prop · G503180 · 1981-12-31 00:00:00 — Paragrafen, som motsvaras av 12 kap. 3 § första ochtredje styckena ABL samt 69 § första stycket och 196 § första stycket FRL,gäller för såväl försäkringsaktiebolag som ömsesidiga försäkringsbolag.Motsvarighet till andra och tredje styckena i 69 och 196 §§ återfinns delvis i11 § och 9 kap. 19 § förslaget. Någon motsvarighet till 12 kap. 3 § andrastycket ABL har inte tagits med i förslaget Oämför prop. 1948; 50 s. 307). Första stycket överensstämmer i huvudsak med 12kap. 3 § första stycket ABL. Andra stycket som endast gäUerskadeförsäkringsaktiebolag avser utdelning i avstämningsbolag ochöverensstämmer i sak med 12 kap. 3 § tredje stycket ABL. 4§ Beslut om återbetalning av garanlikapitalet fattas av bolagsstämman och fårinte verkstäUas ulan försäkringsinspeklionens fillstånd. Verkställdåterbetalning skaU av styrelsen eller verkställande direktören genast anmälasför registrering. Paragrafen, som endast gäller ömsesidigaförsäkringsbolag, motsvaras av 193 § FRL. Paragrafen innehåller bestämmelser omåterbetalning av garantikapital. Garantikapitalet har tiU funktion att tillföra detömsesidiga bolaget erforderligt start- och rörelsekapital. Garantikapitaletsbelopp skall anges i bolagsordningen (2 kap. 5 § 13). I bolagsordningen skallvidare anges i vUken ordning garanlikapitalet skall återbetalas. I 1 kap. 8 §föreskrivs alt återbetalning av garanfikapitalet skall ske då detta inte längrebehövs för rörelsens ändamålsenUga bedrivande. Återbetalningen får därför inteske på sådant sätt att bolagets soliditet eller likviditet äventyras. För atttillse att denna regel iakttas föreskrivs i förevarande paragraf att beslut omåterbetalning (helt eller delvis) inte får verkställas utan försäkringsinspekfionenstillstånd. Bestämmelsen i gäUande lag 193 § FRL attåterbetalning inte fär ske förrän såsom tUlgång uppförda organisationskoslnaderfullständigt avskrivils har ej medtagits i förslaget eftersomorganisationskoslnad inte längre skall kunna tas upp som tillgång. Bestämmelseni samma lagmm att återbetalning där rörelsen avser livförsäkring inte får skeförrän säkerhetsfonden stigit fill två och en halv procent av den i 271 § sammalag nämnda delen av premiereserven återfinns inte heller i förslaget.Bestämmelsen alt återbetalningsbeslut inte får verkställas ulanförsäkringsinspeklionens tillstånd Utgör en tillräcklig spärt mot attgarantikapitalet återbetalas för tidigt eller på ett sådant sätt all bolagelssoliditet eller likviditet äventyras. Prop.1981/82:180 265 harvidare tagits in en uttrycklig bestämmelse att beslut om återbetalning avgarantikapitalet fattas av bolagsstämman. Återbäringsfondenoch förlusttäckning i livförsäkringsbolag Bestämmelserna i 5-8 §§ avser endastlivförsäkringsbolag, dvs, bolag som uteslutande eller så gott som uteslutandemeddelar personförsäkring. Som framgår vid 1 kap. 3 § kan emellertid ävenskadeförsäkringsbolag erhålla koncession att meddela livåterförsäkring elleråterförsäkring inom annan personförsäkring för vilken hvförsäkringsbestämmelsernaskall fill-lämpas. Sådana återförsäkringar meddelas av skadeförsäkringsbolagenäven enligt nu gäUande lag, jfr 2 § 2 mom. första stycket FRL. Dennalivåterförsäkring härrör praktiskt taget helt från svenska återförsäkringsbolageller från utländska bolag och sker i enlighet med en av Kungl. Maj:t den 27april 1962 given dispens ulan grunder och mol riskpremie. Med hänsyn fiU den nubeskrivna situationen är det enUgt min mening inle motiverat att ha särskildaföriusttäckningsregler för ett skadeförsäkringsbolag sOm meddelarlivåterförsäkring. Hithörande problem torde lämpligen kunna lösas i sambandmed koncessionsgivningen. 