prop · G503220 · 1981-12-31 00:00:00 — Översiktlig kännedom om dentänkta produktionsprocessen samt produkternas användning bör ingå iförutsättningarna för ett inventeringsarbete. I andra områden som t. ex.sydvästra gnejsregion med genomgående mindre lämpliga kvaliteter (bergartermed tillfredsställande kvalitet uppskattad till av totalaberggrundsvolymen i ) måste de geologiska aspekterna få styrainventeringens uppläggning och genomförande. Speciellt i det senare fallet ärinventeringsarbetets utformning och kostnader mycket beroende av till- Prop.1981/82:220 59 gångenpå moderna geologiska kartor. I sammanhanget skall påpekas atl opubUceralkarlmaterial från SGU:s pågående karleringar måste användas iinventeringsarbetet (jfr ovan). Planering och prioritering av inventeringarnasregionala omfattning bör fömtom med de i betänkandet angivna instanserna -göras i samråd med representanter för och . Stora delar av S-län, W-län och Norrlandslänensinland har stora tillgångar på naturgrus jämfört med tänkbar framlidaefterfrågan och bör därför enligt kommittén inte ifrågakomma vid inventering inuvarande skede. Inom dessa områden kan dock motstående intressen lokall motiverainventering, exempelvis de hårt exploaterade fjällområdena vid t.ex. Salen,, samt delar av och andra älvdalar. : Goda skäl har anförts för dessa inventeringar men LONanser likafullt, av angivna skäl, alt behovet bör ytterligare övervägasoch ses i samband med andra angelägna uppgifter på naturvårdens område. Bådekostnaderna och tidsåtgängen blir enligt kommitténs förslag betydande. Ominventeringar genomförs måste del vara väsentligt atl ambitionsnivån blirrealistisk och anpassad till de särskilda regionala förhållandena. Samråd börske med länsstyrelserna om de investeringsplaner som föreslåsupprätta . Länsstyrelseni Götelwrgs och län: I utredningen föreslagna program för inventeringaromfattar inte tillgångar i havsområden eller i vissa fall bergkrossmaterial somersättning för naturgrus. Inventeringarna blir både tids- och kostnadskrävande(30 milj. kr. Inventeringarna jämte föreslagnauppgiftsskyldighet för täkthavare syftar till att ge bättre underlag förlänsstyrelsens prövning av ansökningar om täkttillstånd. finnerdet tveksamt om fördelarna med ett sådant bättre beslutsunderlag står i rimligproportion till invenleringsinsatsen. Enligt mening torde detvara mera ändamålsenligt att för denna kostnadsinsats i stället påskyndapågående jord- och bergartskar-tering inom länet och därvid utföra erforderligakompletteringar av redan utförda grusinventeringar. Länsstyrelseni : Tillgången på täktmaterial varierar mycket inom landet. Stora regionala skillnader föreligger vad beträffar både total mängd utvinningsbart material och de enskilda fyndigheternas storlek. Detta avspeglas också i bland annat de enskilda täkttillståndens antal och geografiska spridning och storlek. Utöver detta finns stora regionala skill nader i materialets kvalitet. Någon särskild hänsyn till dessa faktorer synes inte ha tagits annat än i negativ riktning för bland annat , som till stora delar undantagils från den av utredningen föreslagna materialin venteringen. De områden där de nuvarande kunskaperna omtillgängligt täktmaterial är som mest begränsade och där materialet i stora delarär av mycket dålig kvalitet måste ovillkodigen ingå i en inventering. Alt lägganuvarande grusproduktionsområden som grund för vilka områden som skall inventerasär också delvis felaktigt eftersom produktionsmönstrel snabbt kan ändras genomtill exempel vattenkraftutbyggnad, gruvbrytning eller större satsningar påturism. 