prop · G503100 · 1981-12-31 00:00:00 — federala utgifter, utom för försvaret där en kraftigökning sker, 2) stora skattesänkningar för hushåll och företag, 3) begränsningav regleringar för näringslivet, samt 4) stram kreditpolitik, där detviktigaste inslaget är en strikt penningpolitisk norm dvs. ett mål förpenningmängdens tillväxt. Strategin var frän början att snabbt brytainflationsförväntningarna och därmed fä ner prisstegringstakten och räntornasamt få upp sparandet i ekonomin, allt i syfte att starta ett uppsving förnäringslivets investeringar. Skattesänkningarna genomförs bl. a. för att främjaarbetsutbudet. Grunden skulle därmed läggas för en allmän expansion i ekonominsom är tillräcklig för att bekosta den militära upprustningen ochskattesänkningarna. Som en förutsättning för den nödvändiga nedgången i räntornaangavs att budgeten balanseradesinom ett fåtal är . Administrationenfick i allt väsentligt igenom sina förslag i kongressen päskatte- och utgiftsområdet. 1981 ärs skattesänkning blev dock halverad och något senarelagd främstav budgetskäl. Dessutom gjorde kongressenvissa omprioriteringar av utgiftsnedskärningarna. Kvar står dock stora, ännuospecificerade nedskärningar i utgifterna för budgetåren 1981/83 och1983/84. Den faktiskautvecklingen ledde till att administrationensstrategi stötte på stora svårigheter. De resultat vad gäller t. ex. inflationstakten och tillväxten man snabbt trodde sig nähar uteblivit. Preliminära beräkningar tyder på att man inte kommer att kunnahälla det federala budgetunderskottet 1981 pä beräknade 43 miljarder dollar.Kongressen förefaller inte villig att försvara detta mål med ytterligare utgiftsbegränsningar och varken där eller i Vitahuset finns någon önskan att äter lägga om kursen i skattepolitiken. Det ärdärför inte uteslutet att underskottetstiger nära IOO miljarder dollar. Ett underskott av den storleksordningenställer stora krav på kreditmarknaden givet den mycket strama penningpolitiken. En svag produktionsutveckling med låg kreditefterfrågankan naturligtvis pressa ned de korta räntorna. Någon ytterligare och mer betydande sänkning av denlånga räntan kan däremot inte förutses. Företagen har ett behov av attkonsolidera sin mycket kortfristigaskuldsättning. En tendens tillsänkning av räntan pä länga krediter skulle sannolikt resultera i enomfattande omplacering av korta län, vilketåterigen skulle driva upp räntenivån. Även fortsatt höga inflationsförväntningarnahar här en stor betydelse. Mot bakgrund av debegränsade framgångarna i inflationsbekämpningen samt de bestående höga realräntornaförutses en svag inhemsk efterfrågan . Denna prognoshar stöd i hela registret av framåtblickande konjunkturindikatorer. Det är troligt attsåväl privat konsumtion som offentlig efterfrågan utvecklas svagt, varvid densenare sannolikt blir negafiv. Enkäter pekar på att även näringslivetsinvesteringsutveckling kommeratt förbli svag. Frånutrikeshandeln förväntas ett fortsatt negativt bidrag under hela Bilaga 1.1 Preliminärnationalbudget 39 1982 i takt med att konkurrenskraftsförsämringenslår igenom. Importen kommer sannolikt att öka, som exportvolymen gårner. Un försämring av bytesbalansen, till ett underskott eller nära jämvikt,blir därför troligtvis resultatet. Detta kan efter hand ge viss återverkan påvalutamarknaden, och en ytterligare nedgång av dollarn - utöver den somnoterades - kan inte uteslutas. Men en fortsattdepreciering har en negativ inverkan på inflationen och därmed försämrasutsikterna för en räntesänkning. Under andra halvåretförutses utvecklingen i ekonomin bli något ljusare. Den skattesänkning som ärbeslutad från ger sannolikt en skjuts åt privatkonsumtionen. Dettakan driva upp kapacitetsutnyttjandet och därmed efter hand äveninvesteringarna. BNP kan mot bakgrund avovanstående förväntas sjunka med ca 1/i genomsnitt för året. Den förutseddaprofilen för totalproduktionens utveckling innebär en nedgång inledningsvisoch en, av den inhemska efterfrågan framdriven, uppgång under