prop · G503116 · 1981-12-31 00:00:00 — Jagser positivt på utredarens tanke att fondkommissionärerna i mer systematiskaformer borde utveckla en handel med papper som inle är registrerade på börsen.När del gäller utformningen av elt märket maker-syslem saml kommissionärernas,företagens och de enskilda köparnas och säljarnas ställning inom ett sådantsystem, anser jag all en reglering genom lagstiftning är olämplig. Det fär i ställetankomma på de företag och banker som erhåUit bankinspekfionens tiUstånd allvara verksamma som fondkommissionärer, alt skapa former för en ändamålsenlighandel. En mer utvecklad handel i onolerade värdepapper aktualiserar ändå någralagstiftningsfrågor. En fråga gäller om en sådan handel kan bli att betraktasom Prop.1981/82:116 12 fondbörsverksamhel.Jag anser att en handel inom ell märket maker-syslem kan ske ulan all börsmonopolelkränks. 1 syfte att förtydliga innebörden av begreppet fondbörsverksamhetföreslår jag en mindre jämkning av 1 § fondbörslagen. En annan fråga avser fondkommissionä-rernasrätt all för egen räkning förvärva värdepapper. a. för alt förbättra kommissionärernasmöjligheter att driva handel enligt ell märket maker-syslem föreslär jag ocksäatt nämnda rätt vidgas. Vadbeträffar frågan om aktiefonderna och aktiesparfonderna skall tillåtas placeramedel i värdepapper som inte är noterade på börsen delar jag uppfattningen atten sådan utvidgning av placeringsrälten kan ha gynnsamma effekter för de småoch medelstora förelagens möjligheter all avsälla sina värdepapper. Dettagäller främst akfier. Remissinstanserna har haft delade meningar om lämplighetenav en sådan reform. Även om tekniska och sakliga ändringar är påkallade påvissa punkter, anser jag att förslaget i stort kan läggas till grund förlagstiftning. 2.2 Handel med aktier och andra värdepapper i icke börsnoterade företag Departementsförslaget:Elt liUägg görs i definitionen av fondbörsverksamhel i I § lagen (1979:749) omStockholms fondbörs. Vidare ändras 16 § fondkommissionslagen (1979:748) så att fondkommissionärernafår utökad rätt att för egen räkning förvärva värdepapper. Några regler för ellmärket maker-syslem eller liknande ordning för handel i onoterade värdepapper föreslåsinte. Utredarensförslag: system införs enligl vilket fondkommissionärerna åtar sig atthålla en marknad för handel med småföretags värdepapper. En fondkommissionärålar sig alt vara huvudmäklare och blir tillsammans med en eller flera andra kommissionärers.k. Information om märket maker's köp- och säljkurs ges löpande.Märket makern ålar sig all förvärva värdepapperet till angiven köpkurs om annanköpare saknas (se belänkandel kap. 8 avsnitt 8.3). Remissinstanserna:Ett stort anlal ifrågasätter om inte ell märket maker-syslem kan innebära visslinträng i börsmonopolel och om inle handeln i onolerade papper bör formaliseras.Bankinspektionen föreslår att fond-kommissionärernas rätt att för egen räkningförvärva värdepapper (rätt lill handelslager) utökas (se bUaga 3 avsnitt 3). Skälför departementsförslaget: En grundförutsättning för att de små och medelstoraföretagen skall kunna konkurrera om del riskkapital som ställs lill förfogandetorde vara all del finns en marknad för omsättning av värdepapper som dessaföretag ger ul. Den handel som f. n. sker i sådana värdepapper ärförhållandevis blygsam. De lagändringar som föreslås är 1981/82:116 13 avseddaalt underlätta för fondkommissionärerna all skapa elt system som medför en ökadhandel i onolerade papper. Utredaren anser all en värdepappersmarknadbör kunna utvecklas vid sidan av fondbörshandeln. Delta skulle enligt utredarenkunna ske genom all fondkommissionärerna är verksamma som s. k. märket makers.Innebörden av delta är i huvudsak all kommissionärerna överenskommer med elleller flera icke börsnoterade förelag om alt försöka finna avsättning förförelagens aktier och andra värdepapper och på så sätt skapa en marknad förpapperen. Någon regelbunden handel kan enligl utredaren inle förväntas ske,men