prop · G50399 · 1981-12-31 00:00:00 — anslaget för geologisk kartering samt information ochdokumentation varacentral myndighet för ärenden som rör landets geologiska beskaffenhet och förärenden som rör bergsbruk - hahand om frågor avseende naturresurser, såsom grundvatten, , berg- och jordarter. Denandra delen av SGU skall - varaett organ för uppdragsverksamheten inom geoområdet med pro spektering och andra undersökningar som verksamhetsområde. Enligt dessa huvudprinciper är det uppdragsorganets uppgift att utföra uppdraginom geoområdet men kommittén anser ändå att också förvaltningsmyndigheten börkunna åta sig vissa uppdrag. Detta kan t. ex. gälla uppdrag - somhör ihop med rollen som central förvaltningsmyndighet, t. ex. sak kunniguppdrag somhar nära samband med karterings- och dokumentationsverksamhe ten, om uppdragen inte kräver att myndigheten måste anskaffa speciella resurser eller anställa ytterUgare fast personal. MyndighetenskaU däremot inte åta sig den typ av uppdrag spm det finns en kommersiellmarknad för och som uppdragsorganet också har kompetens att utföra. undantagsfaU där kommittén funnit gränsområden där den tidigare gemensammaverksamheten har varit svår att dela har kommittén eftersträvat en lösning somutgår från att samhällets resurser skall utnyttjas sä effektivt som möjligt. Prop.1981/82:99 61 Jagvill i detta sammanhang - efter samråd med chefen för -ta upp även behovet av samordning i stort med övrig statlig verksamhet förkartläggning och insamling av landskapsinformation. (LINFO) lämnade siu betänkande (SOU 1981:73)Landskapsinformafion , som är ute på en omfattande remiss.LINFO:s förslag syftar tiU en förbättrad samordning av samhällets insatser påområdet, bl.a. när det gäller prioritering och avvägning mellan olika insatser,registeruppbyggnad, dokumentation och information samt teknisk utveckling ochinvesteringar i utrustning för utnyttjande av modern teknik, bl.a. ADB-stöd.LINFO har även föreslagit organisatoriska åtgärder. Mångaav de frågor som jag tar upp i det följande har nära anknytning till LINFO:sförslag. Det gäller t. ex. kartläggningsfrågorna, förslaget om ett georegistersamt arkiven beträffande torv, sand och grus. Det gäller också bl.a. förslagenom dokumentation och information samt övervägandena beträffanderegionalisering. Iavvaktan på den fortsatta beredningen av LINFO:s betänkande är det angelägetatt såväl förvaltningsmyndigheten som uppdragsorganet samråder med i förstahand statens lantmäteriverk (LMV). Även bortsett från LINFO:s förslag är ensådan kontakt nödvändig med tanke på de många kopplingar som finns mellanverksamheterna. Som exempel kan nämnas SGU:s utnyttjande av flygbildsmaterialför jordartskartering och LMV:s strävanden att få till stånd en systematiskvegetationskartering som skuUe ha stor betydelse för bl.a. torvinventeringar.Dokumentationen av rättigheter m. m. på mineralområdet kan eventuelltutvecklas i anslutning till moderniseringen av fastighetsregistreringen.Slufiigen bör goda förutsättningar föreligga för en samverkan mellan deninternationella verksamhet som jag behandlar i det följande och de insatser påområdet som utförs av LMV. Minredovisning i det följande av den nya mineralpolitiska organisationen har sinutgångspunkt i mineralverkskommitténs nämnda betänkande, regeringensbeslut och det ytteriigare underlag vad gällerdetaljorganisation m. m. som mineralverkskommittén lämnat i skrivelse den 28januari 1982. Jagräknar med att den personal som finns vid de berörda myndigheternakommer att beredas fortsatt anställning inom den nya organisationen. De som är anställda och som berörs av omorganisationen avses i erforderiigutsträckning att erbjudas arbete vid myndigheterna eller det nyauppdragsorganet. Jag vill i sammanhanget nämna att det ankommer på företrädareför uppdragsorganet resp. för personalen att förhandla om löner och övrigaförmåner för berörd personal. Frågan om kompensation för merkostnader m.m. förden personal som till följd av anställning