andra halvåret.Det finns emellertid risk för att styrkan i konjunkturuppgången dämpas av denstrama penningpolitiska inriktningen, i ett läge då kreditefterfrågan frän denprivata sektorn äter böljar öka. -0,5 -1,5 -1/4 -0,5 -3/4 1 3/4 -0,5 ' Förändring som procentav BNP . har klaratanpassningen till de nya och myckethögre oljepriserna, efter den senaste höjningen 1979/80, väsentligt snabbareoch bätte än något annat industriland. Det har där visat sig genomförbart attnästan helt låta oljeprishöjningen absorberas av hushållen som en högvinstnivå kunnat bibehållas bland företagen; en process som därtill kunnatfösigå utan allvarliga friktioner. Tillväxten har bibehållits pä en hög nivä.1980 steg BNP med 4,och siffran tycks bli ca 3 3/. harinflafionen varit låg. Arbetslösheten har legat kring sedan mitten av1970-talet. Därmed står det klart att den markerade internafionella konjunkturnedgången,som präglat övriga länder relativt lite påverkat . Utrikeshandeln har buritupp tillväxten . Så har också varit fallet 1981. Denappreciering av yenen som påbörjades i mitten av 1980 och som fortsatte året uthar inte påverkat exportutvecklingen i sä Prop.1981/82:100 40 hög grad som man kunde vänta. vände såvalutakursutvecklingen i en depreciering. Den oroliga valutamarknaden, främstkoncentreradkring dollarn, påverkade även yenen. Yenen sjönk 1981 gentemot doUarn med ca 9%jämfört med . Mot de europeiska valutorna bibehölls emeUertid i stort settkursrelationen. blev yenen återigen något starkare. Bytesbalansensvängde om till ett överskott mellanåren 1980 och 1981. Den inhemskaefterfrågan steg dock mindre än totalproduktionen. Dettaberodde förutom på en åtstramning av finanspolitiken också på att inflationenundergrävde inkomsterna och den privata konsumtionstillväxten. Den oväntathöga inflationen orsakades bl. a. av yenens depreciering med därtill stigandeimportpriser. Investeringsakfiviteten har inte visatsamma svaga utveckling som i andra länder.Här torde en relativt sett mer gynnsam vinstnivå och bättre avsättningsmöjligheter pä den inhemska marknadenha spelat en avgörande roU. Trotssjunkande offentliga investeringar steg de totala bruttoinvesteringarna1981. förutses enrelativt högre inhemsk efterfrågan än 1981. Den privata konsumfionen tordeuppvisa den starkaste utvecklingen. Två faktorer talar för detta; de höjdaimportprisernas påverkan på konsumentpriserna kommer sannolikt att ganskasnabbt ebba ut, varefter en positiv utveckling av reallönerna torde äga rum. Dessutom kan enneddragning av sparkvolen också ske, då den f. n. ligger på en låg nivä. Vad gäller denekonomiska politiken finns ännu inget budgetförslag för nästa budgetår, somböljar . Preliminära indikationer tyder dock pä att finanspolitikenblir fortsatt stram. Regeringens strategi har under innevarande budgetår varit att söka fä nedbudgetunderskottet för att lätta trycket påkapitalmarknaden. Därför torde den offentliga konsumtionen öka mycketmarginellt om alls någonting 1982. Exporten kommertroligtvis inte att kunna uppvisa samma styrka som under föregåendeär. Eftersläpande effekter av konkurrenskraftsförsämringen fram tillmitten av 1981, gör sig sannolikt gällande. Till detta kommer motstånd iFörenta staterna och mot den tidigare exportoffensiven. Där kanförutom tendenser fill allmän protektionism också nämnas s. k.frivilliga exportbegränsningar från . Importen kan också komma att öka närden inhemska efterfrågan förstärks. Sammantaget torde utrikeshandeln ge ett bidrag fill BNP medca . Vid givetbytesförhållande innebär ovanstående att överskottet i handelsbalansen ochdärmed även i bytesbalansen stiger. Överskottet i den senare kan komma atthamna . En sådan utveckling öppnar naturligtvismöjligheter för spekulationer i en appreciering av yenen. Eventuellt kan också enutveckling med sjunkande räntor vis-ä-vis bli möjlig. En sådantendens förstärker naturligtvis också den inhemska efterfrågan ytteriigare.Vid en apprecie- Bilaga1.1 Preliminär nationalbudget 41 ring reduceras inflationstakten med därpåföljande positiva effekter pä den privata konsumfionen men fördyrar och dämpardärmed exporten. Kan räntorna sänkas, något som också ägde rum , torde främst investeringsutvecklingen stimuleras. Sammantaget kantotalproduktionen komma att stiga med ca 3 3/. Denna utvecklingdrivs fram, som ovan skisserats, främst av den inhemska efterfrågan med ensuccessiv acceleration under loppet av året och med betoning pä den privatakonsumtionen. 