5§ Livförsäkringsbolag skall sätta av årsvinsten på livförsäkringsrörelsen i den mån inte vinsten tas i anspråk för betalning av räntaenligt garantiavtal eller annat följer av denna lag. Livförsäkringsbolag fåravsätta årsvinsten på annan försäkringsrörelse än livförsäkringsrörelse för sådan annan rörelse. Paragrafen, som saknar motsvarighet i gällandeförsäkringsrörelselag och nya aktiebolagslagen, innehåller regler om användandeav vinstmedel i livförsäkringsbolag. Paragrafen gäller bådeförsäkringsaktiebolag och ömsesidiga försäkringsbolag. Enligt utredningsförslaget skall de tre nuvarandeöverskottsfonderna i personförsäkringsrörelse med grunder - återbäringsfonden,uQämningsfonden och säkerhetsfonden - sammanslås lUl en fond, benämnd återbäringsfond.Förslaget har hämtats från Ny försäkringsredovisning. Samtliga tre fonderligger till gmnd för återbäringen till försäkringstagarna och det finns därförinte skäl att redovisa tre olika överskottsfonder. Vidare föreslås attmöjligheten att göra avsättningar till dispositionsfonden inom den grundbundnalivförsäkringsrörelsen slopas (se närmare i det följande). Utredningsförslaget innebär att återbäringsfondenblir den enda överskottsfonden inom livförsäkringsrörelsen i ettlivförsäkringsbolag. Återbäringsfonden tiUhör försäkringstagarna och redovisasi balansräkningen som försäkringstagarnas vinstmedel. I den mån medlen iåterbäringsfonden inte behövs för bolagets konsolidering skall de återgå tilllivförsäkringstagarna i form av återbäring. Återbäringen skall på skäligt sättfördelas mellan olika gmpper inom beståndet. Inom ramen för soliditets- och Prop.1981/82:180 266 skälighetsprincipernakan olika återbäringssystem utformas, se 7 kap. 8 §. Utformningen av ett bolagsåterbäringssystem sker alltså helt och hållet i grunderna. Genom bestämmelser ibolagets återbäringsgrunder kan uttag från och avsättning tillåterbäringsfonden regleras så att i denna fond binds ett med hänsyn tillbolagels konsolidering avvägt belopp. Kraven på uQämning och säkerhet kanvidare tUlgodoses genom premiegrundernas och premiereservgrundernas utformning. Från principen i utredningens förslag att vinslenpä livförsäkringsrörelsen i ett livförsäkringsbolag skall avsättas tilläterbäringsfonden finns undantag. Ett är att ränta kan betalas enligtgaranfiavtal. Vidare kan t. ex. gåvor beslutas till allmännyttiga eller därmedjämförliga ändamål enligt 11 § detta kapitel. - I andra meningen av paragrafenhar öppnats möjlighet för livförsäkringsbolag att bilda en äterbäringsfond ävenför sådan rörelse som omfattar grundfri personförsäkring. Utredarens förslag har lämnats ulan erinran vidremissbehandlingen. Departementsförslaget har utformats i enlighet medutredningsförslaget. Gällande försäkringsrörelselag innehåller intenågot förbud mot att del av vinsten på livförsäkringsrörelsen för livförsäkringsbolagengörs avsättning till andra fonder än de i lagen angivna säkerhets-, uQämnings-och återbäringsfonderna. Det har i ett flertal livförsäkringsbolags bolagsordningartagits in en bestämmelse, att bolagsstämman kan besluta om att göra avsättningtill en dispositionsfond för livförsäkringsrörelsen eller anslå medel tillallmännyttiga eller därmed jämförliga ändamål, såvitt det med hänsyn lilländamålets beskaffenhet, bolagets ställning och omständigheterna i övrigt fåranses skäligt. Dispositionsfonden har i allmänhet genom bestämmelse ibolagsordningen maximerats till av de tekniska överskottsfonderna. Disposilionsfonden inom den grundbundnalivförsäkringsrörelsen är den fond som tillgrips i första hand vidförlustläckning inom denna rörelse. Dispositionsfonderna kan ocksä användas förvälgörande ändamål och allmännytfiga ändamål. Bolagen har bl.a. använt dessamedel för att bekosta symposier för forskning och för att finansierahälsofrämjande åtgärder, men även för överföring fiU återbäringsfonden. Livförsäkringsbolagen har i huvudsak inte gjortnågra avsättningar till dispositionsfonder inom den grundbundnalivförsäkringsrörelsen . I likhet med utredningen anser jag därföralt dispositionsfonderna inte längre fyller någon funktion inomlivförsäkringsrörelsen. Kostnaderna för forskningssymposier o.d. kan bestridasenligt bestämmelserna i 11 § detta kapitel. Regeln att vinsten (med vissaundantag) skaU avsättas till