upplysningar om köp- och säljkurser kan ges löpande av kommissionärerna.Avslut i elt papper kan ske när som helst, varvid prisnivån fastställs utifrånmarknadsläget. Saknas vid ett givet fillfälle annan köpare ålar sig en märket makerall förvärva värdepapperet lill en angiven köpkurs. För egen del kan jag i alllväsentligt ansluta mig till utredarens bedömning om att detta kan vara elt sällalt öka de mindre och medelstora företagens möjligheter tillkapitalanskaffning. Utredaren har dragit uppvissa riktlinjer för handeln inom märket maker-systemel. Jag finner att dessariktlinjer är ändamålsenliga och att kommissionärerna med utgångspunkt i dembör kunna bygga upp ett syslem som är ägnat alt öka värdepappershandeln.Systemet bör inle regleras efter någon viss mall ulan formerna för handeln börfå utvecklas av fondkom-mis.sionärerna, såsom ett märket maker-syslem eller påannat lämpligt sätt. Genom all fondkommissionärer är under bankinspektionenstillsyn kommer handeln att stå under offenllig kontroll. Handeln i onoteradevärdepapper får inte ske i former som gör all man inkräktar på börsmonopolelför . Flera remissinstanser har framhållit viklen av alldet görs klart vilken handel som fondkommissionärerna kan medverka i utan riskför all överträda förbudet mot all driva fondbörsverksamhel. Enligl I § fondbörslagenförslås med fondbörsverksamhet att köp- och säljanbud beträffande värdepapperregelbundet sammanförs för handel och notering av kurs. I definitionen liggertill en början att någon, en institution eUer annan, organiserar sammanförandetav anbuden med syftet att få lill slånd en handel och notering av kurser.Sammanförandet innebär att del skall vara fråga om en koncentrerad budgivning.Denna kan ske som f. n. på genom ett upprop men den kan ocksäske på annat sätt, l.ex. via ell datamaskinelll system eller vid telefonsammanträdemed flera personer. Sammanförandel av sälj- och köpanbud måste vidare skeregelbundet. Enstaka fillfällen av koncentrerad budgivning är alltså inle altbeteckna som fondbörsverksamhel. Slufiigen har del ansetts ligga i sakens naturatt även om värdepappershandel har nämnda kännetecken så är den ändå inteatt beteckna som fondbörsverksamhel om den har liten omfattning. Om det är frägaom en ornfatlande 1981/82:116 14 handeli ell värdepapper eller i flera värdepapper sammantagna blir det -om övrigaförutsättningar föreligger - däremot fräga om fondbörsverksamhet. Handelni icke börsnoterade värdepapper sker dels direkt mellan privatpersoner, delsgenom förmedling av fondkommissionärer. 1 fråga om ett mindre antal bolagförekommer i börsens lokaler en spontan handel mellan fondkommissionärerna via derasbörsombud. Del är inle fråga om någon formaliserad verksamhet ulan handeln fillgårså all de börsombud som har ell anbud all förmedla markerar detla pä en tavla.Någon sammanställning i form av en särskUd kurslista görs inte. Några tidningarlämnar emellertid informafion om de avslut som skett. 1978/79:9framhöll föredraganden all den nya börslagsttflningen inle fick leda fillsvårigheter för den marknadsmässiga handeln med aktier i mindre och medelstoraförelag eller deras möjligheter till ökad spridning. Han utgick frän all börsslyrelseninle skulle motverka den handel i oregistrerade papper som kan förekomma i börslokalerna. Den handel med oregislreradevärdepapper som förekommer i börsens lokaler bedrivs under former somuppenbarligen inle är att anse som fondbörsverksamhet. Jag räknar med all enökad handel av oregislrerade papper enligl elt märket maker-syslem eller någotannat lämpligt system, skall kunna utvecklas dels i börslokalerna på sätl somredan sker, dels utanför börsen via förmedling av fondkommissionär ulan attfondbörsverksamhet uppkommer. Det får ankomma pä fillsynsmyndighelen, bankinspektionen,all vaka över all handeln sker i former och omfattning som är förenliga medlagstiftningen på området. Avsikten är inte att den organiserade ochomfattande handel och notering som den s.k. fondhandlarlistan