prop · G503191 · 1981-12-31 00:00:00 — Motivetför en lättnad i kapitalbeskattningen är i första hand att skatten skallbetalas med beskattade pengar vilket kräver att den skattskyldige måste göraett stort uttag ur rörelsen. Ju högre marginalskatten är, desto större blir Prop.1981/82:191 104 delbelopp, som måste till för att täcka skallen. Kommittén har inte berört de effekter,som den kommande marginalskattesänkningen kan ha på kapitalbeskattningen menmotivet för en sänkning av kapitalbeskattningen kan inte vara lika stort efteren sänkning av marginalskatten. Mankan ifrågasätta om det är rimligt att man accepterar en ytterligare - i varjefall principiellt betänklig - awikelse från neutraliteten mellan olika former avförmögenhetstillgångar. Medel, som är investerade i börsnoterade aktier ellerinsatta på bank, kan mycket väl komma näringslivet till godo lika effektivt sompengar, som investerats i egenföretag. En alltför förmånlig behandUng avkapitalet i de mindre företagen kan få som resuUat att det framstår somolönsamt att investera i företag med ett spritt ägande. Kommitténs förslag kaninnebära ett hinder för introduktion av större fåmansföretags aktier på börsenvilket kan försvåra kapitalanskaffningen vid en expansion. På den punkten kankommitténs förslag komma att direkt motverka den framlagda utredningenom de små och medelstora företagens finansiella situafion (E 1980:5). Kommitténföreslår ingen kompensation för det skattebortfall, som dess förslag innebär,utan den menar att den stimulans, som den minskade kapitalbeskattningen ger,mer än väl kommer att kompensera förlusten för statsverket. Förslaget berör ettfåtal skattskyldiga, kanske 500 i landet, och omfattar ca 75 milj. kr. (denandel, som kommittén beräknar att de aktuella företagen har av den totalaförmögenhetsskatten på 650 milj. Skattebortfallet är självfallet inlestort men den förväntade stimulanseffekten kan då också förväntas bli liten.Kommittén har förutsatt att lättnaderna i kapitalbeskattningen komrner alt heltanvändas för investeringar. Del finns inga garantier för att det kommer att bUfallet utan lättnaderna kan likaväl komma all utnyttjas för konsumtion. Tillämpningenav kommitténs förslag skulle ge taxeringsmyndigheterna betydande praktiskaproblem. Det kommer vid granskningen inte att räcka med atf reda ut vilken typav tillgångar, som finns i företaget utan man mäste också ta reda på hur deanvänds. I vissa fall måsle man till och med kontroUera vUkafamiljeförhållanden, som föreligger. Kontrollen av skulderna kommer atf bli änmer komplicerad än och man får förutsätta att det blir nödvändigt attgöra en fullständig värdering av hela företaget. Kommitténs antagande aft detallmänna skulle göra "betydande vinster" genom att bolagen ålades attsjälva göra värdering av sina aktier och underrätta aktieägarna får anses varaverklighetsfrämmande. Aktievärderingen, så som den utförs pålänsstyrelsen, är en specialiserad och kvalificerad arbetsuppgift.Deklarationsgranskarna behöver inte närmare kontroUera länsstyrelsensförslag tiU aktievärde. Skulle kommitténs förslag genomföras måste granskarnagöra en kontroll av bolagens aktievärdering och genom att kontrollen kommeratt läggas ut på ett flertal personer och nämnder blir risken för oenhetligbehandling stor. utgör kontrpllen av förmögenhetstillgångarna en litendel av deklarationsgranskningen. förslag genomförs innebär detta att betydligt större resurser måstesättas in på den delen av granskningen och det skulle självfallet få göras påbekostnad av granskningen för inkomstskatten. Somframgår av det anförda kan man ur skatteteknisk synpunkt rikta kraftig kritik molkommitténs förslag och kan inte tillstyrka alt förslaget läggstill grund för lagstiftning. förordar i stället att de regler,som gällt vid taxering i stort bibehåUs t. v. Nödvändiga justeringarav förmögenhetsskatten kan göras genom att man ändrar Prop.1981/82:191 105 skatteuttaget eller gränserna för skattskyldigheten.Länsstyrelsen anser att man i