återbäringsfonden innebär att möjligheten att göraavsättningar fill en disposilionsfond slopas.. Avvecklingen av bestående dispositionsfonder fårlösas genom övergångsbestämmelserna. Prop.1981/82:180 267 6§ Återbäringsfond i livförsäkringsbolag får användas endast för återbäring ochför förlusttäckning enligt 7 §. Försäkringsinspeklionen kan medge alt sädanfond minskas i andra fall när det finns särskilda skäl till det. Paragrafen, som i huvudsak överensstämmer med 272 §FRL, reglerar användandet av återbäringsfonden. Paragrafen gäller endast livförsäkringsbolag. I 272 § FRL behandlas också uQämningsfonden ochsäkerhetsfonden. Som framgår av kommentaren till 5 § detta kapitel föreslås attuQämningsfonden och säkerhetsfonden skall avskaffas. I 7 kap. 8 § finns bestämmelser om att grundernaskall innehålla regler beträffande användningen av äterbäringsfonden. 7§ Om det uppkommer en förlust på livförsäkringsrörelsen inom ettlivförsäkringsbolag, skall förlusten täckas genom all äterbäringsfonden fördenna rörelse minskas. Om livförsäkringsbolaget meddelar även annanförsäkring än Uvförsäkring och förlusten på livförsäkringsrörelsen inte kantäckas på detta sätt, skall den täckas genom att medel som avsatts tillframfida förfogande för sådan annan försäkring används. Har återbäringsfond förden andra försäkringsrörelsen bildats, skall medel ur denna fond därvid tas ianspråk sist. Om det uppkommer förlust på den andraförsäkringsrörelsen och om denna inte kan täckas av medel som avsatts tillframtida förfogande för sådan annan försäkring, skall förlusten täckas genomatt återbäringsfonden för livförsäkringsrörelsen minskas. Paragrafen motsvaras av 273 § 1 mom. första stycketoch 2 mom. första och tredje stycket utom sista meningen FRL. I förhållande lUlutredarens förslag har paragrafen ändrats redaktionellt och delats upp i trestycken. Paragrafen innehåller allmänna förlusttäckningsregler för såvällivförsäkringsaktiebolag som ömsesidiga livförsäkringsbolag och avser både defall där bolaget meddelar enbart gmndbunden livförsäkring och de fall där bolagetmeddelar grundbunden livförsäkring och försäkring av annat slag. Om det har uppkommit förlust i ettlivförsäkringsbolag som endast meddelar livförsäkring skall förlusttäckningenligt paragrafen ske genom nedsättning av återbäringsfonden. Återbäringsfondeninnehåller endast sådana äterbäringsmedel som ännu inte tilldelals. Därfilldelning har skett, redovisas medlen i försäkringslekniska skulder (7 kap. 1§). Har bolaget alUjämt kvar fill framtida förfogande avsatta medel skaU dessanaturligtvis utnyttjas i första hand. Med lill framfida förfogande avsattamedel avses varje avsättning som har karaktär av dispositionsfond. En särskildregel härom torde få tas in i övergångsbestämmelserna. Detta kan lämpligen skei anslutning till bestämmelserna om dispositionsfondens avveckling (sekommentaren till 5 §). Förslår inte återbäringsfonden och en eventuellt ännuinte avvecklad dispositionsfond för alt täcka förlusten skall i försäk- Prop.1981/82:180 268 ringsaktiebolagaktiekapitalet tas i anspråk och i ömsesidiga försäkringsbolag eventuelltkvarstående garantikapital. I det ömsesidiga livförsäkringsbolaget skerdärefter enligt 8 §, som motsvaras av 273 § 1 mom. andra och tredje styckenaFRL, nedsältningar av bolagets ansvarighet för löpande livförsäkringar ochtilldelad återbäring. - Om aktiekapitalet i ett försäkringsakfiebolag gåttförlorat till 2/3 eller till den mindre del som kan vara bestämd ibolagsordningen, och uppgår inte bolagets egna kapital till halvaakfiekapUalet är bolaget enligt 14 kap. 2 § skyldigt att träda i likvidafion.