prop · G503130 · 1981-12-31 00:00:00 — Den på detta sätt reduceradekvotdelen skall därefter tillgodoräknas tillståndshavaren vid varje nyomprövning som sker eller vid tillkomsten av ett vattenföretag som avses i 15§. Domstolen bör alltså vid den första omprövningen alltid ange den reduceradekvotdelen. Institutet andelskraft infördes i VL 1974 i sambandmed att reglerna om ersättning genom kraftöverföring upphävdes. Två skälåberopades för det nya institutet: dels önskemål från kraftproducenternas sidaom att alltjämt ha tillgång till någon form av ersättning i kraft vidtillgodogörande av större minoritetsandelar i strömfall, dels vissa frånbankhåll framförda synpunkter på ersättningskraftens värde frånfinansieringssynpunkt. Någon kritisk granskning av de synpunkter som framfördesfrån kraftproducenternas och kreditgivarnas sida förekom inte ilagstiftningsärendet. Vid utformningen av de nya reglerna överfördes viktigaelement från institutet ersättning i kraft t. ex. beträffande sakrättsliganknytning samt överlåtelse och upplåtelse av rätten lill kraft - utan att detnärmare övervägdes i vad mån dessa element passar för de storskaligaförhållanden som utmärker dagens utbyggnads- och distributionsteknik. Andelskraftsinslitutel överförs nu den nyavattenlagen med i huvudsak oförändrat innehåll, bortsett från ettbetydelsefullt tillägg som lagrådet strax återkommer till. Någon analys avinstitutet från principiella utgångspunkter görs inle heller . Såvitt känthar reglerna ännu inte tillämpats. Det finns emellertid inget material för attbedöma huruvida detta kan bero på att man i lagstiftningsärendet överskattadestyrkan i kraftproducenternas önskemål om lagsfiftning eller värdet frånfinansieringssynpunkt av det nya institutet. I detta läge saknar lagrådetanledning att ta upp frågan om behovet av ett andelskraftinstitut ochkonstruktion av detta fill behandling, utom såvitt gäller den i 16 § andrastycket föreslagna utvidgningen till vissa vattenöverledningsfall förkraftändamål. Denna utvidgning innebär att andelskraft skallkunna tillkomma även den som äger en kraftanläggning i vilken dentillgodogjorda vattenmängden minskas till följd av en annan vattenöverledningför kraftändamål än som avser tillgodogörande av annans vattenkraft; sådanttillgodogörande omfattas av första stycket. Av den allmänna motiveringen i remissprotokolletframgår att bakgrunden till detta tillägg är vissa överväganden som redovisatsav den s.k. valtenöverledningsutredningen i betänkandet Vattenkraft och miljö 4(SOU 1979:39 s. 171 ff). Utredningen har med utgångspunkt i det tänkta 1981/82:130 319 falletatt vatten leds över från lill Lagrådets ansett det skäligt attden produktionsförlust som överledningen skulle yttrande medföraför Stornorrfors kraftverk - det enda kraftverk som finns nedanföröverledningsstället i - kompenseras genom andelskraft. Enligl lagrådets mening kan den föreslagnautvidgningen av lagrummet starkt ifrågasättas. Den innebär att andelskraftskulle kunna utgå också som kompensation för skador genom en typ avvattenreglering, vilket måste uppfattas som en nyhet av principiell betydelse.Andelskraften förlorar härigenom sin karaktär av speciell kompensationsform förmino-riletsdelägare i strömfall som byggs ut för kraftändamål. Har man väl bestämtsig för denna utvidgning finns det inte något bärande skäl mot att görainstitutet tillämpligt vid alla former av vatlenreglering för kraftändamål.Det är svårt att se varför denna kompensalionsform skulle användas närvattenkraften i strömfall genom valtenreglering minskar fill förmån förkraftanläggningar i ell annat vaftendrag men inte i samma vattendrag. Gmnden för det föreslagna tillägget måste ocksåanses vara ganska bräcklig. Det enda prakfiska exempel som redovisats -överiedning från fill - är i vikfigaavseenden ett särfall. Dels finns det som nämnts endast ett kraftverk, som kanpåverkas negativt av en överledning, och dels framstår värdet av de outbyggdaströmfallen i som högst osäkert med tanke på de restriktioner