prop · G503123 · 1981-12-31 00:00:00 — I delegationen ingår företrädare för samtliga riksdagspartier, förarbetsmarknadens parter (SAF, LO, /SR och TCO), för Landstingsförbundetoch samt för . Till delegationen ärsom sakkunniga knutna företrädare för kommunikations- ochindustridepartementet, användarorganisationer på dataområdet samt som Prop.1981/82:123 Bilaga 1 5 experter företrädare för , datainspektionen, statskontoret, styrelsen för teknisk utveckling (STU),statens industriverk, m.fl. Delegationen biträds av ett kansli.Datadelegationen skall främst - bevakautvecklingen av datoriseringen, främja kunskapsutvecklingen på området ochföreslå åtgärder för att garantera en positiv utveckling av datoranvändningen isamhället under demokratisk styrning och kontroll, - utarbetaförslag till principer och riktlinjer för datateknikens utveckling ochanvändning i samhället, - verka för attsamarbete mellan bl.a. pågående utredningar på dataområdet underlättas samtatt deras förslag kan samordnas. Därmed skapas förutsättningar för en merasamlad datapolitik. Delegafionen bör vidare för sitt arbete översiktligtgranska och utvärdera effekterna av större investeringar på dataområdet somgjorts inom statsförvaltningen. Utbildningsfrågor i vid mening och forskningkring datateknikens framtida användning och konsekvenser bör ägnas stor uppmärksamhet. Datadelegationen är utifrån sina direktiv och sinsammansättning både ett berednings-, utrednings- och samordningsorgan knutetfill och ett informationsorgan för bl. Dennakonstruktion och relativt unika roll skapar speciella förutsättningar fördelegationens arbete. Delegationen skall utöver att följa det pågåendeutredningsarbetet ta initiativ till annat utredningsarbete och andra åtgärdersom behövs för att följa ADB- och elektronikutvecklingen såväl nationellt sominternationellt. Delegationen bör även vara remissorgan i viktigareADB-frågor. Datadelegationen har också möjlighet att på eget initiativta till sig aktuella frågor av datapolitiskt intresse för diskussion ocheventuella åtgärder. En redogörelse bör lämnas till regeringenavseende verksamheten under det föregående budgetåret. En viktig uppgift för delegationen är att svara för vissbevakning av datoriseringen i samhället och även kunna stå till tjänst medupplysningar. Delegationen har därför etablerat ett omfattande kontaktnät ochinhämtar systematiskt information om datateknikens utveckling och användningfrån olika källor. Företrädare för delegationen har deltagit med presentationervid konferenser etc. Det aktuella utredningsläget i pågående utredningar, sombedrivs på uppdrag av regeringen, har löpande följts och periodiskt redovisatsför berörda intressenter som ett led i utredningssamordningen. har inom delegationen pågått arbete meden översiktlig datapolitisk rapport som bl.a. innehåller förslag till principeroch riktlinjer för datateknikens utveckling och användning i samhället.Rapporten datapolitik har överlämnats till statsministern den 7januari 1982. Jag återkommer senare till denna rapport (avsnitt 3.3). 1981/82:123 Bilagal 6 Irapporten datapolitik anges fyra insatsområden, på vilka det enligtdatadelegationen är aktuellt att föreslå och genomföradatapolitiska åtgärder. Dessa är forskning, utbildning, användarinfly-tande/medbestämmandeoch teknikupphandling. Det sistnämnda området bereds f.n. inom datadelegationenoch förslag till åtgärder utarbetas vad gäller teknikupphandling på dataområdetför den offentliga sektorn. Medteknikupphandling avses en beställning av utveckling av ny eller förfinadteknik, nya system m.m. som inte finns på marknaden och som baseras på kravfrån beställaren. Irapporten föreslås att teknikupphandling bör stödjas av statsmakterna ochanvändas som ett medel i en aktiv samordnad datapolitik för att utvecklaprodukter och system som uppfyller användarnas krav bl.a. på effektivitet, godarbetsmiljö och högt användarinflytande samt för att främja den svenskadataindustrins konkurrenskraft. Med hänsyn till den svenska