1981/82:220 60 Länsstyrelseni : Den föreslagna inventeringen bör enligt länsstyrelsensuppfattning kunna ge ett gott underlag för prövning avlillståndsärenden. vill dock påpeka atl behovsaspekterna intefår leda till onödigt stora transportkostnader eller lill en utprägladmonopolställning för vissa företag inom grushanteringen. Det är också viktigtatt påpeka att resurser f. n. inte medger att det skisseradearbetet kan genomföras av nu befintlig personal. fömtsätterdärför att de regionala materialinventeringarna kommer atl genomföras avSveriges geologiska undersökning eller av andra konsulter och atl extra medelhärför ställs till förfogande. Länsstyrelseni : Enligt uppfattning har dockinventeringsbehovet för berg, grovkorniga moräner m.fl. ersättningsmaterialinte tillräckligt uppmärksammals. En detaljerad inventering av dessa materialbör inte vara avhängigt den rådande nalurgrussiluationen inom regionen. Frånnaturvårdssynpunkt kan det nämligen i mänga fall vara en fördel att i ställetutnyttja en större berg- eller moräntäkt. Från hushållningssynpunkt är detviktigt att få ett ökat användande av dessa alternativa materialslag i god tidinnan naturgrussiluationen blir besvärande. Framställningskostnaderna för dessa produkter ärsom regel högre än för naturgruset, vilket innebär att de bara ärkonkurrenskraftiga vid kortare transportavstånd. Inventeringen av brytvärdaersättningsmaterial kan därför tills vidare begränsas lill ett snävare områdekring de större tätorterna samt till områden som ur transportsynpunkt ärvälbelägna. Länsstyrelseni : Det hade enligt mening varit värdefullt, omkommittén närmare hade utvecklat tankarna på hur grusplaneringen skallsamordnas med den kommunala markanvändningsplaneringen urifrån de resultat somframkommer vid grusinventeringen. Genom framtagande av en grusförsörjningsplanskapas också förutsättningar för att undersöka hur del kommunala inflytandet iläktfrågor skall kunna öka. Länsstyrelseni : finner del därför ytterst angeläget attinventeringar genomförs huvudsakligen med den omfattning och organisation somnaturvårdskommittén föreslagit. Enligt -74 (, SIND PM 1978:1) redovisas ringa tillgång på naturgrus inomfjälldalarna i länet. dessaområden bör ingå i den första invenleringsetappen. Förutom geologer bör i inventeringsgrupperna ingåarkeologiskt skolad personal för bevakning av kulturminnesvårdens intressen. Länsstyrelseni län: i län har haft engeolog anställd för inventering av grusrillgångarna inom län.Inventeringsarbetel har skett i princip enligt del mönster som föreslås avnaturvårdskommittén och inventeringarna, med klassificeringar med hänsyn tillmotstående intressen, har redovisats kommunvis. erfarenheter av detla arbete är delsatt även den vid ordinarie anställda personalen i betydandeomfattning måste delta i arbetet, framför allt när det gällernaturvårdsbedömningen och klassificeringen av de olika åsavsnitten, dels attdet i de flesta fall är omöjligt, att annat än överslagsmässigt, bedöma engmsfyndighets volyminnehåll och kvalitet ulan atl omfattandematerialprovlagningar genomföres. Det framstår enligt länsstyrelsensuppfattning, mot bakgrund av vad 1981/82:220 61 som sagts ovan, som tveksamt om del föreståenderiksomfattande inventeringsprogrammet skall kunna genomföras under dentidsrymd, , som föreslagits av naturvårdskommittén. : Kommittén föreslår en mycket omfattandeinventering av täktmaterial. undrar om en sådan verkligen ärnödvändig. En klassning av grusåsar har tidigare genomförts. Vidare har nyligenen särskild gmsutredning presenterats (SIND PM 1978: 1). I sina många kontaktermed länsstyrelserna har verket funnit, att berörda befattningshavare i regelbesitter en mycket god kunskap om tillgång på grus och annat material i resplän. anser därför, att ytterligare inventeringar och utredningartill stor del kan begränsas lill kompletteringar och systematiseringar avredan föreliggande uppgifter och kunskap. Mineralpolitiskä utredningen: När det gäller inventerings-och planeringsprogrammet får det bedömas som anmärkningsvärt att frågan om hurplaneringen skall gå lill helt skjuls på framliden. Detta med hänsyn till altinventeringsprogrammet får bedömas som omfattande. Kommittén föreslår atl det centralaansvaret för inventeringsprogrammets genomförande bör läggas pånaturvårdsverket. MPU anser att detta ansvar i stället bör åvila Sverigesgeologiska undersökning (SGU), som