prop · G503191 · 1981-12-31 00:00:00 — Sammanställning av remissyttranden över delbetänkandet (SOU1981:95) Tillväxtkapital och , ett system att försemindre företag med eget kapital Efter remiss har yttranden över betänkandet och rapportenavgetts av bankinspektionen, kommerskollegium, länsstyrelserna i ,och , (), statens industriverk, 1980års företagsskattekommitté (B 1979:13), Allmänna pensionsfondens fjärdefondstyrelse. , fullmäktige i revisorer (), ,i (LO), . Svenska handelskammarförbundet.Svenska sparbanksföreningen, finansanalytikers förening, , hantverks- och industriorganisation -Familjeföretagen (SHIO-Familjeföretagen), industriförbund.Tjänstemännens centralorganisation () samt utvecklingsfonderna i Kronobergslän och . Post- och , har instämt i yttrandetfrån . Efter remiss har yttranden över enbart betänkandet avgettsav (), försäkringsinspektionen, kammarrätten iSundsvall, i , banklagsutredningen (Fi 1976:04),Aktiefrämjandet, Centralorganisationen /SR, Styrelsen för Stockholmsfondbörs. Styrelsen för teknisk utveckling (STU), (), . ,, investeringsbank AB, och . Med anledning av betänkandet har skrivelser kommit in ävenfrån utvecklingsfonderna i och län. Efler remiss har yttranden över enbart rapporten avgettsav utredningen angående de små och medelstora företagens finansiella situation (E1980:05), Allmänna pensionsfondens första, andra och tredje fondstyrelse, SvenskaIndustrietableringsaktiebolaget (SVETAB) samt utvecklingsfonderna iSödermanlands, , , , , , , , , , ochVästerbottens län. Kommerskollegiet har bifogat yttranden frånhandelskamrarna i och . i län har tillsitt yttrande fogat en reservation av sex ledamöter samt yttranden från Kalmarläns handelskam- Prop.1981/82:191 40 mare och SHIO-Familjeföretagen i län. Länsstyrelseni har fill sitt yttrande fogat ett yttrande från Skåneshandelskammare. i har till sitt yttrande fogatett yttrande från handelskammare. Fullmäktige i riksbankhar till sitt yttrande fogat en reservation av tre ledamöter. Styrelsen förStockholms fondbörs har till sitt yttrande fogat en reservation av treledamöter. SVETAB har till sitt yttrande fogat en rapport in Swedenav professor och ett utdrag ur rapporten på svenska. I den följande sammanställningen redovisasremissyttrandena endast i de delar dessa har samband med de skattefrågor sombehandlas i lagrådsremissen. 2 Den ekonomiska bakgrunden Ett antal remissinstanser diskuterar ingåendesmåföretagens situation och problemet att förse företagen med riskvilligtkapital. Förelagen har fått vidkännas en kraftignedgång av soliditeten. Följden har, som utredningen riktigt konstaterar,blivit en mindre benägenhet från företagens sida att ta de risker som erfordrasför aft en expansion skall komma tiU stånd. Men följden har också blivit attmånga företag med bärkraftiga affärsidéer har råkat i obestånd och tvingatslägga ned verksamheten på grund av att man saknat den buffert som en god soUditetutgör vid tillfälligt sämre tider. Enligt vår uppfattning har utredningen inte tillräckligtanalyserat hur soliditeten i företag med olika förutsättningar påverkas avförslagen i utredningen. Vi vill därför först peka på de förutsättningar somföretag med normal tillväxttakt lever under. Soliditeten i företag med normal tillväxttakt Förelag med nolltillväxt eller normal tillväxttakt ärhänvisade till sin självfinansiering när det gäller att upprätthålla en godsoliditet. Dessa företag kommer enligt vår bedömning med senaste årensvinstnivåer i näringslivet aldrig att bli tillräckligt attrakfiva sominvesteringsobjekt på aktiemarknaden. Anledningen är att vinstnivån inteförmår ens upprätthålla nuvarande soUditel. Det är helt ointressant förpotentiella aktieägare aft investera i företag vars motiv för nyemission är attkompensera en soliditetsförsämring som förorsakats av en alltför lågavkastning. Denna typ av företag, som utgör majoriteten av företag,kan endast hjälpas av en högre generell vinstnivå i näringslivet. I detta sammanhang vill vi peka på de tre viktigastefaktorerna