största möjliga utsträckning skall sträva eflerneutralitet mellan olika förmögenhelstillgångar. Skulle det anses nödvändigtatt bereda de mindre och medelstora företagen särskilda lättnader i fråga omförmögenhetsbeskattningen bör frågan tas upp på nytt och andra, mera lämpligalösningar sökas. Mot bakgrund av de av kommittén gjordadeklarationsundersökningarna anser att de i kommittédirektivenpåtalade problemen är betydligt överdrivna. Enligt uppfattningkan inte förmögenhetsskatten ses isolerad från den skattebelastning som åvilarföretagare och deras företag i stort. Sålunda presenteras engenomgripande skattereform som medför kraftigt sänkta marginalskatter, enomfördelning från inkomstskatt till allmän produktionsfaktorskatt eller höjdaarbetsgivaravgifter, samt en underskottsavdragsbegränsning. Hur denna reformkommer att påverka familjeföretagen och familjeföretagarna och därmed derasförmåga att bära förmögenhetsskatt kan nu ej överblickas. Att den i vissaavseenden drastiskt ändrar de förutsättningar och antaganden kommittén gjort ärhelt uppenbart. Skatteadministrationenbrottas f. n. med stora problem som sammanhänger med underbemanningen ochkrympande anslagstilldelning. erinrar om att fackligaorganisationer som organiserar ca 10 000 anställda inom skatteförvaltningen iett pressmeddelande bland annat hävdar: "Vår arbetssituation ärohållbar! Vi får ständigt nya eller förändrade arbetsuppgifter - utan att blifler som skall klara av dem." I princip samma uppfattning framförs i riksskatteverketsyttrande över länsstyrelsernas anslagsframställningar för /83.Sålunda sägs bl. a. i punkt 5 (sid. 5): "I sitt yttrande överförvaltningsutredningens betänkande Förnyelse genom omprövning (SOU 1979:61)pekar bland annat på den oförenlighet som för närvaranderåder mellan regelstyrning och resursstyrning inom skatteförvaltningen. "Vidare sägs: "Ytterst blir det likformighets- och rättviseaspekterna i lagtillämpningoch service gentemot allmänheten som blir lidande. anser dessaförhållanden otillfredsställande och noterar att flertalet av länsstyrelserna-16 av 24 - tar upp frågan om regelsystemets utformning och/ellerstatsmakternas krav och förväntningar beträffande skatteförvaltningen." Mot bakgrund av det ovan citerade anser attutomordentlig restriktivitet bör iakttagas beträffande införandet av nya reglersom ytterligare ökar komplexiteten i skattesystemet och därmed lägger nyabördor på de myndigheter som har att tillämpa regelsystemet. Det regelsystem som f. n. gäller infördes i huvudsak år1977 med verkan fr. o. m. taxering och har således tillämpatsendast . Enligt av taxeringsenhet lämnade uppgifterföranleder nuvarande regelsystem inga större lillämpningssvårigheter medundantag för bedömningen av hur stor del av de totala likvida medlen som skallanses vara nedlagda i företaget. Bedömningssvårigheterna gäller framför alltjordbruksfastigheter (skogsfastigheter). Kommitténs förslag innebär, att arbetande kapital i mindreoch medelstora företag i princip undantas från förmögenhetsbeskattning. Fråndenna huvudregel finns emellertid ett flertal undantag. 1981/82:191 106 åker- och betesmark tas upp till halva jordbruksvärdet.Mark som inte utarrenderas eller som arrenderas ut till någon inom den s. k.kärnfamiljen är dock ej skattepliktig. Skogen utgör skattepliktig tillgång mentas upp till halva skogsbruksvärdet. Bostadsbyggnad med tillhörande tomtmarktas upp till taxeringsvärdet. Bostadsbyggnad som disponerats av anställdpersonal blir dock skattefri. Innehav av kontanta medel, bankmedel samt aktieroch obligationer blir i huvudsak skattepliktiga. Vissa banktillgodohavandenblir dock skattefria pch andra tas upp till halva kapitalbeloppet. Särskildaregler skapas för dödsbon. Sammantaget innebär alla dessa undantag, attförslaget blir svårt att tillämpa både för skattskyldiga ochgranskningsmyndigheterna. Till det anförda kommer att lämpligheten av förslagen istora delar kan ifrågasättas. Detta belyses också av de mycket delade meningarsom kommit