prop · G503130 · 1981-12-31 00:00:00 — Del är enligl VAVs mening önskvärt attlagstiftningen möjliggör det dylika mindre intrång finge avgöras i samband medreglering av tillfälliga skador och inte utgjorde hinder mot att få tatvängsrätt i anspråk. Statens bakteriologiskalahoraioiium: 1 9 kap. 4 8 andr-a styckel sägs "Den som lederavloppsvatten till dike eller därmed jämförlig anläggning förmarkavvattningsföretag får under de förutsättningar som anges i första stycketulföra skadeförebyggande åtgärder inom anläggningen". I motiveringen står"Del bör observeras att bestämmelserna endast ger rätt för den som avlederavloppsvatten att utföra åtgärderna. Även en skyldighet för denna att vidtasådana åtgärder är i och för sig motiverad". Utredningen hänskjuter sedanfrågan till byggnadslagstiftningen som är under översyn. Mot detta kan hävdasatt det vore olyckligt att dela upp rättigheten och skyldigheten att utföraskadeförebyggande åtgärd mellan olika lagar. Sammanfattningsvis vill SBLframhålla vikten av att skyddet för vattentäkter även gäller kvalitativa aspekter.Förslaget tycKs främst beakta den Kvantitativa tillgången på vatten ochöverlåter pä Kommuner och länsstyrelser alt göra den samlade bedömningen. Enkvalitativ bedömning av vatten är av stor betydelse i smittspridningshänseende.Genom att avloppsföretag inte behandlas i förslagel är det svårl all utifråndetta göra en samlad riskbedömning av en vattentäkt. Dessa företag behandlas iflera lagar, vilket kan försvåra överskådlighelen. Allmänna bestämmelser (I 10§§) i : Avlagtexten eller motiven fi-amgår inte hur beräkning och utbetalning aversättningar för tillstånd enligt vattenlagen skall samordnas med motsvarandefrågor enligt AL, LL och FBL för Prop, 1981/82:130 375 anläggningar och förelag som prövas enligt VLoch någon av AL. LL eller FBL. Enligt mening hade iutredningen bort dr-agas upp riktlinjer för ett förfarande varigenom deltotala ersättningsbeloppet kunde beräknas vid ett och samma tillfälle och attutbetalning av hela beloppet kunde ske . Det kan ifrågasättas om det intefinns behov av en regel motsvarande den i 6 kap. 6 8 FBL för att undvikabagatellersättningar för samfälld mark. naturvärn:Skadeständsfrågorna kunna taga mycket . Ersättning för fiske kanslutligen bestämmas efter del att en vattenreglering har tagits ianspråk. Detta måste ändras. Den föreslagna ordningen för tillståndsprövningkan ytterligare fördröja skadeståndsfrågors avgörande; bl. a. ha nudomstolarna nytta av att domstolens ledamöter ha behandlal lillslåndsfrågan.Hos domstolarna äro sKadeståndsfrågorna länge anhängiga. Detta beror i mycKet,kanske mest på att undersöknings-myndigheterna icke äro kvantitativttillräckliga. 1 viss mån beror det dock också på att man inte kan avgöra enskadas storlek därför att kunskapen om en vallenreglerings verkningar icke äroför handen, grundforskningen kan vara för litet tillgodosedd. Utredningen föreslår bibehållandetav den allmänna regeln atl ersättning skall erläggas med pengar all belalas påen gång. Naturvärnel hävdar atl denna regel icke bör gälla med blott deundanlag som ulredningen föreslår. har del blivil allt mera tydligtalt vattenbyggnad åstadkommer stora ändringar i bygderna. Del är då önskvärtalt dessa skador så långt ske kan ersättas genom åtgärder i bygderna - förutomi de fall då ersättning genom åtgärder kan utgåjämlikt 10 kap. I 8 - även eljest, alltså när det icke kan sägas alt åtgärd ärägnad alt förebygga eller minska skada. Bevisskyddel för skada kan sägas iprincip åvila den skadelidande. Detta bör dock vid vattenbyggnad icke drivaslångl. 