som orsakar denna "kräftgång" bland normala företag.Huvudorsaken är den höga inflationstakten. Enligt gällande skatteregler baseras företagensavskrivningar på historiska anskaffningsvärden. Detta medför att värdet för det"sparande", som de årliga avskrivningarna utgör, urholkas i takt medinflationen. Prop.1981/82:191 41 inte med hjälp av avskrivningarna behålla sinproduktionskapacitet. När en förbrukad anläggningstillgång skall ersättas ärkostnaden för den nyanskaf-fade tillgången ibland mångdubbelt högre än vad somhar "sparats" i form av tidigare års avskrivningar. Följden blir måste låna kapital för att kunna genomföra ersättningsinvesteringen, vilketleder till försämrad soliditet. Ett annatstort problem som påverkar företagens soliditet är inflationens påverkan påföretagens behov av rörelsekapital. Behovet av rörelsekapital ökar oftast itakt med inflationen. Detta innebär att rörelsekapitalsbehovet i ett företagökar trots att verksamhetsvolymen mellan åren är densamma. Det ytterligare behovav rörelsekapital som automatiskt uppstår måste anskaffas antingen genomsjälvfinansiering eller nyupplåning med en försämring av soliditeten som följd.Rörelsekapitalsbehovet är olika mellan branscherna. I exempelvisrestaurangbranschen arbetar man ofta med negativt rörelsekapital. Dettainnebär att inflation och expansion genererar ett likviditetsmäs-sigtöverskott. Här är således problemen att vidmakthålla en god soliditet mindre.Andra branscher som t. ex. viss ordertillverkande industri kan uppvisaavsevärda problem. Rörelsekapitalet i dessa branscher kan ibland utgöra drygthälften av årsomsättningen. Detta innebär att, vid bibehållen verksamhetsvolym,avsevärda kapitaltillskott måste till vid höga inflafions-tal. Visserligenerbjuder nedskrivningsmöjligheterna för varulager vissa möjligheter attfinansiera det ökade behovet av rörelsekapital. I en inflationsekonomi är dockdessa möjligheter ofta otillräckliga. Företagen blir tvungna att låna uppkapital vilket leder till försämrad soliditet. Slutligenutgör den låga soliditeten i sig ett stort problem. Den höga skuldsättningenförenad med ränteläget som förorsakas av inflationstalen innebär atträntebelastningen blir extremt stor för företagen. Till detta kommer de undersenare år allt kortare löptiderna för lån som lämnas till företag. Den fidigareallmänna principen för långivningen, att löptiden för lånet skall vara likalång som investeringens livslängd, tillämpas ej längre. Skuldsättningen,ränteläget och de kortare amorteringsfiderna medför att extraordinära kravställs på företagens förmåga att självfinansiera sig. Av detovan nämnda framgår att inflationen i sig förorsakar krav på tillväxtkapital.Detta utan att verksamhetsvolymen förändras. Denna kategori av tillväxtkapitalkan inte kanaliseras genom t. ex. nyemissioner, då de marknadsmässigaförutsättningarna inte existerar. Företag med denna typ av problem är hänvisadetill sin egen förmåga att generera vinstkapital och därigenom kunna kompenseraden av inflationen orsakade urholkningen av soliditeten. För att åstadkommadetta krävs enligt vår mening ett lägre kostnadsläge och en bättre lönsamhet iföretagen. Våruppfattning är därför att de förslag som kommer till uttryck i utredningen inteinnebär någon lösning av soliditetsproblemen för flertalet företag. Däremotinnebär förslagen, vilket vi med tillfredsställelse konstaterar, störremöjligheter för expansiva mindre och medelstora företag att dra till sigriskvilligt kapital. Från flera utgångspunkter är det angeläget att tillgångenav riskkapital för de mindreföretagen förbättras. Som vi påpekat------------ tidigare bör företagmed normal tillväxttakt genom rimlig lönsamhetsnivå kunna självfinansiera sinverksamhet med bibehållen soliditet. Förutsättningar för detta har saknatsvilket inneburit sjunkande soliditet bland företagen. Däremot kan man inte alltid förvänta att företag med godtillväxtpotential Prop.1981/82:191 42 kan självfinansiera sitt ökade behov av eget kapital. Föratt bibehålla