prop · G503130 · 1981-12-31 00:00:00 — I likhet med 4 § i förevarande kapitel harstadgandet utformats så att det utgör ett rådighetsfall. Den nya vattenlagen innehåller i motsats till VLinle några särskilda tillåtlighetsregler för sådana vattenföretag som avses iförevarande stadgande. Dessa företag har dock särskilt beaktats vidutformningen av bestämmelserna i 3 kap. 4 § om den samhällsekonomiskatillätlighetsbedöm-ningen av vattenföretag. Särskild tvångsrätl för alt utföra förelag somavses i förevarande stadgande kan medges enligt 8 kap. 1 §. Stadgandet avser fiskefrämjande åtgärder inte barasom f. n. i rinnande vatten ulan även i andra vattenområden. Åtgärderna kanavse annan fisk än den egentliga vandringsfisken (se även 3 kap. 11 §). I fråga om uttrycket "hälsosynpunkt ellerallmän miljövårdssynpunkt" får jag hänvisa till vad som anfördes när dettauttryck infördes i VL (se prop. 1975/76:215 s. 124). Andra stycket motsvarar 2 kap. 12 § andra stycket iutredningens förslag och 2 kap. 8 § i det remitterade förslaget. Det har liksomförsta stycket utformats som etl rådighetsfall. Såvitt avser rensningar förbibehållande av vattnets djup eller läge innebär stadgandet inte någon ändringi förhållande till gällande rätt (se 2 kap. 36 § VL). De rensningsarbeten somomfattas av stadgandet är sådana som inte avses förändra de rådandeförhållandena i ett vattenområde. Om en förändring genom uppgmndning ellerdylikt har inträtt och erhållit en mera bestående karaktär i ett vattendrag,räknas ett återställande av förhållandena inte som en rensning enligtstadgandet, utan då fordras en rådighet på annan gmnd för arbetena. Stadgandet är också tillämpligt på åtgärder sominnebär återställande av vattendrag som har vikit från sitt förra läge eller pånågot annat sätt har förändrat sitt lopp. Därmed avses genomgripandeförändringar i naturförhållandena, såsom uppgrundning av vattendragets fåraeller genomskärning av strandvallarna. Fömtsättningen är dock attåterställandet sker "". Detta överensstämmer med 2 kap. 37§ första meningen VL. Kravet får anses uppfyllt, om återställningsarbetetpåbörjas så snart det med hänsyn fill årstid och väderlek är möjligt ochdärefter fullföljs utan onödigt dröjsmål. Ifråga om rätten att återställa ett vattendrag i dess tidigare skick skiljer 1981/82:130 407 mani 2 kap. 37 § VL mellan olika fall, beroende på hur snart efter 2kap. förändringensom återställandet sker. Rätten till ersättning på gmnd av a. knuten till olika tidpunkter efter det förändringen Utredningen har inte föreslagit någon motsvarighet till dessa bestämmelseroch ävenjag anser att de kan undvaras. Det innebär att en rådighetpå annan grund skall krävas för sådana återställningsåtgärder som intesker , om inle något annat följer av 4 § eller första stycket i Ytterligare särregler om de vattenföretag som avsesi förevarande stadgande finns i 4 kap. 3 § och 8 kap. 3 §. 6 §Den som äger strand vid annans vattenområde har rätt att för sin fastighets behov ha mindre brygga, båthus eller någon annan sådan bygg nad vid stranden, om inte vattenområdets ägare genom byggnaden lider skada av någon betydelse. I 1 kap. 6§ jordabalken finns bestämmelser om attäven andra än strandägare kan ha denna rätt. Paragrafen, som motsvarar 2 kap. 14 § iutredningens förslag och 2 kap. 9§ i det remitterade förslaget samt 1 kap. 3§VL, har behandlats i den allmänna motiveringen i lagrådsremissen (avsnitt2.3.1). Till skillnad mot VL innehåller förevarandeparagraf ett krav att vattenbyggnaden skall vara avsedd för fastighetensbehov. Paragrafen ger alltså inte strandägaren rätt atl t. ex. uppföra enbrygga för uthyrning av båtplatser till utomstående. I paragrafen regleras inte frågan om antaletbyggnader som strandägaren får uppföra (jfr LU 1975; 7 och 1975/76:10). Dennafråga får bedömas med hänsyn till faslighetens behov samt arten av det intrångsom byggnaderna orsakar för vattenområdets ägare. Paragrafen befriar inte strandägaren frånskyldigheten att söka tillstånd enligt denna lag, om sådan skyldighet följer av4 kap. Det kan också föreligga fillståndsplikt enligt t. ex. naturvårdslagen. 