prop · G503168 · 1981-12-31 00:00:00 — Om rätten för barn och vårdnadshavare att få stöd ochhjälp hos socialnämnden finns bestämmelser i socialtjänstlagen (1980:620).Socialnämnden förmedlar kontakter med medlare och andra rådgivande samhällsorgan. Paragrafen är ny. Den utgör en erinran om de tjänster somsamhället erbjuder föräldrar och barn i frågor som rör vårdnaden m. m. (sesärskilt 3,5, 10 och 12§§ socialtjänstlagen). I socialtjänstlagen ingår också rätten till bistånd (se6 § socialtjänstlagen). En närmare redogörelse för socialnämndernas befattningmed vårdnads- och umgängesfrågor har lämnats i avsnitt 2.7 i den allmännamotiveringen. Enbetydelsefull del i socialnämndernas arbete är att hjälpa konfiiktdrab-badefamiljer alt bearbeta och själva söka lösa sina problem. Det är kommunerna sombestämmer hur denna hjälp skall utformas. Viktiga uppgifter i fråga ompersonlig rådgivning och stödjande behandling i konfiiktsiluationer fullgörsockså utanför socialnämnderna av bl. a. läkare och annan sjukvårdspersonal ochkyrkliga företrädare. Insatser med inriktning på barn- och ungdomsgrupper ochpå problem inom familjer görs vidare av den psykiska barn- och ungdomsvården,skolans dewårdande personal, medlare och familjerådgivningen. Av 9 §socialtjänstlagen följer att socialnämnderna i sina insatser för den enskildevid behov skall samverka med andra samhällsorgan och med organisationer ochandra föreningar. En erinran om de kontakter med andra samhällsorgan somnämnderna kan förmedla har tagits in i andra meningen av förevarande paragraf. Förslagettill lag om ändring i Barnets vårdnadshavare har ett ansvar för att barnetsbehov av umgänge med en förälder som inte är vårdnadshavare eller med någonannan som står barnet särskUt nära så långt möjligt tillgodoses. Motsätter sig barnets vårdnadshavare det umgänge sombegärs av en förälder som inte är vårdnadshavare, beslutar rätten på talan avdenna förälder i frågan om umgänge efter vad som är bäst för barnet. Motsätter sig barnets vårdnadshavare det umgänge sombegärs av någon annan än en förälder, beslutar rätten på talan av socialnämndeni frågan om umgänge efter vad som är bäst för barnet. (Jfr 6 kap. 20-23 §§ i utredningens förslag) Paragrafen, som innehåller bestämmelser om umgänge mellanbarn och föräldrar saml andra som står barnet särskilt nära, ersätter nuvarande6 kap. 11 §. Av 6 kap. 2 § framgår att barnetsvårdnadshavare har ett ansvar för barnels personliga förhållanden och för allbarnet får sina grundläggande behov tillfredsställda. Bestämmelserna om umgängeutgår från samma synsätt, nämligen att en vårdnadshavare skall se till altbarnet får sitt behov av umgänge med olika personer tillfredsställt. I detta ansvar ligger alt vårdnadshavaren på olika sättskall uppmuntra barnet att träffa en förälder som inte har vårdnaden ellerandra personer som står barnet särskilt nära, t. ex. tidigare fosterföräldrar.Det förekommer att denförälder som inle är vårdnadshavare underlåter att träffa barnet eller inte iövrigt visar något intresse för det. I sådana fall kan vårdnadshavaren vända sigtill socialnämnden och diskutera möjligheten att få hjälp för att umgängetskall fungera. En förutsättning bör dock vara att barnet självt har en uttaladvUja att träffa den andra föräldern. I takt med alt barnets mognad ökar börallt större hänsyn tas till barnets egen inställning till umgängesfrågan (jfr.6 kap. 11 § tredje meningen). Del bör också nämnas alt förhållandena efter enseparation kan vara sådana att barnet behöver viss ro innan umgänget med enförälder kan inledas. I likhet med vad som gäller f. n. kan denförälder som är skild från vårdnaden få frågan om umgänge prövad av domstol, omvårdnadshavaren motsätter sig det umgänge som den andra föräldern begär. Utgångspunkten för domstolens bedömning bör vara alt detär till fördel för barnet alt ha umgänge med båda föräldrarna. Vid avgörandetav huruvida och i vilken utsträckning umgänge bör komma till stånd i delenskilda fallet bör hänsyn också las till bl. a. följande