35 kap. 5 8 r-ätlegängsbalken bör generöst tillämpas. Det är inle denskadelidande som har begärt vattenbyggnaden. Den begäres av kraflförelag, ochdessa företräda stora ekonomiska intressen. Skadorna kunna inverka väsentligtpå levnadsförhållandena. Vidare bör s. k. ideell skadagottgöras. I den mån som detta inverkar på fastighets värdefinnes nu möjlighet all utdöma ersättning, men möjligheten alt bevisa sänktvärde är svår. särskilt i trakter där fastigheter blott sällan gå i köp mellanicke närslående. Och trevnaden kan minska även för dem som icke kunna fallatillbaka på ersättning för fastighetens minskade värde. Skadeständsbegreppel bör därförövervägas pä nytt med utgångspunkt bl. a. från vad här sagts. Vattenrättshavares ersättningsrätl i vissa fall (t 1 16H) : Delta avsnitt ärsvårtillgängligt, bl. a. beroende på att det disponerats så alt huvudfallet(omprövning till förmån för allmänna intressen med ersättningsfri andel)framställs som ett undanlag och på att hän-visningslekniken är förvirrande.Målsättningen atl uppnå enklare regler än nu om ersättningsrättens begränsninghar knappast förverkligats. För alt 12 8 skall blihuvudregel bör denna paragraf införas efter 15 8 och endast utsäga att i övrigafall av omprövning full ersättning utgår. Hovrätten har i annat sammanhangförordat att storleken av den ersätlningsfria förlusten skall bestämmas förstdå omprövning sker (se 1981/82:130 376 detta yttrande under 15 kap. 8 8). Detta skulle kräva vissomarbetning av denna paragraf. Första slycket ger närmast vid handen alt, därestförlirsten vid omprövning överstiger den i tillståndsbeslutet bestämdakvotdelen, full ersältning skall utgå. Så är enligl motiven icke fallel. 1stadgandet bör i stället utsägas all ersältning utgår för förlusl enligl 11 8endast till den del denna förlust, jämte vad tillståndshavaren förut fåll utanersältning avstå för dessa ändamål, överstiger vad som beslämts avlillslåndsmyndigheten i samband med tillståndsbeslutet. Enligt ordalagen skall i denersättningsfria delen inräknas vad företagaren har fått avstå i samband medtillstånd till anläggningen. Det synes emellertid inte riktigt atl lill fullotillgodoräkna honom detta, när avståendet varit elt villkor för förelagetstillällighet. Enligl motiven skall förlusten vidomprövning av villkoren för vattenkraftverk beräknas pä produktions\'är-detutan beaktande av förekommande valtenregleringar och vallenöverledningar (s.299). Detta framkommer icke klart i den föreslagna lagtexten, varför denna börförtydligas. Därutöver bör anges vilken utbyggnadsvattenföring som i sådanafall skall ligga lill grund för beräkningen. En lämplig lösning synes vara atti sådana fall genomgående utgå från medelvaltenföringen. För andr-a företag än kraftverksaml regleringar och överledningar för krafländamål kanompr-övningsbeslämmelserna bli av begränsat värde. En inskränkning av dentillgodogjorda vattenmängden kan nämligen ofta förmodas leda till attförutsättningarna för vatlenföretaget rubbas avsevärt. I fall då tillstånd atttillgodogöra vatten inle utnytQas till fullo, är det vid omprövning svårt attbestärmma vad vatlenföretagaren skall vara skyldig alt avstå utan ersättning.Den angivna , som är relaterad till vattenmängd, magasinsvolym ochfallhöjd, är sålunda knappast användbar i dessa fall. 1 fall då omprövning sker före denbestämda tidens utgång "skall den bestämda andelen minskas med hänsyn tillden tid som återstår" (sista styckel). Enligl motiven (s. 301) kan reduktionenske så att den ersättningsfria andelen "diskonteras lill nutid".Hovrätten, som är osäker pä innebörden av detta uttalande, utgår frän atlbestämmelsen skall tillämpas i enlighet med följande exempel: Denersättningsfria andelen har bestämts lill en femtedel () avproduktionsvärdet i samband med tillståndsbeslutel. men på grund av väsentligtändrade förhållanden sker omprövningen 10 är före den bestämdaomprövningslidens utgång. Skälig diskonteringsränta antas var-a . Hur stor blir den ersätlningsfria andelen? ) uppgår till 0.61. andelen blir då 0.61 -20%= I2.2%av produklionsvär-del. Om vid ovannämnda omprövning 10%av produktionsvär-del tas i anspråk för allmänna ändamål, hur stor är då den återstående ersättnings fria andelen vid kommande ordinarie omprövning? Av den e/sättningsfria andelen har --p 100 = tagitsi anspråk. Vid kommande ordinarie omprövning uppgår då denersättningsfria ande-len lill X 20= av produktionsvärdet. Vad som