avsäg skallåteruppstå. Jag föreslår alt termen "sammanförande" i definitionenav fondbörsverksamhel i I § fondbörslagen förses med ell tillägg sä altinnebörden en koncentrerad budgivning enligl vad jag i del föregående- närmare framgår. Därigenom blir del i ell viktigt hänseende i lagtextenklarare än f. n. vad som skiljer fondbörsverksamhel från annan handel medvärdepapper. Somjagredan nämnt har fondkommissionärernas möjligheter all förvärva värdepapper föregen räkning betydelse för i vad mån de skall kunna medverka i en utvidgadhandel med onolerade papper. Kommissionärerna behöver således hålla ell egethandelslager. Enligt 16 § fondkommissionslagen (1979:748) är rätten för kommissionärernaatt själva äga värdepapper begränsad. Detla beror på all man velat undvika deintressekonflikter som kan uppkomma om den som köper och säljer i kommission,dvs. handlar i eget namn för annans räkning, handlar för egenräkning. Lagstiftningen innebär att anskaffningsvärdet av en kommissionärsegna innehav av akfier, emissionsbevis, andelar i aktiefonder och andelar iekonomiska föreningar får uppgå lill högst 2 milj. kr. eller fill högst två procenlav rörelsens genomsnittliga årsomsättning, dock högst 10 milj. kr. 1981/82:116 15 grundav de senaste årens markant ökade omsällning pä aktier och för att skapautrymme för en ökad handel i onoterade värdepapper bör, som bankinspekfionenföreslagit, ramarna utvidgas. Jag vill dock gå något längre än inspektionen ochförordar all ramarna utvidgas från 2 milj. kr. kr., från två procenlfill fyra procenl och från 10 milj. kr. lill 25 milj. kr. 2.3Aktiefonders och aktiesparfonders placeringar i icke börsnoterade värdepapper Departementsförslaget:Av en aktiefonds och en akliesparfonds tillgångar får högst placeras ivärdepapper som inte är börsnoterade och sannolikt inle heller blir noteradeinom ell år. Värdepapperen skall vara svenska aktier och vissa skuldebrev saml- i fråga om vanliga akfiefonder - även svenska obligationer och förlagsbevis.Bankinspektionen får möjlighet att ge dispens från tioprocentsregeln när delgäller aktiesparfonder. Värdepapperen i fonden fär som hiltills värderas medledning av marknadsvärdet (19 och 21 §§ akfiefondslagen, 3 § lagen om aktiesparfonder). Utredarensförslag: Överensstämmer i sak med departementsförslagel. I fräga om vilka slagav onoterade värdepapper som skall få ingå i fonderna, inkluderas dock även delaklighelsbevisi svenska bolag som inle är aktiebolag. Dispens från tioprocentsregeln får gesendasi i fräga om värdepapper med samma utfärdare. Värdering av fondensvärdepapper får ske pä grundval av marknadsvärdet eller annat motsvarande värde(se betänkan-del kap. 9 avsnitten 9.1-9.2.5). Remissinstanserna:De flesta är positivt inställda till utredarens förslag. Nägra är dockkritiska, särskilt i fräga om de icke börsnoterade papperens värdering (sebilaga 3 avsnitt 4). Skälför departementsförslaget: I aktiefonder och aktiesparfonder kan, enligt deregler som gäller, placeras endasi börsnoterade värdepapper. Papper som inomviss lid kan förväntas bli börsnoterade är dock också tiUålna placeringsobjekt.Bestämmelserna grundas på flera skäl. Det är av vikt alt fondernas tUlgångarplaceras pä elt så betryggande säll som möjligt. Andelsägarna har rätt att fåsina andelar inlösta omgående. Detla ställer krav på att fondens värdepapperskall ha ell marknadsvärde som lätt kan fastställas och omsättas i pengar. Jag delar utredarensuppfattning att placeringar i aktier och andra värdepapper som ges ul avförelag utanför börsen kan vara lönsamma investeringar. Det börligga i fondandelsägarnas intresse att de genom fonderna får möjlighet alttillgodogöra sig en del av tillväxten i dessa ofta myckel expansiva mindreförelag. För förelagens egen del 1981/82:116 16 skuUefonderna kunna bidra med värdefulla lillskoll av riskkapital. Även de internafionellariktlinjer (riktlinjer för aktiefonder antagna av den 19 september1972) som varit förebUd för den svenska