somgäller för en utbyggnad av älven. Problemet får en helt annan belysning om mantänker sig alt överledning sker från en älv med många kraftstationer.Produktionsförlusten för dessa kan t. o. m. tänkas bli så stor att deras sammanlagdaandelskraft skulle ta i anspråk hela eller mer än kraftfillskottel i den älvdit överledningen sker. Del förefaller knappast heller rimligt att stanna vidatt kompensera ägarna av redan utbyggda strömfall. Om det inte gäller någragenerella restrikfioner för utbyggnader i en älv finns det ingen anledning attinte räkna med också ännu inle exploaterade strömfall som är utbyggnadsvärda. Med hänsyn lill det anförda vill lagrådet förordaatt regeln i andra stycket om andelskraft i vissa vattenöveriedningsfall utgåroch att stycket alltså begränsas till alt gälla de fall som avses i 2 kap. 3 §i det remitterade förslaget (2 kap. 8 § enligt lagrådets förslag). I konsekvens med vad lagrådet föreslagitbeträffande 2 kap. bör uttrycket "vattenrätt" i paragrafens förstastycke bytas ut mot "rätt". Detta överensstämmer med lydelsen av 2kap. 6 § VL. Vidare föreslår lagrådet att tredje stycket formuleras på följandesätt; "Skyldigheten atl tillhandahålla andelskraft åvilarströmfallsfastigheten." Vad som menas med strömfallsfastighet anges i 13kap. Begreppet behöver alhså inte definieras i förevarande lagmm,särskilt som uftrycket har använts i den föreslagna lagtexten (8kap. 1 §). 1981/82:130 320 Deavgifter som behandlas i detta kapitel har motsvarigheter i gällande yttrande rätt.Den föreslagna bygdeavgiften kan ses som er\ utbyggnad av del syslem medregleringsavgifter varom bestämmelser finns i 4 kap. 14 och 15 §§ VL. Denlokala fiskeavgift spm avses i 5 § i förslaget motsvaras av den avgift som nubrukar dömas ut spm ?tt alternativ eller komplement till fiskefrämjandeåtgärder av lokal natiir enligl 2 kap. 8 § VL. Den allmänna fiskeavgiftenenligt 6-9 §§ i förslaget har sin motsvarighet i den avgift som bestäms enligt2 kap. 10 § VL: Vad gäller bygdeavgiften har redan antytts att denhar ett vidare tillämpningsområde än den nuvarande regleringsavgiflen. Densistnämnda utgår vid vattenregleringar för kraftändamål och fastställs förvarje berört strömfall i huvudsak med hänsyn till verkningarna avregleringsföretagel i den bygd som berörs av detta företag. Ehuru avgiftenalltså utgår för regleringsföretag kan den också ses som en kraftverksavgift,eftersom den påförs och betalas av yarje strömfallsägare för sig. Förslagetbeträffande bygdeavgift innebär att sådan avgjft utgår för vissa typer avvattenföretag, nämligen drift av vattenkraftverk, vatlenreglering utpmkorttidsreglering, vattenöverledning för något annat ändamål än kraftändamåloch ytvattentäkt, Den föreslagna allmänna fiskeavgiftenstillämpningsområde överensstämmer i princip med vad som gäller för fiskeavgiftenljgt 2 kap. 10 § VL. Lagrådet har ingen principiell invändning att riktamot förslaget såvitt gäller tillämpningsområdet för de olika avgifterna, Denändring som lagrådet vid 1 kap. 4 § föreslagit i fråga pm definitionen avbegreppet vattenreglering Igder emellertid till att regleringar som inte skerför något annat vattenföretag inte bUr avgiftspliktiga. Detta innebär ed vissavvikelse från det remitterade förslaget i fråga om bygdeavgiften saml frånbåde det remitterade förslaget och gällande rätt i fråga om den allmännafiskeygifr ten. Denna avvikelse kan knappast ha sådan prakfisk betydelse altdet är mofiverat att kompHcera lagen med ytterligare en förelagstyp för attbibehålla del remitterade förslagets innebörd. Faslän bygdeavgiften och den allmänna fiskeavgiftenenligt det remitterade förslaget skall avse samma typer av företag föreliggeren viss skillnad i beskrivningen av tillämpningsområdena. Bygdeavgift skallsålunda betalas av den som ft tillstånd ti|l drift av ett vattenkraftverk,till vattenreglering som avser års- eller flerårsreglering osv. Beträffandefiskeavgiften däremot åvilar betalningsskyldigheten den som fått tillståndtill elt vattenföretag som avser