7 §Tillhör en fallsträcka olika ägare, får en av dem tillgodogöra sig vattenkraften i hela sträckan, om han på grund av äganderätt eller annan rättighet som gäller mot envar och inte är begränsad lill tiden råder över mer än hälften av kraften. Hänsyn skall tas till den kraft som svarar mot andel i sådan samfällighet som avses i 1 kap. 3 § fastighetsbildningslagen (1970:988). Första stycket gäller även när någon vill i ettvattenkraftverk tillgodogöra sig vattenkraft i fallsträckor som ingår i olikavattendrag, om det gemensamma tillgodogörandet är en från teknisk och ekonomisksynpunkt nödvändig fömtsättning för kraftverkets fillkomst. Paragrafen, som motsvarar 2 kap. 15 § iutredningens förslag och 2 kap. 11 § i det remitterade förslaget samt 2 kap. 5§ VL, har behandlats i den allmänna motiveringen i lagrådsremissen (avsnitt2.3.6). Prop, 1981/82:130 408 Kravetpå utbyggnadsvitsord enligt denna paragraf innebär att rådighe- 2kap. tenskall vara av ett mera kvalificerat slag. I fråga om principerna för beräkning avulbyggnadsvitsord enligt förevarande paragraf hänvisar jag lill vad somanfördes vid tillkomsten av 2 kap, 5§ VL i nu gällande lydelse (se prop.1974:83 s. 167, 184, 299 och 308). Som då uttalades kan sådana upplåtelser avrätt fill andel i samfällt strömfall som har skett före jordabalkensikraftträdande åtnjuta sakrätts-ligt skydd enligt 35 § lagen (1970:995) ominförande av jordabalken och därför få tillgodoräknas för utbyggnadsvitsord. Majoriteten i kraft skall beräknas på grundval avvattenmängd och naturiig fallhöjd. Då vattenföringen i ett falls olika delarnormalt är hka kommer majoriteten i regel att beräknas efter fallhöjden. Omvattenkraften i olika vattendrag skall tillgodogöras gemensamt, måste dockvattenmängden i varje gren fastställas för att vattenkraften per fallmeter påolika platser i fallsträckan skall kunna beaktas. Vid gemensamt tillgodogörande av vattenkraften iolika vattendrag skall den för utbyggnadsvitsord behövliga majoriteten i kraftberäknas på den sammanlagda vattenkraften. En följd härav är att en företagaremed ett omfattande fallhöjdsinnehav i ell av vattendragen kan bli berättigadatt tillgodogöra sig vattenkraften i elt annal vallendrag där han helt saknarfallhöjd. 8§ Om det för att kraflförsörjningen skall utvecklas planmässigt är nödvändigtall elt sådant strömfall tas i anspråk som tillkommer annan än staten och sominte är utnyttjat på ett från allmän synpunkt ändamålsenligt sätt, fårregeringen på ansökan av någon som vill fillgodogöra sig vattenkraftenförordna atl strömfallet eller särskild rätt till detta får tas i anspråk. Den som har fått tillstånd enligt första stycketskall inom tid som regeringen bestämmer och vid äventyr att lillståndetförfaller hos ansöka om bestämmande av ersättning för vad somtas i anspråk enligt första stycket. Rätt att på gmnd av förordnande enligt förstastycket ta strömfall i anspråk får inte utan regeringens medgivande övergå fråninnehavaren till någon annan. Regeringen får besluta de villkor för rättighetensutnyttjande som behövs från allmän synpunkt. Paragrafen, som motsvarar 2 kap. 4 och 7§§ saml 17kap. 1§ andra stycket i utredningens förslag och 2 kap. 3§ i det remitteradeförslaget saml 1 kap. 14 § VL, har behandlats i den allmänna motiveringen ilagrådsremissen (avsnitt 2.3.2). Bestämmelserna om rätt att expropriera vattenkraftinfördes för att motverka spekulation i vattenkraft (se prop. 1945:44och 1948:245). Förevarande paragraf innebär när det gäller fömtsättningarna förexpropriation ingen annan ändring i förhållande fill gällapde rätt än att detuttryckligen anges alt vallenkraft som tillkommer staten inte får expro- Prop, 1981/82:130 409 prieras(jfr 1 kap. 1 § expropriationslagen). Expropriation kan alltså ske av 2kap. såvälminoritets- som majoritelsandelar och kan avse både bebyggda och obebyggdaströmfall. Expropriationsrättens innebörd enligl förstastycket