dataindustrinsutveckling och med hänsyn till de användarbehov som kan föreligga föreslåsvidare att teknikupphandling bör igångsättas på områden som utbildning (bådedatautbildning och utbildning där datateknik är ett hjälpmedel),kontorsfunktioner, verkstadsindustri, processindustri och massmediateknik.Pågående teknikupphandling inom sjukvårdens område bör fullföljas. Viddatadelegationens behandling av teknikupphandlingsfrågor har det framkommit attteknikupphandlingens huvudsakliga funktion som ett data-politiskt instrumentbestår av de nära kontakter som uppstår mellan kvalificerade beställare ochleverantörer i ett utvecklingsarbete på ett så kun-skapsintensivt ochkompetenskrävande område som dataområdet är. Därmed har beställarna möjlighetatt få tillgång till leverantörens kunskap och erfarenheter samt få produkteroch tjänster utvecklade som motsvarar beställarnas önskemål och krav. Detta kanmedverka till ett reellt inflytande över utvecklingen för de anställda hosbeställarna. För leverantörernas del kan teknikupphandling ge en viktig inblicki användarfrågor och goda möjligheter att pröva och testa nyutveckladeprodukter hos kompetenta och intresserade beställare. Teknikupphandlingkan även vara ett viktigt dataindustripolitiskt instrument. I flera sammanhanghar teknikupphandling bedömts vara ett av de mera verkningsfulla medlen för attåstadkomma industriella utvecklingsprojekt med inriktning på speciella krav. Särskildabestämmelser finns för offentlig upphandling i syfte att uppnå affärsmässighetoch konkurrens på lika villkor. har träffat internationellahandelspolitiska överenskommelser (bl.a. GATT-överenskommel-sen) på dettaområde. Mot bakgrund av gällande bestämmelser och överenskommelser börteknikupphandling delas upp i utvecklingsupphandling och i serieupphandling.Utvecklingsupphandling som kan riktas mot en leverantör avses resultera i provi begränsad skala med produkter och 1981/82:123 Bilaga 1 7 systemsom utvecklats pä detta sätt. Serieupphandling genomförs vid en anskaffning fördrift av systemen. Den är dä öppen för alla anbudsgivare i vanlig ordning.Beställarkraven bör så långt som möjligt formuleras i funktionella ochprestandamässiga termer. Enframgångsrik teknikupphandling kräver aktiva insatser från beställarens sida.Beställaren bör ha en framförhållning i sina krav med hänsyn till den tid somåtgår för en teknikupphandlings alla faser, , innan det nya systemetkan tas i reguljär drift. För många statligamyndigheter, kommuner och landsting kan det vara svårt att få en sådanframförhållning och insikt om kommande krav och önskemål. Dessa krav ochönskemål bör vara sä klart beskrivna att de kan vara utgångspunkt förmeningsfulla och intressanta diskussioner om industriella utvecklingsuppdrag.Om detta inte skulle vara fallet är beställar-kontakten mindre värdefull fränleverantörens sida. Statliga, kommunala och landstingskommunala myndigheter kandärför komma att behöva stöd i sitt arbete att skapa den nämndaframförhållningen. Det kan behövas ett ekonomiskt stöd för arbetet attformulera krav och önskemål men framför allt är det fråga om ett samordnings-och expertstöd för att ge beställaren bättre möjligheter att samverka med andrabeställare samt att utarbeta sin egen framförhållning. Ett sådant stöd kan avsehur planering av rationalisering genomförs, hur långsiktiga verksamhetsbehovkan klarläggas och hur man därefter analyserar utvecklingsbehov och tidsmässigafrågor. Stödet kan få formen av utbildning, rådgivning, handböcker och direktaarbetsinsatser av konsultativ art. En annan typ av stöd på beställarsidan kangälla frågor om databranschen, avtal och juridiska förhållanden. Stödetkan även ges under själva utvecklingsarbetet, såväl till beställaren som tillleverantören för att minska utvecklingskostnaderna. Föratt teknikupphandlingen ska bli framgångsrik krävs även i många fall att flerabeställares krav kan samordnas och sammanjämkas. Det kan särskilt gälla omkraven kommer från beställare som var för sig endast kan beställa