prop · G50312 · 1981-12-31 00:00:00 — Länsstyrelseni avstyrker förslaget med som tillsynsmyndighel. Enligllänsstyrelsens uppfattning saknar domkapitlen erfarenhet av beredskapsarbeteoch har inte heller resurser atl biträda de kyrkliga kommunerna iberedskapsplaneringen. Med hänsyn till att länsslyrelsen är regional lotalförsvarsmyndighetmed ansvar för viss samordning av den civila beredskapsplanlåggningen enligtlänsstyrelseinstruktionen och till den erfarenhel har avberedskapsplanläggning synes det lämpligt att länsslyrelsen, på sätl gäller förden kommunala beredskapsplan-läggningen, utses som tillsynsmyndighet,framhåller . För egen del vill jag anföra följande. Prop.1981/82:12 20 En väsenllig uppgift för tillsynsmyndigheten blir bl. a. atlsamordna de kyrkliga kommunernas beredskapsplanering dels inom regionen, delsmed annan beredskapsplanering och försvarsverksamhet. Alt välja länsstyrelsensom tillsynsmyndighet kan enligt departementspromemorian i förstone le sig lämpliglmed hänsyn lill ställning som regional totalförsvars-myndighet.Delta skulle emellertid enligt vad som anförs i promemorian innebära atl ellorgan som i fredstid endasi i begränsad omfattning handhar kyrkliga frågorinförlivades i del kyrkliga organisationsmönslret och att nya beslutsvägarinfördes. Det kan enligt min mening inte vara lämpligl. fullgör enmängd uppgifter i fråga om den kyrkliga verksamhelen. a.chefsmyndighet för stiftets prästerskap och har all lillgodose pastoralensbehov av prästerlig arbetskraft under skiftande förhållanden. Den kyrkligaberedskapen innefattar främsi frågor om hur de kyrkliga kommunernas verksamhelskall kunna fortgå också under beredskap och krig. De kyrkliga kommunernakommer sannolikt inte alt få några nya uppgifter i krig. Det kan antas atlsamordningen av de kyrkliga kommunernas förberedelsearbete och verksamhet underkrigsförhållanden kommer att få större betydelse än samordningen med annanberedskapsplanering och försvarsverksamhet. Med hänsyn härtill anser jag detnaturligt alt lägga tillsynsfunktionerna på . Jag föreslår därförall blir tillsynsmyndighet. Det är självklart all erfarenhet ochsakkunskap i fråga om beredskapsplanläggning m. m. måsle tas lill vara. Ensamordning av beredskapsplanläggningen i fråga om olika sektorer ter sigofrånkomlig. Jag föreslår en skyldighet för att samråda medlänsstyrelsen. En besvärsrätl för länsslyrelsen över beslut av domkapitletbeträffande beredskapsfrågor som länsslyrelsen i förespråkar ärjag däremol inte beredd att föreslå. 2.6 Kostnader m. m. Enligl 16 § lagen om beredskap kan en kommun som eflerlänsstyrelsens förordnande har upprättat en särskild beredskapsplan fåstatsbidrag för planläggningskostnaden. Kyrkoberedskapskommiltén föreslog en moisvarandeersättningsbestämmelse i fråga om den kyrkliga beredskapen. Underremissbehandlingen av kommitténs förslag ifrågasattes det om ersättning frånstaten borde utgå för de kyrkliga kommunernas beredskapsplanläggning.Departementspromemorians lagförslag innehåller inte någon motsvarighet till 16 §lagen om beredskap. Enligl promemorian bör principen vara all dekyrkliga kommunerna själva med egna medel bekostar också sin planering förberedskap och krig. Frågan om finansieringen av den kyrkligaberedskapsplaneringen har tagils upp av några remissinstanser. Etl pardomkapitel ifrågasätter om inte 1981/82:12 21 en kyrklig kommun bör erhålla statsbidrag förberedskapsplaneringen, eftersom en borgerlig kommun enligt 16 § lagen omkommunal beredskap har räll lill slatsbidrag. i föreslåratt det inom kyrkofonden inrättas-en särskild beredskapsfond, vars finansieringpå elt enkell sålt kunde lösas via den allmänna kyrkoavgiften. anser att de kyrkliga kommunerna i likhei medde borgerliga skall ha rätt till slatsbidrag för planlåggningskostnaderna, omunderställning av beredskapsplanerna görs obligatorisk. Enligt minuppfattning kan inte den kyrkliga beredskapsplanlåggningen anses jämförlig medkommunernas beredskapsplanläggning. Den kyrkliga beredskapsplanlåggningen