3 3/4 3 3/4 ' Förändring som procent av BNP för föregåendeår. Den ekonomiskautvecklingen kom att te sig något annorlunda än vad som förutspåttsi tidigare prognoser. En högre inflationstakt, orsakad av främst D-markensdepreciering gentemot dollarn, verkade hämmande pä den privatakonsumtionsutvecklingen.' I statistiken registrerades detta som kraftigaimportprisstegringar med upp emot , mätt på årsbasis. Dettapressade successivt upp konsumentpriserna, vilka kom att stiga med över 6%under hösten. Detta var dock mindre än väntat. Den svaga efterfrågan gjorde detsvårt att övervältra importprisstegringarna på konsumenterna. Den kraftigt förbättradekonkurrenskraften, som har sitt ursprung i valutakursförändringarna och i attarbetskraftskostnaderna per producerad enhet ökade , vilket är mindre änför i genomsnitt, har också givit effekt på utrikeshandeln. Underåret har exportorderingången ökat markant. Exporten steg med 6%mätt i fasta priser. En kraftigt ökad försäljning till de oljeproducerandeländerna är här en bidragande faktor. Även på den inhemska marknaden vannindustrin marknadsandelar, importen sjönk med nära en procent. Det senare vardessutom ett resultat av den svaga inhemska efterfrågan. Netto gavutrikeshandeln ett bidrag till BNP . TUl den svaga inhemskaefterfrågan bidrog, förutom nedgången i den privata konsumfionen, ävenutvecklingen av de fasta investeringarna. Ett minskat kapacitetsutnyttjande,ett svagt efterfrågeläge, höga räntor och ' Dollarn steg gentemotD-marken med mellan . Prop.1981/82:100 42 nedpressade vinster gjorde att minskningen blev4,. Pä lagersidan kunde en ordentlig lagerneddragning noteras, främst underde första tre kvartalen. Denna uppgick till av BNP för året somhelhet. Regeringens intentionerhar varit att föra en stram finanspolitik för att hälla det federalabudgetunderskottet nere. Uppläningsbehovet för den konsoliderade offentligasektorn uppgick till ca 4,av BNP. Fram till mitten av 1981 förblev dock denfinanspolitiska effekten positiv, vilket främst berodde på s k automatiskastabilisatorer. De offentliga utgifterna blev därutöver något högre än väntat.Den offentliga konsumtionen ökade med . Ränteutvecklingen ifrämst tvingade att hålla ettförhållandevis högt ränteläge . Denna utveckling inleddes ,då stramade åt penningpolitiken och höjde den s. k. lombardräntantill . Åtgärderna var påkallade av ett ökande bytesbalansunderskott och ettdramatiskt fall i D-markskursen gentemot dollarn. Den nedåtgående trenden förD-marken och övriga västeuropeiska valutor bröts dä dollarn börjadefalla tillbaka. Detta torde bl a ha berott på ändrade förväntningar om dentyska bytesbalansen . Den valutajustering inom det europeiskavalutasamarbetet som ägde rum verkade i samma riktning. Räntornakom pä grund av D-markens ökade styrka att faUa tillbaka något under hösten.Bundesbank sänkte lombardräntan i två steg till , först ochdärefter med en resp en halv procentenhet. Totalproduktionenberäknas ha minskat . Industriproduktionen sjönk också undersamma period. Sammanfattningsvis kan man konstatera att 1981 kom att bli ettfrän västtysk synpunkt ovanligt år med problem med såväl bytes- som denstatliga budgetbalansen, svag efterfrågan, stigande inflationstakt, stigandearbetslöshet och deprecieran-de valuta. På flera områden har noteringarna varitsämre än . Eftersom den inhemskaefterfrågan kan komma att vara fortsatt svag, blir prognosen i höggrad beroende av exportutvecklingen. Den kraftiga konkurrenskraftsförbättringensom deprecieringen av D-marken inneburit förväntas leda