sägs i paragrafen kanknappast få gälla exempelvis det fall att kammarkollegiet påkallar omprövningav tappningen genom damm med anledning av att avloppsvatten från en industrinedströms måste ytterligare 1981/82:130 377 I sådant fall bör enligt hovrättens meningdammägarens föriust täckas av industriidkaren (s. 196). I detta fall skall uppenbarligen hänsyn icke tagastill vad företagaren fått avstå i samband med tillståndsbeslutet såsom skallske enligt 12 8. - Paragrafen synes ge vid handen alt ersättningsfri andelskall förekomma endast då vattenrättshavaren utnylQar fallhöjd ellervattenmängd (första stycket sista meningen) och atl alltså full ersättning alltidskall utgå dä outbyggd fallhöjd respektive outnyiQad vattenmängd tas i anspråkför allmännyttigt ändamål. Det är svårt att motivera en sådan skillnad. Någonmotsvarande skillnad finns inle i bestämmelserna om kungsådra (I kap. 6 8 VL). Enligt paragrafens sista stycke skall diskontering enligt12 8 ske dä i tillståndsbeslut beslämts vilken förlusl som skall bäras utanersältning. Företag där denna förlust bestämts till 1/20 eller strax däröverkommer genom bestämmelsen alt gynnas i förhållande till företag, för vilka omprövningstidoch ersältningsfri andel ej bestämts. Hovrätten för Nedre : Bestämmelserna förefallervara onödigt komplicerade. Hovrätten, som avstår från att försöka föreslå andraregler, vill endast framföra den tanken atl principen om ersätlningsfrihet iförevarande fall måhända inle är alldeles självklar mot bakgrund av vad hovrättenanfört om vissa allmänna rådighetsinskränkningar (se avsnitt 3). Jämlbygdens tingsrätt: tillstyrkerutredningens förslag atl de nya reglerna om vattenrättshavares skyldighet attutan goltgörelse finna sig i elt inträng i sin rätt till vatten bör gälla ialla vattendrag. , som är medveten om svårigheterna attåsladkomma någorlunda enkla regler för atl beräkna vad en vattenrättshavare börvara skyldig alt avstå utan goltgörelse, vill framhålla att beräkningarna omförslaget genomförs torde komma att bli av delvis komplicerad natur och attbestämmelserna helst borde utformas på elt annal och enklare sätt.Vattendomstolen har emellertid inle ansett sig kunna nu utforma någolalternativt förslag. : Utredningen anser (s. 301) att deföreslagna reglerna om ersättningsfrihet till förmån för vissa allmännaintressen skall bli tillämpliga även vid omprövning av företag vartilltillstånd lämnats före nya VL:s ikraftträdande. Enligt meningfinns inget att erinra mot sådan ersältningsfrihel då fråga är om förelag ivattendrag där kungsådra finns eller företag för vilka omnyprövning (4 kap. 5-8 88) gäller. Däremot måsle innebörden av etl enligt VLmeddelat tillstånd i andra fall vara att tillståndet är gällande mot alla förall framtid (2 kap. 22 8 VL). Om ett sådant tillstånd rubbas av hänsyn lillallmänna intressen bör innehavaren av tillståndet ersättas för skada som uppkommerdärigenom. härom bör finnas i 11 S övergångsbestämmelserna till dennya VL. Vä.xjö tingsrätt: Frågan huruvida en förenklad version avkungsådrebe-greppet i framliden skall omfatta även sådana mindre vattendrag, ivilka kungsådra f n ej finns, fordrar åtskilligt övervägande. Vattendomstolenär för sin del icke helt övertygad om att hänsynen till främst naturvård,miljöskydd och rekreationsfiske bör medföra sådana ingrepp i vattenha-vares rättigheter,vilka blir en följd av att alla vattendrag omfattas av de begränsningar som härär i fråga. Såsom utredningen anfört blirersättningsfriheten till förmån för allmänna intressen främst aktuell vidomprövning. 1 den mån omprövningsreglerna görs tillämpliga även på äldreföretag rör det sig, såsom tidigare 1981/82:130 378 påpekats, om retroaktivt verkande lagstiftning i denmeningen atl redan prövade företag blir underkastade inskränkande bestämmelsersom vattenrättshavaren icke tidigare haft anledning räkna med. För de mindrevattendragen utan nuvarande kungsådreregler blir det så all säga dubbelretroak-tivitet om utredningens förslag gei-iomföres. Delta måste ansesbelänkligl. och finner i första hand atl utredningens förslagbör begränsas till nya företag, som erhållit tillstånd enligt nya VL, samt tilläldre förelag, som efter stadgad nyprövning erhållit nytt tillstånd. 