soliditeten erfordras tillskott av riskkapital från externakällor. Ett utmärkande drag för svensk industri under 1970-talethar varit den starkt försämrade lönsamheten och därmed också den allt lägre soliditeten.Detta har inte minst gällt de mindre och medelstora företagen. Den högainflationstakten och det höga räntelägel har ställt stora krav på avkastningensstorlek. Många företag har inte haft förmåga att bibehålla det egna kapitalet.Emellertid har företagen inte alltid upplevt en sjunkande soliditet som någotnäraliggande riskmoment, då lånekapital kunnat ställas tillförfogande antingen genom bankernas försorg eller genom den under 1970-taletstarkt ökade statliga kreditgivningen. Även om det för många företag visat sig möjligt attöverleva med en låg soliditet går det ändå inte i längden att klara attgenomföra tillväxt och volymmässig ökning av företagets verksamhet utantillskott på riskvilligt eget kapital. delar uppfattningen attproblemet inte består i brist på riskvilligt kapital utan snarare att dettaattraheras till andra placeringar som kan ge högre avkastning än industrin iallmänhet. är därför hur industrin ska kunna få del avdet riskvilliga kapital som finns. Placeringen måste te sig fördelaktig frånfinansiärernas synpunkt och måste för företagen sådana placeringargöras så förmånliga att kostnaden inte överstiger vad lånat kapital betingar påmarknaden. Även om det finns ett generellt behov att öka detriskvilliga kapitalet i de mindre och medelstora företagen anser länsstyrelsendet viktigt att prioritera kapital till de företag som bedömes ha entillväxtpotential. Särskilt stort är behovet av kapital för att finansiera nyaaffärsidéer eller ny teknik som skall omsättas i produkfion. Inte minst i ett internafionelltperspektiv är det angeläget att kan öka både andelen och antalet teknikbaseradeföretag vilka sedan också kan generera export. Dessa investeringar måstebedömas kunna ge en god avkastning både ekonomiskt och i form av nyaarbetstillfällen. Ett problem man inte får bortse från när det gäller att fåin externt riskvilligt kapital i de mindre företagen är att många svenskaföretagare är obenägna att släppa in nya ägare i sitt företag. Avgörande blirdärför de framtida krav som olika långivare kommer att ställa på företagensegen finansiering. En fortsatt expansion av marknaden för s. k. mjuka lånkommer därför att motverka satsningar i form av eget kapital. Det är därförnödvändigt att strama åt denna långivning. Liknande uttalanden görs av i länsamt utvecklingsfonderna i Kaltnar, , , ,, och , och lån. Den genomsnittliga soliditeten i svenska företag har underde minskat successivt. Detta gäller såväl stora som små företag. Iutgångsläget hade de mindre företagen en lägre soliditet. Minskningstakten hardock för dessa företag varit något lägre, vilket gör att gapet räknat iprocentenheter 1981/82:191 43 ligger dock de mindre företagenssoliditet avsevärt lägre än de större företagens. Förbundet delar utredningensuppfattning att nuvarande soliditet är alltför låg för att rätt tillvarata demindre företagens potential för tillväxt. En del av förklaringen till den låga soliditeten är attfinna i den alltför låga lönsamhetsnivån. Därtill kommer emellertid, vilket börunderstrykas, en obalans i kostnader och utbud på lånat respektive egetkapital. Utbudet på lånemedel är stort, medan en rad institutionella hinderfinns när det gäller förmedUng av eget kapital till mindre företag. AMS, statens industriverk. ,, TCO och utvecklingsfonden i påpekaratt det är angeläget att lösa problemet med att förse småföretagen medriskvilligt kapital. ÅtskiUiga remissinstanser framhåller att åtgärder påskatteområdet kan bidra fill att mer riskvilligt kapital ställs till förfogandeför småföretagen. delar utredningens uppfattning attförbättringar på det finansiella området inte är tillräckliga för att få tillstånd den nödvändiga expansionen hos små och medelstora företag. Det är ävenväsentligt att det allmänna företagarklimatet förbättras. Många