i Prop.1981/82:99 62 uppdragsorganeteventuellt måste byta bosättningsort får tas upp vid dessa förhandlingar.Beträffande statligt anställd personal flnns bestämmelser om ersättning vidflyttning m. m. i Allmänt avlöningsavtal för statliga och vissa andratjänstemän (AST). Manbör enligt min mening under en övergångstid vid myndigheterna sätta in aktivapersonalpolitiska åtgärder i syfte att anpassa befintliga personalresurser vidden nya organisationen. JagvlU också nämna att det ankommer på mineralverkskommittén, som har fortlöpandeinformationsskyldighet till personalorganisationerna, att medverka igenomförandet av omorganisationen och i de åtgärder som kan krävas för att dennya organisationen i allt väsentligt skall kunna verka fr.o.m. den Ijuli 1982. Jagvill även påminna om det beslut som jag redogjorde för, nämligenregeringens beslut om ändrad organisation m.m. inommineralområdet. Beslutet hade sin utgångspunkt i att inga beslut omomflyttningar, uppsägningar o.d. skulle företas innan har fattatslufligt beslut i organisations- och anslagsfrågorna. Efterdelningen av SGU får de båda organen skilda inriktningar på verksamheten. Förvaltningsmyndighetenkommer till stor del att bedriva produktion av kartor. Detta innebär enverksamhet med hög kontinuitet och fasthet, medan uppdragsorganet skall bedrivaaffärsverksamhet styrd av olika uppdragsgivare. Skilda krav kommer därför att ställaspå de båda organen. Detta bör enligt min mening vara styrande för hurverksamheten organiseras och vid val mellan olika associationsformer. Delningenav SGU skall självfallet inte utgöra ett hinder för ett rationellt samarbeteoch ett ömsesidigt köp av tjänster. I det följande redogör jagför de båda organens huvudsakliga arbetsin-riktning och formerna för derasarbete samt också för vissa andra övergripande problem som påverkarorganisationsstrukturen. I samband med att jag tar upp anslagsfrågornakommer jag också att närmare redogöra för arbetsuppgifterna m. m. för framförallt förvaltningsmyndigheten. Jagutgår från att uppdragsorganet i allt väsentligt övertar uppdragsverksamhetenfrån nuvarande SGU i enlighet med vad jag här förordar. Denövergripande målsättningen för myndigheten blir att rationellt och effektivtansvara för den stafliga geologiska verksamheten i landet med avseende pågeologisk kartering och inventering. Karteringen skall anpassas till de kravsom ställs av samhället och avnämarna av kartorna. Myndigheten skall ävencentralt ansvara för myndighetsuppgifter och bevakning avseende frågor somgäller prospektering samt gruv- och mineralindustrin. beslut om enkoncentration av landets resurser genom att sammanföra industriverketsuppgifter på mineralområdet med SGU:s Prop.1981/82:99 63 nuvarandeanslagsfinansierade verksamhet var en förutsättning för en sådan bredmålsättning. Genom beslutet lades grunden för ett svenskt geo-centrum.Riksdagens beslut innebar också att en klar gränsdragning gjordes mellanstatens myndighetsutövning och affärsverksamhet. Dennya myndigheten blir således central förvaltningsmyndighet för ärenden som rörlandets geologiska beskaffenhet och ärenden rörande bergsbruk. Myndighetenskall ta fram det grundläggande geologiska materialet för olika verksamheter,men även, tillsammans med forskningsansvariga statliga och privata organ,bedriva utveckling på geoområdet. Som framhåUs i den industripolitiskapropositionen (prop. 1980/81:130 sid. 174) faller frågor rörande naturresurser,såsom , bergarter och jordarter samt grundvatten, naturligen inommyndighetens arbetsområde. Genom den reguljära geologiska karteringen samtinformations- och dokumentationsverksamheten får myndigheten en god överblicköver tillgången på nämnda naturresurser och hur dessa bör nyttiggöras.Myndigheten skall svara för att insamlat geomaterial snabbt publiceras och ipraktiska former görs lättillgängligt. Genom att från industriverket övertastatistik- och prognosuppgifter, vissa utredningsuppgifter och uppgiften atthandlägga frågor enligt