prop · G503118 · 1981-12-31 00:00:00 — Attbygga nytt har i allmänhet högre status bland byggnadsarbetarna, eftersom möjligheternaall förtjäna mer är större. Nybyggnad sker ofta pä ackord, ombyggnad på fasltimlön. Här är en omvärdering nödvändig. Yrkeskunnande och lång utbildningslidmåste ge lön och anseende i nivå med övriga byggnadsarbetare. Nuvarandeutbildning för byggnadsarbetare måste således kompletteras 17 Riksdagen1981182. 1981/82:118 258 ochförändras för att passa ombyggnad/restaurering. Gymnasieskolans bygg- ochanläggningstekniska linjes olika grenar bör ses över. För vissa yrkesområden,exempelvis för murare och Iräarbelare behövs sannolikt alternativautbildningsgrenar för dem som skall arbeta med den äldre bebyggelsen. Förandra, exempelvis plåtslagare och målare, måste kompletterande teori- och praktikmomenti äldre byggnadstekniker och metoder in i nuvarande utbUdning. Vissabygghantverksyrken saknar f. n. helt reguljära utbildningsmöjligheter. Ellsådant yrke har redovisats, nämligen stenhuggarens. Åtskilliga andra befinnersig i samma situation. Här är viktigt all lärlingsprakfik kan beredas i företageller hos enskilda hantverkare för utbildning i yrket. Dessaförslag kan ge resultat först om ell anlal år. Situationen är emellertid sådanall omedelbara åtgärder måste till. Redan nu verksamma byggnadsarbetare behövervidareutbildas för ombyggnad/restaurering. Korta kurser, individuellt anpassadeefter vars och ens behov i ell reslau-reringscenler, en byggnadshytta medutbildning som huvudinriktning vore här lämpligt. Förslag till sådan utbildninghar utarbetats av i och finns redovisad irapporten för hantverksutbildning i Karmansbo. 1rapporten föreslås all som en försöksverksamhel ell regionall byggnadskontormed huvudsaklig uppgift all utbilda hantverkare i äldre byggnadsteknikinrättas i Karmansbo i . Försöksperiodens längd föreslås blifyra liU , varvid bl.a. huvudmannaskapet för utbildningen, utbildningensutformning, kursernas omfång och kursprogrammen konfinueriigl skall följas uppoch värderas. Med ledning av de erfarenheter som vinns av försöksverksamhetenskall allmänna rikfiinjer för en framlida organisation för denna hanlverksutbildningpresenteras. Sammandragav förslaget i rapporten (Bilaga till SIND 1981:2) Länsstyrelseni tillsatte en arbetsgrupp med uppgift attstudera föratsättningarna för att rusta upp och bevara kulturhistorisktvärdefulla miljöer och äldre bebyggelse i allmänhet inom bergslagsregionen.Arbetet mynnade ul i ett förslag all utreda möjligheterna all inrätta eltregionall byggnadskontor, en s. k. "byggnadshytla" efter den modellsom Byggnadsvårdsulredningen presenterat på . Byggnadshytlanshuvuduppgifter är tänkta all vara dels byggnadsunderhåll dels hanlverksutbildningmed undervisning i äldre byggnadsteknik och byggnadshantverk.Byggnadsvårdsutredningen ställde medel fiU förfogande för deltautredningsarbete, som resuUerade i en rapport Prop.1981/82:118 259 En sammanfattningingår i Kulturhistorisk bebyggelse - värd att vårda, SOU 1979:17. Genom ettsärskilt anslag har nu kunnat genomföra en andra utredningsetappvilken i sammandrag presenteras i denna bilaga. Karmansbobrak ägs f.n. av , som förklarat sig icke bereddatt svara för uppraslning av bruksmiljön men däremot vara villig all överlåtade aktuella byggnaderna lill en stiftelse eUer liknande som kan förvaltabyggnaderna efter upprustningen. läns landstings stiftelse förnaturskydd och friluftsliv är beredd att på vissa villkor påta sig ägaransvaret. B.3 Utbildningens organisation och uppläggning Byggnadshyllanbör organiseras som ett arbetslag där företrädare för olika byggyrken