företagareanser sig missgynnade av samhället, vilket bl. a. sammanhänger medutformningen av social- och skattepolitiken, en besvärande byråkratisk ordningoch en politisk kritik av den mindre företagsamheten som varit ägnad attförsämra allmänhetens atfityder. Det ärockså viktigt att företagarnas och företagens skattesituation förbättras.Förslag och åtgärder i dessa avseenden har genomförts endast i mycketlångsam takt. Det är bankföreningens uppfattning att krafttag måste tas för attförändra situationen, såväl för företaget som för företagaren. Det är nämligentill följd av de använda företagsformerna ofta naturligt och riktigt förföretagarna att göra en samlad bedömning av företagets ekonomi och den egnapersonliga ekonomin. Det är denna övergripande lönsamhetsbedömning som liggertill grund för expansionsbenägenheten. Det hävdasibland aft det skulle föreligga brist på riskvilligt kapital i samhället.Bankföreningen anser dock alt det finns gott om både låne- och riskkapital påmarknaden. Problemet är att det riskvilliga kapitalet söker sigtill andra placeringar, därför att det inte av skatteskäl ter sig attraktivtför finansiärerna att satsa kapital i mindre och medelstora företag. Behovet avsådana kapitaltillskott är speciellt stort för denna företagsamhet, bl. a.därför att företagen behöver höja sin soliditet så att för expansionenerforderligt lånekapital blir tillgängligt på rimliga villkor. Villkoren förriskkapitalplaceringar måste från företagens synpunkt göras merförmånliga än villkoren för gängse lånekapital. Uttalanden av liknande innebörd görs av och . Prop.1981/82:191 44 Det är för de små och medelstora företagen angeläget atttillgången på riskkapital är god så att dessa företag kan göra deinvesteringar, initierade av efterfrågade och lönsamma produkter, som ärnödvändiga och också önskvärda från synpunkten att balansen i den svenska ekonominskall kunna återvinnas. Företagens behov av kapital kan fillgodoses antingenvia intern finansiering eller via extern finansiering. Många småföretag är dockpå grund av för låg lönsamhet i stor utsträckning hänvisade till externkapitalanskaffning för finansiering av investeringar. All expansion inomnäringslivet måste på bygga på lönsamhet. Utan en god lönsamhet ärdet orealistiskt att räkna med att företagen skall kunna attrahera externtriskvilligt kapital. Därför bör vid en översyn av företagens finansiella situafioni första hand den bristande lönsamheten angripas. Utan hinder av vad ovan anförts angående vikfen av att sfimuleraden interna finansieringen finner det angeläget att ävenden externa kapitaltillförseln underlättas. Den nuvarande låga lönsamhetenbland små och medelstora förelag och den därmed följande lågasjälvfinansieringsgraden och soliditeten får, förutom de höga kostnaderna ochdet låga kapacitetsutnyttjandet, tillskrivas den skattesituafion som dessaföretag befinner sig i. Speciellt är fåmansbolagen missgynnade i förhållande fillde större företagen, bl. a. med hänsyn till effekten av förmögenhetsbeskattningen.Också dubbelbeskattningen av aktiebolagens vinster lägger hinder i vägen för fåmansbolagenatt dra till sig externt riskvilligt kapital. villsåledes poängtera att beskattningen av de små och medelstora företagen och avdessa företags ägare har ett intimt samband medkapitalanskaffningsproblematiken och att dessa frågor därför ej bör behandlasvar för sig. understryker att isoleradeåtgärder i syfte att förbättra småföretagens finansiella situation inte ärtillräckliga för att få tUl stånd ekonomisk expansion och nyföretagande. Mångasmåföretag hämmas snarare av skatter, sociala avgifter och byråkrati än avbrist på riskvilligt kapital. Enligt FAR:s uppfattning är det välbehövligt att åtgärdervidtas till förbättring av de mindre företagens möjligheter tillriskkapitalförsörjning. De viktigaste förändringar som kan leda till önskvärdaresultat i detta avseende torde ligga inom skattelagstiftningens område.Betänkandet och, i högre grad, innehåller ell antal förslag,vilka var för sig kan antas bidra till önskvärda förbättringar. Uppfattningen att intresset för kapitaltillskott tillsmåföretagen är beroende av skattesystemets utformning delas av iVärmlands län, bankinspektionen, AUmänna pensionsfondens första, andra ochtredje fondstyrelse, , investeringsbank ABsamt utvecklingsfonderna i , och , ,, , och . 