prop · G5035 · 1981-12-31 00:00:00 — 1981/82:5 Regeringens proposition omgodkännande av en nordisk språkkonvention; Regeringenföreslår alt anta det förslag som har upptagits i bifogade uldrag avregeringsprotokoll. 1propositionen föreslås atl godkänner en konvention mellan ,, , och om nordiska medborgares rätt atl användasitt eget språk i annat nordiskt land. Konventionen syftar till atl underlättanordiska medborgares kontakier med myndigheler och andra offentliga organ i etlannat nordiskt land än det egna. 1 konventionen behandlas också frågor som rörutbyggnaden av en allmän spiåkservice såvitt gäller nordiska medborgare,information på olika språk m.m. I 1981/82. 1981/82:5 2 , ordförande, och stalsråden , , Guslafsson,Tilländer. Propositionom godkännande av en nordisk språkkonvention. Represenlanterför justitiedepartementen i , , , och harefter forhandlingar enats om ett förslag till konvention om nordiskamedborgares rätt att använda sitt eget språk i annat nordiskt land.Konventionsförslaget har behandlats av Nordiska rådel, som har hemslälll hosregeringarna i de nordiska länderna att en konvention ingås i överensstämmelsemed förslaget. Den beslölden atl förslaget lill konvention skulle undertecknas medförbehåll för ratifikation. Samtliga nordiska justitieministrar undertecknadeförslaget den I7juni 1981. Konventionenbör fogas till prolokollel i detta ärende som bilaga. 2 Konventionensbakgrund och innehåll 1rekommendation nr 29/l%6 hemställde att de praktiska ochekonomiska förutsättningarna för en nordisk spiåkkonvention skulle undersökas.En sådan konvention borde ge varje nordisk medborgare rätt all ulan särskildkostnad använda sill egel språk vid hänvändelser lill domstolar och andra myndigheleri , förulsalt att han hade svårl att använda myndighetens egel språk. Fråganhänsköts för svensk del lill invandiarutredningen, som behandlade frågan isill avgivna belänkande (SOU 1972:83) Tolkservice, Nordisk språkkonvention.Ulredningen ställde sig bakom tanken på en språkkonvention, vilken dockförutsatte atl lolkseivicen förbälliades i enlighel med ulredningens förslag. År1973 lillsalles en samnordisk arbetsgrupp med uppgifl alt undersöka möjligheternaav en konvention i enlighet med lekom- Prop.1981/82:5 3 mendalion.Arbetsgruppen höll elt möte . Man kom då överens om alt varjeland skulle söka precisera de områden där en konventionsreglering varangelägnast. och , som berördes av en eventuell konvention ihögre grad än de andra nordiska länderna, skulle vidare överlägga separat innande samnordiska överläggningarna på nytt logs upp. Överläggningarnamellan och inleddes . De resulterade i ett gemensamtfinsk-svenskl utkast till konvention. På grundval av detta utkast började nyasamnordiska överiäggningar |979. deltog inte i självaförhandlingarna. Efter del all desamnordiska överläggningarna återupptagits uppnåddes enighet mellan de danska,finska, norska och svenska förhandlama om ell förslag till konvention. har därefter i rekommendation nr 32/1981 hemslälll hos regeringarna i denordiska länderna all en konvention ingås i överensstämmelse med förslaget.Den beslöl all konvenlionsförslagelskulle undertecknas med förbehåll för ratifikation. Förslagel undertecknades avsamlliga nordiska justitieministrar . Enförutsättning för enigheten har varit atl konventionen i princip har lagts pårekommendationsbasis. Detta sammanhänger främsi med svårigheterna alt överalltkunna tillgodose behovel av finska tolkar. På den punklen har länderna kommiiolika långt. Behoven av lolkservice är också mycket olika. I finns delomkring 180000 invandrare med finländskt medborgarskap, av vilka dock enbetydande del har svenska som modersmål, medan del i och rör sigom 6-10000. Konventionsförslaget medger att varje land anpassar utbyggnaden avspråkservicen efter behov och tillgängliga resurser. 1Nordiska rådets rekommendation avsågs i första hand tolk- resp. översällningsservicevid hänvändelser lill domstolar och andra myndigheter. 