aktiefonds-lagen, ger utrymme förplaceringar i icke börsnoterade värdepapper upp liU av en fonds tiUgångar.Sådana placeringar ställer dock höga krav på ekonomiska analyser. De flestafondbolag lorde ha fillgång lill den erforderliga sakkunskapen och de hardessutom resurser all vid behov anlita utomstående experter. Enligtmin mening bör i stort sett samma typer av värdepapper kunna förvärvas lillaktiefonder som f. n. kan ingå i fonderna när del gäller börsnoterade papper.De värdepapper som närmast kan bli aktuella som placeringsobjekl är aktier, obligafioner,förlagsbevis, konvertibla skuldebrev och skuldebrev med optionsrätt fillnyteckning. Den nya regeln bör omfatta dessa värdepapper. Andelen sädana icke börsregistreradepapper bör dock med hänsyn tiU bl. a. säkerhetsaspekterna och överensstämmelsenmed de internationella riktlinjerna på området, inte få översliga av enaktiefonds tolala värde. Närdel gäUer aktiesparfonderna behandlades deras placeringräll i samband med altdet skatlepremierade akliesparandel utvidgades med s. k. förelagsanknulnafonder. 1980/81:45 avvisade den dåvarande ekonomiministern ett förslagom att aktiesparfonders medel skulle få placeras i olika slags värdepapper sominte noterades på börsen. Jag kan i och för sig fortfarande instämma i flera avde kritiska synpunkter som då anfördes. De senaste årens starkt ökade intresseav aktier som sparobjekt har emellertid i viss mån ändrat förutsätlnirigarnaför akliefondssparandel. Del finns numera ett större intresse av all söka sigutanför börsen för all finna placeringsobjekl med god avkastnings- och tillväxlpolential.Jag vill också påpeka all det framstår som inkonsekvenl att låta aktiesparfonderbildas av anställda vid stora börsnoterade förelag och inle vid de små ochmedelstora förelagen som ofta har ell större behov av kapitaltillskott ochvars anställda ofta kan antas ha ell mera akfivt intresse av att bistå medsådant kapital. Jag är av dessa skäl beredd att föreslå att aktiesparfondernaockså öppnas för placeringar i icke börsnoterade värdepapper. TiU aktiesparfondernabör endasi få förvärvas värdepapper av samma typer som de börsnoterade pappersom aktiesparfonderna f.n. får placera i, nämligen svenska aktier, konvertiblaskuldebrev och skuldebrev med optionsrätt liU nyteckning. Härigenom kommeralltså enhetliga regler att gälla för både placeringar i onolerade papper och ibörspapper. Ellviktigt incitament för all bilda aktiesparfonder vid företag är de anställdasintresse av att förelagen får ökade möjligheter all stärka sin ekonomiskaställning. För all fondernas lillskoll inle skall bli alltför marginella finnsdet behov vid icke börsnoterade bolag all av fondkapitalet fårplaceras i värdepapper som getts ul av del egna bolaget. Bankinspektionen börmot bakgrund av bl. a. kravet på en lämplig riskför- Prop.1981/82:116 17 delning i fondernas portföljer genom dispens få fastställai vUken utsträckning som lioprocenlsgränsen får överskridas. Delta kan bliaktuellt för ett fondsparande av anställda vid ett företag som trots att detinte är börsnoterat har en betydande storlek när del gäller antalet anställda,verksamhet och ekonomiska resurser. Elt annat dispensfall kan föreligga omflera mindre förelag väljer alt gä samman i en gemensam aktiesparfond med viss placeringsinriklningpå de förelagens papper. Någon bestämd gräns för denna dispensrätl bör inlefastställas men del bör dock ej få förekomma alt mer än en fjärdedel avfondkapitalet koncentreras lill ell eller elt par onolerade papper. Jag ärsåledes inle beredd att fillmölesgå de remissinstanser som föreslagit allifrågavarande slag av fonder skall fä placera hela eller större delen avförmögenheten i icke börsnoterade papper. Mittförslag öppnar aUtså möjUgheter för anställda vid små och medelstora förelagall bilda aktiesparfonder för placeringar med viss tonvikt på det egnaföretagels aktier och andra värdepapper. Eftersom anlalel anställda i dettaslags förelag kan vara alltför begränsat för att bilda underlag