minerallagstiftningen skapas även goda förutsättningarför myndigheten att bedöma hur naturtillgångarna bör utnyttjas. Myndighetenskall i övrigt på bästa sätt söka främja tillgodogörandet av landetsmineralresurser. Förutsättningar finns även att, genom uppbyggnad av ett avmineralpolitiska utredningen (MPU) föreslaget s. k. georegister, effektivtmöta de ökade informationsbehoven på området. Jag återkommer i det följandetill denna fråga. Tillden centrala förvaltningsmyndigheten på mineralområdet bör även det av MPUföreslagna prospekteringsrådet läggas. Rådet kommer alt få en viktig uppgift iarbetet att samordna de olika prospekteringsorganisa-tionernas verksamhet. Äventill denna fråga återkommer jag . Förvaltningsmyndighetensmålsättning bör klart avspeglas i den nya organisationen. Enligt minuppfattning bör organisationen vara produktionsinriktad. Enligtstatskontoret bör följande krav ställas på förvaltningsmyndigheten - God organisation förkartframställning. Detta krav på produktionsapparaten måste dock vägas motkravet på en flexibel organisation, lyhörd för omvärldsförändringar pågeoområdet. - Hög kompetens inom geoområdet. Välutvecklade avrapporteringssystem och höga krav på systematisering vad gällerdokumentation såväl i anslutning till karteringen som till övrig geologiskverksamhet samt effektiv extern information i anslutning därtill. Samordningav och samarbete mellan fackområdena vad gäller exempelvis gemensamprovtagning eUer tidsmässig planering av de olika faserna i karteringen. 1981/82:99 64 - MöjlighettiU prioritering mellan fackområdena och olika karttyper. Väldefinierad ansvarsfördelning mellan olika organisationsenheter. Mot bakgrund av dessa krav, som jag i allt väsentligt kan instämma i, ochmed tanke på önskemålet att erhålla en produktionsinriktad organisationuppdrog regeringen ål mineralverkskommittén att lämnaförslag till en detaljorganisation som innebär att förvaltningsmyndighetenorganiseras med en styrelse, en generaldirektör samt fyra enheter varav två förkartering och dokumentation, en för information och myndighets- ochutredningsuppgifter samt en för administratipn. Jag förpr-dar således attförvaltningsmyndigheten prganiseras pä detta sätt. Myndigheten bör även ifortsättningen benämnas geologiska undersökning. Antalet anstäUdablir ca 270. SGUblir t. v. lokaliserat enbart tiU , och . Jag förordaremeUertid att myndigheten inom ramen för de resurser myndigheten disponerar, ien framtid skall inrätta fler filialkontor. Jag finner en sådan ytterligareregionalisering vara värd att studera, men är f.n. inte beredd att föreslålämplig ort. SGU bör även undersöka möjligheterna att bygga utnuvarande filialkontor. Det bör ankomma på SGU att utreda dessa frågor vidlämplig tidpunkt efter det att omorganisationen genomförts. SGUblir chefsmyndighet för bergsstaten. Inomnuvarande SGU finns inrättat ett s.k. kartråd. Rådet utgör ett särskiltrådgivande organ, som har inrättats i syfte att öka avnämarnas inflytande överSGU:s kartering. Jag anser, liksom mineralverkskommittén, att kartrådet börbehållas inom den nya organisatipnen. Vad gäller rådets närmare uppgifterförprdar jag att de nuvarande uppgifterna, som innebär att medverka vidplaneringen av SGU:s reguljära kartering och löpande lämna synpunkter påinriktningen av denna samt på kartornas utförande i allmänhet, bör gälla även ifortsättningen. Liksom f. n. bör rådet bestå av sakkunniga representanter föranvändarna av geologiska kartor. Vidmin anmälan tUl prop. 1980/81:130 om industripolitikens inriktning m.m. angavjag att MPU föreslagit ett s.k. prospekteringsråd. Rådet skulle fungera som ettforum för informatipnsutbyte och diskussioner mellan de prospekterandeföretagen, och andra huvudmän förprospektering. Rådet bör bl. a. kunna ta initiativ till och, med beaktande avde totala tillgängliga medlen härför, föreslå större prpjekt för att snabbtkartera intressanta pmråden genom t. ex. s. k. förenklad berggrundskarteringeller storregipnala gepkemiska undersökningar. Jag