är, liksom enligl 1 kap. 14 § VL, atl strömfallet eller särskild rättlill detta avstås med äganderätt eller upplåts med servitutsrätt (jfr prop.1948:245 s. 80). Enligt andra stycket skall sökanden inom tid somregeringen bestämmer hos ansöka om bestämmande av ersättning.Enligt det remitterade förslaget skulle sökanden dessutom ansöka om tillståndatt bygga ut strömfallet. Som lagrådet påpekar skulle med en sådan ordningexpropriation kunna komma i fråga endast i fall då en utbyggnad av strömfalletär nära förestående. Då detta inle är avsikten, har villkoret omtillståndsansökan utgått i propositionsförslaget. Paragrafens jj/ört/é' stycke motsvarar 2 kap. 7 § iutredningens förslag (jfr också 3 kap. 5 § expropriafionslagen). ex. uppställa sådana villkor som behövs för atl elt vallendrag skall kunnautnyttjas på ett rationellt sätt eller för alt ett strömfall som las i anspråkskall på ett lämpligt sätt fylla sin uppgift för kraftförsörjningen.Bestämmelsen ger däremot inte rätt atl ställa upp fiskaliska villkor ellerföreskrifter om priset på den producerade kraften (se prop. 1945; 44 s. 60). Några särskilda bestämmelser om förfarandet hosregeringen behövs inte i den nya lagen (jfr 17 kap. 1 § första stycket iutredningens förslag). En särskild kostnadsbeslämmelse finns dock i 20 kap. 10§ nya vattenlagen. 9§ Den som utövar ett vatlenföretag eller råder över en vattentillgång enligt 2§ är skyldig atl vid allvarlig vattenbrist, som orsakas av torka eller någonannan jämförlig omständighet, avslå del vatten som är oundgängligen nödvändigtför den allmänna vattenförsörjningen eller för någol annal allmänt behov. Den som avstår vatten enligt första stycket ärberättigad till skälig ersättning för den skada han härigenom lider. får vid vite förelägga förelagareneller rådighetshavaren att iaktta sin skyldighet enligl första stycket.Länsstyrelsen får härvid förordna att beslutet skall gälla även om detöverklagas. Första stycket, som i huvudsak motsvarar 2 kap. 10§ i utredningens förslag samt 2 kap. 4 § i det remitterade förslaget, harbehandlats i den allmänna motiveringen i lagrådsremissen (avsnitt 2.3.8). 52 § VL finns en motsvarande bestämmelse som dock i motsats tillförevarande bestämmelse endast avser gmndvatten. Bestämmelsen innebär alt den som råder över vattenkan bli skyldig att tåla att hans vattentillgång avslås för etl allmänt behov.Denna skyldighet gäller även om han själv har tillstånd till en vattentäkt.Bestämmelsen innebär också skyldighet för den som har rätt till vattenregleringatl tåla att tappas eller innehålls för att säkerställa ett allmäntvallenbehov. Prop, 1981/82:130 410 Densom råder över vatten kan däixmot inte åläggas att leverera vatten (se 3kap. 1939:9 s. 61). Avsikten med bestämmelsen är i första hand atttillfälligt säkerställa den allmänna vattenförsörjningen i en katastrofliknandesituation. En sådan begränsning till vattenförsörjning för viss ort somföreslås av utredningen är enligt min mening inle lämplig med tanke på attbestämmelsen också avser ytvattentäkter, som kan fillgodose vattenbehovet förett flertal orter. Även andra allmänna ändamål än vattenförsörjningenkan tillgodoses. Bestämmelsen bör alltså kunna tillämpas när det vid hotandemissväxt behövs vatten för alt tillgodose jordbrukels behov av bevattning. Viden tillfällig grundvattensänkning bör bestämmelsen också kunna användas om delär angelägel alt till skydd för bebyggelse bibehålla grundvattennivån på visshöjd. Däremot bör del enligl min mening endast i undantagsfall komma i frågaatt tillämpa bestämmelsen vid hotande brist pä elenergi, vilket utredningen harförordat. Med dagens distributionsnät torde en lokall begränsad bristsituationknappast kunna uppstå. Om brist på elenergi lill följd av vattenbrist hotarhela landet, bör eventuella nödätgärder enligt min mening i första hand grundaspå särskild lagsfiftning (se lagen, 1970:59, om tillfällig vallenregleringunder är 1970). Med torka kan jämställas andra exceptionellanaturhändelser som en långvarig