för en fond,kan del vara lämpligt all flera sådana förelag, som l.ex. är verksamma pä sammaort, går samman i en och samma fond. Inom de kooperativa rörelserna kan aktiesparfonderbUdas vid de rörelseägda, icke börsnoterade aktiebolagen. De som är anställdavid dessa bolag kan vara andelsägare i fonderna. Det möter emellertid inlenågot hinder att även andra personer än anställda, l.ex. medlemmar i konsument-eller producentföreningar, som har ett särskilt intresse för de närståendeföretagen, ansluter sig som andelsägare. Del är alltså inget krav på attandelsägarna måste vara anstäUda vid berörda förelag. Jag vill här påpeka alldelta och andra slags aktiesparfonder, som bildas vid icke börsnoterade förelagulgör vanliga aktiesparfonder och inte faller under de särskilda reglerna för förelagsanknulnafonder. Del utmärkande för sistnämnda fonder är att de kan bildas endast vidbörsnoterade företag för anställda och skaU ha samfiiga tiUgångar placerade ivärdepapper i detta förelag eller inom samma koncern. Om en aktiesparfond, som bildals främst för anställda vid ellmindre företag, genom dispens tillåts inneha icke börsregistreradevärdepappers-poster fill av fondens värde kan del också bli fråga omtillstånd alt överskrida den fastställda gränsen för innehav av värdepapper meden och samma utgivare. I 21 § aktiefondslagen, som också gäller för aktiesparfonder,begränsas sådana innehav lill maximall av en fonds värde. Bankinspekfionenfår medge all procenttalet överskrids om särskilda skäl föreligger. I prop.1974:128 s. 123 och 162-163 utvecklas närmare vad som skall anses vara sådanaskäl. Flera av remissinstanserna har föreslagit att de fondbolagsom kommer all förvalla aktiesparfonder bildade vid mindre förelag skalltillåtas arbeta under former som inte för med sig så höga kostnader förförvaltningen. Några instanser föreslår all fondbolagen skall kunna ha elt merreducerat 2 198II82. Prop.1981/82:116 18 aktiekapital än som hiltills medgetts och inte varaförpliktade all ha offenlUga ledamöter i styrelserna. Andra föreslår attfondbolagen inte skall vara skyldiga all anlita revisorer som utses avbankinspektionen. Jag kan för min del inte se att del finns fillräckliga skälför all göra sådana undantag. Del är tvärtom av slor vikt att kontrollen avdessa fondbolag är effekfiv eftersom placeringar i icke börsnoteradevärdepapper ställer speciella krav pä beslulsfallarna. Dessutom anser jag officiella prägel som följer av alt sparandet i fonderna är skaltepremieral,gör all gällande krav på fondbolag bör behållas. Jag inser alt mindre aktiesparfonder kan drabbas avförhållandevis höga administrationskostnader. Detla kan emellertid undvikas omett fondbolag ålar sig att förvalla flera fonder. Kostnaderna kan då fördelasmellan ett större antal andelsägare. Denna fråga behandlades i samband med alt förelagsanknulnafonder infördes. För vanliga aktiesparfonder gäller enligl bankinspektionenspraxis att högst tre fär förvallas av samma fondbolag. Den dåvarandedepartementschefen ansåg del vara möjligt all öka detla anlal när del gällde despeciella förelagsanknulna fonderna (prop. 1980/ 81:45 s. 15). När del gäller aktiesparfondersom bildas vid mindre företag bör del vara möjligt alt sammanföra ell större anlal,kanske 5-10, under ett och samma fondbolags förvaltning. Delta är liksom hiltillsen fråga som bankinspektionen har all la ställning till utifrånomständigheterna i varje enskilt fall. Enligl 6 § akfiefondslagen skall fondbolag ha ett visstaktiekapital som är relaterat till värdet av de fonder som bolaget förvaltar.Bankinspektionen kan medge undantag frän detta kapilalkrav om del finnssärskilda skäl för del. Sådana undanlag har medgivils särskilt i fråga om förelagsanknulnaaktiesparfonder. Därvid har i vissa fall godtagits ell aktiekapital på lägst100000 kr. Den tUlämpning av lagrummet som inspektionen sålunda givit uttryckför, synes väl avvägd även när del gäller fondbolag som förvallar aktiesparfondervid mindre företag. Enligl 