslaget medförvissa administrativa kostnader förkommunerna. tillståndsprövning och tillsynenligt förslaget kräver viss personalinsats. Storleken av denna insats koraraeratt variera från kommun till kommun beroende på i vilHen orafattning spelverksarahet fö-rekoramer inom de olika kommunerna. I vissakommuner komraer det att bli ett antal tillståndsärenden medan andra knappast korameratt beröras alls. Att exakt beräkna de administrativa kostnaderna är inte möjligt.Dessa kan dock antas bli relativt begränsadeoch får jämföras med de sociala fördelar som ståratt vinna med förslaget. 1981/82:203 76 6.1 Lagen ora anordnande av visst automatspel Enligt 8 § allraänna ordningsstadgan (1956:617, ändrad senast 1980:281) får polismyndighet i särskilda fall meddela ordningsföreskrifterför bl.a. hällande av lokal eller ])lats för sport, spel eller liknande. Endast sådana föreskrifterfår meddelas sora i det särskilda fallet fordras för att upprätthålla den allmännaordningen. fär också förbjudaverksamheten om det är påkallat med hänsyn till den allmänna ordningen. Om verksamheten i on spelhall bedrivspå sådant sätt att den allmänna ordningen störskan således polismyndigheten antingen meddelaföreskrifter för verksamheten eller förbjuda den. De missförhållanden som har konstaterats i samband med automatspelär emellertid främst av social karaktär. Verksamheten utgör inte i sigett hot mot den allraänna ordningen. Bestämmelserna i allmännaordningsstadgan torde därför endast i undantagsfall vara tillämpligapå spel-hallsverksamhet. Lotterier och spel regleras f.n. i lotteriförordningen (1939:207, omtryckt 1974:221, ändrad senast 1978:759).Av denna framgår att lotterier och spel för allmänheteni princip inte får anordnas utan tillstånd av myndighet. När det gäller automatspel görs eraellertid i lotteriförordningen en åtskillnadraellan spel som ger vinst i förra av pengareller varor och spel sora ger vinst endast i förra av frispel på automaten. Automatspel som ger vinstendast i form av ett frispel får anordnasutan tillstånd. Den spelverksarahet som förekommer i de s.k. flipperhallarna baseras på den typ av spelautomater som inte kräver till-st and. Mö i 1igheterna för samhälletatt påverka etableringen av verksamhetsom avser spel på flipperspel och liknande automatspeloch att motverka missförhållanden Prop.1981/82:203 77 som kan uppkomma i samband med sådan verksamhet ärsåledes begränsade. Såsomhar framhållits under avsnitt 5.1 bör det i cn särskildlag sammanföras regler som ger kommunerna inflytandeöver etableringen av spelhallar för s"idant automatspel som inte omfattas av lotteriförö rd-ningcn och möjligheter att ingripa när verksamheten föi'-orsakarmissförhållanden av social karaktärför barn eller ungdom. Reglerna gesi föreliggande lagförslag. Den föreslagna lagen har givits namnet Lagom anordnande av visst nutomatspel. Begreppet autoraatspel knyter an till den terminologisom förekommer i lotteriförordningen. Som närmarekommenteras i,det följande omfattar lagförslaget emellertid inte allt automatspol. Aut om.ntspel som ger vinst i form av pengar eller varor träffas inte av lagförslagetsbestämmelser utan regleras liksom hittillsgenom 1 ot te r i f örordn ingen . Att lagförslaget pådetta siitt är begränsat till visst automatspel har ansetts böra komma till uttryck redan i rubriken. Lagförslaget innehåller tolv paragrafer uppdelade ]iä fyra genom mellanrubriker åtskilda avsnitt. Efter en inledande paragraf, i vilkenanges lagens tillämpningsområde, följer en paragrafmed allmänna föreskrifter för den som anordnar automatspel somomfattas av lagförslaget. De därpå följande paragraferna behandlar tillstånd i vissa fall föranordnande av automatspel. Slutligen innehållerlagförslaget bestämmelser om bl.a. tillsyn, straff och besvär. ;Bc-stämmelsernasinnebörd och avsedda tillämpning skall härytterligare belysas. I paragrafens förstastycke anges den spel verksamhet som omfattas av lagförslaget. Det ärtillämpligt pä spel på mekaniskaeller elektroniska spelapparater som inte ger vinst eller endast ger vinst iform av frispel på appnra- Prop.1981/82:203 78 Av den föreslagnabestämraelsen följer vidare att endast sådant spel som anordnas i förvärvssyftefaller inom lagförslagets tillärapningsorarade. De spelapparater som åsyftasi paragrafen är s.k. flipperspel, skjutare, målspel, TV-spel och liknande spel. I regel ger dessaspel inte annan spelvinst än ett frispel på apparaten. En lagstiftning på orarådet bör eraellertid omfatta även spel där vinst inte utgår eller därvinsten utgörs av flera frispel. I annat fallskulle lagstiftningen enkelt kunna kringgås.Däremot bör lagförslagetinte omfatta autoraatspel som ger vinst i form av pengar eller varor. Spelverksarahetav detta slag har nära anknytning till andra typer avlotterier och bör därför liksora regleras i lotteriförordningen. Paragrafens första stycke har utforraats i enlighet härraed. Mekaniska eller elektroniska spelapparater som ger vinst iform av två eller flera frispel på apparaten orafattas av lotteri förordningens bestäraraelser.Den avgränsning av lagförslagets tillämpningsområde som har berörts innebär således att ändringar bör göras i lotteriförordningen. Denna fråga behandlas under avsnitt 6.2.