till synes bland utredningens ledamöter och sakkunniga. Vidare kanpåpekas att arvs- och gåvoskattereglerna f. n. anknyter till lagen omförmögenhetsskatt beträffande värderingsreglerna. Kommittén har uppgett attarvs- och gåvoskattereglerna kommer att behandlas i ett senare betänkande. Omden nuvarande kopplingen behålls kommer de av kommittén framfördavärderingsprinciperna att överföras även på arvs- och gåvoskatteområdet. Vid en samlad bedömning av de nu redovisade förhållandenagör den bedömningen att någon genomgripande förändring avnuvarande regelsystem på förmögenhetsskattens område inte bör genomföras pågrundval av det nu framlagda förslaget. förordar i stället attnuvarande regelsystem i princip bibehålls med vissa smärre modifieringar enligtnedanstående. anser att de av kommittén gjordadeklarationsundersökningarna redovisade i olika bilagor i betänkandet visar atfde problem som kommittén enUgt givna direktiv fått uppdrag föreslå lösning förär betydligt överdrivna. För ett mycket stort antal små och även medelstoraföretag är förmögenhetsbeskattningen inget problem, då företagetsförmögenhetsvärde framräknat enligt nu gällande regler är tämligen ringa.Länsstyrelsen är dock helt medveten om att för de större företagen med ett högtförmögenhetsvärde och relativt låg avkastning kan förmögenhetsskatten vara ettproblem. De av kommittén föreslagna reglerna avses gälla arbetandekapital i rörelsedrivande företag inkluderande jordbruksföretag och således etträtt stort antal förelag totalt. Såsom reglerna utformats med inveckladesärregler för att avgränsa det i företaget arbetande kapitalet från annatprivat kapital, kommer deklarationsformulären att innehålla ett flertal ytterligareuppgifter av stor betydelse för denna fördelning, att ifyllas av deskattskyldiga och att kontrolleras av skatteadministrationen. Länsstyrelsenanser inte att kostnaderna för administrationen av det hela står i rimligproportion till nyttan av förslaget för ett relativt begränsat antalskattskyldiga. anser dessutpm att man inte kan seförmögenhetsskatten isolerad från de skatter och avgifter som belastarföretagare och deras företag i stort. Man bör därför avvakta remisserna för denyligen framlagda betänkandena om allmän produktionsfaktorskatt och reformeradinkomstbeskattning med kraftigt sänkta marginalskatter och underskottsavdragsbe- Prop.1981/82:191 107 gränsningar.Länsstyrelsen anser att man noggrant bör analysera effekterna på hithörandeproblem av i dessa betänkanden föreslagna väsentliga ändringar i beskattningen.Om dessa ändringar helt eller delvis görs till föremål för lagstiftning bör dei vissa avseenden helt ändra de fömtsättningar och antaganden varpå kommitténbyggt sitt förslag. Utredningen har inte heller förebragt några bevis för attde nu föreslagna reglerna för lättnader i förmögenhetsskatten verkligen gerföretagen - med undantag för ett ringa antal stora företag - den sfimulans somavses. Länsstyrelsenanser f. ö. aft man vid bedömningen av hithörande problem bör ta hänsyn tillatt dels skattepliktsgränsen för förmögenhet höjs från 200 000 till 400 000kronor, dels att många företag inte driver rörelsen i egna fastigheter och delsatt taxeringsvärdena vid allmänna fastighetstaxering för rörelse- ochindustrifastigheter endast undantagsvis höjts. Skatteadministrationenhar redan nu mycket stora problem atf brottas med på grund av dels konstateradunderbemanning och dels krympande anslagstilldelning. Denna uppfattning harframförts förutom av flertalet länsstyrelser, av de fackliga organisationernasamt . Mot bakgrund av detta anser att storförsiktighet bör iakttagas vid införande av nya regler som ytterUgare ökarkomplexiteten i ett redan nu komplext system. Deregler som gäller nu infördes i huvudsak 1977 med verkan års taxeringoch har endast tillämpats . Enligt uppfattning föranledernuvarande regler i stort inga tillämpningssvårigheter. Kontrollen kräverdock en del av den tillgängliga knappa resursen. Att införa nya regler dålämpligheten av