1 del utarbetade förslagelläggs emellertid också vikt vid den allmänna språkservicen för invandrare (se t.ex.artikel 5). Despråk som omfattas av konventionen är enligt första slycket i artikel Isvenska, danska, finska, isländska och norska. Del innebär att l.ex. de samiskaoch färöiska språken lämnas uianför. Med norska avses såväl bokmål som nynorsk. Enligtandra stycket omfattas såväl muntlig som skriftlig kontakt, dock inletelefonkontakt. Det saknar betydelse om del är den enskilde eller myndighetensom har lagil initiativ till kontakten, liksom om vederbörande uppträder föregen räkning eller som ombud eller som ställföreträdare for l.ex. Uttrycket"offentliga organ" läcker även l.ex. sjukhus, skolor e.d. som hos allmänheleninle brukar uppfattas som myndigheler (jfr prop. 1975/76:160 s. 134). Det ärulan betydelse huruvida det offentliga organet belecknas som statligt ellerkommunall. Skyldighelen för ett offentligt or-tl 1981182. 1981/82:5 4 ganall skaffa tolk eller översättare är i princip begränsad lill mål och ärenden,se andra slycket i artikel 2. En motsvarande begränsning gäller enligt artikel3 i fråga om skyldigheten för det allmänna att svara för kostnaderna. Det kan påpekas attkonventionen är tillämplig även i fråga om nordiska medborgare som tillfälligtvistas i ell annat nordiskt land, t.ex. som turister. Första stycket i artikel 2innehåller huvudbestämmelsen om rällen för nordiska medborgare all använda sillegel språk vid kontakt med offentliga organ. Bestämmelsen har formen av enrekommendation. Del har särskilt angetts atl rällen i första hand bör gälla vidkontakt med domstolar och vissa uppräknade myndigheler. De särskill uppräknademyndighelerna är sådana som invandrare i slor utsträckning kommer i kontaktmed. 1 fråga om skolmyndigheterna syftar beslämmelsen givelvis inle påskolornas undervisningsspråk. Rätten att använda detegna språket gäller "vid behov". Om vederbörande behärskar deloffentliga organets språk tillräckligl bra, bör han eller hon i första handanvända detta. Det är tydligt atl frågan huruvida någon kan anses behärska deloffentliga organets språk tillräckligt bra lill en del beror på vad sakengäller. En enkel hänvändelse kräver naturligtvis mindre språkkunskaper än ellkomplicerat domstols- eller förvaltningsärende. Beslämmelsen i första slyckelinnebär bl.a. all en handling som kommer in lill etl offentligt organ inle fåravvisas av den anledningen all handlingen är avfattad på etl annal nordisktspråk än det offentliga organets. I vissa fall är det offentliga organet skyldiglatt själv låla översälla handlingen, se andra stycket i förevarande artikel. Iandra fall kan den som har gett in handlingen föreläggas atl lillhandahålla enöversättning vid påföljd att handlingen annars avvisas eller lämnas ulan ålgärd. Enligt andra stycket ärdet offentliga organet skyldigt att medverka lill atl skaffa tolk elleröversättare i anhängiga mål och ärenden. Genom begränsningen till "måloch ärenden" har man avsett all utesluta en del kontakter med offentligaorgan från tillämpningsområdet. gäller t.ex. kontakter med organ som har karaklärav serviceinrättning såsom postkontor, järnvägarnas biljettkontor och telefonexpedilioner.Delsamma är fallel när någon lar konlakl med skolor och andra undervisningsanslalteri en fråga som rör undervisningsverksamhelen eller med ell sjukhus i en sjukvårdsfråga.En skol- eller sjukhusslyielse är emellertid skyldig all medverka till attskaffa tolk eller översättare i elt hos styrelsen anhängigl förvaltningsärende. Den angivna skyldighetenär avsedd atl föreligga även vid själva anhäng-iggörandet av ett mål ellerärende, dvs. när en stämningsansökan eller liknande handling ges in. Skyldigheten atltillhandahålla tolk- eller översätlningshjälp enligt andra stycket är inteovillkorlig. Här görs reservationen "såvitt möjligl". Prop.1981/82:5 5 tiken kan del vara svårt för offentliga organ i vissaområden all skaffa tolk, åtminstone innan den offentliga spiåkservicen är fulltutbyggd. I brottmål har dock domstolen en ovillkorlig skyldighet all skaffatolk. vilkel torde stämma med vad som f.n. gäller i alla de nordiska länderna.Vidare gäller skyldigheten endasi "behövlig" tolk- eller översätlningshjälp,dvs. om vederbörande inle klarar all använda del offentliga organets språk.