blir inletillnärmelsevis lika omfattande. Den kyrkliga kommunens verksamhet ärgenomsnittligt sett betydligt mindre än den borgerliga kommunens. Detta gälleräven om man vid jämförelsen beaktar skillnaderna mellan de kyrkliga och deborgerliga kommunernas sloriek. De kyrkliga kommunerna kommer sannolikl inteheller alt tillföras några nya uppgifter under beredskap och krig. Som jag serdel bör de kyrkliga kommunernas planeringsarbete inle bli sårskilt krävande enssell i förhållande lill deras ofta blygsamma resurser. Jag har i det föregåendevidare framhållil all den kyrkliga beredskapsplaneringen bör byggas uppsuccessivt, i takt med vad resurserna medger. Ambitionsnivån måste såledesanpassas lill de tillgängliga resurserna. Jag utgår från all beredskapsplanernaför flerlalel kyrkliga kommuner blir av enkel beskaffenhel. Sådana planerbehöver inle heller sändas in till . En borgerlig kommun har rätt lillstatsbidrag för planläggningskostnaden bara om en sårskild beredskapsplan eflerlänsstyrelsens förordnande har upprältats. Jag har lidigare framhållil alt närdet gäller de kyrkliga kommunerna del mera sällan finns anledning att förordnaatt särskilda beredskapsplaner skall upprättas. Den kyrkligaberedskapsplanläggningen avser väsentligen inoinkyrkliga förhållanden ochplaneringsarbetet kommer säkerligen i slor utsträckning atl få inriktas på en inomkyrkligsamordning. Den kyrkliga beredskapsplanläggningen lorde bara i begränsadomfattning beröra övrig beredskapsplanläggning. Sammanfattningsvis anser jagatt principen bör vara all de kyrkliga kommunerna själva med egna medelbekostar också sin planering för beredskap och krig. I departementspromemorian anförs att del självfallel inleär möjligt atl kräva atl en fullständig beredskapsplanering skall föreligga iflertalet kyrkliga kommuner förrän efter del atl en lag om kyrkligberedskap har trätt i krafl, även om det är angeläget att de kyrkligakommunernas beredskapsplanering kommer i gång snabbi. När det gäller sådana kyrkligakommuner där förberedelsearbetet kan vänlas bli mera omfallande synes detenligt promemorian lämpligt att arbetet bedrivs i elt begränsal anlal kyrkligakommuner i varje stift ål gången. En sådan ordning gör del enligt promemorianmöjligt atl utnyttja de erfarenheter som vinns efler hand. 1981/82:12 22 som domkapitlens resurser inte ansträngs likahårt som vid ett mera forcerat förberedelsearbete. I vilken utsträckningdomkapitlen kan behöva ökade resurser på grund av de nya uppgifterna kan intebedömas , framhålls del i promemorian. I den mån ell sådant behov uppkommertorde enligl promemorian resp. domkapitel få begära de medel som behövs isamband med de årliga anslagsframställningarna. Flera domkapitel framhåller i sina remissyttranden all detkrävs resursförstärkningar av domkapitlen med hänsyn till de nya uppgifterna.Domkapitlet i anför att det fordras både en personell och enekonomisk resursförstärkning för atl skall kunna fullgöra sinaåligganden enligt lagförslagel. ifrågasätter om inte medel förresursförstärkningen i samband med lagstiftningens införande bör tilldelasdomkapitlen för tillsynsverksamheten som ulgör såväl elt förberedelsearbetesom en fortlöpande verksamhet. finner det inte vara ändamålsenliglalt begära medel i samband med de årliga anslagsframställningarna med hänsyntill atl det rör sig om nya åligganden för myndigheten. För egen del är jag inle beredd all förorda någonpermanent förstärkning av domkapitlens resurser. Jag ulgår från alt domkapitlenskall klara av de föreslagna uppgifterna inom ramen för befintliga resurser.Redan i dag åligger del domkapitlen att planera för den egna beredskapen. Dennaplanering hänger delvis samman med den beredskapsplanering som de kyrkligakommunerna föreslås få ansvarel för. Denna utvidgade beredskapsverksamhetkommer atl utvecklas successivt. Det biträde i kyrkoberedskapsfrågor som domkapitlenskall lämna de kyrkliga kommunerna får ske genom omprioritering ochomfördelning av befintliga resurser. Vägledning