har den största kompetensen för dettaarbete. Av avsnittet om organisation av inventeringsprogrammet, 5.2.1, framgårockså alt i första hand personal från SGU kommer att behöva anlitas föruppgiften, vilket stöder MPU:s ståndpunkt. Genom att lägga ansvaret på Sverigesgeologiska undersökning kan man också lättast uppfylla önskemålet omsamordning mellan inventeringsprogrammet och SGU:s grundvatteninvenlering. : När inventeringarna är gjorda bör detupprättas planer över resursutnyttjandet. Delta gäller främst läkt av grus. Idessa planer bör hänsyn tas lill att skilda kvaliteter användes på ett förändamålet lämpligt sätt, exempelvis atl material som är lämpligt förcemenllillverk-ning inte användas lill fyllnadsmaterial. Det bör i varje kommunfinnas ett register över befintliga takter inom kommunen. Från läktföretagen insändesårligen till registret uppgifter om produktionen i takterna. Dessa uppgifterajourföres i registerna så att det ständigt finns en aktuell överblick avtäktverksamheten i kommunen. kommun: Tanken atl upprätta regionala program föratt därmed få bättre beslutsunderlag vid prövning av täktärenden förefallerriklig. Arbetet i kommun torde underlättas betydligt av de inventeringarsom redan utförts. Vi tycker emellertid, altkommunernas roll kunde ha preciserats. Inom kommunerna finns kompelens ocherfarenheter som självfallet bör utnyttjas. Kommunernas insikter vad detgäller markanvändningen generellt överlappar även denna sektor. Det finnsslutligen en god kännedom hos kommunerna om behovet av grus. Vi anser, alt en modell liknandeden som tillämpats i kommunöversikts-arbetet borde ha utretts vad del gällerregionala program för täktverksamheten, nämligen att - naturvårdsverketutarbetar direktiv och förslag till metoder och handläggning principiellt - kommunernaansvarar för kommunala program 1981/82:220 62 länsstyrelserna håller samman arbetet i länet ochsammanställer kommunernas program. Östhammarskommun: Enligt förslaget får förelägga den, som sökertäkttillstånd atl förebringa behovsutredning. Sökanden kan sålunda bli skyldigatt styrka det akuta behovet av täktmaterial från just den fyndighet, som hansansökan avser. Härigenom får länsstyrelserna det kunskapsunderlag, som erfordrasför ett ställningstagande i ärendet. Med hänsyn härtill kan ifrågasättas om detdessutom skall behövas en så gott som riksomfattande inventering avtäktmaterial av för en kostnad av ca 30 milj. kr. : I arbetet med gmsinvenleringen bör således konflikter medjordbruksintressen särredovisas. Enligt förslaget till inventeringsprogramskall områden mnt tätorter med mer än 10000 invånare prioriteras. Dettaföranleds av dels en brist som i vissa sådana fall föreligger, och dels av detresonemang om transportkostnadseffekterna som kommittén redovisar. Vi vill förvår del påpeka att järnvägstransporter av grusmaterial ur många synpunkter iframtiden kan bli fördelakrigare. I sådana situationer bör grustillgångar uteftervåra järnvägslinjer särskilt inventeras. Såsom ett exempel på kommitténsexploateringsinriklade verksamhet vill vi peka på det faktum atl kommitténenbart för denna inventering föreslår en ändring i naturvårdslagen vad detgäller tillträde annans mark för undersökning, LRF finner förslaget direktmotbjudande och avstyrker detsamma. I all annan lagstiftning om markanvändningframhålls numera allt mer betydelsen av samråd med markägare och andra som harett väsentligt intresse i frågan. Vi utgår således ifrån att någon ändring inaturvårdslagen med syfte att inte ens behöva informera markägaren om pågåendeundersökningsarbete, inte genomförs. Utredningens övervägande om att allemansrättenöverhuvudtaget medger någon rätt undersökning av ett område synes för ossvara felaktig. : Betydande delar av landet är redan inventerade av resp.länsstyrelse och industriverkets gmsutredning. Nyttan av fortsatt inventering iden omfattning utredningen tänkt sig, måste vägas mot kostnaderna oavsett omdessa skall betalas med allmänna skattemedel eller särskild