vattenkraftverk, vattenreglering som innebärårs-eller flerårsreglering osv. Skillnaden i uttryckssätt innebär attbygdeavgifl utgår för vattenföretag som utgör en verksamhet medan fiskeavgiftiilgår för vattenföretag spm innebär antingen uppförandet av en anläggning föri paragrafen angivna ändamål eller verksamheten vid en anläggning. Dennaolikhet i konstmkfionen sammanhänger med atl man velat bibehålla nuva- 1981/82:130 321 randeprincip att fiskeavgift skall börja utgå redan i anslutning fill att Lagrådets arbetenaför ett vattenföretag sätts igång, under det atl bygdeavgiften yttrande liksomden nuvarande regleringsavgiften skall börja utgå först i anslutning till atlverksamheten vid en anläggning påbörjas. Enligt lagrådets mening behöver emellertidskillnaden i tidpunkt för avgiftsskyldighetens inträde inte leda till att degmndläggande bestämmelserna om fillämpningsområdet för de skilda avgifternakonstrueras olika. Det är för övrigt vanligt, när det gäller större företag somprövas i etapper, att fiskeavgift enligt 2 kap. 10 § VL fastställs först isamband med tillståndet atl driva företaget och alltså delvis utdöms för redanförfluten tid (se prop. 1952:52 s. 47). Konstmkfionen bör kunna förenklas såalt man beträffande tillämpningsområdet för den allmänna fiskeavgiften endasthänvisar till 1 §. I det föreslagna avgiftssystemet framkommerbygdeavgiften och den allmänna fiskeavgiften som produkten av två faktorer:antalet avgiftsenheter och del indexerade beloppet enligt tillämpligavgiftsklass. Antalet avgiftsenheter bestäms av företagets omfattning enligt enregressiv skala för vattenkraftverk och valtenregleringar medregleringsmagasin. Konstmktionen med indexering av beloppet per avgiftsenhel ledertill att bygdeavgiften inle skall fastställas till visst krontal ifillståndsbeslutet utan såsom ett visst antal avgiftsenheter i vissavgiftsklass. Årliga omräkningar av en i tillståndet angiven bygdeavgift ikronor undviks härigenom. Denna konstmktion av avgiftsberäkningen måste ansesvara en smidig lösning av eft invecklat problem som i olika omgångar varitföremål för utredning. Lagrådet har vissa ändringar att föreslå i huvudsakendast vad gäller avgiftsberäkningen vid utvidgning av vattenföretag. Förslagets principiella innebörd när del gällerutvidgningsfallen är att särskild avgift fastställs för varje utvidgning.Antalet avgiftsenheter beräknas därvid med hänsyn både till det urspmngligaföretaget och till utvidgningen. Om avgift - enligt VL eller den nya lagen -redan utgår för det befindiga företaget skall den avgift som skall utgå på gmndav utvidgningen avse endast ökningen av effekten, magasinvolymen ellervattenmängden. Då tillämpas inte den avgiftsfrihet som enligl huvudregelngäller för mindre vattenkraftverk eller valtenregleringar. Beträffandeinplaceringen i avgiftsklass torde förslaget innebära att endast verkningarnaav det tillkommande företaget skall beaktas. Om ett vatlenföretag byggs på med nya vatlenföretag- varje utvidgning är ju enligt den nya lagens terminologi ett vattenföretag -kommer del alltså att lagras olika avgifter på varandra. Enligt lagrådetsmening skulle det innebära en förenkling om man i stället fastställer en nyavgift gemensamt för det ursprungliga företaget och det nya företag somutvidgningen innebär. Den tidigare utgående avgiften skulle då upphöra och dennya bestämmas med hänsyn fill avgiftsenheter och avgiftsklass som om de tvåföretagen eller - vid upprepade utvidgningar - samtliga företag vore ett 21 1981/82. Prop, 1981/82:130 322 I förhållande lill det remitterade förslaget kan detta beräk- Lagrådets ningssätt iblandinnebära en viss ökning av avgiften, eftersom inplacering- yttrande eni avgiftsklass då sker med hänsyn till företagens sammanlagda effekt. Någonstörte betydelse kan detta knappast antas fä. En väsentlig fördel med detskisserade systemet - utöver de lagtekniska förenklingar det innebär - är attadministrationen av löpande avgifter blir enklare. När det gäller utvidgning av företag för vilkatillstånd