1 andrahand måste tillståndshavaren åtminstone tillerkännas ersättningsrätt. Utredningens förslag till latitudför den ersättningsfria delen och till bestämmandel av denna del inom latitudenär icke övertygande motiverat. Det är även svårt att förstå varför i vissa falllillslåndsmyndigheten (administrativ myndighet) skall bestämma denersätlningsfria delens storlek, i andra fall fastighetsdomstolen skallverkställa reduktion av sagda del och åter i särskilda fall denna andel skallbestämmas i lagen. Lantbruksstyrelsen: Det finns förnärvarande ett stort antal icke tidsbegränsade tillstånd atl utnytQa vaiten.För varje företag uppströms en tillståndsgiven anläggning som i allra minstamån påverkar flödet till anläggningen kan ersättningsanspråk ställas, dock medbeaktande av kungsädrereglerna. Så t; ex. kan bevaltriingsjordbrukare åläggasatt utge ersättning till kraftföretag för förlust i kraftproduktionen somföljd av vattenuttag. Ersättning bör emellertid inte utgå under allaomständigheter. a. bör ersättning inte ges för sådan högvattenmängd somannars skulle bräddas bort vid kraftverket. Rent allmänt bör dessutom medhänsyn till bevattningens betydelse, det etablerade kraftverket utan ersättningfä tåla viss minskning i vattenflödet. Del vore obilligl atl låta bevattnarebetala till nedströmsinlressenter för måttliga uttag ur stora vattendrag ellersjöar. Även för stora uttag ur exempelvis eller Vättein bör kraftverksföretageninte ha rätt till ersättning. Enligl lanlbmksslyrelsens meningbör alltså visst uttag för bevattning kunna ske ersättningsfritt. Förväsentliga intrång bör givetvis ersättning utgå. Denna ersättning böremellertid inte beräknas för intrång under all framtid utan endast för enskälig planeringslid. Ett givet tillstånd skall således inte vara oföränderligteller föränderiigt endast mot ersättning. : En nyhet ikapitlet är atl vattenlagsutredningen vill slopa det gamla kungsådrebegreppet.Fiskeristyrelsen har inget att erinra häremot. 1 stället för kungsädrereglernainförs nya regler om ersättningsfritt avstående av vatten. Dessa regler syftarlill att tillgodose samma intressen som kungsådran, däribland fisket. Det tordebli så. att de nya reglerna - som skall gälla i alla vattendrag oavsett storlek- tvärtom Ikommer atl bli fill gagn inte minst för fritidsfisket. Fiskeriintendenten i Övre norradistriktet: 112 8 föreslås all tillståndsin-mehavaren utan ersättning skallåläggas alt tappa vaiten för bl. a. fiskeri-iintresset vid en omprövning.Omprövning skall bl. a. kunna ske om väsent-iligt ändrade lappningsförhållandeninträffat i ett vattendrag. Om denna ilappningsändring är stor, som i t. ex.Sloravan-Uddjaur, där sommartapp-iningen ändrades från 125 m-Vs till 15 m-Vsefter flottningens upphörande, iinnebär detta, alt en begränsning avavgiftsfria delen (högst 1/5 av produk-ttionsvärdet) kan ge för låga tappningarför fisket. Den övre gränsen för vad itillslåndsinnehavaren skall kunna åläggasalt tappa avgiftsfritt bör därför Ihöjas. : 10 kap. 11 8. Utredningenföreslår i specialmotiveringen -att en företagare skall vara skyldig att vidomprövning vidtaga skadeförebyg- 1981/82:130 379 gande åtgärder på egen bekostnad. Detta innebär irealiteten en utsträckning av tiden för prövning av oförutsedda skador. Om enskada skall ersättas eller förebyggas genom åtgärd är nämligen ofta enlämplighetsfråga. Den föreslagna bestämmelsen bör sålunda för nya företag ickegälla efter utgången av tiden för prövning av ofömtsedda skador. För företagtillåtna enligl äldre lag bör en sådan retroaktiv bestämmelse över huvud tageticke gälla. kraftverk: 1 förslagets10 kap. 12 8 anges att ersättning för viss föriust av vattenmängd, fallhöjdetc. lill förmån för allmänna intressen ej skall irtgå. Då det gällervattenkraftverk, vattenreglering eller