Är bolaget på obestånd kan det enUgt bestämmelserna i konkurslagen försättas ikonkurs. Om livförsäkringsbolaget meddelar såvällivförsäkring som annan försäkring innehåller paragrafen särskilda förlusttäckningsregler.Bolag med sådan blandad verksamhet är t.ex. livförsäkringsbolag som meddelargrundbunden livförsäkring och sådan sjuk- och olycksfallsförsäkring för vilkenpremien beräknats och bestämts för längst i sänder (I kap. 5 § förstastycket). Hit skall också räknas livförsäkringsbolag som meddelar grundbundenlivförsäkring och livförsäkring för vilken medgivits undantag frän lagensbestämmelser i fråga om livförsäkring (1 kap. 10 § första stycket). Om det i ett blandat livförsäkringsbolag uppkommerföriust på den grundbundna livförsäkringsrörelsen och återbäringsfonden förlivförsäkringsrörelsen inte räcker till för att täcka förlusten, fär för denandra försäkringsrörelsen avsatta medel tillgripas. Som medel av sistnämndaslag räknas balanserade vinstmedel, eventuell dispositionsfond och sådan återbäringsfondför den andra rörelsen som kan ba inrättats enligt 5 § detta kapitel. Igällande lag (272 § 2 mom, första stycket) anvisas också nedsättning avreservfonden för täckande av föriusten. Enligt förslaget skalllivförsäkringsbolag inte längre inrätta någon reservfond (se vid 9§). Omförlusten ändå inle kunnat täckas helt skall i försäkringsaktiebolag tillgångarmotsvarande aktiekapitalet las i anspråk. Om likvidations- och konkurstvång,se vad som anförts ovan. Är bolaget ömsesidigt anlitas enligt 8 §garanfikapitalet om sådant finns och därefter sker nedsättning äv bolagelsansvarighet för löpande livförsäkringar och filldelad återbäring. Om förlusten uppkommit inom annan försäkring än grundbundenlivförsäkring skall för förlusttäckning i första hand disponibla medel tas ianspråk, först från den förlustbringande rörelsen och därefter eventuelltåterstående disponibla medel avseende livförsäkringsrörelsen. Sedan samtligaförsäkringsgrenars disponibla medel använts får återbäringsfonden förlivförsäkringsrörelsen tillgripas. Om inte denna fond fick tUlgripas kundebolaget tvingas träda i likvidafion eUer gå i konkurs trots alt dessförmögenhetsställning - om hänsyn tas till ställningen i dess helhet - intebort föranleda därtill. Kravet i gäUande lag (277 §) på att säkerhetsfond tillviss del skall redovisas i rörelsehandlingar, som skall nedsättas i särskilt Prop.1981/82:180 269 förvargäller ej beträffande återbäringsfonden, varför kravet i 273 § 2 mom. tredjestycket FRL på tillstånd av försäkringsinspekfionen för nedsättning av fondinte behövs. 8§ Om en förlust på livförsäkringsrörelsen i ett ömsesidigt livförsäkringsbolaginte kan läckas på del sätt som anges i 7 §, skall förlusten, i den mån denöverstiger garanlikapitalet, uQämnas genom att bolagels ansvarighet förlöpande Uvförsäkringar och filldelad återbäring sätts ned. Nedsättningen skall verkställas pä ett sätt som ärskäligt med hänsyn fill förlustens orsak och andra omständigheter. Förnedsättningen skall gmnder (nedsättningsgrunder) upprättas. Om stadfästelse avnedsättningsgmn-derna gäller bestämmelserna i 2 kap. 3 §. Paragrafen motsvaras av 273 § 1 mom. andra ochtredje styckena samt 2 mom. andra stycket FRL. Den innehåller särskildaförlusttäckningsregler för ömsesidiga livförsäkringsbolag. Nedsättningen av livförsäkringsbeloppen enligtdetta lagrum medför minskad avsättning tiU premiereserven. Balans uppnås genomalt bolagets skulder reduceras. Minskning av bolagets ansvarighet för tilldeladåterbäring har samma effekt. Nedsättning av ansvarigheten för löpandeförsäkringar och tilldelad återbäring kan ske efter olika principer. Andrastycket av förevarande paragraf innehåller endast den aUmänna principen, attnedsättningen skall verkställas på ett sätt som med hänsyn lill förlustensorsak och andra omständigheter prövas skäligt. För det aktuella fallet skallsärskilda ned-sättningsgmnder stadfästas. Av hänvisningen till 2 kap. 3 §följer, att regeringen i delta fall inte kan delegera beslutanderätten tillförsäkringsinspektionen. Gällande lag innehåller i 273 § 2 mom. tredjestycket sista meningen en bestämmelse som kan medföra uttaxering i ömsesidigabolag som meddelar såväl livförsäkring som annan försäkring. Bestämmelsentorde främst ha kunnat få betydelse för bolag, som utger ersättning i form avskadelivränta i anledning