täktavgift. : Styrelsen delar uppfattningen att ett bättre beslutsunderlagbör tas fram för bedömningen av täktverksamhet. De regionala inventeringarna tordebli av värde för den kommunala planeringen. Inventeringsarbetet bör bl. a.därför genomföras i samverkan med berörd kommun. Till skillnad mot kommitténanser styrelsen att även havsområdenas Ullgångar av sand och gms bör innefattasi inventeringen. Flera skäl talar för alt geologiska undersökning(SGU) och inte länsstyrelserna bör svara för det tekniska inventeringsarbetel.SGU ämnar genomföra en inventering av landets gmndvatlentillgångar. Därvid kanen lämplig samordning ske med inventeringen av täktmaterialel. Genom direktaanslag till SGU skulle sannolikt kostnaderna bli lägre än om SGU eller andrafår göra inventeringarna som uppdrag från länsstyrelserna. Som kommittén självframhåller torde länsstyrelserna endast i begränsad omfattning kunna avdelapersonal för uppgiften. SGU har sakkunskap för atl 1981/82:220 63 SGU har också den överblick som är nödvändig för att avgöraturordningen i inventeringen. : Med tanke på att del ibland endast krävs något enstakastort exploateringsförelag för att efterfrågesituationen skall förändrasradikalt kan föreningen inte dela åsikten atl en gmsinventering i vissa delarav , och Norriand är obehövlig. Även för dessa delar av landetbehöver kunskapsunderiaget ökas, och föreningen anser att inventeringen i entredje etapp bör utsträckas också till dessa regioner. En fömtsättning för altinventeringen skall bli det värdefulla beslutsunderlag som avses är vidare attden utförs av kvalificerade geologer. Av stort värde skulle också vara omgruslillgångsinventeringen kunde kompletteras med en rullande kartläggning avdet förväntade behovet av gms i regionen. : Förbundet ställer sig synneriigen tveksamt lill ett sådantdyrbart och omfattande inventeringsprogram. Utredningen har ej kunnat visa aUbristen på kunskap vad gäller kvantiteter och kvaliteter av grus och annattäktmaterial är så stor att "storprojektet" kan motiveras. Detverkliga förhållandet är snarare att kunskapen härom finns men är fördelad påett stort antal institutioner, myndigheter och förelag. Att samla denna kunskapi en ordentlig genomgång av redan utförda inventeringar torde ge eU urplaneringssynpunkt godtagbart resultat. En sådan inventering i form av enordentlig litteraturgenomgång skulle kunna göras till en kostnad som svarar mot10-20% av den i utredningen angivna summan. I särskilda fall kan finnas motiv till en bättre detaljkunskapi vissa prioriterade områden (t.ex. takter under vatten på fastlandet). Här börsärskilda undersökningar göras i samarbete med i branschen arbetande företageller läggas ut som forskningsuppdrag på berörda institutioner vid landetsuniversitet. Förbundet kan således ej tillstyrka ett beslut om en stor samladinventering till en kostnad av 30 milj. kr. Vattenvärnet:Vattenvärnet vill betona önskligheten av en bred invenle-ringsbasis förlorvtäkthanteringen och i dispositionen av våra våtmarker. Del måste bli ettabsolut tabu för riksklenoderna, men också säkert skydd för ordinärt godahjortronmyrar, fågelträsk och sankskOgar, eftersom allt tyder på atl vi får enväsentligt ökad torvtäkl , främsi för att få ettlätthanterligt fastbränsle, men också för att få material atl bekämpaoljespill lill sjöss. Avskalning av våra torvmossar i storformat skullebetyda ett väldigt naturingrepp. Del kan inte enbart få styras av kriterier somlättåtkomlighet och bekvämt läge vid transportled. Torvtäklen måste sakkunnigt plandirigeras tillminsta skada på landskapet och biogena naturvärden. 4Uppgiftsskyldighet för täktföretag m. fl. Flertalet remissinstanser, bland dem statskontoret,planverket, SGU och de flesta länsstyrelser, tillstyrker eller lämnar ulanerinran förslaget att läktföretagen skall lämna uppgifter omproduktionen. 