till ökademarknadsandelar för såväl inom som utomOECD-området . En svag inhemsk efterfrågan tillsammans medförbättringen av kostnadsläget leder sannolikt också till en dämpadimporttillväxt. Sammantaget kan utrikeshandeln komma att bidra med närmare1,till den totala produktionsökningen. För bytesbalansen förutses enkraftig förbättring och underskottet kan komma att i det närmaste elimineras. På grund av läget påarbetsmarknaden antas lönerna öka mycket måttligt. Under antagande om en någotlägre sparkvot torde den privata konsumtionen öka bara måttligt. En faktor sombidrar till osäkerheten är dock inflationens storlek 1982. De högaimportprisökningarna har ännu ej slagit fullt ut ikonsumentprisledet och påver- Bilaga 1.1 Preliminärnationalbudget 43 kar sannolikt konsumentpriserna 1982 något. Detkan vidare finnas fog att anta att de till viss del även påverkat företagensvinstsituation . En prognos för inflationen 1982 torde ändå stanna på ca5%. De privatainvesteringarna förutsätts falla ytterligare till omkring mitten av 1982 ochdärefter återhämtas något enligt tillgängliga investeringsenkäter. Sammantagettorde de fasta bruttoinvesteringarna falla med för året som helhet.Däremot kan lagerutvecklingen komma att plana ut och vändas i en uppbyggnadunder året och ge ett litet positivt bidrag till totalproduktionen. Regeringen har för 1982aviserat utgiftsnedskärningar och skattehöjningar, vilket förväntas göra detmöjligt att begränsa underskottet i den federala budgeten pä omkring 30miljarder D-mark. Denna budget indikerar en mycket svag konsumtionsökning. Ensådan finanspolitisk åtstramning kan ge underlag för vissa lättnader ieffekterna av den aviserade penningpolitiken. Ett lägre federaltupplåningsbehov minskar trycket pä kapitalmarknaden och torde medföra vissaräntesänkningar. Den ovan skisserade förbättringen i bytesbalansen kan ocksåleda till lägre räntor. Därmed kan givetvis den ovan förutseddainvesteringsnedgången dämpas något. Sammantaget kan BNP komma att stiga med ca 11/. Konjunkturuppgången drivs fram av exporten ochproduktionsuppgången förstärks efterhand under loppet av året. Det bör påpekasatt den ovan tecknade prognosen inte innebär någon dramatisk uppgång utanutvecklingen följer sannolikt en lugn bana. Eftersom produktionsökningen inteinledningsvis ger upphov till ökad sysselsättning utan i stället en ökadproduktivitet förutses en ytteriigare stigande arbetslöshet till underloppet av året. Det bör emellertid påpekas att det finns en möjlighet att deninhemska efterfrågan kan bli något starkare än vad som skisserats ovan. Underantagande om en förbättring av bytesbalansen kan en viss säkning av räntorna iFörbundsrepubliken komma till stånd trots höga räntor i . Omett inflöde av kapital äger rum till följd av bytesbalansförbättringen, såminskar kravet på en positiv kapitalbalans för att försvara valutakursen. Enräntesäkning torde i detta fall vara påkallad om målet för den västtyskapenningmängdstillväxten skall kunna hållas. En sådan utveckling synes vara envikfig förutsättning för att i varje fall inte räkna med lägre tillväxt än vadovan antagits. -4,5 1 1/4 ' Förändring som procent av BNP för föregåendeär. Prop.1981/82:100 44 avstabil ekonomisk tillväxt planade totalproduktionen ut . Denna utveckling fortsatteäven 1981. Det senaste åretsdramatiska omvälvning på valutamarknaden har påverkat liksom övriga länderinom det europeiska valutasamarbetet. En höjning av importpriserna drev uppinflationstakten som i sin tur höll tillbaka de disponibla inkomsterna och därmed denprivata konsumtionsutvecklingen. I stället kom ett större bidrag fränutrikesbalansen till följdav en lägre inhemsk efterfrågan och en effektiv depreciering av francen pä ca9% i genomsnitt . Den politiskaomsvängningen som inleddes med presidentvalet påverkadeutvecklingen . Höjda minimilöner, pensioner och socialbidragunder sommaren gav den privata konsumtionen en skjuts uppåt . Dessa utgifter finansieras endast till viss del genom höjda skatter, varför