av inträffade försäkringsfall. För sådanaskadelivränlor tillämpas nämligen enligt gällande lag bestämmelserna omlivförsäkring. Förslagets 1 kap. 5 § innebär en ändring i detta avseende. Medtanke på detta och på bl.a. uttalandet i direktiven tillförsäkringsverksamhetskom-mitlén att specialitets- eller separalionsprincipenbör bestå i svensk försäk-ringsrörelselagsliftning anser utredaren deluteslutet att ett livförsäkringsbolag kan komma att erhålla koncession för enverksamhet på vilken uttaxeringsreglerna i 13 kap. 1 § kan bli tillämpliga.Utredaren föreslår därför att den nämnda bestämmelsen i 273 § FRL skall utgå.Jag delar utredarens uppfattning. I förslaget har därför inte upptagits någonmotsvarande föreskrift. 1981/82:180 270 Reservfondenoch annan användning av försäkringsbolagets egendom 9 § Skadeförsäkringsbolag skall inrätta en reservfond för avsättning av belopp som 1. på gmnd av aktieteckning erhållits för akfiernautöver del nominella beloppet, 2. betalats till bolaget av någon som fått en aktieförverkad, 3. enligt 4 kap. 19 § skall tillfalla bolaget, 4. enligt bolagsordningen skall avsättas tillreservfonden eller 5. enligt beslut av bolagsstämman i övrigt skallöverföras från det i balansräkningen redovisade fria egna kapitalet tillreservfonden. Reservfondenfår enligt beslut av bolagsstämman endast sättas ned 1. för att täcka sådana förluster enligt denfastställda balansräkningen, som inte kan täckas av fritt eget kapital, 2. i försäkringsaktiebolag för fondemission, eller 3. i försäkringsaktiebolag för andra ändamål, omrätten med motsvarande tillämpning av 6 kap. 6 § ger tillstånd tillnedsättningen. Paragrafen, som motsvaras av 12 kap. 4 § ABL saml66 och 194 §§ FRL, innehåller bestämmelser om avsättning av belopp till enreservfond. Paragrafen gäller endast skadeförsäkringsbolag - såväl aktiebolagsom ömsesidiga. Av 5 § i förslaget följer att livförsäkringsbolag inte kangöra avsättningar tiU en reservfond. Detta är en ändring i förhåUande tiUgällande lag. I 66 och 194 §§ FRL föreskrivs att försäkringsbolagskall av årsvinsten på annan rörelse än livförsäkringsrörelse avsätta viss delfill reservfonden. Bestämmelserna innebär i huvudsak attförsäkringsaktiebolagen skall avsätta minst fio procent av årsvinsten, medande ömsesidiga bolagen skall avsätta minst del belopp som angivits ibolagsordningen. Avsättningen till reservfonden får för aktiebolagens delupphöra då reservfonden uppgår till 1/5 av aktiekapitalet och för de ömsesidigabolagens del då reservfonden uppgår till del i bolagsordningen angivnabeloppet. Reservfonden utgör bundet eget kapital och fär i huvudsak endast tasi anspråk för förlusttäckning inom bolaget. I Ny försäkringsredovisning har föreslagits attbestämmelserna om obligatorisk avsättning till reservfonden skall slopas ochatt samtliga bestämmelser i försäkringsrörelselagen om reservfond skall utgå. Utredaren delar den i Ny försäkringsredovisningframförda uppfattningen att avsättningen lUl reservfonden är av underordnadbetydelse för ett försäkringsbolags konsolidering och föreslår all gällandelags bestämmelse om obligatorisk avsättning av årsvinsten till reservfond skallslopas i försäkringsbolag. Det är dock enligt utredarens uppfattning intemöjligt alt avskaffa all skyldighet all göra avsättning till en reservfond. Omaktietecknarna måsle betala mer än det nominella beloppet för sina akfier,betraktas även överkursen som ett kapitaltUlskolt, som inte bör kunnaåterbetalas i form av vinstutdelning enligt 1 § delta kapitel. I sädant fallbör det finnas en reservfond tUl vilken överkursen avsattes. Prop.1981/82:180 271 enligt4 kap. 19 § tillfaller bolaget efter försäljning av fondaklier, som inte tagitsut av den som var berättigad fill del. Vidare skall till reservfonden avsättasvad som inbetalats på aktier som senare förklarats förverkade och belopp somvid utbyte av fordran enligt skuldebrev mol aktie, motsvarar skillnaden mellanfordringsbeloppet och akfiens nominella belopp. Utredaren