förordar att detta råd nuinrättas vid SGU. Genom kontinuerligt samråd i fasta organisatoriska formergenom detta råd underlättas enligt min mening prospekteringssamarbetet. Dettapåskyndar också utvärderingen av frågan om samgående. Jag återkommer tilldenna fråga närmare vid min behandling av anslagsfrågorna. Prop.1981/82:99 65 anser jag att naturresursfrågorna inom SGU:s områdebehöver samordnas med andra organs verksamhet på naturresursområdet och ävenerhålla en mer framskjuten plats i samhällsdebatten. Jag tillstyrker därförkommitténs förslag att ett särskUt råd inrättas vid SGU för detta ändamål.Rådet bör benämnas mineralresursrådet. I rådet bör representeras intressen ochkompetens vad gäller svensk gruv-och mineralindustri, råvaruförsörjning försvensk industri samt forskning och utveckling på naturresursområdet. Sakkunnigarepresentanter för såväl myndigheter som industri och olika fackområden böringå i rådet. Rådethar en viktig uppgift att fylla bl. a. genom att inrikta sig på ett bretttvärsektoriellt område där varje fråga av betydelse för råvaruförsörjningen kanbelysas ur många aspekter. Av stor vikt är att öka kunskaps- ocherfarenhetsutbytet mellan geoområdet och andra områden vad gäller nyttiggörandetav våra inhemska mineraltillgångar. Genom geologisk karteringoch prospektering ökas fortlöpande kunskaperna om råvarubas i en bredbemärkelse. Genom det georegister som byggs upp på SGU ökar möjligheten föratt mer effektivt än f. n. systematisera dessa kunskaper. Detta arbete kan ävenbidra till en förbättrad statistik inom mineralområdet. En sådan statistik ären viktig förutsättning för SGU:s prognosarbete. Det är enligt min meningangeläget och rationellt att härvid MPU:s prognoser löpande kan uppdateras inomSGU. Betydelsefullt vid insamUng och analys av geologiska data beträffandemineralförekomster m. m. samt inte minst sammanställning av dessa uppgifter ärkunskaper pm den tekniska utvecklingen i de efterföljande bearbetningsleden iförädlingskedjan. Genom en koppling till utvecklingen av den teknologi somanvänds eller kommer att användas i de olika leden fram till slutprodukternainom såväl mineral- som förädlingsindustrin ökar förutsättningarna att vidgaresursbasen och framförhållningen. Därigenom kan också försörjningstrygghetenöka väsentligt. Genominrättandet av mineralresursrådet vid SGU skapas en bred kontaktyta av storbetydelse för det prognosarbete, som läggs till grund för olikakonsekvensanalyser inom stat och näringsUv på mineralområdet. Analyser avbetydelse av förändringar i företagsstrukturen,marknadsorganisation samt teknologiska och andra förutsättningar bör ingå somett led i prognosverksamheten och även behandlas i rådet. Svenska ochinternationeUa förhållanden rörande utvinning, produktion och handel avbetydelse för råvaruförsörjning bör belysas. Motbakgrund av att dessa råd inrättas förordar jag att delegationen förmellansvensk gruvindustri avvecklas. Även den typ av specialfrågor somdelegationen har handhaft bör kunna behandlas inom ramen för SGU:s verksamhetbl.a. med hjälp av prospekterings- och mineralresursråden. För beredning avsärskilda frågor i råden kan självfallet inrättas arbetsgrupper av lämpligsammansättning. Prop.1981/82:99 66 Jaggår nu över till frågan om sambandet mellan mineralpolitiken ochindustripolitiken. Regeringenuppdrog i enlighet med beslut i samband med beslutet om delningen avSGU i tilläggsdirektiv (Dir 1981:50) åt Mineralverkskommitténatt överväga åtgärder i syfte att säkerställa ett fortsatt samband mellanmineralpolitiken och industripolitiken även efter det attorganisationsförändringarna på mineralområdet genomförts. Mineralverkskommitténhar i sina överväganden utgått från att industriverkets övergripandenäringspolitiska ansvar även i fortsättningen skall innefatta gruvindustrin,medan ansvaret för branschbevakningen av gruvindustrin primärt läggs på SGU.Därmed bör det också enligt kpmmittén åvila SGU att tillhandahållaindustriverket basmaterial om gruvindustrin