eller sträng vinter. Andra stycket innehåller en ersättningsregel. I delremitterade förslaget har, i likhet med vad som enligt 2 kap. 52 § VL gäller ifråga om avstående av gmndvatten, ersättningsrätlen begränsats lill sådana falldå det skulle vara uppenbart oskäligt alt avståendet sker gratis. Lagrådet haremellertid ifrågasatt om denna mycket restrikfiva ersättningsregel står isamklang med 2 kap. 18 § regeringsformen. Särskilt méd hänsyn till omfattningenav de skilda ändamål som skall kunna tillgodoses genom paragrafen framstår delenligt lagrådet också som sakligt motiverat att den som nödgas avslå vatten fårersättning om han lider någon skada. Ersättningsregeln har utformats i enlighetmed lagrådets förslag. Om parterna inle kan enas om ersättning, får fråganprövas av (se 13 kap. 14 § punkt 4). Tredje stycket, som saknar motsvarighet i VL,motsvarar 23 kap. 5 § i utredningens förslag. beslut överklagasenligt 22 kap. 6 § hos kammartätten. Allmänna förutsättningar för vattenföretag Kapitlet, som motsvarar 3 kap. i utredningens förslagoch del remitterade förslaget, har behandlats i den allmänna motiveringen ilagrådsremissen (avsnill 2.4). I enlighet med lagrådets förslag har de allmännabestämmelserna om hur ett vatlenföretag skall utföras (1 § i det remitteradeförslaget) flyttats efter de egentliga tillåtlighetsreglerna och reglerna omtillåtlighelsprövningens 1981/82:130 411 omfattning.Kapitlet kommer då att innehålla bestämmelser om vattenföre- 3kap. tagstillåtlighet (1-4 §§), tillådighelsprövningens omfattning (5 och 6 §§),utförande av vattenförelag i allmänhet (7 §), utformningen av vatlenföretag ivissa fall (8-10 §§), företagarens skyldigheter all utföra åtgärder m.m. tillskydd för fisket (11 §) samt undantag från tillämpning avfillåt-lighelsbeslämmelserna vid utrivning (12 §). Bestämmelserna i förevarande kapitel gäller föralla typer av vattenföretag. För de samfälligheter som kan bildas enligt dennya lagen finns sedan vissa särskilda bestämmelser i 5-7 kap. Bestämmelserna i förevarande kapitel kommer avnaturliga skäl oftast att aktualiseras i samband med tillståndsprövningen avvattenföretag. De gäller dock oavsett om ett vattenföretag tillslåndsprövaseller inte, om inte annal framgår av bestämmelsens utformning, såsom i 3 §första stycket andra meningen, 5, 8 och 10 §§ (jfr NJA 1979 s. 593). 1 §Ett vatlenföretag får inte komma fill stånd, om det med hänsyn till valet av plats eller på något annat sätt möter hinder från allmänna plane ringssynpunkter. Paragrafen,som motsvarar 3 kap. 1 § i utredningens förslag saml 3 kap. 2 §i det remitterade förslaget och 4 kap. 18 § andra stycket VL, har behandlats i den allmänna mofiveringen i lagrådsremissen (avsnitt 2.4.3). Med uttrycket allmänna planeringssynpunkter avses iförsta hand sådana långsikliga bedömningar som görs i den fysiska planeringen,främst statsmakternas ställningstaganden inom ramen för den fysiska riksplaneringen.Bl. a. innefattas härunder statsmakternas ställningstaganden lillkraftutbyggnader i vissa älvar och älvsträckor (jfr 11 kap. 1 § nya vattenlagen,vari stadgas all den vattenrältsliga tillåtlighetsprövningen i sådana fallskall göras av regeringen). Med allmänna planeringssynpunkter avses också ensådan långsiktig verksamhetsplanering som inte omfattas av den fysiskaplaneringen. Därunder faller energipolitiska, näringspolitiska, arbelsmarknadspolitiska,regionalpolitiska, trafikpolitiska och försvarspolitiska bedömningar (jfrprop. 1971:106 s. 108). Som har anförts i den allmänna motiveringen ilagrädsremissen bör i norra hänsyn också tas lill rennäringensintressen. Som anförts i den allmänna motiveringen ilagrådsremissen kan även översiktliga, kommunala markanvändningsplaner såsommarkdisposi-fionsplaner, områdesplaner och kommunöversikter, som saknar direktarättsverkningar men som är väl förankrade i kommunen, ingå i det material somligger till grund för prövningen enligt förevarande paragraf Som lagrådetpåpekar skall sådana planer kunna beaktas vid prövning av frågor omfastighetsbildning enligt 3 kap. 3 § fastighetsbildningslagen (se t. ex. NJA1978 s. 261 och 1979 s. 543). Lagrådet har pekat på att det kan uppkommasvårigheter alt avgöra vilka synpunkter som bör beaktas när det är fråga omverksamhetsplanering. 