vattenöveriedning bestäms förlustentill viss andel "av produktionsvärdet av den kraft som i tillgodogjortskick kan uttagas" etc. Begreppen produktionsvärdet och i tillgodogjortskick bör bättre preciseras. Samma termer återfinns också i bl. a. förslagets10 kap. 15 8 och II S iFörslag till Lag om införande av nya vattenlagen. : 1 anslutning till12 8 har vår medlemsorganisation i påtalat och exemplifierat vissakonsekvenser p.g.a. förslagels innehåll. En tillståndshavare skall utan ersältningåläggas atl lappa vatten för bl. a. allmänt fiskeinlresse vid en omprövning. I ex.vis Sloravan-Uddjaur ärlappningsändringen stor. Sommartappningen ändras från 125 mVs ned till 15 mVsefter flottningens upphörande. Konsekvensen kan bli att en begränsning av denföreslagna avgiftsfria delen - högst 1/5 av produktionsvärdet - kan ge för lågatappningar för fisket. Därför föreslås atl den övre gränsen för avgiftsfritappning som tillståndshavaren skall kunna åläggas höjs. Ersättning vid utrivning (17 §) : Enligt motiven (s.304) skall ersättning vid utrivning bl. a. utgå till den som gentemotanläggningens ägare erhållit rätt till exempelvis andelskraft, ersättningskrafteller vattenleverans. En närmare reglering torde ertbrdras beträffande vilkanormer som skall tillämpas vid bestämmande av ersättning i dessa fall.Ersättning för utebliven framtida vinst torde inte kunna komma ifråga. Däremotkan ersättning tänkas för förmånstagares anläggning, vilken genom utrivningenblivit onödig, samt för lestvärdel av vad förmånstagaren betalt till denutrivna anläggningens utförande och underhåll. Ersättning vid förordnande om valtenskyddsområde (18 §) : 1 hittillsvarandepraxis har i viss utsträckning ersättning dömts ut i fall dä på gr-und avskyddsområdesbesiämmelser befintlig maskin eller anläggning måst förses medviss skyddsanordning. som icke direkl utgör försvårande av pågåendeverksamhet, bör regleras pä så sätt att ersättningsrätten får omfatta ävenfördyring av pågående verksamhet. Det har visat sig att verksamhet,som enligt ordalagen i skyddsbestämmelser förbjudits inom skyddsområde, eftervidtagande av vissa skadeförebyggande åtgärder och med iakttagande av vissaförsiktighetsmått efter länsstyr-elsens medgivande har kunnat bedrivas där. Föratt undvika onödiga i-åtlegångar om ersättning synes det därför lämpligt atltalan om ersättning föregås av en .särskild dispensprövning hos . Prop,1981/82:130 380 Ersättning för oförutsedd skada m.m. i 19 §i : Talan om ersättningenligl 19 8 skall kunna väckas vid faslighelsdomslol inom den för lalan omoförutsedda skador bestämda tiden (s. 344). normalt frånbyggnadstidens utgång. Denna tid synes vara för kort. T.rlan bör i stället fåväckas inom den tioåriga preskriptionsfristen eller inom tiden för lalan omoförutsedda skador, om denna är längre. Enligl moliven (s. 345) skallersättningsanspråk för alt fastighet, som vid tillståndsbeslut antagitstillhöra sökanden, visat sig tillhöra annan tYamstäl-las i den för talan omoförutsedda skador bestämda ordningen. Förevarande paragraf bör innehållabestämmelse om detta. - Enligt hovrättens mening är emellertid en sådanersättningstalan enligt VLF icke av den beskaffenhet alt den bör handläggas iden för vattenmål stadgade ordningen. Den blir atl jämställa med varje annanklandertalan rörande fast egendom, sedan de i VL intagna särbestämmelserna ompreklusion av vatten-r-ätt fåll utgå. Det bör mot denna bakgrund klarläggas omicke klandertalan skall handläggas vid allmän domstol i samband med frågan omersättning enligt 5 kap. JB. Den möjlighet som finns alt vidbetydande skada eller intrång påkalla ändrad vattenhushållning (2 kap. 24 8 2st VL) har ej upptagits i förslaget. Såsom motiv härför har anförts alt ändringav vattenhirshällningen så gott som alllid förnärmar Iredje mans rätt.Skadelidande sakägare hänvisas i stället till att hos kammarkollegiet begäraalt kollegiet utverkar ändrade vatlenhushållningsbestämmelser i den ordning somanges i 15 kap. 19 8 VLF (s. 306). Omprövning enligl sistnämnda