och även bevaka behovet av specieUastatliga insatser. Kpmmittén anser att det är nödvändigt för industriverketsallmänna industripolitiska uppgifter att det skapas goda förutsättningar fören dialog mellan industriverket och SGU. Det bör bygga på att industriverketförmedlar verkets bild av industrins förutsättningar till SGU och löpande fårinformation om mine-ratfrågor som prospektering, kartering och dokumentationsamt samlade bedömningar av landets naturresurser. Kommittén anser mot dennabak-girund att industriverket även i fortsättningen behöver ha egna resurserför att kunna bevaka gruvindustrin. att det för att säkra en samordning mellan industriverket ochSGU behövs ett instruktionsenligt krav hos båda myndigheterna att samråd skallske vid handläggning av gruvindustriella frågor. Jagaccepterar i princip kommitténs slutsatser och förordar att frågan löses genomatt de förslag som kommittén har fört fram i huvudsak beaktas. Det ankommer påregeringen att närmare reglera denna fråga. Jagövergår nu tiU att behandla informationsfrågorna inom geoområdet. Som jagtidigare har nämnt uttalade vid sin behandling av propositionen1974:32 med förslag till gruvlag m. m. att ytterligare överväganden beträffanderegleringen av konflikter mellan gruvintresset samt plan- och skyddsintressenav rikskaraktär måste anses lämpliga (prop. 1974:32, NU 1974:39, rskr1974:276). har också uttalat sig för en viss översyn av gruv- ochminerallagstiftningen (prop. 1978/79:100 bil. 17 och prop. 1978/79:127 bil. 1,NU 1978/79:41, rskr 1978/79:325). Enligt min uppfattning är en dellösning påproblemen en ökad information om dels gruv- och mineralindustrins betingelser,dels om mineraUagstiftningens innebörd och dels om planlagstiftningensinnebörd. Krav om en förstärkt information inom mineralområdet har under senareår även rests av flera länsstyrelser och centrala verk framför aUt inpm ramenför den fysiska riksplaneringen pch länsplaneringen. Mineralverkskpmmittén hadetill uppgift även att lämna förslag pm hur informations- ochrådgivningsverksamhet på central och lokal nivå skall organiseras medutgångspunkt i de riktlinjer regeringen angav i sin industripolitiska proposition. Prop.1981/82:99 67 Dessariktlinjer innebar att det ökade behovet av information m. m. pä regional ochlokal nivå skulle mötas genom att ett informations- och rådgivningssystemorganiseras, med SGU:s lokala kontor i och och bergmästarämbetenai och som bas. Dessa skuUe i mer komplicerade frågor kunna utnyttjaden centrala myndighetens resurser. Det skulle närmare undersökas i vad månbergmästarämbetena och de lokala kontoren behöver förstärkas för att kunnafungera som regionala informationsgivare m. m. En sådan lösning skulle kunnamedföra att kraven på kompetens vid information och rådgivning uppfyllssamtidigt som kostnaderna begränsas. Jagredogör i det följande översiktligt för kommitténs förslag. Kommitténframhåller att den centrala förvaltningsmyndigheten även får ett centraltansvar för information i anslutning tiU bergsbruk. I publikationer,utställningsverksamhet, upplysningsverksamhet och bibliotek bör hänsyn tas tiUatt bergsbruk ingår som en del av SGU:s verksamhet. Detregionala och Ipkala infprmationsbehovet bör enligt kommittén tiUgodoses genomen kontaktorganisation vid SGU som består av huvudansvariga för olika län. Detbör utses kontaktpersoner gentemot regionala och lokala organ inom respektive län.Dessa skall ha i uppgift att samordna och underlätta kontakterna inpm SGU.Arbetet skall enligt kpmmittén ses spm en del av övrigt arbete och begränsastill information och rådgivning. Kostnadernaför arbetet föreslås belasta det nuvarande programmet Information ochdokumentation som föreslås bli förstärkt genom överföring av resurser frånövrig versamhet. Tanken är dock inte att härigenom tillföra tjänster därpersonal uteslutande arbetar med informationsfrågor, utan i stället att gestörre utrymme i det löpande karterings- och dokumentationsarbetet förinformation och rådgivning