1981/82:130 412 bl.a. när det gäller tidsaspekten. Vad gäller det av lagrådet anförda exemp- 3kap. letmed tidsföljden för olika kraftverksprojekl vill jag uttala som min mening atten sökt kraflverksutbyggnad inle kan anses otillåtlig enligt nu förevarandestadgande därför alt andra kraflverksutbyggnader inom ramen för enverksamhetsplanering i tiden har lagts före den sökta. Jag delar ocksålagrådets uppfattning all man får anse alt några auktoritativa allmännaplaneringssynpunkter inte är för handen, när olika sektorers verksamhetsplaneringär inbördes motsägande. Av 13 kap. 19 § första stycket punkt 2 framgår atlsökanden i etl ansökningsmäl vid vallendomstolen har viss utredningsskyldighetnär det gäller alternativ lokalisering av företagel. 2§ Byggnads- och andra anläggningsarbeten som utgör vattenföretag eller utförsför ett valtenförelag får inle strida mot fastställd generalplan, stadsplaneller byggnadsplan. Mindre avvikelse från plan utgör dock inle hinder mottillstånd till företaget, om avvikelsen är förenlig med planens syfte. Gäller eljest, i andra fall än som avses i 16, 18och 20 §§ naturvårdslagen (1964:822), särskilda bestämmelser för bebyggandeeller annan användning av ett mark- eller vattenområde, skall vattenföretagelulföras så att syftet med bestämmelserna inte motverkas. Paragrafen, som motsvarar 3 kap. 2 och 9 §§ iutredningens förslag och 3 kap. 3 § i det remitterade förslaget (jfr bl. 2 § faslighetsbildningslagen, 9 § anläggningslagen och 14 § väglagen),har behandlats i den allmänna motiveringen i lagrådsremissen (avsnitt 2.4.4).Paragrafen saknar motsvarighet i VL. Kravet på planöverensstämmelse i första stycketomfattar såväl byggnads- och andra anläggningsarbeten som i sig själva utgörvattenförelag enligt definitionen i 1 kap. 3 § som sådana arbeten som utförsför ett vattenförelag. Däremot innefattas inte annan inverkan påvattenförhållandena, t. ex. en överdämning av ett planområde. Om del endast är fråga om ett ringa intrång iplanområdel, kan dock tillstånd till företaget medges med stöd av andrameningen. Sådana avvikelser bör dock endast ske om planmyndigheterna, dvs.kommunen och , har fillslyrkl det (jfr prop. 1973; 160 s. 199). Som lagrådet anfört bör den vattenrätlsligatillslåndsmyndighelens bedömning av en anläggnings planenlighet och enmedgiven planavvikelse stå sig vid en senare prövning av frågan om planenligheti samband med en byggnadslovsprövning rörande anläggningen. Frågan om det ärlämpligt med en särskild föreskrift härom i byggnadslagstiftningen bör lämpligenbehandlas i samband med det pågående arbelet med en ny plan- och bygglag. Som regel bör erforderliga avvägningar mellan olikaintressen ha gjorts i samband med fillkomsten av en fastställd plan. En plansom förutsätter att ett visst vattenföretag genomförs bör naturligtvistillmätas betydelse. 1981/82:130 413 kanemellerfid inträffa att något nytt allmänt intresse har tillkommit eller 3kap. attförhållandena annars har ändrats efter det planen fastställdes. ändå bli otillåtligt på grund av 3 § i detta kapitel Qfr NJA 1977 s.768). Med lagens utgångspunkt atl företagaren har rättatl utföra ett vattenföretag, om inte någol i lagen stadgal hinder föreliggermot detta, är det däremot inte möjligt att vägra fillstånd under hänvisningenbart till att gällande plan, som medger företagel, inle kan anses visa deaktuella markanvändningsintressena. Lagen innehåller inte någon motsvarighet till denmöjlighet som finns enligt bl. a. fastighetsbildningslagen och anläggningslagenalt medge undantag från planhinder då det inte är fråga om mindre avvikelserfrån plan. Av skäl som har angivils i den allmänna motiveringen får i stället iförekommande fall tillstånd meddelas under förutsättning att planändring sker.Detta överensstämmer med gällande praxis i fråga om villkorade tillstånd (seprop. 