1981/82:220 64 : Uppgiftsskyldighelen för rörelseidkare uppges avnaturvårdskommiiién vara mest angelägen i takter av berg, sten, grus, sand ochmorän för naturvårdens del. NVL § 18 omfattar även lera, jord och torv och detär institutets uppfaUning alt motsvarande uppgifter även från sådana taktertillvaratas för all höja planberedskapen. Med en utveckling mot allt störrekrav på naturresursulnyttjande för energiutvinning i olika former är detangeläget aU ha kontroll över utvecklingen på så många markslag som möjligt. Statistiskacentralbyrån: För all säkerställa att berörda täktföretag m.fl. lämnaruppgifter om sin produktion av grus m. m. bör enligt naturvårdskommitténfinnas en lag resp. en förordning om uppgiftsskyldighet. SCB har ingaerinringar häremot och anser också att de i betänkandet intagna förslagen tilllydelse av lag resp. förordning i stort kan godtas. Med hänvisning till detbehov som finns av samordning vid uppgiflsinsamlingen från berörda företag ochav samverkan i olika registerfrågor vill verket dock föreslå alt förordningens3§ får följande lydelse: "Uppgifter som avses i I § skall lämnas påblankett enligt formulär som fastställs av i samråd medstatistiska centralbyrån. "På motsvarande sätt bör SCB samråda mednaturvårdsverket i frågor som rör den statistiska redovisningen. Enligt SCBs mening är del en brist i kommitténsförslag att någon beräkning av kostnaderna för företagens uppgiftslämnande intehar gjorts. Verket vill framhålla viklen av alt man vid detaljplaneringen avdetta uppgiftslämnande söker finna sådana former atl dessa kostnader i möjligasteutsträckning hålls nere. : Samhällets möjligheter atl överblicka grusproduktionen harhittills varit små vilket skapat osäkerhet vid bedömningen avgrusförsörjningsläget. Den obligatoriska uppgiftsskyldighet som föreslås iutredningen för takter av berg, sten, grus, sand och morän samt stenkrossrörelsebör minska denna osäkerhet och göra mera tillförlitliga bedömningar avförsörjningsläget möjliga. Detla är en nödvändig förutsättning för att denbehovsprövning som föreslås skall vila på saklig grund. : Förslaget i denna del synes onödigt komplicerat. Det ärangeläget alt uppgiftsskyldigheten nedbringas till del minsta möjliga och atlenkla former åstadkoms. Man bör noga beakta det administrativa arbete somhanteringen av uppgifterna medför. I detla sammanhang vill även ifrågasätta om detverkligen är motiverat att införa två nya lagar och två nya förordningar omuppgifts-och avgiftsskyldighet. För både allmänheten och myndigheterna skulledet vara en fördel om föreskrifterna kunde hållas samlade i naturvårdslagen ochnalurvårdsförordningen. Hovrättenöver och : Förslaget om uppgiftsskyldighel har nära samband medvad som föreslås beträffande täktavgift. Hovrätten ifrågasätter om det intefrån lagleknisk synpunkt vore en enklare lösning, om de föreslagna reglernasamlades i en enda lag. I samband härmed bör övervägas huruvidauppgiftsskyldighet fyller något praktiskt behov utöver alt ligga till grund föruttagandet av täktavgift. I den mån så anses vara fallet, kan lagstiftning idenna del inskränkas lill en fullmakt för regeringen alt under vissaförutsättningar meddela föreskrifter i saken. 1981/82:220 65 Kammarrätten i : Enligt 4§ förordningen bestraffasbrott mot uppgiftsskyldigheten med böter, högst , om inte gärningen ärbelagd med straff i eller skatlebrotlslagen. Om del med hänvisningen lillslraffbarhet enligt åsyftas det i 15 kap. 10 § beskrivna brottetosann försäkran, torde de av kommittén föreslagna lagstiftningsåtgärderna intevara tillräckliga. För att osann försäkran skall föreligga krävs bl. a. alloriktighelen förekommer i skriftlig utsaga, som jämlikt lag eller författningavges under ed eller på heder och samvete. Enligt vad som framgår avbetänkandet (bil. 2) skall uppgift visserligen lämnas på heder och samvete, menintet lyder på att detla skall ske jämlikt författning. 