har meddelats enligt VL är förslaget något oklart på ett par punkteroch onödigt komplicerat. Enligt lagrådets mening skulle det innebära betydandeförenklingar om man vid avgiftsberäkningen för utvidgningen kunde bortse fråndet befindiga företaget och låta del nya systemet bli tillämpligt enbart på detvattenföretag som utvidgningen utgör. Med den lösningen behövs inga särregleralls utan utvidgningen kommer att följa de huvudregler som gäller föravgiftsberäkningen. Sker en ytteriigare utvidgning skall - enligt vad somföljer av vad sagts - gemensam avgift fastställas för utvidgningarna. De jämkningar i sak och de lagtekniska förenklingarsom lagrådet nu berört medför vissa ändringar i lydelsen av 1-4 och 6-8 §§.Vidare vill lagrådet föreslå vissa ändringar av annan art beträffande 5, 9 och10§§. Förstastycket föreslås få följande lydelse: 1.drift av vattenkraftverk 1 § i förslaget-- ytvattentäkt skallden som innehar tillstånd till företagel betala en ärlig och Somett nytt andra stycke föresläs en bestämmelse med följande lydelse; "utvidgning av ett annatvattenföretag eller, om utvidgning fidigare skett, flera andra vattenföretag,vartill fillstånd lämnats enligt denna lag, skall gemensam avgift fastställassåsom för ett enda företag, varvid tidigare utgående avgift bortfaller." Beträffande andra stycket i remissen, som alltsåblir tredje stycket enligt lagrådets förslag, synes det rimligt att medverkningar av vattenföretaget jämställa verkningarna av anläggningar förföretaget. I annal fall kan det bli svårigheter att särskilja effekterna avsjälva verksamheten. Nuvarande regler beträffande regleringsavgift möjliggör enhelhetsbedömning oavsett om verkningarna härrör från regleringsanläggningarnaeller regleringsverksamheten. I lagtexten bör alltså på två ställen efterordet "vattenföretageteller anläggningar fördetta". Det torde utan att texten behöver jämkas stå klartatt, när en ny, gemensam avgift fastställts efter en utvidgning, stadgandetavser vatlenföretagens sammantagna verkningar. Prop, 1981/82:130 323 Ifråga om denna paragraf innebär lagrådets förslag atl sista stycket * '"" I motiven till paragrafen görs etl uttalande omberäkning i visst fall av avgiftsenheter efter turbinens verkningsgrad. Dådetta beräkningssäll inte överensstämmer med lagförslaget torde man få bortsefrån uttalandet. Vad gäller tillämpningsområdet för bygdeavgiflenåsyftas i 1 § - såväl enligt det remitterade förslaget som enligt lagrådetsförslag - vattenföretag som utgör verksamhet vid en anläggning. När del i sistastycket i förevarande paragraf talas om "företagel" torde dettauttryck ha den nu angivna innebörden. Enligt lagrådets mening är detemellertid, liksom när det gäller användningsområdet för bygdeavgift (se ovanunder 1 §), rimligt atl man, vid bedömningen av verkningarna påvattenförhållandena och för bygden, beaktar också de anläggningar som hör tillföretaget. Lagrådet föreslår följande lydelse: "Vid inplacering iavgiflsklass skall hänsyn tas till de mindre eller slörre förändringar ivattenförhållandena samt de mindre eller större olägenheter eller fördelar förbygden som vattenföretagel eller anläggningar för detta medför." I de fall gemensam avgift fastställs för etlbefintligt vattenföretag och ell vattenföretag som utgör utvidgning innebärdetta stadgande att den nya avgiften börjar utgå från och med kalenderåretnärmast efter del då fillståndet till utvidgningen tas i anspråk. Samtidigtbortfaller den tidigare avgiften. I första stycket bör orden "tillstånd atldriva företagettillståndet till vattenföretaget". Lydelsen av första styckets första mening bör jämkasså att stadgandets innebörd kommer till tydligare uttryck. I andra styckettorde vara tillräck-hgl atl uppta en bestämmelse om hur den årliga avgiftenskall beräknas. Första meningen i stycket kan då utgå. Lagrådet föreslår attparagragfen får följande lydelse: "eller förrättningsmannen får,om det är lämpligare, i stället för att meddela villkor enligt 3 kap. 11 §ålägga tillståndshavaren atl