avser ej att genom slopandet avskyldigheten att ur årsvinsten göra avsättning tiU reservfonden hindra sådanaavsättningar för skadeförsäkringsbolagens del. Enligt utredarens förslag kan ibolagsordningen las in en bestämmelse att avsättning till reservfond skall ske.En sådan bestämmelse kan gälla avsättning av hur stor del av vinsten somhelst. Det behöver inle uppstäUas någon maximigräns för reservfondens storlek iförhållande fill aktiekapitalet. Även utan stöd av bolagsordningen kanbolagsstämman besluta om överföring av fritt eget kapital till reservfonden. Ingen remissinstans har i sak haft nägon invändningmot utredarens förslag beträffande reservfonden. Även jag finner förslagetkunna godtas. Första stycket har utformats i enlighet härmed.Utredningsförslagels punkt 4 som rör konvertibla skuldebrev har dock ingenmotsvarighet. Enligt departementsförslaget kan försäkringsbolag inte utfärdasådana skuldebrev. I förhållande till utredarens förslag har paragrafensinledning formulerats om. Om det finns en reservfond skall denliksom vara bundet kapUal och alltså inte kunna frittdisponeras av bolaget. Den fär sättas ned för täckande av förlust enligtfaslstäUd balansräkning, om förlusten inte kan täckas av fritt eget kapital.Det krav på att de obeskattade reserverna också skall ha tagils i anspråk somutredaren uppställt i andra stycket 1 har inte tagits med idepartementsförslaget, som i detta hänseende överensstämmer medaktiebolagslagen. I aktiebolagslagen kan nedsättning av reservfonden ske ocksåför ökning av aktiekapitalet genom nyemission. Detta är avsett att möjliggöranyemission fill underkurs (prop. 1979/80:143 s. 185). Eftersom nyemission tillunderkurs inte får förekomma i försäkringsbolag (4 kap. 1 § tredje stycket iförslaget), har någon motsvarighet till denna möjlighet att sätta nedreservfonden inte tagits upp i den förevarande paragrafen (andra stycket 2). Iförslaget öppnas i överensstämmelse med nya akfiebolagslagen ytteriigare tvåmöjligheter att sätta ned reservfonden. I klarhetens intresse har jag medtillägg till utredarens förslag angett att de gäller bara för skadeförsäkringsaktiebolag.Dessa möjligheter alt sätta ned reservfonden bygger på det förhållandet att detmot aktiekapitalet svarande kapitalet är än starkare bundet i bolaget än detkapital som svarar mot reservfonden. Med hänsyn därtill finns det inte bärandeskäl mot nedsättning av reservfonden om aktiekapitalet i motsvarande mån ökasgenom fondemission. Av samma orsak bör också nedsättning av reservfonden kunnaske om nedsättningsbeloppet skall användas till utbetalning åt aktieägarnaeller till annat ända- Prop.1981/82:180 272 mål,om nedsättningen sker i den ordning som anges i 6 kap. 6 § för nedsättning avaktiekapitalet. Reglerna i andra stycket är avsedda att gälla även för enreservfond som satts av enligt äldre lag. 10 §Sker utbetalning till aktieägare eller garanter i strid mot denna lag, skall mottagaren betala tillbaka vad han erhållit med ränta, beräknad enligt 5 § räntelagen (1975:635), från det utbetalningen erhållits intill dess räntan skall betalas enligt 6 § räntelagen till följd av 3 eller 4 § samma lag. Detta gäller dock inte om mottagaren hade skälig anledning att anta att utbetal ningen utgjorde laglig vinstutdelning eller räntebetalning. För den brist som kan uppkomma vid återbetalningenansvarar, enligt 16 kap. 1-4 §§, de som medverkat lill alt besluta om ellerverkställa utbetalningen eller till att upprätta eller fastställa en oriktigbalansräkning som legat tUl gmnd för beslutet. I paragrafen, som utformats med 12 kap. 5 § ABL sommönster och motsvaras av 67 § 2 och 3 mom., 68 § andra och tredje styckena och195 § 2 mom. FRL, upptas bestämmelser för det fall att utbetalning av bolagetsmedel till akfieägarna eller garanterna sker i strid mol 1 §, Förslaget innebär att godtrosskyddet utvidgas ijämförelse med gällande lag. I motiven fill nya aktiebolagslagen (prop.1975:103 s. 484,770 och 778) kommenteras godtrosregeln.