dessa - på grund av de många undantagen och i flera fall svårabedömnings- och avgränsningssvårigheter - enligt uppfattningstarkt kan ifrågasättas, är inte tillrådligt. Länsstyrelsenavstyrker det framlagda förslaget och förordar att nu gällande regler med vissamodifieringar bibehålles. De problem som kan föreligga för större företag medhöga förmögenhetsvärden och relativt låg avkastning anser börkunna lösas på annat sätt. LOställer sig avvisande till kommittémajoritetens förslag att arbetande kapital imindre och medelstora företag bör undantas från förmögenhetsbeskattning. År1970 infördes särskilda kapitalskattelättnader för ägare avvissa familjeföretag. En viss omläggning gjordes 1974. De nu gällande reglernakom till 1977. Utgångspunkten är en substansvärdering, gjord med vissaförenklade schabloner. Lättnad i förmögenhets-, arvs- och gåvobeskattningenmedges i den formen att substansvärdet reduceras , dvs. beskattningenträffar av substansvärdet. LOdelar inte de uppfattningar som uttryckts i kommittédirektiven angående deproblem i fråga om förmögenhetsbeskattningen i små och medelstora företag.Självfallet reses krav på lättnader från företagarhåll. Skaftelagstiftningenmåste dock också i fortsättningen bygga på likabehandling av skattskyldiga somen huvudprincip. LOinstämmer i den reservation som lämnats av och medinstämmande av . LO vill ocksä stryka under de resonemang somClaes fört i särskilt yttrande. Medhänvisning till det ovanstående får LO förorda aft olika delförslag nu 1981/82:191 108 inte läggs till grund för lagändringar. Vissa frågorrörande fastighetsbeskattning bör tas upp i annat sammanhang med andraförutsättningar för utredningsarbetet. Den senaste lagändringen av de nu avseddavärderingsreglerna skedde och var föranledd av resultatet av dennya fastighetstaxeringen (prop. 1980/81:193, SkU 61, SFS 1981:635). Ipropositionen (s. 11) anmärktes att företagsskattekommitté fått iuppdrag bl. a. aft utarbeta permanenta kapitalskatteregler för förmögenhet somhar lagts ner i jordbruk, skogsbruk och rörelse. Vidare uppgavs aft eftersom företagsskat-tekommitlénsförslag till en permanent lösning i denna fråga inle kunde väntas redan till1982 års taxering, så var det nödvändigt att justera de gällande reglerna. betänkande är emellertid inte ettslugiltigt förslag om permanenta kapitalskatteregler. Med hänsyn främst tillden återkommande förmögenhetstaxeringen har kpmmittén valt attpresentera ett förslag spm endast rör förmögenhetsbeskattningen. anser att denna åtgärd är betänklig. Även om ettframtida system inte måste innebära atf enhetliga regler tillämpas för hela kapifalskatteområdet,så borde kommittén av praktiska hänsyn ha utgått från de frågor som onekligenär gemensamma för de olika skatterna. Det fortsatta utredningsarbetet ledermed största sannolikhet till ändringar i det nu föreliggande förslaget. TORmåste med kraft framhålla det olyckliga med återkommande ändringar ikapitalbeskattningsreglerna. För att motverka förmögenhetsskattens negativa effekterbl. a. på ägarens investeringsvilja i företaget, föreslår kommittén att detarbetande kapitalet i mindre och medelstora företag i princip helt skall undantasfrån förmögenhetsbeskattning. Kommitténs bedömning sker därvid utifrän denförutsättningen att kapitalbeskattningens negativa effekter för företagenberor på den rådande situationen i vårt land med högainkomstskatter och hög inflation. Det har av kommittén inte diskuterats vad förslaget ibetänkandet "Reformerad inkomstbeskattning (Ds B 1981:16)" kan få förbetydelse för kapitalbeskattningen. Bärande tankar bakom förslaget omreformerad inkomstbeskattning är ju nämligen att begränsa marginalskatterna ochatt motverka inflationen. I betänkandet om reformerad inkomstbeskattning föreslåsatt vissa frågor - som även är av stort intresse för förmögenhetsbeskattningen- bör undersökas särskilt. Det gäller dels vissa frågor som rör gränsdragningenmellan privat förmögenhet och näringsförmögenhet, dels fråga om att