betala en särskild avgift för främjandet av fisketi det vatten som berörs av vattenföretaget eller inom något angränsandevattenområde. Avgiften kan fastställas som en engångsavgift eller som en årligavgift. Beloppet av årlig avgift beräknas så, att det avvallendomstolen eller förrättningsmannen faslslällda avgiftsbeloppetmultipliceras med del tal som anger förhållandet mellan basbeloppet enligtlagen (1962:381) om Prop.1981/82:130 324 , allmänförsäkring för december månad året närmast före det år då avgiften Lagrådets skallbetalas och basbeloppet för december månad året närmast före det år yttrande dåavgiften fastställdes." Såsom tidigare anförts bör de vattenföretag förvilka allmän fiskeavgift skall utgå vara desamma som är avgiftsplikliga enligt1 §. Paragrafens lydelse kan då förenklas betydligt. Den i stadgandet uppställda förutsättningen attföretaget skall skada fisket eller orsaka en inte obetydlig ändring ivattenförhållandena bör avse inte bara verksamheten vid en anläggning utanockså den inverkan anläggningen i sig medför. Detta är också innebörden avgällande rätt. Vid vissa typer av vattenföretag torde det just varaanläggningarna som åstadkommer den största skadan på fisket. Lagrådet föreslår all första stycket får följandelydelse; "Om ett vatten företag som avses i 1 § eller anläggningar för delta kan antas skada fisket - 6§ i förslaget - vattenståndsförhållandena, skall den som innehar tillstånd till företagel betala en årlig inom landet." Som ett nytt tredje stycke bör tas upp ettstadgande för utvidgningsfall. Det kan formuleras på samma sätt som del avlagrådet föreslagna nya andra stycket i 1 §. I överensstämmelse med vad lagrådet föreslagitbeträffande 2 § bör sista stycket utgå. Sista stycket bör, liksom sista stycket i 3 §enligt lagrådets förslag, avse inte bara verkningarna av valtenföretaget utanockså verkningarna av de anläggningar som hör till företaget. På de två ställeni förevarande stycke där uttrycket "företagetvaltenföretagel eller anläggningar för detta".Beträffande stadgandets tolkning när gemensam avgift fastställs efterutvidgning kan hänvisas till vad lagrådet anfört sist under 1 §. Paragrafen synes vinna i klarhet om den formuleraspå förslagsvis följande sätt: "Om det årliga beloppet av den allmännafiskeavgiften är ringa, får föreskrivas atl avgiftsskyldigheten skall fullgörasgenom engångsbetalning. härom skall meddelas om det åriiga beloppetskulle understiga femhundra kronor." 1981/82:130 325 Vad i paragrafen föreskrivs skall enligt uttalande imotiveringen gälla yttrande såväl den allmänna fiskeavgiften som den särskilda avgiftvarom stadgas i 5§, den s.k. lokala fiskeavgiften. Detta föranleder ingenerinran från lagrådets sida vad gäller tillämpningen av andra och tredjestyckena i paragrafen. Däremot anser lagrådet att första stycket inte böromfatta den lokala fiskeavgiften. Såsom framgår av 5§ utgår denna avgift istället för fiskefrämjande åtgärder o.d. när så anses lämpligare. Härmedöverensstämmer bäst att prövningsmyndigheten, likso.m när del gäller åtgärder,får fria händer att bestämma när avgift skall börja utgå. Det remitterade förslaget ger inleklart besked om hur avgift enligt 6§ skall utgå i det fall att arbetena utförtsinnan vallenförelagets tillåtlighet prövats, såsom fallet är vidlaglighetsprövning enligt 4 kap. 5 § i förslaget. Avsikten torde vara attavgift inte skall utgå för fiden innan prövning skett. Med hänsyn fill det anfördaföreslär lagrådet att första stycket får följande lydelse; "Årligfiskeavgift enligt 6 § skall utgå från och med kalenderåret närmast efter detår då arbeten eller andra åtgärder som inverkar på vattenförhållandenapåbörjades eller då beslut om lagligförklaring meddelades lill och med det årdå företaget läggs ned." I andra stycket bör för tydlighetensskull orden "enligt 5 eller 6§" skjutas in efter"fiskeavgift". När prövningsmyndigheten enligltredje stycket fastställer engångsavgift lokal eller allmän - i samband medatt tillstånd lill vattenföretaget lämnas, bör