småkvantiteter. Med samordnade krav kan leverantören i dessa fall bedöma attmarknadspotentialen för den nyutvecklade produkten eller systemet ärtillräckligt intressant. Förleverantörer torde det i allmänhet vara av intresse att medverka iteknikupphandlingsprojekt om den utveckling som där sker ligger i linje med denproduktstrategi som leverantören har. Leverantören förutsätts nämligen satsasina ofta mycket begränsade utvecklingsresurser på projektet varvidleverantören får minskade möjligheter att satsa på andra utvecklingsidéer. Ävenför denna typ av frågeställningar kan ett kvalificerat samordnings-ochexpertstöd bistå såväl beställare som leverantör. Jagredovisar mina förslag vad gäller teknikupphandling på dataområdet i avsnitt4.3. Prop.1981/82:123 Bilaga 1 8 Datadelegationen har uppdragit åt sitt kansli att utarbetaen översiktlig datapolitisk . Med rapporten hardelegationen velat nå flera syften: -identifiera de datapolitiska"problemområden" som kan förväntas bli de dominerande i samhället göra en inventering av styrmedeloch ge underlag för att åstadkomma önskvärd styrning av datateknikensutveckling och användning ge underlag för att utforma ensvensk modell för datoriseringen i samhället -ge underiag för fortsatta överväganden och förslag i ensamordnad datapolitik ge underlag för och stimulera till en fördjupaddebatt om den fortsatta datoriseringens möjligheter och risker. I rapporten redovisas att perspektivet på datafrågornaunder har vidgats till att numera omfatta en rad skilda områden.Detta beror på den ökade användningen av datateknik, men också på densuccessivt breddade och fördjupade kunskap om de positiva och negativakonsekvenser som datateknikens utveckling och användning har för enskildamänniskor, organisationer och för samhället som sådant. Riksdagspartierna och huvudorganisationerna påarbetsmarknaden har intresserat sig allt mer för datafrågorna och i flera fallutarbetat handlingsprogram, riktlinjer eller förslag i övrigt. I rapportenskapitel 2 ges en kortfattad nulägesbeskrivning av detta. De redovisningar, analyser och bedömningar som görs ikapitel 3 7 leder till slutsatsen i kapitel 8 att en samordnad datapolitikbehöver utformas för det svenska samhället för att utveckling och användningav datatekniken skall kunna ske under demokratisk styrning och kontroll. I kapitel 8 framhålls att datafrågornas behandling bör skemed utgångspunkt frän ett tvärpolitiskt synsätt. Samhällets datapolitik måsterelateras till och vara underordnad övergripande samhällsmål såsom demokrati,ekonomisk tillväxt, full sysselsättning, ekonomisk, social och kulturelljämlikhet, regional balans, god arbetsmiljö, medbestämmande i arbetslivet samtjämställdhet mellan kvinnor och män. I kapitel 8 redovisas hur en samordnad datapolitik kanvara utformad i sina huvuddrag. I kapitel 9 ges förslag till innehåll i datapolitikengenom de där redovisade principerna och riktlinjerna för datateknikensutveckling och användning i samhället. I kapitel 10 lämnas förslag pä områden till vilka detdatapolitiska arbetet bör koncentreras på kort sikt. Där lämnas också förslagtill särskilda åtgärder. Datadelegationen framhåller att den anser det vara mycketangeläget att 1981/82:123 Bilaga 1 9 en samordnad datapolitik utformas bl.a. för att tillvaratadatateknikens positiva möjligheter. Delegationen anser att kapitlen 3-7 utgören värdefull genomgång av datapolitiska frågeställningar. Delegationen anservidare att kapitel 8 och kapitel 9 anvisar väsentliga utgångspunkter för detfortsatta datapolitiska arbetet och ställer sig bakom den allmänna inriktningsom finns i dessa kapitel. Delegationen ansluter sig i princip till de förslag somredovisas i kapitel 10 och framhåller särskilt följande. Inom ramen för en samordnad datapolitik kan och bör dendatapolitiska styrningen utföras av många organisationer, grupper och enskildai samhället. En av statsmakternas uppgifter vid utformningen av datapolitikenär att lägga fast datapolitiska mål och ange principer och