15 kap.I0§ blir därför inte tillämplig. Författningsförslagen, t.ex. förslaget tilllag om uppgiftsskyldighel i fråga om läkt och stenkrossrörelse, bör därförkompletteras med en bestämmelse om att uppgiftsskyldigheten skall fullgörasskriftligen och att uppgifterna skall lämnas pä heder och samvete. För att brott motuppgiftsskyldigheten skall kunna bestraffas enligt skatlebrottslagen krävs altden föreslagna lagen om täktavgift las in bland de lagar som räknas upp i 1 §skatlebrollslagen. i : Förslaget lill förordningom uppgiftsskyldighet är avhängigt av att Lag om täktavgifl antas. Om så skerhar ingen erinran mot förordningen. Om lagen om täktavgift inteantas torde uppgiftsskyldighelen inte behöva omfatta sådana takter däruppgifter om produktionen uppenbarligen inte har någon större betydelse förnaturvårdsplaneringen. Det bör överlåtas på länsstyrelserna att bedöma frånvilka takter uppgifter skall infordras. i : Om emellertidutredningens förslag genomförs i denna del måste reglerna göras enkla ochobyråkraliska. Det sker knappast genom alt tillskapa en särskild lag och ensärskild förordning för reglering av uppgiftsskyldighelen såsom utredningenföreslagit. Erforderliga bestämmelser bör kunna inarbetas i naturvårdslagenoch naturvårdsförordningen. Både för myndigheterna och de enskilda måste delvara till fördel om naturvårdsbeslämmelser samlas i naturvårdslagen ochnaturvårdsförordningen och således inte sprids i ett stort antal författningar. i län: - - - För all kunnagöra en korrekt bedömning bör dock länsstyrelserna också få tillgång tilluppgifter om sådan produktion som ej regleras av täkttillstånd enligtnaturvårdslagen som t. ex. utnyttjande av sprängslen från byggnadsverksamheteller takter med tillstånd enligt vattenlagen eller kontinentalsockellagen. i : För atl syftet medhushållningen av grusresurserna skall kunna tillgodoses måste skyldigheten attåriigen redovisa uttagna volymmängder lill inte bara gällatäktexploatörer på land utan omfatta samtliga uttag. Samhällets behov avgrusmalerial tillgodoses och regleras förutom av naturvårdslagen också avvattenlagen och lagen om kontinentalsockeln. Det är därför nödvändigt altstatliga myndigheter håller varandra underrättade dels om beslut vad gällertillståndsgivning, dels om inkomna uppgifter vad gäller uttagnamaterialvolymer . Sålunda bör tillstånd till grusuttag enligt vattenlageninnehålla villkor om årlig redovisningsskyldighet till länsstyrelse.Vattendomstolarna bör också 5 1981/82. 1981/82:220 66 åläggasatt tillställa sådana beslut. På samma sätt bör indus triverket rutinmässigt till redovisa inkomna uppgifter om ut tagna mängder, huvudsakligt avsättnings-och användningsområde. Länsstyrelseni : Kommittén har föreslagit att årliga uppgifter om taktensproduktion och kvarvarande volymer skall redovisas lill länsstyrelsen.Förslaget är bra då det underlättar den regionala grusplaneringen ochlillståndsgivningen. Förslaget omfattar dock inte alla fyndiga material enligt18 § NVL. a. har man inte medtagit torv. Detta innebär för Nortbotten, därtorvexploatering planeras i mycket stor skala att uppgifter kommer att saknasför mycket stora läktareäler och volymer. anser därför attuppgiftsskyldighet skall gälla alla materialtyper som prövas enligt 18 § NVL. Länsstyrelseni : är kritisk till den uppgiftsskyl dighet som utredningen anger. Del kan komma alt skapa ett så stort motstånd från täktinnehavarnas sida att det kan bli svårigheter atl få uppgifterna insända. Frågan är om inte de kommunala tillsynsmännen vid den intensifierade tillsynen kan vidareförmedia tillräcklig information lill av behovsläget, vilket annars är ett av huvudmotiven för införandet av uppgiftsskyldigheten. Länsstyrelseni län: Den av utredningen föreslagna deklarations-plikten ochläktavgiften fömtsätter enligt mening en personalförstärkning.Det finns emellertid risk för att förslagen kommer att uppfattas som ett stegmot ökad byråkratisering. : Som en konsekvens av att de kvalificerade industrimineralen intesynes inbegripas i förslaget om investeringsprogram och, enligt MPU, inte böromfattas av den föreslagna behovsulredningen bör också förslagen omuppgiftsskyldighet och täktavgift bortfalla för de övriga kvalificeradeinduslrimineralens del.