budgetunderskottettenderade att stiga. Presidentenutlovade i sin valkampanj bl.a. sänkt pensionsålder, 35 timmars arbetsvecka samt 210000 nya arbetstillfällen inomden offentliga sektorn. Bakom dessa utfästelser ligger administrationensövertygelse om att en aUmäntefterfrågesfimulerande politik men också inslag av selektiva stödåtgärder förindustrin är nödvändigt för att komma till rätta med de ekonomiska problemen. Det råder emellertid ännu enviss osäkerhet om hur mycket avvallöftena som kommer att infrias och i sä fall när detta kan komma attske. En expansion av den offentliga konsumtionen kunde noteras och för året som helhet steg den med ca 2 3/. Det under åretstigande budgetunderskottet medförde också att penningmängdsökningen komatt bli större än planerat. Målet var medanökningen blev nästan dubbelt sä stor. De korta marknadsräntorna steg någotunder våren. I samband med presidentvalet råkade francen ut för en kris, vilkettillsammans med det internationellt uppdrivna ränteläget ytterligare drev upp defranska räntorna till . Efter kursjusteringen inom det europeiska valutasamarbetet den5 oktober sjönk denedtiU15%. Ett relativt settstörre fall i de privata investeringarna kunde noteras men även de offentliga investeringarna sjönk,vilket sammantaget gav en minskning med ca2 1/. Viktiga orsaker bakom denna utveckling var naturligtvis det höga ränteläget och ett lågtkapacitetsutnyttjande samt en viss allmän osäkerhet inför det nyapolitiska klimatet. Den minskning avindustriproduktionen som ägde rum gjorde det nödvändigt med en neddragning avlagren, varför denna efterfrågekomponent gavett negativt bidrag till totalproduktionen. beräknas denna uppgå till av arbetskraften,vilket är över en procentenhet mer än året innan. Förändringen påarbetsmarknaden beror dock inte endast på en svag sysselsättningsutveckling utanhar också sin orsak i demografiska förhållanden. Trots den svagatotalefterfrågan accelererade inflationstakten under loppet av 1981. Orsakentill detta var bl.a. stigande importpriser och höjda lönekostnader för företagen i samband med attregeringen höjde minimilönerna.Därmed kom att återigen registrera högre prisökningar än flertalet avindustriländerna. Konsumentpriserna steg med , mätt som årsgenomsnitt.För att söka dämpa importprishöjningarnas genomslag pä priserna i konsumentledet, till följd av devalveringen inom ramen för det europeiska valutasamarbetet ioktober, införde den nya administrationen partiell priskontroll. En meraexpansiv politik än i omvärldeninnebär risk för stigande arbetskraftskostnader och försämrad konkurrenskraft.I används dessutom i prakfiken ett indexsystem som innebär attlönerna justeras upp automafiskt när priserna stiger, varför priser och lönerhar tenderat att driva upp varandra. Det budgetförslagsom finns indikerar en förhållandevis expansiv inriktning av den ekonomiskapolitiken. Statens budgetunderskott (exkl.socialförsäkringssektorn) beräknas stiga från 1981 till 1982 mätt som andel av BNP. Den offentligakonsumtionen förutsätts öka med 1982. Den expansivapolitiken torde också innefatta ökade offentliga investeringar. Däremot ärdet osäkert hur de privata investeringarna kommer att utvecklas. På grund avhöga räntor och lågt kapacitetsutnyttjande under inledningen av 1982 talar det mestaför en dämpad utveckling. Efter hand somproduktionen sfiger kan en återhämtning ske. Den privatakonsumtionen torde komma att öka med , beroende på ökadesocialförsäkringsförmåner och något stigande reallöner. Möjligen kan en litenneddragning av sparkvolen också bidra härtill. Sammantaget tordeden inhemska efterfrågan accelerera successivt under loppet av 1982. Den ökadeinhemska efterfrågan torde ge ökad fart åt importen, varför utrikeshandelns bidrag tilltotalproduktionen sannolikt bUr litet ellerfill och med negativt. Pä grund av den tidigare försämringen i bytesförhållandet förutses bytesbalansensunderskott om ca 30 miljarder bli något större 1982. Mot bakgrund av vadsom skisserats ovan stiger sannolikt BNP med . Någon avgörandeförändring av arbetsmarknadsläget torde denna ökning inte ge. Tvärtom är det möjligt attarbetslösheten stiger ytterligare eftersom produktionsförbättringen möjligenförst tas ut i form av ökadproduktivUet. 