riktlinjer. På vissaområden kan sedan statsmakternas styrning ta sig mera direkta former.Statsmakterna får då avgöra - område för område - hur styrningen bör äga rum. De datapolitiska principerna och riktlinjerna kan kommaatt påverka attityder och värderingar kring datateknikens utveckling ochanvändning i samhället i takt med att allt fler människor sätter sig in idatafrågor. Principerna och riktlinjerna kan vara underlag för fortsattaöverväganden om en mera detaljerad datapolitisk styrning och konkreta åtgärderpå skilda områden. Att utforma en samordnad datapolitik bör ses som enprocess, där det hittillsvarande arbetet hos olika organisationer ochutredningar är en värdefull grund. Arbetet i datadelegationen med föreligganderapport kan då ses som en första etapp. När ytterligare erfarenheter ochkunskaper om datafrågorna erhålls kommer det att krävas omformulering avberörda principer och riktlinjer eller formulering av nya. Datadelegationen understryker att har godaförutsättningar för att utforma och tillämpa en modell för datateknikenspositiva utveckling och användning i samhället, vilken utmärks av: att man försöker tillämpa enhelhetssyn på datafrågorna att många parter, grupper ochenskilda ges möjlighet att påverka utveckling och användning av datatekniken - att aktuella problem löses i samverkan mellanberörda parter, grupper och enskilda - att detär ett gemensamt intresse för samhället, för företag och myndig heter, för fackliga organisationer och för enskilda människor att en bred utbildning med en för dessa syften lämplig inriktning genomförs. Ansträngningarna att utforma en samordnad datapolitik bör inlednings vis ha tyngdpunkt på utbildningens område, forskningens område, frågor som gäller medbestämmande och användarinflytande samt frågor som gäller teknikupphandling. Förslagen i kapitel 10 bygger på det som enligtdatadelegationen är utmärkande för en svensk modell för datateknikensutveckling och an- 1981/82:123 Bilaga 1 10 De redovisade förslagen utgår från de principer och riktlinjer somutarbetats. Delegationenframhåller särskilt utbildning som en av de avgörande förutsättningarna för enutveckling och användning av datatekniken under demokratisk styrning ochkontroll. En bred utbildning i datafrågor till allmänheten och de anställda iföretag och myndigheter är en hörnsten i detta sammanhang. Datadelegationenanser därför att de i rapportens bilaga 7 föreslagna åtgärderna är starktmotiverade. Tillrapporten har fogats särskilda yttranden. 3.4Redovisning av vad som uppnåtts under etapp I Idatadelegationens skrivelse till statsministern som ovan refererats sägs attutformningen av en samordnad datapolitik bör ses som en process, där dethittillsvarande arbetet hos olika organisationer och utredningar är envärdefull grund. Arbetet i datadelegationen med rapporten datapolitikkan då ses som en första etapp. Datadelegationenkan inte fatta beslut som gäller för andra utredningar. Det är därför intemöjligt för delegationen att påverka utredningarnas arbete i annan mån än attlämna förslag till anpassningar och förändringar. Delegationenssamordningsarbete har därför till stora delar varit av informell karaktär ochhar bl.a. inriktats på att från olika utredningar få fram utredningsmaterialtill för att möjliggöra en samordnad behandling iregeringskansliet. Till vissa delar har detta uppnåtts, i andra fall harutredningsförslag behandlats i särskild ordning eller samordnats med andraförslag. Flera utredningar har slutfört sitt arbete och endastett begränsat antal nya utredningar har tillsatts. Jagkommer att i avsnitt 4.4 lämna en översiktlig redovisning över detutredningsbehov som identifierats och som avser den kommande treårsperioden.