Även om vederbörande inle kan sägas behärska detta språk kan översättning ändåvara onödig därför all alla berörda förslår varandras språk tillräckligt väl. Artikel 3innehåller koslnadsbeslämmelser. Där ges i första slyckel första meningen enrekommendation om all koslnaden för tolkning eller översättning i mål ochärenden som avses i arlikel 2 skall ersättas av allmänna medel. Det får ansesangelägel all möjligheten lill fullgod tolk- eller översätlningshjälp i dessafall inte är beroende av vederbörandes ekonomiska situation. förebyggsom lolken eller översättaren garanteras ersättning av det allmänna.Rekommendationen innebär inle alt del allmänna i varje silualion skall anses skyldiglall svara för koslnaderna. En myndighel bör sålunda vara beräUigad all begränsaersättningen lill sådana koslnader som myndigheten har godkänl på förhand. Enliglandra meningen i första slyckel skall en tolk i mål som hör under allmänt åtalalltid ha räll lill ersättning av allmänna medel. Detta torde överensstämma medvad som redan nu gäller i de nordiska länderna. Mellan länderna har råttenighet om all med mål som hör under allmänl ålal bör jämställas mål som gällerfrihelsbeiövanden innan ålal har väckts och mål om administrativa frihelsbeiövanden. Alt ersällninglill tolk eller översättare har utgått av allmänna medel innebär inte atl delallmänna också slulligl skall svara för koslnaden. 1 artikelns andra styckeanges de fall då del allmänna kan ålerkräva ersättningen, helt eller delvis.Ersättningen kan lill en början återkrävas av den som har gett in en skriftlighandling, om denna är av vidlyftig beskaffenhel. Man har däi"\*id särskilltänkt på ansökningshandlingar i palenlärenden o.d. Om handlingen är av ringabetydelse i målel eller ärendel kan koslnaden också återkrävas, liksom om delannars finns särskilda skäl för del. Som exempel på särskilda skäl till återkravkan anges alt handlingen har getts in av någon i egenskap av slällföreträdaieför en juridisk person, vilken har ekonomiska möjligheter atl själv svara för koslnaden. Vidareanges alt hinder inte föreligger för en fördragsslulande slal alt meddelabestämmelser om rätt till återkrav från den som i egenskap av förlorande parteller eljest skall svara för rällegångskoslnaderna i målet eller ärendet. Häråsyftas de vanliga reglema om koslnadsförddning i domslois- eller förvallningsförfarandet. Artikel 4avser att förebygga språklig isolering för den som vistas på en anstalt ellerinrättning. Det är ett välkänt förhållande all språklig isolering upplevssärskilt starkt vid anstallsvisldse i elt annat land. Artikeln syftar påsjukhus, anstalter för nykierhetsvård, kriminalvårdsanstaller o.d. 1981/82:5 6 intagne bör så långt möjligt beredas tillfälle till samtalmed personal på silt egel språk och tiil samvaro med andra intagna som behärskarden intagnes språk. I artikel 5 behandlas frågor som väsenlligen rör allmänspråkservice för invandrare från ell nordiskt land till ell annat. Staternaålar sig i artikeln all främja inrällandel av offentliga språkserviceorgan påorter där sådana invandrare vistas i siörre antal. Tolk- och översällningsservicekan också tillhandahållas i annan form. Man har därvid länkl på möjlighelen avall offentliga organ anställer ivåspiåkig personal. Värdlandet skall också i mån av behov fiämja översättningoch distribution av anvisningar, broschyrer, blanketter e.d. som kan underiätiakontakten mellan den enskilde och del allmänna. Vad som åsyftas är bl.a.skriftlig information i olika samhällsfrågor och upplysningar angåendeskyldigheter och rättigheter i förhållande lill det allmänna. Även arlikel 6 rör främsi språkservice för invandrare.Artikeln innebär ell åtagande för staterna all i positiv anda pröva möjlighelenav särskilda insalser, l.ex. när del gäller språkundervisning. Staterna ålarsig också alt främja etl direkt samarbete mellan myndigheler i de olikaländerna för alt förverkliga syflel med konventionen. Etl sådanl samarbeteföreligger redan nu mellan myndigheler i och , t,ex. lands socialstyrelser och arbetsmarknadsmyndigheter. Artikel 7 innehåller en hänvisning lill den i och för sigsjälvklara möjligheten för staterna atl Iräffa bilaterala avtal som går längreän konventionen. Enligl artikel 8 skall var och en av de fördragsslulandestaterna utse en myndighet eller etl annal organ - redan beslående ellernyinrättat - för all följa tillämpningen av konventionen inom den egna statenoch fiämja samarbele mellan staterna i frågor som avses i