i beredskapsplaneringen kommerdomkapitlen alt få genom de allmänna råd som kyrkoberedskapskommiltén ämnar geut. Kommittén kommer också alt ta fram exempel på hur en beredskapsplan kanvara utformad och uppdelad i olika delplaner. Sakkunskap på området finns ocksåhos länsstyrelserna med vilka domkapitlen bör samverka. Ambilionerna i planläggningsarbetelmåsle anpassas lill del ekonomiska utrymmet. En ytterligare fråga behovel av ulbildningdels för dem som kommer att upprätthålla ledande befattningar inom den kyrkligakrigsorganisationen, dels för dem som kommer all arbeta medberedskaps-planläggningen. Enligt direktiven skall kyrkoberedskapskommilténöverväga behovel av utbildning på central nivå för dem som vid krig ellerkrigsfara kommer alt inneha ledande befallningar inom den själavårdande verksamhetenoch inom övriga delar av den kyrkliga verksamheten i krig och - om sådanutbildning anses behövlig- lägga fram förslag härom för regeringen. Innan dennadel av kommitténs uppdrag har fullgjorts finns det enligl min mening inleunderlag för överväganden om behovet av utbildning i dessa frågor för sådanpersonal. I direktiven anges vidare alt kommittén bör fungera som eltrådgivande och samordnande organ i kyrkoberedskapsfrå- Prop.1981/82:12 23 Kommittén har förklaral sig beredd alt medverka vid regionalakonferenser eller liknande arrangemang i kyrkoberedskapsfrågor. Detta bör ske iså enkla former all verksamhelen kan bedrivas inom ramen för befintligaresurser. En sådan medverkan anser jag bör kunna bli värdefull såväl fördomkapitlens personal som för förtroendevalda, präster och annan personal i dekyrkliga kommunerna. I likhetmed vad som gäller för kommunerna bör de kyrkliga kommunerna få rått lillkostnadsersättning för sådan verksamhet som under beredskapstillstånd ellerkrig har bedrivits för personer som vistas i den kyrkliga kommunen utan atlvara kyrkobokförda där. Jag vill i delta sammanhang erinra om all kyrkofondsutiedningen(Kn 1980:05) f. n. undersöker hur kyrkofonden i ökad utsträckning skall kunnaanvändas för ekonomisk utjämning mellan församlingarna. Eftersom den nu angivnakostnadsersättningen i hög grad gäller den inbördes kostnadsfördelningenmellan de kyrkliga kommunerna finns starka skäl för att ersättningen börfinansieras via kyrkofonden. I avvaktan på kyrkofondsutredningens förslag ärjag emellertid inte beredd alt nu föreslå en sådan lösning. Ersättningen bör istället ulgå av statsmedel. Jag avser emellertid all ta upp frågan till förnyadprövning i samband med atl ställning tas till kyrkofondsulredningens förslag. För de kyrkliga kommunernas beredskapsplanering är del avbetydelse atl ha tillgång till uppgifter om hur många präster som kan tas ianspråk för krigsorganisationen. Kyrkoberedskapskommiltén har lill regeringen avgelten skrivelse om organisationen av prästerlig arbetskraft inom svenska kyrkanunder beredskap och krig. Kommittén har anhållit att regeringen fastställer ennorm för den församlingsprästerliga organisationen under beredskaps-ellerkrigstillstånd och föreslagil atl denna norm formuleras som elt procenttal -mellan 50 och 75 - beräknat på det antal präster som enligt nu gällanderiktlinjer skulle fä finnas i pastoratet; dock skall alltid minsl en prästfinnas i varje pastoral. Kommitténs skrivelse har remissbehandlals. Kammarkollegiethar ansett atl det i nuvarande skede inte är möjligl atl faslslälla speciellanormer för fördelningen av den prästerliga arbetskraften underberedskapsförhållanden. Kollegiet har i slället föreslagil atl en invenleringföretas i de olika stiften av tillgången på aktiva och disponibla präster innanman eventuellt fastställer speciella beredskapsnormer. Kollegiet har framhållitalt kyrkoberedskapskommiltén därefter kan utarbeta regler som möjliggör fördomkapitlen all förflytta präster över pasloratsgrånserna (eventuelltstiftsgränserna) i den utsträckning de speciella förhållandena kräver ochtillgången på präster medger. Jag vill erinra om alt en särskild utredare (1980:01)har tillkallats med uppdrag att lämna förslag till hur den andliga vården inomförsvarsmakten Prop.1981/82:12 24 skall vara organiserad såväl i fred som under krig.Utredningsuppdraget beräknas vara avslutat . Resultatet av deltautredningsarbete bör enligl min mening avvaktas. Frågan om hur många prästersvenska kyrkan kan disponera under beredskap och krig, sedan försvarets behovav präster har tillgodosells, får följaklligen övervägas i etl senare sammanhang. En ytterligare fråga som ingår i kommitténs pågåendearbete år spörsmålet om omhändertagande av döda civilpersoner i krig. Dettaspörsmål hänger samman med hur begravningsväsendet skall vara organiserat underkrigsförhållanden. Kommittén har tillsammans med arbetat fram elt preliminärt förslag till hur frågan organisatorisktskall lösas. Kommittén har inle lagil slutlig ställning i frågan. Del bör i sammanhangelerinras om att planeringsansvaret för hur begravningsverksamheten ochkyrkobokföringen skall ombesörjas i krig kan komma atl förändras med hänsyntill pågående utredningsarbete. En särskild utredare (1979:04) har tillkallatsför all göra en kompletterande undersökning av begravningsverksamheten.Utredningen har avgelt betänkandet (SOU 1981:36)Begravningsverksamheten. ändrat ansvar för och en ändrad organisation avbegravningsverksamheten kan bli följden av della utredningsarbete. För allutreda folkbokföringens framlida organisation har en kommitté (B 1979:12) tillkallats.Enligt direktiven (Dir 1979:96) bör den löpande lokala folkbokföringen intelängre ankomma på pastorsämbetena inom . Vidberedskapsplaneringen bör enligt min mening de kyrkliga kommunerna beakta attförändringar i fråga om de nu angivna uppgifterna kan komma atl föreslås, närpågående utredningsarbete är avslutat. I enlighet med vad jag nu har anfört har inom kommundepartementelupprältats ell förslag till lag om kyrklig beredskap. Lagen omfattar de kyrkliga kommunernas beredskap.Lagstiftningens utgångspunkl år att de kyrkokommunala beredskapsuppgiflernaskall handläggas av de kyrkokommunala organen och de statliga beredskapsuppgifternaav statliga myndigheter. Utanför lagens tillämpningsområde faller den del avsvenska kyrkans verksamhet som bedrivs av statliga myndigheler eller av frivilligaorgan och organisationer. För de statliga myndighelernas del regleras beredskapeni särskild ordning. För flertalet statliga myndigheler, bl. a. domkapitel och sliftsnämnder,gäller sålunda förordningen om vissa statliga myndigheters beredskap m. m. 1981/82:12 25 I lagen införs en skyldighet för de kyrkliga kommunernaatt redan under fredslid planera och vidla andra förberedelser för den kyrkligaverksamheten under beredskap och krig. Tyngdpunkten i lagförslagel ligger i de beslämmelsersom reglerar de kyrkliga kommunernas beredskapsförberedelser. Dessabestämmelser har därför placerals efter en inledande beslämmelse somanger lagens tillämpningsområde. 1 lagen föreskrivs atl skall varatillsynsmyndighet för den kyrkliga beredskapsplanlåggningen och följatillämpningen av lagen. ges vidare befogenhet att förordna alt denkyrkliga kommunens beredskapsförberedelser skall redovisas i en särskildberedskapsplan, om del är påkallal med hänsyn lill beredskapsuppgifternasomfattning eller betydelse. Lagen innehåller bestämmelser om upprättande ochantagande av en sådan plan. Lagen'innehåller också bl. a. regler om övergång tillkrigsorganisation. I promemorieförslaget har lagen rubricerats Lag otnkyrklig beredskap. Ett par remissinstanser har riktat invändningar mot dennarubrik. i lån finner det något oegentligt att tala omkyrklig beredskap. Detta begrepp leder enligt lansstyrelsen tankarna till detanlagandel alt det är fråga om en beredskapsplanläggning för hela kyrkan. Lagenavser emellertid endast de kyrkliga kommunernas beredskap. anseratt det finns anledning att övervaga om inte lagens rubrik bör ändras så attden bättre återspeglar innehållet i lagen. föreslår alt lagen benämns"Lag om kyrkokommunal beredskap". Även i finner