Även om nya utredningsbehov senare kan tillkomma resp. vissa nu angivna kanförändras eller falla bort bör redovisningen vara värdefull. Den möjliggör endiskussion om utredningsbehovet och bör kunna underlättautredningssamordningen, bl.a. för datadelegationens del. Närdet gäller datadelegationens funktion att "bevaka utvecklingen avdatoriseringen m.m." kan jag konstatera att tillgången på information omdatafrågor är utomordentligt omfattande. Den stora spridningen av datatekniken,de många nya tillämpningsområden som växer fram, den pris/ prestandamässigautvecklingen och en ökande insikt om de positiva och negativa konsekvenser somdatateknikens utveckling och användning kan leda till, gör det omöjligt fördatadelegationen att bevaka frågorna fullständigt. Datadelegationenbör också enligt sina direktiv utarbeta förslag till principer och riktlinjerför datateknikens utveckling och användning i samhäl- 1981/82:123 Bilaga 1 11 let.I den nämnda rapporten datapolitik redovisas i 50 rekommendationerförslag till principer och riktlinjer. Delegationen ställer sigbakom den allmänna inriktningen i de principer och riktlinjer som därredovisas. Jag återkommer i avsnitt 4.2 med kommentarer till dessarekommendationer. Rapporten ger en bredöversikt över ett stort antal datafrågor och beskriver hur en samordnaddatapolitik kan vara utformad i sina huvuddrag. Därmed möjliggörs fortsattdetaljerat datapolitiskt arbete på enskilda områden utan att för den skullförlora överblick och sammanhang med de många andra frågor som också äraktuella. Det är just detta som enligt min mening är den huvudsakliga fördelenmed en samordnad datapolitik jämfört med en sektorsuppdelad datapolitik av dentyp som haft alltsedan det datapolitiska arbetet började växa fram. En av de huvudfrågor sombehandlas i rapporten är rätten för den enskilde att värdera teknik utan attbehöva ha specialistkunskaper. I datadelegationen har ettbetydande arbete lagts ned på att beskriva och bedöma de positiva och negativakonsekvenser som datateknikens användning kan leda till. Styrningen avteknikens utveckling och användning bör utgå från sådan konsekvenskunskap. Dethar visat sig vara svårt att bedöma dessa konsekvensfrågor. Detta beror bl.a.på hur den svenska forskningen på dataområdet är inriktad.Samhället satsar förhållandevis mycket på dataforskning men den dominerandedelen satsas på datatekniska frågor, relativt lite pä användarfrågor kringdatatekniken och praktiskt taget inget alls på att belysa och bedömakonsekvenser av datateknikens användning för enskilda medborgare,organisationer och för samhället. Detta har också belysts ipropositionen om forskning m.m. (prop 1981/ 82:106) där chefen förutbildningsdepartementet bl.a. anger samhällsvetenskapligt inriktad forskningkring mikroelektronikens olika konsekvenser som ett högt prioriterat område. Avstor betydelse för att underlätta en teknikvärdering, där många kan deltaga, äratt den utbildning i datafrågor som föreslås, i det följande (avsnitt 4.3)avses ge såväl kunskaper i teknik som kunskaper om användning ochkonsekvenser. 3.4.2Arbetet i vissa utredningar Mångautredningar har verkat på dataområdet . Det har funnits flera skälför detta. I liksom i andra länder hade man i mitten av 1970-taletböljat uppmärksamma särskilda frågor om datateknik och dataanvändning,näringslivets utveckling och arbetslivsfrågor kring datateknik ochdataanvändning. En betydande osäkerhet rådde kring dessa frågor och regeringenutfärdade mot denna bakgrund brett upplagda direktiv till utredningen (I1978:04) om datateknikens och elektronikens effekter på näringslivetsutveckling () samt till dataeffektutredningen (A 1978:05). Prop.1981/82:123 Bilagal 12 Ett annat utvecklingsområde, där många samhällsfrågorupplevdes som oklara och svårbemästrade, gällde de effekter som nyaelektronik-baserade medier som text-TV, teledata och telefax skulle kunnamedföra för enskilda, organisationer och samhället.Informationsteknologiutredningen (U 1978: 12) gavs direktiv att studerautvecklingsmöjligheter och problem i anslutning till att allmänheten skulleanvända dessa nya medier. Utredningsarbetet vad gäller den personliga integritetenhar pågått kontinuerligt , då datalagstiftningskommittén (Ju1976:05), DALK, tillsattes för att utvärdera datalagen och datainspektionensverksamhet. har