skiljaverksamhet som har karaktär av hobby från övrig verksamhet i rörelsedrivandeföretag. Vidare är det osäkert hur många av de familjeföretag,vilka drabbas av förmögenhetsbeskattningen, som i framliden kommer att omfattasav reglerna om skattelättnader. Utredningen angående de små och medelstora företagensfinansiella situation föreslår nämligen i ett delbetänkande (SOU 1981:95) "Tillväxtka-pital"att förutsättningar bör skapas för en utökad handel med aktier, andelar Prop.1981/82:191 109 i bolag och andra värdepapper i syfte att omfatta ävenplaceringar i mindre och medelstora företag. Med hänvisning till det nu anförda anser att fortsattaöverväganden måste föregå en eventuell lagstiftning grundad på kommitténsförslag. Om det anses nödvändigt att ge ökadeskattelättnader för de mindre och medelstora företagen så anser att sådanalättnader kan åstadkommas med enkla justeringar av gällande regler, t. ex.genom att tillåta en reducering av substansvärdet till lägre nivå än 30procent. Undantag skulle kunna göras för exempelvis byggnadsrörelser ochföretag som driver handel med värdepapper. TCO ansluter sig till det särskilda yttrande somsakkunnige anfört och awisar det förslag betänkandet anför till förmögenhetsbeskatte-lindringför ägarna till arbetande kapital i mindre och medelstora företag. 4.1 Behandlingen av likvida medel m. m. Ett stort antal remissinstanser har förordat att likvidamedel helt eller delvis skall utgöra icke skattepliktig tillgång. Minoriteten i i anför: Enligt vår mening bör en sådan del av vad som avfinansiella placeringar får anses motsvara en normal likviditet med hänsyn tillrörelsens omfattning och branschen i fråga undantas från förmögenhetsberäkning. Kommittén har i sitt förslag stannat föratt icke inkluderalikvida medel i de nettotillgångar i rörelsen som skall undantas frånförmögenhetsbeskattning. Ett skäl härtill anges vara svårigheten att avskiljanormala likvida medel i rörelsen från s. k. "överlikviditet". FARdelar uppfattningen att en sådan gränsdragning bleve mycket svår. De risker,som framhållit i sitt särskilda yttrande att från andrasynpunkter omotiverade åtgärder skulle vidtas för att inför bokslut ersättalikvida medel med tillgångar som inte tas upp till förmögenhetsbeskattningtalar enligt FAR:s uppfattning för att likvida medel om förslaget genomföresinräknas i de obeskattade nettotillgångarna. Kommittén föreslår att likvida medel i jordbruk och rörelseinte skall undantas från förmögenhetsbeskattning. Som motiv härför anförs delsatt beskattningen av likvida medel innebär en viss önskad investeringsstimulansdels att praktiska svårigheter föreligger att skilja likvida medel hänförligatill förvärvskällan från privat kapital. Förbundet anser i motsats till kommittén att även likvidamedel skall undantas från förmögenhetsbeskattning dä det av naturliga skälföreligger ett behov av likvida medel ett behov som emellertid kan varieramellan olika företag och olika branscher. T. o. m. kommittén finner ju att dessförslag att 1981/82:191 110 beskatta den del av företagskapitalet som utgörs avlikvida medel såsom varande principiellt felaktigt. Lantbrukarnas skattedelegation anför: Det skall först klarläggas att kommittén i sammanhangetanvänder ordet kapital som sammanfattande benämning på likvida medel,banktillgodohavanden, värdepapper samt fordringar. Det förslag som framförs äratt tillgångar av detta slag skall omfattas av skatteplikt. Från skattepliktskall dock undantagas fordringar, som uppkommer i samband med normalaaffärstransaktioner. Vad gäller likvida medel skall jämkning från skattepliktenkunna ifrågakomma då väsentlig avvikelse föreligger från normala förhållandenpå grund av omständighet, som företagaren inte råder över, exempelvis brand.Vidare skall medel innestående på konton i och allmänna invesferingskontonbli helt undantagna från beskattning. Slutligen föreslås, att sådanabankinsättningar, som åtföljs av latent inkomstskatteskuld, skall upptagas tillhalva beloppet. Delegationen kan