lagensrubrik något oegentlig, eftersom Ingen endast avser verksamhelen inomkyrkokommunerna. Ordet kyrklig bör enligl därför bytas ut mot"kyrkokommunal" för alt missförstånd om lagens räckvidd inle skalluppslå. Jag kan ioch för sig ha förståelse för den kritik som har framförts mot lagens rubrik,eftersom lagen endast gäller de kyrkliga kommunernas beredskap. Svenska kyrkansförsamlingar och samfälligheter svarar emellertid för en mycket omfattande ochbetydelsefull del av kyrkans verksamhet. Uttrycket kyrklig beredskap haranvänts under utredtijngsskedet . Det kan enligt minmening mycket väl ingå i rubriken även om lagen enbart reglerar beredskapen pådel kyrkokommunala området. Även om statliga organs beredskapregleras i annan ordning, kan jag inle dela uppfattningen att missförstånd omlagens räckvidd skall behöva uppstå. Jag ansluler mig därför till promemorieförslaget.Om lagen rubriceras som jag föreslår, kan den lättare särskiljas från lagen omkommunal beredskap. 1 § Denna lag gäller de kyrkliga kommunernas beredskap.Med kyrklig kommun avses i lagen församling och kyrklig samfällighet enligtlagen (1961:436) om församlingsstyrelse. I fråga om de icke-territoriellaförsamlingarna gäller denna lags bestämmelser om kyrkliga kommuner i tillämpligadelar. Prop.1981/82:12 26 Paragrafen anger lagens tillämpningsområde. Paragrafeninnehåller också en begreppsbestämning. 1 lagen används begreppet kyrkligkommun. De kyrkliga kommunerna år dels församlingar, dels kyrkliga samfälligheter. För vissa specialreglerade angelägenheter bildar en ellerflera församlingar ett pastoral, enligl indelning som beslutas av regeringen.Det ankommer på pastoraten atl svara för kostnaderna för löner åtförsamlingspräster och kyrkomusiker, att anordna prästgård eller annan tjänslebostadför präst och att förvalta löneboställenas jordbruksdel. Pastoraten har ocksåett ekonomiskt ansvar för kyrkobokföringen. Om ett pastorat sammanfaller meden församling, s. k. enförsamlingspastoiat, handhas pastoratsangelågeiiheternaav församlingens organ. Ett pastorat som består av flera församlingar, s. k. flerförsamlingspaslorat,ulgör en obligatorisk kyrklig samfällighet för pastoralsangelägenheterna (3 SImom. Regeringen kan förordna att en sådan samfällighetockså skall svara för andra församliiigsangelågenheter av ekonomisk natur. Församlingar kan även i övrigt gå samman i en kyrklig samfällighetför en eller flera ekonomiska församlingsangelägenheter. Om en sådan samfällighethandhar alla församlingsangelägenheter av ekonomisk natur, belecknas den som entotal ekonomisk samfällighet. Flerförsamlingspaslorat och andra kyrkliga samfälligheterhar egna beslutande och förvaltande organ (försam-lingsdelegerade ellerkyrkofullmäktige samt kyrkoråd m. och får sjiilva ta ut skatt för skötseln avsina uppgifter. För och gäller särskilda regler om samfällighetsbildiiing(3 S 2 och 3 mom.). En församling eller en kyrklig samfällighet betecknassålunda enligt denna paragraf som kyrklig kommun. Ett flerförsamlingspastorat ärföljaktligen enligt denna lag en kyrklig kommun. Även ett enförsamlingspastoratanses enligt den föreslagna lagen som en kyrklig kommun. Församlingen handharju i ett enförsamlingspastorat också pastoratsangelägenheterna. På pastoralenankommer uppgifter som måste fullgöras också i krig och vid krigsfara. Dennaverksamhet liksom församlingarnas och sanifålligheternas verksamhet börberedskapsplaneras redan i fredstid. Det kan anmärkas atl den konstruktion somanvänds i paragrafen väl synes stämma överens med församlingsstyrelselageiisutformning. 