22 § akfiefondslagen får det i en aktiefond inteingå av röstvärdet för samtliga aktier i ell och samma bolag. Fleraremissinstanser har föreslagit all regeln ändras så all en större röstandelblir tUlålen. Jag är inte beredd all föreslå några ändringar i detta avseendeinnan erfarenheter vunnits från fillämpningen av den lagstiftning somjag nu harföreslagit. Jag skall härefter beröra den betydelsefulla frägan omvärdering av fondernas innehav av icke börsnoterade värdepapper. De sominvesterar i en akfiefond eller aktiesparfond erhåUer rätt fill andel i fondensvid varje tidpunkt beräknade värde. Fondbolaget är skyldigt att fortlöpandeberäkna andelsbevisens värden. Enligt gällande regler skall de värdepapper somingår i en aktiefond eller en akfiesparfond värderas med ledning av marknadsvärdet(30 § akliefondslagen). Om ett värdepapper köps och säljs på börsen, ulgörmarknadsvärdet den betalkurs eller någon av de betalkurser som noteras där. mån en handel med icke börsnoterade värdepapper 1981/82:116 19 fären sådan omfattning alt ell marknadspris härigenom kan konstaleras, bör deltasjälvfallet läggas lill grund för värderingen. I övriga fall bör marknadsvärdetuppskattas. Därvid bör göras en så realistisk och objektiv värdering somförhållandena medger. Riktmärket bör alltså även i dessa faU vara det prisvärdepapperen skulle åsättas vid en tänkt överiåtelse. Uppskattningen måsteofta bli ganska fri eftersom säkra hållpunkter kommer alt saknas. Under sädanaförhållanden måste värderingen präglas av en viss försiktighet och ske på ettsätt som överensstämmer med "god redovisningssed". Till ledning föruppskattningen får tjäna en bedömning av företaget i fråga på grundval avkvartalsrapporter, bokslut och andra upplysningar om företaget. sålundaberäknat marknadsvärde bör omprövas så ofta det behövs. Detla mäsle givelvisske t. ex. om en väsentlig förändring rörande förelagels ledning ellerdriftsförhållanden inträffar. När ell verksamhetsår löper ul bör regelmässigten tidigare gjord uppskattning omprövas. TiUskiUnad från utredningen, som föreslagit införande av en regel om att man vidsidan av marknadsvärdet skall kunna använda annat motsvarande värde, l.ex. detvärde länsstyrelserna bestämmer till ledning för beskattningen, anser jag attnågon ny regel inle bör införas. I slällel bör utgångspunkten som framgåttfortfarande vara marknadsvärdet, även om del för icke börsnoterade värdepapperofta lorde få uppskattas. Jag är medveten om alt del kommer att finnas behov avriktlinjer för hur uppskattningen bör göras och när en gjord uppskattning börrevideras. Del är därvid all märka alt en fullständig aklieanalys är relativtkostsam och därför inte rutinmässigt kan upprepas beträffande samma förelag.Del får enligt min mening ankomma på bokföringsnämnden alt studeraerfarenheterna när del gäller värderingen och söka utarbeta riktUnjer förvärderingen av aktier med låg omsättning. Det kan vara lämpligt att nämndendärvid samråder med . Jag har i denna fräga samrått med chefenför justifiedepartementet. Ianslutning lill de nu angivna skälen för departementsförslagel vill jag erinraom alt del inle är meningen all några skall kunna - bortsett från kombinationenen vanlig aktiesparfond och en företagsanknuten akfiesparfond spara i flera aktiesparfonderpå en gång (jfr. 1977/78:165 s. 37, FiU 1977/78:37 s. 18 och prop1980/81:45 s. 11). Enligt min mening bör del dock vara möjligt för en sparare,som före elt halvårsskifte gjort erforderliga insättningar i en akfiesparfond,alt byta till en annan akfiesparfond och spara i denna lill årets slut. Bylebör alltså enligl min mening kunna ske inle bara vid helårsskifle ulan även vidhalvårsskifte. 1981/82:116 20 Somtidigare berörts (2.1) slopades den s.k. fondhandlarlistan vid 1981 års utgång.Till följd härav föreslås all värdepapper som upplagils på fondhandlarlistanstryks i 19 § andra stycket aktiefondslagen. De lagändringar jagföreslår bör träda i kraft efter publicering i Svenskförfattningssamling.