1981/82:100 46 2 3/4 -2 1/4 - 1/4 -1,5 ' Förändring som procent av BNP för föregåendeår. Den brittiska ekonominbefinner sig alltjämt i en mycket djup lågkonjunktur. Industriproduktionen ärlåg, både arbetslösheten och inflationstakten är höga. Det finns dock någrasmå ljuspunkter att ta fasta på. Trots att industriproduktionen exkl.oljesektorn är lägre 1981 än genomsnittsnivån , har nedgångenstannat upp under loppet av 1981 och t.o.m. visat en svag tendens till uppgångunder hösten. Det finns inte nägra avgörande tecken till en snar förbättring avarbetsmarknadssituationen. Försämringen kommer troligen att upphöra under1982, men ge en fortsatt mycket hög arbetslöshetsnivå (). Minskningen avinflationstakten som inleddes har fortsatt men ändå stigerpriserna fortfarande något snabbare än för OECD-omrädet som helhet. Mot höstensteg dock inflafionstakten något igen till följd av pundets tidigaredepreciering. Konsumentpriserna steg med 1981 gentemotgenomsnittsnivån 1980. Den uppsatta förtillväxten i penningmängden överskreds kraftigt . Inte heller under1981 har man lyckats hålla sig inom ramen för den förutspädda nominellaBNP-ökningen. Det vida mått för penningmängdens utveckling som för närvarandeanvänds är under diskussion. Det har ifrågasatts om dettabegrepp är det rätta. Många menar att en snävare definition är ett bättre mått. Den privata konsumtionenföll . att stanna på en betydligt lägrenivå än . Ersättningen per anställd steg med nära 19%1980 och med . Det fall i reallönerna som därmed ägde rumkunde inte kompenseras av en sänkning av sparkvolen. En kombinafion avnedpressat vinstläge, höga räntor och svag efterfrågan ledde till att de fastabruttoinvesteringarna kom att falla högst påtagligt. Bostadsinvesteringarnaminskade med medan fallet i övriga privata investeringar inte blevfullt så kraftigt. På den offentliga sidan kunde också fall av motsvarandestorlek noteras. Den offentliga sektornslänebehov kom att bli större än planerat under första delen av budgetåret. Pägrund av en del offentliganställda tjänste- Bilaga 1.1 Preliminärnationalbudget 47 mäns fem mänader länga strejk fram till juli 1981blev skatteinbetalningarna försenade. Detta är naturligtvis också en avorsakerna till att också penningmängden expanderat snabbare än beräknat. Denoffentliga konsumtionen ökade mycket marginellt. Den ovan nämndastrejken har också lett till utebliven utrikeshandelsstatistik för en stor delav 1981. Lagercykeln torde underloppet av 1981 ha planat ut. Även om en viss höjning av lagernivån ägde rumunder hösten gav lagren ändå ett svagt negativt bidrag till den inhemskaefterfrågan för året som helhet. Den icke-oljeproducerandesektorn har även fått se sinkonkurrenskraft försämras högst påtagligt. Kraftiga löneökningar, lågproduktivitet och apprecieringen av pundet ledde till att den relativaarbetskraftskostnaden per producerad enhet steg med gentemotutlandet under dessa är. vände emellertid utvecklingen då pundettillfälligt försvagades under mitten av året. Mot hösten steg pundet återigenoch kostnadsläget är fortfarande mycket högt, vilket också gjort attexportutvecklingen varit svag som importen ökat. Tack vareoljesektorn gav ändå utrikeshandeln ett positivt bidrag till BNP. Sammantaget sjönk BNP 1981 med . förutses enförsiktig återhämtning av totalproduktionen. Denna drivs troligen fram av enlageruppbyggnad medan andra efterfräge-komponenter sannolikt fortsätter attfalla. Efter att ha fallit med av BNP är den inneliggandelagerstocken relativt liten. Det förefaller därför rimligt att förutsätta enuppgång. Lagerkvoten kommer ändå inte att hamna pä en mer långsiktignivä. En ökning av BNP med är otillräcklig för att förbättrasituationen pä arbetsmarknaden. Regeringen befinner sig ien svår valsituation.