tidpunkten för avgiftenserläggande bestämmas med tanke på alt avgiftsskyldigheten beror av atttillståndet tas i anspråk. // kap. 4 och 6 §§ Om vad lagrådet vid 3 kap. anfört ifråga om regeringens prövning godtas, lorde orden "enligt 3 kap. 4 § andrastycket" i 4 § i förevarande kapitel böra ersättas med "enligl 12kap. 29 § eller 13 kap. 42 §" samt vad som upptas i 6 § utgå. Denna paragraf har utformats efterförebild av 4 kap. I § fastighetsbildningslagen. Fastän del inte sägs imotiveringen måste den ändrade utformningen anses innefatta en saklig ändringi förhällande till nuvarande beslämmelser i 10 kap. 35 § VL. Innebörden avVL:s regler torde vara alt gode männen deltar i hela förrättningen (NJA II 1920 s. 148).Faslighets-bildningslagens system däremot medger en större flexibilitet på såsäll att gode männens medverkan kan begränsas till vissa under förrättningenuppkommande frågor (SOU 1963:68 s. 226 och prop. B 202). Detta fåranses vara en fördel också när det gäller markavvattningsförrätt- 1981/82:130 326 ningar.Härigenom kan gode männens medverkan begränsas fill konlrover- Lagrådets siellafrågor och andra spörsmål, där deras medverkan är av särskilt värde. I kapitlet används termen"förrättningsman" i två betydelser. I vissa fall avses den avlänsstyrelsen förordnade förrättningsmannen och i andra fall det kollekliv somdenne och gode männen bildar. Att termen har denna dubbla innebörd har nämntsendast i motiveringen till förevarande paragraf. Utredningen däremot, somanvände samma terminologi, föreslog ett särskilt stadgande av innebörd att omgode män medverkar äger bestämmelserna om förrättningsman motsvarandefillämpning på honom och gode männen, om ej annat framgår (16 kap. 6 § andrastycket i utredningens lagförslag). Enligt lagrådets mening är det atl föredra att dendubbla innebörden av termen kan utläsas direkt ur lagen och inte bara nämns imotiveringen. Lagrådet förordar därför att som elt nytt tredje stycke iparagrafen upptas en bestämmelse av del innehåll som utredningen föreslagit. I allmänhet torde det inte möta några svårigheteralt avgöra vilken innebörd termen har i de olika paragraferna. Endast i 38 §,där termen används i olika betydelser i inledningen och under punkt 1, görterminologin ett något förvirrande intryck. Lagrådet återkommer under 38 § medett förslag till omformulering för atl göra lagtexten klarare. I paragrafen regleras förutsättningarna för atl enåterkallelse av en ansökan om tillstånd till markavvattningsföretag skallgodtas. Reglerna syftar uppenbariigen till alt förhindra att sökandenstillbakaträdande skall göra det nödvändigt för andra markägare som villfullfölja företaget att begära ny förrättning. Reglerna i första-tredje styckena tar sikte på detfall att återkallelsen sker innan förtätlningsmannen skilt sig från saken. Medavseende på senare återkallelse lar paragrafen upp en regel att återkallelsenskall ske hos inom tiden för överklagande avförrättningsmannens tillståndsbeslut men del lämnas öppet under vilkaförutsättningar återkallelsen i detta läge skall godtas. Samma intressenföreligger emellerfid här som när återkallelsen sker hos förrältningsmannen ochfömtsättningarna för att återkallelsen skall leda till att tillståndsbeslutetundanröjs bör vara desamma som när återkallelsen syftar till att fåförrättningen inställd. Lagrådet har i det föregående under rubriken 5-7kap. skisserat en ordning som innebär att något utvidgat kostnadsansvar inteskall gälla för sökanden i förhållande till andra deltagare i elt företag. Omen sådan lösning väljes, bortfaller grunden för kravet i förevarande paragrafstredje stycke på samtycke av medsökandena när en sökande återkallar sin ansökan. Lagrådet föreslår i enlighet med det anförda att iförevarande paragraf tredje stycket utgår och att Qärde stycket tillförsföljande avslutande mening: "Härvid gäller första och andra styckena ifillämpliga delar." 1981/82:130 327 31 § Lagrådets 1 det remitterade förslaget används ordet "villkor" inte endast ibetydel- yttrande