faktorer. Som har framhållits i olika sammanhang behöverbarn normall ett stabilt förhållande till båda föräldrarna. För små barn kandock ett längre avbrott i kontakten med den förälder som det huvudsakligenvistas hos utgöra en stor påfrestning. Inte minst allvarligt är upprepadeavbrott i kontakten med föräldern. Vid bestämmande av umgänget med den andraföräldern måste hänsyn sålunda tas till barnets ålder och mognadsgrad. Hänsyn måste även las till den anknytning som barnet hartill den andra föräldern. Särskilt för små barn är det viktigt att barnet haren god känslomässig anknytning även till denna förälder, så att barnelstrygghetskänsla inte bhr störd när umgänget utövas. Kan det befaras alt barnetpå grund av den yttre miljön eller av annan orsak kan komma att ta fysisk ellerpsykisk skada vid umgänge med denna förälder, bör umgänge inle få komma tillstånd. Barnet skall sålunda t. ex. inle behöva umgås med en förälder som vistasi en miljö där alkohol eller narkotika missbrukas. Som förut nämnts har också barnets egen instäUning storbetydelse i sammanhanget. Del är dock viktigt att vårdnadshavaren uppmuntrarbarnet att besöka den andra föräldern. Vårdnadshavaren får således inte, genomalt underblåsa en mer eller mindre tillfällig viljeyttring från barnels sida,motverka att umgänge kommer till stånd. En viktig faktor är slutiigen föräldrarnas förhållandetill varandra. Blir umgänget en konfliktskapande faktor mellan föräldrarna, kanbarnet la skada av detta. Domstolen får i sådana fall göra en avvägning mellanå ena sidan barnets behov och intresse av alt få umgås med den förälder sominte är vårdnadshavare och å andra sidan del behov barnet har av tryggauppväxtförhållanden. I vissa fall kan det bli nödvändigt att umgänget upphörtemporärt till dess att konflikten mellan föräldrarna har kunnat lösas. Som har nämnts i avsnitt 2.6.2 i denallmänna motiveringen Förslagettill lag om ändring i kan det ivissa fall ligga i barnets intresse att få upprätthålla kontakten med t. ex.tidigare fosterföräldrar även om barnets vårdnadshavare motsätter sig ettsådant umgänge. Genom att behörigheten att föra talan om detta umgänge haranförtrotts åt socialnämnden och inle ål var och en som anser sig slå barnet sånära att umgänge bör komma i fråga skapas garantier för all frågan inteonödigtvis kommer till domstol. får för sin del göra en utredningoch bedömning av om del tilltänkta umgänget är till fördel för barnet innannämnden beslutar sig för att föra lalan vid domstolen. Som har nämnts i denallmänna motiveringen torde nämnden endast i undantagsfall finna anledning attföra en sådan talan. Uppgiften all besluta om en sådan talan kan inte delegeras(jfr 48 § första stycket socialtjänstlagen). Barnet kan ha intresse av att hålla kontakt inte bara medtidigare fosterföräldrar utan även med t. ex. en avliden förälders släktingareller tidigare styvföräldrar. Det blir i sista hand domstolens sak att avgöraom barnet har en så när anknytning även till andra personer än föräldrarna attumgänge bör komma i fråga med dem. Förslagettill lag om ändring i Förfarandet i mål och ärenden om vårdnad eller umgänge 16§ Anmälan enligt 4 § andra stycket om gemensam vårdnad förföräldrar som inte är gifta med varandra görs hos pastorsämbetet i denförsamling där föräldrarna och barnet är kyrkobokförda. Anmälan skaU görasskriftligen av båda föråldrarna. Beslut av pastorsämbetet får överklagas hos domkapitletgenom besvär. beslut får överklagas hos kammarrätten. (Jfr 6 kap. 24 § i utredningens förslag) Paragrafen saknar motsvarighet i gällande rätt. Denreglerar förfarandet när ogifta samboende föräldrar vill få gemensam vårdnadgenom anmälan till pastorsämbetet (jfr 6 kap. 4 § andra stycket). De juridiska följderna av en gemensamvårdnad inträder så snart föräldrarnas anmälan registreras hos pastorsämbetet.I allmänhet torde detta ske efter anmälningen. Omkyrkobokföringen för föräldrarna eller barnet är under utredning, kanregistreringen dock dröja tills denna utredning är