till länsstyrelser och kommuner i första hand. Kommittén bedömer somsannolikt att allmänhetens intresse fortsätter att öka när det gäller SGU:sverksamhet. Osäkerheten om hur naturtill-gängar som uran och torv bör utnyttjasär bara en av flera frågor där SGU får ett ansvar för att det isamhällsdebatten finns ett opartiskt underlag att utgå från. Det är därförenligt kpmmittén angeläget alt SGU i större utsträckning än nu kan föra ut sinaresultat till massmedier och allmänhet. Även detta bör kunna belastakontaktorganisationen men i första hand planeras och samordnas av enheten förmyndighets- och utredningsuppgifter. Även de till SGU knutna råden har enuppgift i detta sammanhang. Denföreslagna kontaktorganisationen bör i flera län kunna bygga vidare på redanväl fungerande kontakter. Vid filialerna bör det innebära att kontaktpersonerutses för de västra och södra länen med ett uttalat ansvar för regelbundeninformation till kommuner och länsstyrelser där. Motsvarandeansvar för övriga län bör fördelas vid SGU i . Dessa personerslokalisering är inte självklar. Mot behovet av att finnas i Prop.1981/82:99 68 närhetenav de län som utgör kontaktlän får enligt kommittén vägas behovet av attarbeta i anslutning tUl övrig specialkunskap inom SGU som kan tas i anspråk ikontaktarbetet. bör dock ett nära samarbete med bergmästarämbetenautvecklas i riktning mot att kontaktpersoner bör lokaliseras tUl förkontakterna med norra och tUl för kontakterna med nedre Norrlandoch Bergslags-länen medan bör ha kontaktpersoner för de ösfliga länen. Jagkan i huvudsak biträda kommitténs förslag. Den närmare utformningen ochgenomförandet åvilar regeringen och SGU. I samband med att jag tar uppfrågan om handläggningen av vissa gruvlagsärenden kommer jag att ytterUgareberöra informationsfrågan. Jaggår nu över fill frågan om uppdragsorganets associationsform och organisation. Enligtriksdagens beslut skall uppdragsorganet ha till uppgift att på uppdrag utföraprospektering och andra geologiska undersökningar. Organisationsförändringenhar till syfte att skapa en effektiv prospekteringsorganisation för en längre gående samverkan och samprdning med andraprpspekteringsprganisatipner. I den industripp-litiska prpppsitipnen (prpp.1980/81:130 sid. 175) framhåller regeringen att det i det fprtsatta arbetet fårövervägas pm en ny myndighet skall bildas eUer om aktiebolagsformen ärlämpligare för verksamheten. Uppdragsorganetskall bedriva uteslutande affärsmässig verksamhet. Det får således i princip enställning jämförbar med en konsults, dvs. att mot betalning utföra uppgifter åtskilda uppdragsgivare. Resultatet och eventuellt ekonomiskt nyttiggörande avdetta tillkommer uppdragsgivarna. Nuvarandeuppdragsverksamhet inom SGU kan indelas i tre huvuduppgifter: prospektering(malm- och mineralletning), ingenjörsgeologi och teknisk service. Prospekteringendomineras av uppdrag från . Ingenjörsgeologin -som kan definieras som geologi för byggnader och anläggningar i berg och jord -domineras av uppdraget från KBS, kärnbränsleenheten inom (). Teknisk service omfattar borrning, geofysiskmarkmätning, flygmätning, instrumentutveckUng och service av instrument,kemisk analysverksamhet samt ADB. Enligtstatskontoret bör följande krav ställas på uppdragsorganet: - Hög kompetens inom geoområdet. - God marknadsorientering. - God marknadsföringsfunktionsåväl nationellt som internationellt. - Snabbt beslutsfattande ochmöjligheter till delegering. - God handlingsberedskap för attsnabbt kunna möta omvärldsförändringar. - Utpräglat kostnadsmedvetandeoch god ekonomiadministration. Prop.1981/82:99 69 Samarbetemed övriga prospekteringsorganisationer och SGU. Väldefinierad ansvarsfördelning gentemot uppdragsgivarna. VadgäUer uppdragsorganets associationsform förordar mineralverkskommitténaktiebolagsformen om man kan förutse väsentliga förändringar i verksamhetensinriktning och omfattning. En sådan förändrad förutsättning kan vara ensamordning av den statliga prospekteringsverksamheten.