12 5 1 mom. nämnda lag anges nämligen atl med församlingsangelägenheter avses bl. a. avlöningsförmåner ål präster och kyrkomusiker, dvs.frågor som enligt lagen (1970:940) om kyrkliga kostnader (ändrad senasi1975:1323) ankommer på pastoraten. Som kyrkliga kommuner betraktas endast de församlingar somhar ett territoriellt underlag. Förutom de territoriella församlingarna finns åvenfem icke-territoriella församlingar. Dessa bildar egna pastorat. Församlingsslyrelselagenomfattar i första hund de territoriella församlingarna. Den gäller emellertid enligt1 S i tillämpliga delar också icke-territoriell församling, om församlingarna inlehar beslutat annat. Del är mycket som lalar för att även de icke-territoriella församliniiarnavidtar förberedelser för verksamheten 1981/82:12 27 under beredskapslillslånd och krig. Paragrafen innehållerdärför en föreskrift om att lagens beståmiiielser om kyrkliga kommuner i tillämpligadelar skall gälla också icke-territoriella församlingar. Lagen gäller däremot intede svenska utlandsförsamlingarna. 2 § De kyrkliga kommunerna skall under fredslid vidta deförberedelser som behövs för att de under beredskapstillstånd och krig skall kunnafullgöra de uppgifter som enligl lag eller annan författning ankommer på demeller eljest handhas av dem. I paragrafen slås fast en skyldighet för de kyrkliga komnuinernaatt redan under fredstid vidta de förberedelser som behövs för alt de underberedskap och krig skall kunna fullgöra sina uppgifter. Paragrafen motsvarar 6 Sförsta slyckel lagen om beredskap. Paragrafengäller redan i fred och reglerar en viktig del i lagförslaget, nämligen dekyrkliga kommunernas förberedelser för verksamheten under beredskap och krig.En församling är enligt förevarande paragraf skyldig att planlägga och vidtaandra förberedelser i fråga om församlingens angelägenheter under sådanaförhållanden. Det gäller både obligatoriska och fakultativa församlingsuppgifler.Alt så bör vara fallet har tidigare behandlats i den allmänna moliveringen(avsnitt 2.4). har i paragrafen uttryckts så alt de kyrkliga kommunernaskall vidta förberedelser för alt de under beredskap och krig "skall kunnafullgöra de uppgifter som enligl lag eller annan författning ankommer på demeller eljest handhas av dem". Som har framhållits i den allmannamotiveringen bör den kyrkliga beredskapen byggas upp successivt i takt med vadde ekonomiska resurserna medger. Även dekyrkliga samfällighelerna måste vidla de förberedelser som fordras för all deskall kunna fullgöra sina uppgifter under beredskap och krig. För flerförsamlingspasloratengäller planläggningsskyldigheten m. m. pastoralsangelagenhelerna. Deförberedelser i olika avseenden som de kyrkliga kommunerna vidtar enligl dennaparagraf bör dokumenteras på någol säll. Beredskapsplaneringen bör lämpligenredovisas i beredskapsplaner, som emellertid kan vara enkelt utformade. Fråganom upprättandel av särskilda beredskapsplaner behandlas under 5 §. I lagen omkommunal beredskap används beteckningen "beredskapslillslånd" föralt ange bl. a. när kommunernas och landstingskommunernas olika skyldigheter -såvitt avser annat ån alt vidla förberedelseåtgärder -inträderenligt lagen. Moldella uttryckssätt har invänts bl. a. atl det kan leda till osäkerhet om vadsom skall gälla under krigsförhållanden, eftersom beredskapstillståndel upphörnår kriget bryter ut. I beredskapslagstiftningen används olika konstruktionerför atl ange under vilka förhållanden de skilda beredskapsförfattningarna är tillämpligaoch föreskrivna åigärder skall vidtas. För atl undvika deii 1981/82:12 28 oklarhet som måhända vidlåder begreppel beredskapslillslåndanvänds i lagförslagel uttrycket beredskapslillslånd och krig. I 8 § andra stycket lagförslaget föreskrivs all kyrkorådetleder verksamheten, när en kyrklig kommun har övergått till krigsorganisation.Del har däremot inte ansetts motiverat att i lagen ta in en uttryckligmotsvarighet till föreskriften i 13 § lagen om beredskap om att kommunstyrelsenskall övervaka att erforderlig planläggning sker och övriga nödvändigaförberedelser vidtas för den kommunala verksamheten i krig eller vid krigsfara.Anledningen till atl en sådan föreskrift har ansetts onödig är inte främst attkyrkorådet enligt församlingsslyrelselagen (se 43 § första slyckel, 60 § förstastycket och 63 § 1 mom.) leder förvaltningen av den kyrkliga kommunensangelägenheter och har inseende även över övriga nämnders verksamhel.