konventionen. Särskillfrån finsk sida har under förhandlingarna lagls slor vikl vid alt del i varjeland skall finnas ett organ som svarar för uppföljningen av konventionen. Enligt artikelns andra stycke skall del även ankomma påNordiska ministerrådet att följa lillämpningen av konventionen. Artikel 9 innehåller sedvanliga slutbestämmelser. Del konventionsförslag som har undertecknats av denordiska juslitie-minislrarna ger utlryck för en strävan all genom insalser påspråkområdet underlätta kontakterna inom och slarka den nordiskagemenskapskänslan. Nordiska rådels rekommendation nr 29/1966 avsåg i principendast kontakterna mellan de enskilda medborgarna och domstolar och andra myndigheler.Del föreliggande konvenlionsförslagel innehåller beslämmelser som är avseddaall underlätta sådana kontakter. Förslagel går emellertid längre och lägger slorvikl även vid utbyggnaden av en allmän Prop.1981/82:5 7 språkserviceoch andra särskilda åtgärder som kan underlätta den vardagliga tillvaron förnordiska invandrare. Jag tror för min del att konventionen kommer all få belyddseinle minst i del sislnämnda hänseendet. Somnämnts har konventionen i princip lagls på rekommendalionsbasis. De endabestämmelser som ålägger direkla förpliktelser gäller dels skyldighelen all lillhandahållalolkhjälp i bioltmål (artikel 2 andra stycket andra meningen), dels garantinför ersättning av allmänna medel till tolk i mål som rör allmänt åtal (arlikel3 första slyckel andra meningen). Dessa förpliktelser uppfylls redan avSverige, se 5 kap. 6 och 8 §§ . Också de flesta av derekommendationer som förslagel innehåller får anses uppfyllda . Det kansärskill nämnas all principen om kostnadsfri tolkhjälp numera gäller över lagsåväl vid domstolarna som inom förvaltningen. Även översättningshjälpen är i slorutsträckning kostnadsfri. Se vidare 33 kap. 9 § RB, 9 § förvallningslagen (1971:290),50 och 52 §§ förvall-ningspiocesslagen (1971:291), 2 kap. 8 § i den nyligenantagna utsöknings-balken samt prop. 1971:30 s. 382 och 1978/79:111 bil. I s.2.1 praktiken torde 9 § förvaltningslagen tillämpas även i fall som inteomfattas av den lagen, l.ex, i ärenden hos en myndighet som hör lill den s.k.oreglerade kommunalförvaltningen och i ärenden hos regeringen. Godkännandetav konventionen medför alltså inle behov av några lagändringar. Det torde inteheller uppstå några ökade kostnader lill följd av konventionen. Ettsuccessivt förverkligande av de rekommendationer som ännu inte är uppfylldaställer emellertid krav på ökade resurser. Del kan bl. a. övervägas atl, närresurserna medger det, ylleriigare förbättra den allmänna spiåkservicen enliglartiklarna 5 och 6. Enliglartikel 8 skall det i varje land finnas ell organ som svarar för uppföljningenav konventionen. Om konvenlionsförslagel godkänns ämnar jag föreslå regeringen atlstatens invandrarverk ges den uppgiften. 1samtliga deltagande länder torde konventionen komma atl föreläggas riksdageneller motsvarande organ, även om della inte i fråga om alla länder är någotformellt krav. För svensk del får ingåendet av konventionen anses som en sådanöverenskommelse som enligl 10 kap. 2 § tredje slyckel regeringsformen skallgodkännas av . Förslagel har som nämnls undertecknats med förbehållför ratifikation. Medhänvisning till vad jag nu har anförl hemställer jag atl regeringen föreslår atlgodkänna konventionen mellan , , , och omnordiska medborgares räll alt använda sitt egel språk i annat nordiskt land. 1981/82:5 i Regeringenansluler sig lill föredragandens överväganden och beslutai alt genomproposition föreslå all anta del förslag som föredraganden har lagtfram. 