DALK fått tilläggsdirektiv attutreda olika frågor i anslutning till personlig integritet och datalagen. F.n.har DALK i uppdrag att utreda frågan om en generell personregisterlagstiftning. tillsattes särbarhetskommittén (Fö 1977:02), SÅRKför att utreda sårbarheten hos det datoriserade samhället och föreslå åtgärderför att minska denna. SÅRK:s kartläggning redovisades i betänkanden åren 1978och 1979. Den ledde fram till den allmänna slutsatsen att sårbarheten äroacceptabelt hög i dagens "ADB-samhälle". Efter remissbehandling av SÅRK:sslutbetänkande har regeringen tillsatt en beredning för säkerhet ochsårbarhet på dataområdet (Fö 1981:02), SÅRB. Beredningen ska vara remissinstansoch rådgivande organ samt utreda vissa sårbarhets-frågor. Arbetet ärtidsbegränsat att avslutas . Beredningen har i december1981 till statsrådet och chefen för försvarsdepartementet överlämnat denhandlingsplan, som regeringen i direktiven (Dir 1981:48) anmodade beredningenatt avge /82. Flera utredningar och satsningar har även aorts påutbildningens och forskningens område. Här kan nämnas insatser av styrelsen förteknisk utveckling (STU) vad gäller tillskapande av särskilda ramprogram på dataområdet,insatser av () vad gäller datorn i skolan () samtinsatser av universitets- och högskoleämbetet (UHÄ) vad gäller utbyggnad avutbildning i datafrågor på högskolenivå. () och utvecklingsfonderna har isamarbete med STU, näringslivsorganisationer och arbetsmarknadens parter genomförten mikroelektronikkampanj riktad mot mindre och medelstora företag inomverkstadsindustrin. Flera stora statliga datasystem har blivit föremål förutredning . Regeringen har tillsatt kommittéer för att utredaolika frågor rörande gemensamma eller skilda databaser och system förfastighetsdataverksamheten (Ju 1979:07), FADIR, resp. för allmännaförsäkringens datasystem (S 1977:10), ALLFA. En särskild utredare hartillkallats för att lämna förslag vad gäller kronofogdemyndigheternasADB-system (Kn 1980:02), . I dessa tre sistnämnda fall har ingått i direktiven attutreda hur en framtida drift kan organiseras. En grundläggande utgångspunkt förutred- 1981/82:123 Bilaga 1 13 ningarnahar varit ställningstagande till prop. 1978/ 79:121, därföredraganden föreslog att datordriften i stora ADB-system skall baseras påprinciperna om dedicering och spridning. Samtliga utredningar har också funnitskäl att föreslå sådana lösningar. När det gäller föreslog dockutredningsmannen att REX-systemet först skulle införas i en central driftmiljöför att först senare kunna komma att spridas. Utöverdessa utredningar har även många andra utredningar med anknytning tilldatafrågor genomförts. Många är avslutade, andra pågår. Jaganser att utredningsarbetet har lett fram till ettvärdefullt och mycket omfattande utredningsmaterial med många förslag. Bl.a.har flera av utredningarna föreslagit att utbildning i datafrågor ochdatateknik skall genomföras. Flera utredningar speglar i sitt arbete en störreosäkerhet beträffande datafrågorna i samhället iinder senare hälften av1970-talet än . Osäkerheten förklaras delvis av de generellt hållnadirektiven. I arbetet med att modernisera stora statliga datasystem fanns oftaen stark koncentration på driftfrågor. har utvecklingsfrågornakommit avsevärt mer i fokus. Bl.a. bör användarna av datasystem få ett reelltinflytande över utvecklingsarbetet. Ett annat skäl är att det ofta ärutvecklingsarbetet som svarar för en stor och växande andel av ett datasystemstotalkostnader. Devidgade insikter som vi har fått om datafrågorna i samhället är till enbetydande del utredningarnas förtjänst. Men också det arbete som utförts avt.ex. de politiska partierna och arbetsmarknadens parter har varitbetydelsefullt. Det internationella samarbetet har varit en viktig kunskapskälla. Jaganser därför att det nu finns en god grund att stå på inför den andra etappen iarbetet att utforma och tillämpa en samordnad datapolitik. 4 Etapp II i utformningen av en samordnad datapolitik 4.1Principiella frågor