1981/82:191 45 3 Dubbelbeskattning av aktiebolagens vinster Många remissinstanser påtalar särskilt att dendubbelbeskattning som träffar bolagens vinster utgör ett hinder mot en allmänhandel med aktier i småföretag och därmed enskilda personers satsning avkapital i dessa förelag. anför att dubbelbeskattningen av bolagens vinster måsteavskaffas för atf aktiespridningen i småföretagen skall underlättas. Traditionellt är svenskt småföretagande koncentrerat ägarmässigt.En person, eller ett fåtal släktingar, är ägare till hela företaget. Frågan omett vidgat ägande har överhuvudtaget inte övervägts. Alternativen till ettfortsatt ägande inom familjen har normalt varit försäljning till ett störreföretag eller ett investmentbolag, eller försäljning av hela företaget tillnågon eller några privatpersoner, ofta anställda. Det finnsflera skäl till denna tradition. Viktigast är att dubbelbeskattningeneffektivt förhindrat utdelning på mindre företags aktier, något som har gjortdessa ointressanta för utomstående ägare. Den ringa handeln med aktier hargjort att den som engagerat sig med ägarkapital i ett mindre företag normaltmåste betrakta dessa medel som låsta . Det har infefunnits någon omsättning på småföretagsaktier. Den väg som har stått till buds för att komma i åtnjutandeav de kapitalresurser som finns på den organiserade kapitalmarknaden har varit börsintrodukfion.Steget från ett familjeägt företag med koncentrerat ägande till börsen harvarit stort och utan behövliga mellanformer. kan bedöma finns det ett betydandeintresse bland medelstora företag för att sprida företagets ägande på flerhänder. Mot denna bakgrund ställer sig Förbundet generellt posifivttill reformer som underlättar övergången från helt familjeägda företag fillmarknadsbolag, och som medverkar till att skapa för de medelstora företagenavpassade mellanformer mellan familjeföretaget och börsbolaget. anser att de negafiva effekternaav dubbelbeskattningen måste lösas och anför: Det alldeles övervägande antalet industriföretag bedriversin verksamhet i aktiebolagsform. Så länge företaget ägs av en eller ett fåtalpersoner som är anställda i företaget kan vinsten regleras genomökade löneuttag, varför dubbelbeskattningen i allmänhet då ej utgör någotproblem. Så snart andra intressenter kommer in i bolaget får problemetemellertid en helt annan dignitet. pekar på betydelsen av attstatsmakterna framöver medverkar till en rimlig skattemässig behandling avutdelningar från riskkapitalplaceringar i näringslivet. Viktiga inslag är härvid eliminering eller kraftigreduktion av dubbelbeskattning, lägre marginalskatter samt en långsiktigstabil sänkning av förmögenhetsbeskattning. För den här aktuellaföretagsgruppens möjligheter att överleva som självständiga företagsenheterspelar även arvs- och gåvobeskaftning en viktig roll. 1981/82:191 46 investeringsbank /IB uppger att småföretagensförmåga att locka till sig riskkapital är beroende av möjligheten att lämnautdelning på satsat kapital. Få placerare kommer att vara intresserade avenbart värdetillväxten. Den nuvarande dubbelbeskattningen av aktieutdelningeninverkar hämmande på satsningsvilligheten. Synpunkter av liknande slag framförs även av SVETAB. Även SAF påpekar betydelsen av att företag kan betala enskälig direktavkastning på eget kapital. Dubbelbeskattningen på aktiekapitalinnebär enligt SAF att denna finansieringsform diskrimineras jämfört medfinansiering genom lånekapital. Beskattningen av utdelningar leder till att finansieringenmed eget kapital blir väsentligt dyrare än upplåning för . beskattas utdelningsintäkter på sammasätt som ränteintäkter. Detta leder till att utdelningar ej ger tillräckligavkastning