1981/82:5 9 mellan , , , och omnordiska medborgares rätt att använda sitt eget språk i annatnordiskt land Regeringarna i , , , ochNorge, som anser atl en ökad språklig likställighet inom ärav stor betydelse för den nordiska gemenskapskänslan och för vidgade kontaktermellan de nordiska folken, som finner del angelägel all nordiska medborgare kan i såstor utsträckning som möjligt använda silt egel språk inför myndigheter ochandra offentliga organ i etl annal nordiskl land, som är medvelna om all en god spiåkservice för nordiskainvandrare är av väsenllig betydelse för alt underlätta anpassningen och tillförsäkiadem social trygghet och lika behandling i samhällel, har, i enlighet med tanken bakom Nordiska rådelsrekommendation nr 29/1966, överenskommit om följande. Språk som omfattas av denna konvention är svenska, danska,finska, isländska och norska. Konventionen avser såväl muntlig som skriftlig konlakl meden myndighel eller annal offentligt organ, dock ej telefonkontakt. De fördragsslulande staterna förbinder sig alt verka förall en medborgare i en fördragsslulande stat vid behov skall kunna använda siltegel språk vid kontakt med myndigheler och andra offentliga organ i en annan fördragsslulandeslal. gäller förutom vid kontakt med domstolar främsi vid konlakl medoffentliga organ såsom sjukvårds-, hälsovårds-, socialvårds- och barnavåidsmyndighelersaml arbetsmarknads-, skatte-, polis-och skolmyndigheter. 1 mål och ärenden vid domstolar och andra offentliga organskall dessa såvitt möjligl sörja för all medborgare i fördragsslulande slal fårbehövlig tolk- och översättningshjälp. 1 brottmål skall medborgaren alllid fåden lolkhjälp som behövs. Kostnad för lolkning eller översältning i mål eller ärendesom avses i artikd 2 bör ersättas av allmänna medel. Ersällning lill tolk imål som rör allmänl ålal skall alltid ulgå av allmänna medel. Vad nu sagts skall ej ulgöra hinder för en fördragsslulandestat alt för översättning av en skriftlig handling ålerkräva kostnaden ellerdel därav av Prop.1981/82:5 10 den som har gett in handlingen, om denna är av vidlyftig beskaffenheleller av ringa betydelse eller om eljesl särskilda skäl föreligger. Ej hellerskall hinder föreligga för en fördragsslulande slal all meddela beslämmelser omrätt för det allmänna att återkräva ersättning lill tolk eller översättare frånden som i egenskap av förlorande part eller eljest skall svara för rätte-gångskoslnadernai målel eller ärendet. Den som är intagen på anstalt eller inrättning bör i denutsträckning del är möjligl ges lillfälle till samvaro med annan, som behärskarden intagnes språk. De fördragsslulande staterna skall främja inrättandet avoffentliga språk-serviceorgan eller tillhandahållandet av tolk- och översällningsservicei annan form på orter, där medborgare i en annan fördragsslutande stal som inleförslår värdlandels språk vistas i siörre anlal. När det är befogat med hänsyn lillantalet sådana medborgare som är bosalta i värdlandet eller på en viss ort i della,skall värdlandet främja översältning och distribution av sådana anvisningar,broschyrer, blanketter eller dylikt som kan underlätta kontakten mellan denenskilde och det allmänna. De fördragsslulande staterna förbinder sig all pröva möjlighelenav särskilda insalser i fråga om språkservice, när förhållandena ger anledningtill det, och all främja direki samarbele mellan myndigheler i de olikastaterna för förverkligandet av syftet med konventionen. Konventionen innebär inte någon begränsning av möjlighetenför två eller fiera fördragsslutande stater att när anledning förekommerträffa särskilda överenskommelser som innefattar längre gående förpliktelserän som har avtalals. Var och en av de fördragsslutande staterna skall utse enmyndighet eller etl annat organ med uppgifl alt följa lillämpningen avkonventionen i den staten och att främja samarbetet mellan slalerna i frågorsom avses i konventionen. Del ankommer även på att följatillämpningen av konventionen. 1981/82:5 11 De fördragsslulandestaterna kan lilllräda denna konvention genom a) undertecknandeutan förbehåll för ratifikation eller b) undertecknandemed förbehåll för ratifikation i förening med efterföljande ratifikation. Ralifikationshandlingamaskall deponeras i del finska ulri-kesminisleriel. KonventionenIräder i kraft i den månad som infaller Ivå månader närmasl eflerdel all den har lilllrätls av fyra av de fördragsslulande slalerna. För fördragsslulandestat som tillträder konventionen vid en senare lidpunkl Iräder den i kraft tvåmånader efter del all denna slal har lilllräll konventionen. Envarav slalerna kan i förhållande lill envar av de övriga uppsäga konventionen lillupphörande med sex månaders varsel. Tillbekräftelse härav har undertecknade befullmäktigade ombud undertecknat dennakonvention. Somskedde i Svaneke på , i etl exemplar på svenska,danska, finska, isländska och norska språken.