klar. beslut kan överklagas, varesig föräldrarnas anmälan bifalls eller inte. Om beslutet innebär allanmälningen avslås men beslutet därefter ändras av domkapifiet, bör föräldrarnaanses ha fåll gemensam vårdnad den dag då beslut om dettaantecknas i kyrkoböckerna. Frågor om vårdnad eller umgänge tas upp av rätten i denort där vårdnadshavaren eller någon av vårdnadshavarna har sitt hemvist. Sädanafrågor kan tas upp även i samband med äktenskapsmål. Om det inte finns någonbehörig domstol, tas frågorna upp av . Frågor om vårdnad som avses i 4-8 och 10 §§ samt frågor omumgänge som avses i 15 § handläggs i den ordning som är föreskriven förtvistemål. Slår barnet under vårdnad av båda föräldrarna eller en av dem och ärföräldrarna överens i saken, kan de dock anhängiggöra saken genom ansökan. / mål om vårdnad kan underhållsbidrag för barnet yrkasutan stämning. Dom i mål om vårdnad eller umgänge får meddelas utanhuvudförhand-hng, om parterna är överens i saken. (Jfr 6 kap. 25 och 26 §§ i utredningens förslag)Paragrafen har motsvarighet i nuvarande 6 kap. 12 §. Förslagettill lag om ändring i Rätten skall se till att frågor om vårdnad och umgängeblir tillbörligt utredda. Innan rätten avgör ett mål eller ärende om vårdnad ellerumgänge skall socialnämnden höras eller, om det är tillräckligt, beredastillfälle att yttra sig. Barnet får höras inför rätten, om barnet självt begär deteller särskilda skäl annars talar för det samt det är uppenbart att barnet intekan ta skada av att höras. (Jfr 6 kap. 28 och 30 §§ i utredningens förslag) Paragrafen saknar motsvarighet i gällande rätt. En motsvarande bestämmelse finns f. n. i 3kap. Det har ansetts lämpligt att också när det gäller målom vårdnad eller umgänge markera all domstolen har en skyldighet att se tillatt målet blir tillbörligt utrett. Bestämmelsen är tillämplig såväl närföräldrarna tvistar om vårdnaden som när de är överens i denna fråga. Detankommer på domstolen att i del enskilda fallet avgöra om socialnämnden skallhöras eller om det är tillräckligt att nämnden endast bereds tillfälle attyttra sig. Om föräldrarna tvistar om vårdnaden bör nämnden iallmänhet höras i målet, dvs. anmodas att inkomma med yttrande ivårdnadsfrågan. Det kan emellertid tänkas att domstolen redan har tillgång tillutredning i denna fråga. I så fall kan det räcka alt domstolen bereder nämndentillfälle att yttra sig. Nämnden behöver då höra av sig endast om den harytterligare material eller ytterligare synpunkter att tillföra målet. Och ifall då föräldrarna är överens om vem av dem som skall ha vårdnaden om barnet,torde del vanligen ligga närmast till hands att domstolen på detta sätt beredernämnden tillfälle att yttra sig inom en viss kortare lid. Om detstår klart för domstolen all nämnden har mottagit en sådan förfrågan, bör måletsedan kunna avgöras även om nämnden inte hör av sig till domstolen. I mångafall kan del vara lämpligt att kontakten med socialnämnden tas per telefon. Normallbör domstolen vända sig till socialnämnden i den kommun där barnet ärkyrkobokfört. Om någon av föräldrarna är bosatt i en annan kommun, kan del varalämpligt att domstolen kontaktar även socialnämnden i den kommunen. En annanmöjlighet är att socialnämnden i barnets hemkommun inom ramen för sin utredningtar kontakt med den andra socialnämnden. Denna samordningsfråga bör domstolenlösa från fall till faU på det sätt som bäst kan antas tillgodose intresset altutredningsfrågan blir allsidigt belyst. Det bör exempelvis undvikas all tvåskilda socialnämnder utan föregående samråd avger yttrande om var sin förälderslämplighet. Om barnet självt begär att få höras, bör domstolen före förhandlingenpå lämpligt sätt förvissa sig om att detta motsvarar barnets verkliga vilja.Detta är givelvis särskilt betydelsefullt, om domstolen skulle misstänka attbarnet har påverkals all begära företräde inför domstolen. Somexempel på sådana särskilda skäl som kan tala för att barnet hörs, trols attbarnet inte självt har begärt det, har i den allmänna motiveringen (avsnitt2.8.3) anförts att barnet under vårdnadsulredningen har gett uttryck för enbestämd uppfattning i vårdnadsfrågan ulan att för den skull ha framställt någondirekt begäran alt höras inför domstolen. Även i dessa situationer krävs altdel framstår som uppenbart att barnet inte kan ta skada av ett förhör. Som utvecklats i den allmänna motiveringen ankommer det pådomstolen att i det enskUda fallet la ställning till om det är lämpligt allbarnet hörs. En förutsättning är under alla förhållanden att barnet går med påalt framträda inför domstolen. Vidare måste barnets ålder och mognad vägas in ibedömningen. Barn som är torde endast sällan vara så mogna attde bör medverka i rättegången. För all kunna bilda sig en uppfattning i dennafråga bör domstolen i första hand höra vilken uppfattning föräldrarna ochvårdnadsulredaren har i frågan. När barnhörs inför domstolen är det givelvis av största vikt att förhandlingen går tillpå sådant sätt att barnet inle utsätts för någon press. Barnet skall inte undernågra omständigheter behöva la direkt ställning i en vårdnadskonflikt mellanföräldrarna eller i övrigt i ett vårdnadsmål. Något förhör i egentlig meningkan det inle bli fråga om. Domstolen bör verka för att barnet hörs i en sålångt möjligt avspänd atmosfär. Förslagettill lag om ändring i Om samtal i syfte att nå etughet ifråga om vårdnad ellerumgänge har inletts mellan parterna genom socialnämndens eller något annatorgans försorg, kan rätten, om någon av parterna begär det och fortsatta samtalkan antas vara tiU nytta, förklara att målet skaU vila . Omdet finns särsk ilda skäl, kan rätten förlänga . Paragrafen saknar motsvarighet i gällande rätt. Föräldrarsom är oense i en vårdnads- eller umgängesfråga bör normall söka lösa sinkonflikt genom samarbetssamtal hos något av de rådgivningsorgan som nämns i 6kap. 14 § innan de vänder sig till domstol med sin tvist. hindraremellertid att föräldrarna kontaktar dessa organ, eller pånytt, sedan tvisten har börjat handläggas vid domstol. Om del kan antas attsamarbetssamtal kan vara till nytta, kan domstolen då förklara målet vilande iavvaktan på resultatet av dessa samtal. För attmålet skall förklaras vilande enligt förevarande paragraf torde del i allmänhetkrävas alt båda föräldrarna är överens om det. Vidare bör domstolen la kontaktmed det familjerådgivningsorgan som kan komma i fråga för att höra omsamarbetssamtal i det läget är meningsfulla. Omdomstolen beslutar att förklara målet vilande i ett fall då vårdnadsutredningredan har påbörjats, bör den socialnämnd som har hand om denna utredningunderrättas om beslutet . Nämnden bör då avvakta medvårdnadsutredningen till dess att samarbetssamtalen har slutförts. Skulle samtaleninle leda till att föräldrarna kommer överens, bör vårdnadsulredningen dockslutföras så snabbt som möjligt. För attinte samarbetssamtalen, och därmed målets fortsatta handläggning, skall dra utpå tiden alltför länge, skall domstolen när målet förklaras vilande bestämma enlid då målet skall las upp på nytt. Om samtalen inle är slutförda när denna tidhar gått ut, kan domstolen emellertid förlänga tiden i fall då fortsatta samtalkan antas vara till nytta. Förslagettill lag om ändring i I mål eller ärenden om vårdnad eller umgänge kan rätten,för tiden till dess att det föreligger ett avgörande som har vunnU laga kraft,förordna om vårdnad eller umgänge efter vad rätten finner skäligt. Förordnande enligt första stycket kan på yrkande meddelasutan huvudförhandling. Innan förordnande meddelas skall motparten beredastillfälle all yttra sig över yrkandet. Rätten kan inhämta upplysningar frånsocialnämnden i frågan. Har förordnande meddelats, skall rätten när målet ellerärendet avgörs pröva om åtgärden skall bestå. Förordnande som har nämnts går i verkställighet påsamma sätt som en dom som har vunnit laga kraft men kan när som helståterkallas av rätten. (Jfr 6 kap. 31 § i utredningens förslag) Paragrafen överensstämmer i stort sett med nuvarande 6kap. Vissa redaktionella jämkningar har dock