inte tillstyrka kommitténs förslag.Detsamma kan på ett nyckfullt sätt styra och påverka enskild skaftskyldigssituation. Den som minskar sina likvida tillgångar genom att strax förebokslutstillfället betala en varuskuld förbättrar sin skattesits på motpartensbekostnad. Alla företag kommer dock inte att vara känsliga för stort innehav avlikvida medel. För sådana företag, exempelvis börsnoterade bolag, kan detföreslagna systemet utvecklas till ett konkurrensmedel. Givetvis bör reglernafå en utformning som i största möjliga utsträckning är konkurrensneufral. Alltsedan 1970 års kapitalskattereform har vi i skildasammanhang fått handskas med begreppet rörelsefrämmande ppster. Genomanvisningar från RSV har begreppet fått viss stadga ochtillämpningssvårigheterna har begränsats. Det är möjligt att RSV:s anvisningarmåste ytterligare preciseras och kanske även till viss del grundas på schablonermen detta vore klart att föredra framför den av kommittén föreslagna ordningen. Delegationen föreslår att allt icke rörelsefrämmande"kapital" - vari inbegripes andelar i ekonomiska föreningar ochvärdepapper vars innehav betingas av den bedrivna verksamheten - skall undantasfrån skatteplikt. Kommittén erkänner att även nödvändigt rörelsekapitalborde undantagas från förmögenhetsbeskattning men anser att gränsdragningsproblemenmellan arbetande och icke arbetande kapital är så svåra att det urutredningssynpunkt är enklast att ha total skattepUkt för likvida medel.Föreningen däremot menar att detta i många fall kommer att leda till förhastadeoch ur företagsekonomisk synpunkt omotiverade beslut för att ersätta likvidamedel med tillgångar som befraktas som arbetande kapital, typ lager,förskottsbetalningar av maskiner, betalning av ännu ej förfallna varuskulder m.m. Föreningen menar vidare aft de regler som finns vad beträffaruppdelningen av likvida medel mellan nödvändigt rörelsekapital och medel sominte tillhör verksamheten är fullt tillräckliga. Olägenheten av att någotföretag trots dessa regler skulle dra fördel av att likvida medel betraktas somarbetande kapital måste ställas i relation till olägenheten av att företagsekpnpmisktförhastade Pch ibland direkt felaktiga beslut fattas. Föreningen förordar alltså att rörelsekapital i likhet medlager, fordringar m, m, undantages från förmögenhetsbeskattning. Prop.1981/82:191 111 Näringslivets skattedelegation anför: Av de i betänkandet förda resonemangen framgår attkommittén är medveten om att dess förslag att beskatta den del avföretagskapitalet, som utgörs av likvida medel, är principiellt felaktigt. Vivill starkt understryka detta. Självfallet föreligger ett behov av likvidamedel i alla företag. Detta behov varierar emellertid också både inom ett ochsamma företag och mellan företag i olika branscher. Det föreslagna undantagetleder till minskad neutralitet företagen emellan. Enligt vår mening bör även de likvida medlen undantas frånförmögenhetsbeskattning. Frågan om den närmare gränsdragningen mellan privatförmögenhet och företagsförmögenhet bör sedan anförtros åt den utredning somenligt förslag i betänkandet "Reformerad inkomstbeskattning" skallutreda avgränsningen mellan näringsverksamhet och näringsidkares privataekonomi. Enligt förslaget skall kassa- och bankmedel samt kortfristigaplaceringar förmögenhetsbeskattas. Enligt SBEF:s uppfattning är det synnerligenotillfredsställande och principiellt felaktigt att likvida medel inte undantasfrån beskattning. Detta sammanhänger med följande. Kassa- och bankmedel, kortfristiga fordringar ochkortfristiga skulder är olika komponenter i vad som i företagsekonomisktsammanhang brukar benämnas företagets rörelsekapital. I en rörelse bindskapital i form av fordringar genom att företagets kunder enligt normalaffärssed ges vissa krediter. Kapital binds vidare i varulager och för ettbyggföretag i nedlagda kostnader för pågående arbeten. För att kunna betalasina skulder i rätt tid måste företaget vidare hålla sig med kassa- ochbankmedel av viss storlek.