bestämmelsesynes emellertid inte kunna ske till förmån för enskild skadelidande sakägare.Hovrätten förordar atl möjlighet all ändra vatlenhushållningsbestämmelserbibehålls och regleras i förevarande paragraf. Enligt motiven skall frågan ombevisbördans fördelning lösas på samma sätt som enligt VL. Enligl hovrälteriismening bör frågan om bevisbördans fördelning så långt möjligt klargöras ilagtexten. Såsom på annat ställe anförts bör-liden för anhängiggörande av talan om oförutsedd skada börja löpa först sedantillståndet till väsentlig del tagils i anspråk (se detta yttrande under 15kap. 8 8). Hovrätten för Nedre : Denav ulredningen nämnda pr-oposilio-nen angående ny preskriplionslag har ej letttill lagsfiftning. varför sista stycket i denna paragraf tills vidare bör avseden nu gällande preskriptions-förordningen. Därjämte bör VL-förslaget försesmed övergångsbestämmelser, varigenom undantaget trän de allmännapreskriptionsbestämmelserna även kommer att gälla sådana äldre företag där denbestämda tiden inte gått ut och ej heller preskription enligt nu gällandebestämmelser inträtt. Den nya vattenlagens ikraftträdande kommer då att fåungefär samma verkan som elt pr-eskriptiorisavbrolt. Om en ny vattenlag låtervänta pä sig. kan det finnas skäl atl i förevarande hänseende överväga endelreform inom nuvarande VL:s ram. Jämlbygdens tingsrätt:Vattendomstolen vill ifrågasätta om det inte bör finnas en möjlighet att sökaändi-ade tappningsbestämmelser även i enskilt intresse såsom nu är falletenligt 2 kap. 31 S andra stycket vattenlagen (se avsnitt 5.4). : 1 19S andrastyckel VL-förslaget görs den ändringen i förhållande till gällande VL (2 kap.24 8 andra stycket m.fl.) att ändrade vattenhushållningsbestämmelser ej skallkunna utverkas i denna ordning. I motsats till utredningen (s.. 306) harvattendomstolen funnit nir Prop.1981/82:130 381 gällande bestämmelser praktiska och har ien avkunnad dom (DVS I) tillämpat bestämmelserna i etl mål, i vilket detskulle ha varit svårl att åstadkomma en tillfredsställande lösning om lagenhaft det av utredningen föreslagna innehållet. 1 målet, som rörde fråga omframsläppning av vaiten lill förmån för en privat fiskodling, stred den fördatalan ej mot de allmänna intressena. Det kan inte vara lämpligt attkammarkollegiet, som ej kan ha tillfredsställande kännedom om de lokalaförhållandena när problem av liknande slag uppkommer, ensamt skall ha rätt atlföra lalan (enligt 15 kap. 198 VL-förslaget) om ändradevattenhushållningsbestämmelser. Kollegiet kan vidare enligt förslaget endastföra talan till förmån för det allmänna fiskeinlresset saml allmännamiljövårds- och hälsoinlressen. Möjlighet bör även finnas för enskildafastighetsägare atl föra lalan om ändrade vattenhushållningsbestämmelser föratt tillgodose sina intressen. Utredningen föreslår (s. 307) atldel nuvarande anmälningsförtarandet överges. Enligt mening haremellertid detta förfarande fungerat synnerligen smidigt och om så harbefunnits lämpligt har anmälningarna tagils in i tillståndsmålet och haruppfatlats som en fortsättning på målet s. 136). För parternaå ömse sidor har detta uppfattats som naturligt. Däremot måste det försakägarna te sig främmande att behöva upprätta stämningsansökan och betalaansökningsavgift för denna för att fä ersättning för skador som uppkommit tillföljd av ett vattenföretag. Om de av föreslagna miljörätterna tillskapasbör följaktligen anspråk på ersättning för oförutsedd skada få anmälas tillmiljörätten. Även om det av utredningen föreslagna prövningssystemet godtassynes sådana ersättningsanspråk böra få anhängiggöras hos fastighetsdomstolengenom anmälan. Anledning saknas att beträffandesättet för framställande av anspråk göra skillnad mellan å ena sidanersättningsfrågor och frågor om skadeförebyggande åtgärder samt å andra sidanfrågor om ändringar i vatlenföretaget eller ändrade vattenhushållningsbestämmelserför att motverka skadorna. Anmälningsförfarande bör därför komma tillanvändning för alla frågor om oförutsedda skador.