gjorts. Vidare har en nybestämmelse tagils in i andra stycket tredje meningen. Den nya bestämmelsen överlåter till domstolen all i detenskilda fallet avgöra omupplysningar skall inhämtas från socialnämnden innan ett interimistisktförordnande meddelas. Detta kan bli aktuellt främst när parterna inte är ense ifrågan om vem av dem som skall anförtros vårdnaden under liden till dess attmålet eller ärendet slutligt avgörs. Om ettinterimistiskt förordnande begärs redan i stämningsansökningen, kan det varalämpligt att domstolen förelägger svaranden all inom inkomma medskriftligt yttrande över denna begäran. Om denne bestrider delta yrkande, kandomstolen begära att snabbi få upplysningar från socialnämnden och samtidigtkalla till muntlig förberedelse vid en lidpunkt då dessa upplysningar kanberäknas ha inkommit. Domstolen kan under hand samråda med nämnden om hur långlid den behöver för alt få fram upplysningarna. Som harnämnts i den allmänna motiveringen (avsnitt 2.8.2) är det inle avsett att denutredningsverksamhet som socialnämnden bedriver på detta stadium skall bliomfattande. Det får anses tillräckligt all utredaren efler kontroll avtillgängliga myndighetsregister samtalar med parterna och om möjligt även medbarnet. behöver sålunda inte uttrycka någon egen uppfattning itvistefrågan. I vissa fall kan del emellertid vara lämpligt alt nämnden gördet, exempelvis när omständigheterna ger vid handen alt en viss lösning ivårdnadsfrågan är olämplig från barnels synpunkt. I så fall blir debestämmelser tillämpliga som gäller för yttranden av socialnämnden i mål ochärenden om vårdnad eller umgänge (se 48 och 54 §§ socialtjänstlagen). Dessabestämmelser gäller däremot inte när nämnden endas,: tillhandahåller domstolenupplysningar som har insamlats inför det interimistiska förordnandet. Förslagettill lag om ändring i I mål eller ärenden om vårdnad eller umgänge gäller ifråga om rättegångskostnader andra och tredje styckena i stället för 18 kap.1-7 §§ . Vadera parten skall bära sin rättegångskostnad. En partkan dock förpliktas all helt eller delvis ersätta motparten dennes rättegångskostnad,om han eUer hon har förfarit på ett sådant sätt som avses i 18 kap. 3 eller 6 §rättegångsbalken eller om det annars finns särskilda skäl. Skall en part enligt andra stycket helt eller delvisersätta motpartens rättegångskostnad och har parlens ställföreträdare, ombudeller biträde förfarit på ett sådant sätt som avses i 18 kap. 3 eller 6 §rättegångsbalken och därigenom vållat kostnaden heU eller delvis, kan han eUerhon förpliktas att tUlsammans med parten ersätta kostnaden. Rätten kan beslutaom detta även om någon part inte yrkar det. Denna paragraf tUlämpas också när målet eller ärendethandläggs i högre rätt. (Jfr 6 kap. 33 § i utredningens förslag) Paragrafenmotsvarar nuvarande 6 kap. 14 §. En förmyndare har rätt att på begäran bli entledigad frånförmynderskapet. Detta gäller dock ej, om förmynderskapet för en underårigutövas av föräldrarna eller en av dem och särskilda skäl talar mot altförmyndaren entledigas. Har tvåsärskilt förordnade förmyndare utsetts att gemensamt utöva vårdnaden om ettbarn och vill någon av förmyndarna att vårdnaden inte längre skall varagemensam, skall rätten på lalan av en av dem eller båda anförtro vårdnaden ombarnet åt den av dem som är lämpligast som vårdnadshavare. Bestämmelsen motsvarar den nuvarandebestämmelsen i 11 kap. 8§. Bestämmelsen, som är ny, reglerar upplösning av gemensam vårdnad förtvå särskilt förordnade förmyndare. Den har utformats efter förebild av 6 kap.5 §. Förslagettill lag om ändring i Ansökan om förordnande eller entledigande av en förmyndarefår göras, förutom av överförmyndaren och förmyndare, av den omyndige själv, omdenne har fyllt , samt av hans eller hennes make och närmaste släktingar.En förmyndare som är lämplig ati utöva vårdnaden om en underårigfår entledigas även på ansökan av socialnämnden. Frågor som avses i dennaparagraf skall rätten också ta upp självmant, när anledning förekommer tiU det. I