1971; 106 s. 112). Enligt 8§ i promulgationslagen gäller vad som iförevarande stycke stadgas om byggnadsplan också avstyckningsplan. Andra stycket innebär att hänsyn skall las ävenlill andra bestämmelser för mark- och vattenområdens bebyggande vid utförandeav valtenförelag. I utredningsförslaget har denna bestämmelse intagits som ettlämplighetsvillkor, men jag har ansett att den, i överensstämmelse med bl. a.3 kap. 2 § andra stycket faslighetsbildningslagen, har sin plats som enlillådighels-bestämmelse i förevarande paragraf Exempel på bestämmelser som avses med stadgandet ärregionplan, utomplansbestämmelser och föreskrifter enligt naturvårdslagen. Ävenbyggnadsförbud som meddelas i avvaktan på planläggning innefattas härunder. Vad särskilt angår förhållandel till föreskrifterenligl naturvårdslagen vill jag anföra följande. Aft utföra ett vattenföretag inom en nationalparktorde så gott som alltid strida mot syftet med parkens tillkomst. Samtycke lillintrånget måste i så fall inhämtas av . Vid prövningen enligt vattenlagen av vattenföretagsom skall utföras inom naturreservat skall tillses att valtenföretaget utförsså att syftet med naturteservatföreskrifterna inte motverkas. Om vattenföretagetmotverkar syftet med reservatföreskrifterna krävs det att undantag meddelaseller att beslutet om reservat helt eller delvis upphävs vid en prövning enligt12 § naturvårdslagen. I denna situation kan, i enlighet med vad jag tidigarehar förordat i fråga om vattenföretag som strider mot plan, tillståndet enligtvattenlagen meddelas under förutsättning alt hindret undanröjs. gäller enligt 15 § naturvårdslagen ett s. k.generellt strandskydd vid havet, insjöar och vattendrag. Innebörden avstrandskyddet är enligt lagens 16 § atl byggnadsåtgärder och andra förfarandensom inskränker 1981/82:130 414 allemansrätteni princip inte får utföras utan tillstånd. styrelsensfillstånd behöver emellertid inte inhämtas för företag vartill tillstånd harlämnats enligl VL. Detta undantag innebär alhså alt den vatlenrättsligaprövningen, som skall innefatta hänsynslagande till naturvårdens ochfriluftslivels intressen, ersätter länsstyrelseprövningen enligt naturvårdslagen. Samma ordning avses bli gällande enligt den nyavattenlagen. Om man såsom i det remitterade förslaget utan inskränkningarstadgar att ett vatlenföretag inte får strida mot syftet med särskildamarkanvändningsbestämmelser, kommer emellertid strandskyddsbestämmelserna atli många fall utgöra hinder mot vattenföretag. Därför har ipropositionsförslaget strandskyddsbeslämmelserna i 16 § naturvårdslagen tagilsundan från de markanvändningsbeslämmelser som kan utgöra hinder mot eltvatlenföretag. Som jag anfört får naturvårdens och friluftslivelsintressen beaktas inom ramen för de övriga tillåtlighetsreglerna i den nyavattenlagen. På motsvarande sätt som vid strandskydd har i 18och 20 §§ naturvårdslagen undantag från prövning resp. samråd enligt den lagengjorts i fråga om läkt av sten, sand m.m. samt vissa arbetsförelag ivattenområde vartill tillstånd har meddelats enligt VL. Vid den vattenrättsligaprövningen skall också i dessa fall hänsyn tas lill naturvärdens ochfriluftslivels intressen. På motsvarande sätt som jag har redovisat ifråga om strandskyddsbestämmelserna har i propositionsförslaget demarkanvändningsbestämmelser som intagils i dessa paragrafer undantagils frånfillämpningen av nu förevarande stadgande. I fråga om vattenföretag som strider motföreskrifter om nalurvårdsom-råde enligt 19 § naturvårdslagen gäller däremotinle något undanlag för förelag som har prövats enligt VL. Någon ändringföreslås inte i anledning av den nya vattenlagen. Om företaget skall komma tillstånd, fordras upphävande helt eller delvis av sådana föreskrifter. Jag kommer atl senare ta upp frågan om ändring av16, 18 och 20 §§ naturvårdslagen så att de undantag som gäller förelag, vartillfillstånd har lämnats enligt VL, kommer att gälla den nya vattenlagen.