hos för att motivera investeringar i aktier. Omman utgår från privatpersoners skattesituation blir avkastningen ännu lägre pågrund av den kombinerade effekten av beskattningen i företaget ochmarginalskatten för privatpersoner (se sid. 26 i utredningen). Avkastningen på investeringar i aktier i icke börsnoteradeföretag är för låg, vilket är förklaringen till att vi ej har någon handel medsådana aktier i . Detta har för Företagskapital AB:s del inneburit attbolaget haft betydande svårigheter atf aweckla sina akfieengagemang. Avsaknadenav marknad och handel med aktier av detta slag innebär vidare att FöretagskapitalAB ej kunnat kompensera den låga direkta avkastningen från utdelningar medrealiserade värdestegringar. Till följd av dessa förhållanden har Företagskapital ABtvingats göra sina insatser med riskkapital i intresseföretagen i form avkonvertibla lån och andra lån. Detta är självfallet ej alltid den förintresseföretaget lämpligaste finansieringsformen. liksomföretag med extremt låg soliditet behöver tillskott av eget kapital och ej lån. 4 Allmänna synpunkter på de framlagda förslagen LO anför beträffande betänkandet: De analytiska delarna av betänkandet är av betänkligt lågkvalitet. Dessutom tycks stora delar av faktamaterialet vara utvalt ochsammanställt, inte för att allsidigt belysa de grundläggande problemen, ulanför att bekräfta på förhand givna åsikter och bedömningar. För att på ett fillfredsställande sätt kunna bedöma deframlagda förslagen borde utredningen åtminstone resonemangsvis ha redovisatdess effekter på olika sektorer i vår ekonomi. Helst skulle huvuddelen avförslagen haft en specialinriktning mot de delar av produktionen där viverkligen behöver en förstärkt fillväxtkraft. Detta perspektiv på problem saknasdock i betänkandet. 1981/82:191 47 Ett annat centralt perspektiv som nästan helt saknas ibetänkandet är fördelningspolifiska överväganden. Flera av förslagen tarsiktepå att genom insatser från samhällets sida förbättra kapitalavkastningen. Ialla sådana sammanhang utgör vanligtvis de fördelningspolifiska övervägandenade allvarligaste reslrikfionerna. Utredningen har tyvärr valt att i alltväsentligt förbigå dessa problem. Mot bakgrund av dessa invändningar anser LO att detframlagda betänkandet inte kan utgöra en rimlig utgångspunkt för engenomgripande reformering av kapitalförsörjningen för de små och medelstoraföretagen. Vidare anför LO följande synpunkter på : Promemorian är mycket knapphändig när det gäller attpresentera bakgrund liU de framlagda förslagen i form av analyser av problem,behov och möjligheter. Huvuddelen av utrymmet ägnas åt en redovisning avförhållandet i på detta område. De dryga 10-tal sidor som ägnats åt densvenska bakgrunden är fyllda av allmänna och ytliga resonemang ensidigtutgående från kapitalplacerarnas synpunkt. Om de förslag som framförs skulle genomföras skulle de fåeffekter på bl. a. kapitalmarknaden och företagsstrukturen men de sannoliktstörsta effekterna skulle drabba skattesystemets funktionsduglighet,statsinkomsterna och fördelningpolitiken. Några som helst resonemang eUeranalyser av de föreslagna åtgärdernas effekter presenteras inte. Promemorian är alltså ytterligare ett exempel på detbegynnande förfall som del svenska utredningsväsendet är utsatt för. Huvudparten av de förslag som framförs utgörs avförändringar i skattesystemet och skattelättnader för kapitalplacerare. Pådetta sakområde har uppenbarligen utredningsmännen saknat kompetens. De föreslagna skatteförändringarna är genomgående så illagenomtänkta att de - även bortsett från negafiva fördelningspolitiska effekter- ej borde bli föremål för fortsatta överväganden. TCO finner att utredningsmaterialet bakom förslagen har såavgörande brister att det inte kan utgöra underlag för beslut. TCO föreslårdärför att en ny utredning tillsätts, i vilken representanter för de anställda ingär.Vissa frågor bör hänskjutas till redan tillsatta skaffeutredningar. Även är avuppfattningen att en ny utredning bör tillsältas.