ärende som avses i första stycket skaU rätten, när detrör omyndig som fyllt , bereda denne tillfälle alt yttra sig, om delkan ske. Mot rättens beslut i ärende som avses i första stycket fårtalan föras, förutom av den som beslutet särskUt rör, av var och en som harrätt att göra ansökan. rätt att ansöka om entledigande av enförmyndare enhgt första stycket har utvidgats till att gälla alla fall dåförmyndaren är lämplig att utöva vårdnaden (jfr 6 kap. 7 § och 11kap. 9 §). Har en omyndig flera förmyndare, 5:0// de, såvitt röregendomen, ha hand om förmynderskapet gemensamt. Rätten kan dock förordna atttillgångarna skaU för förvaltning fördelas på visst sätt mellan dem eller attvissa tillgångar skaU förvaltas av en förmyndare ensam. Den som ensam råderöver vissa tillgångar/ör också ikläda den omyndige sådana förbindelser somfaller inom området för dessa tillgångars förvaltning. Paragrafens andra stycke har fått en något annan lydelsei propositionsförslaget. 6 1981/82. 1 saml Nr 168 Står en underårig inte under vårdnad av någon förälder ochhar fiera förmyndare förordnats, skall vårdnaden utövas av den blandförmyndarna som rätlen utser därtill. Rätten kan också utse två förmyndare attgemensamt utöva vårdnaden, gifta med varandra eller bor tillsammansunder äktenskapsliknande förhållanden. Den eller de som har anförtrottsvårdnaden kan, om det är lämpligt, av rätlen befrias från skyldigheten attdelta i handhavandet av den omyndiges övriga angelägenheter. Har den som ärförklarad omyndig flera förmyndare, förordnar rätten en av dem att ha denomsorg om myndhngens person som anges i 1 §. Haren omyndig flera förmyndare och kan dessa ej enas i ettärende som rör den omyndiges egendom och som de skall besluta i, gäller denmening som överförmyndaren biträder. Är det fråga om en åtgärd som kräveröverförmyndarens samtycke, kan samtycke ges till åtgärden även om förmyndarnahar olika mening. I sådana fall skall överförmyndaren dock bereda medförmyndaretillfäUe att yttra sig innan överförmyndaren beslutar i saken. I paragrafen har sakliga ändringar gjorts i andra ochtredje styckena. Dessutom har paragrafen moderniserats språkligt. En nyhefär alt vårdnaden om ett barn kananförtros åt två särskih förordnade förmyndare i förening, om de är gifta medvarandra eller bor tillsammans under äktenskapsliknande förhållanden. Detgemensamma ansvaret för barnet består även om förmyndarna senare skiljer sigeller flyttar isär, om de inte själva begär alt gemenskapen skall upplösas (seden nya betämmelsen i 11 kap. 8 § andra stycket). Enligt 11 kap. 17 § förstastycket sista meningen skall domstolen självmant la upp frågan om att entledigaen förmyndare när del finns anledning till det. Om en eller två särskiltförordnande förmyndare, som är gifta med varandra och gemensamt utövarvårdnaden om någon annans barn, ansöker om äktenskapsskillnad, kan det varalämpligt att domstolen underrättar socialnämnden om ansökningen (jfr specialmotiveringentill 6 kap. 3 § andra stycket). Av andra stycket följer att den som anförtros vårdnaden omett barn kan befrias från de uppgifter i övrigt som ankommer på en förmyndare.Det är således inget som hindrar att en eller två förmyndare har hand om vårdnadenom barnet medan en annan förmyndare ansvarar för det egenfiiga förmynderskapet.Gällande bestämmelser medger också all föräldrarna eller en av dem helt ellerdelvis har kvar sill juridiska ansvar för barnet men att medförmyndareförordnas (se 11 kap. 7 § andra stycket). Det är dock inte möjUgt att anförtrovårdnaden om ett barn ål en medförmyndare, om någon av föräldrarna eller bådaär vårdnadshavare. Om en omyndig har flera förmyndare sominle kan enas i en fråga som rör förmynderskapet, gäller f. n. attöverförmyndaren får avgöra frågan. Denna bestämmelse har ändrats på så sättalt oenighet mellan förmyndarna i fortsättningen skall avgöras avöverförmyndaren endast i de fall det är frågan om en åtgärd som rör denomyndiges egendom. Uppkommer oenighet mellan två särskilt förordnandeförmyndare i en