ingår. Produkfionenoch den utbildnignsinriklade verksamheten måste noga samordnas. Byggnadshytlanskall vara utbildnings-orienterad och därför måste utöver erforderliga övningsobjekläven finnas en övningsverkstad där viss undervisning i grandläggandebyggnadsvårdsutbildning kan ske. Delärare som skaU svara för yrkesutbildningen kan vara dels yrkeslärare delsinstruktörer. Yrkesläraren bör ha lärarutbildning och därför ansvara föryrkesutbildningen medan instraklören måste ha en gedigen yrkesutbUdning ocharbetat inom yrket ell anlal år. Dekursdeltagare vilken utbildningen vänder sig fill bör ha några årsarbetslivserfarenhet efter fullgjort yrkesutbildning. Utbildningens uppläggninggör det möjligt för elever från gymnasie- och högskolor att beredas fillfäUe fillprakliksludier vid byggnadshytlan. Vidare kan elever vUka genomgåttgymnasieskolans tvååriga bygglekniska linje erhålla utbildning i någon av dekorta kurser vilka planeras vid byggnadshytlan. Utbildningen i byggnadsvård äratt betrakta som vidareutbildning inom respekfive yrke. Utbildningenvid byggnadshyllan bör bedrivas i tre etapper; Dengrundläggande byggnadsvårdsutbildningen bör bedrivas i övningsverkstad därelementära kunskaper ges i yrkestekniska och yrkesteoretiska ämnen. Dessaövningar kan ske i mindre skala där grandträning ges i arbetsmetodik och olikamaterials egenskaper studeras. Arbetsinslruktio-nerna måste utarbetas så attkursdeltagarna lUl större delen kan arbeta självständigt. En viss del allmänteori bör också ingå i utbildningen där bl.a. den antikvariska och historiskabakgranden fill byggnadsvårdsut- 1981/82:118 260 Denna del av utbildningen bör också ges lill andra yrkeskategorierex. elektriker, rörmontörer etc. vilka deltager vid restaurerings-och ombyggnadsarbeten.Detla utbildningsavsnitt kan ingå som en kort kurs men behöver inlenödvändigtvis vara förlagd vid byggnadshytlan. Denpraktiska byggnadsvårdsutbildningen måste bedrivas vid speciella övningsobjekldär undervisning sker under verklighetstrogna former. Beroende påverksamhetens art och med hänsyn lill bl.a. vissa arbetarskyddsfaktorer kanantalet lärare/instraklörer variera. Vidareutbildningen bör planeras så att densom vill förkovra sig ytterligare inom den praktiska eller teoretiska delen avutbildningen skall ha tillgång tiU speciellt utarbetade kurspaket. B.4 Huvudmannaskap för byggnadshyttan 1första hand har beflntliga utbildningsvägar och möjligheter att ekonomisktklara utbildningen via () eUer universitets- ochhögskoleämbetet (UHÄ) studerats. I samband med dessa studier har ocksådiskussioner förts om vilket huvudmannaskap som skall föreslås - kommunall, landsfingskommunalteUer stafiigt. Följande alternativ har studerats. a) Gymnasieskola högre specialkurs(SÖ) b) vuxenutbUdning (SÖ) c) Arbetsmarknadsutbildning AMU(SÖ) d) Statensskola för vuxna SSV SSVH (SÖ) e) Landstinget.Folkhögskolan, f) Universitets-och högskoleämbetet UHÄ som yrkesteknisk högskole linje YTH-linje. Utredningenföreslår alt blir huvudman för en försöksverksamhel för hanlverksutbildningförlagd vid Karmansbo med SSVH som kursanordnare. Verksamheten bör bedrivasunder en försöksperiod . Under denna fid utvärderas försöket därhuvudmannaskapet saml utbildningen i övrigi studeras. Försöksperioden bör ledafram lill en fastare förankring av utbildningen under SÖ eUer UHÄ anfingen somen högre specialkurs eller som en YTH-linje. Nedanredovisas en sammanställning av de beräknade kostnadema i samband medinrättande av en byggnadshytla. I sammanställningen ingår inte uppraslningskostnaderför befintliga maskiner. 1981/82:118 261 Projektering för erforderliga byggnadsarbeten innanundervisning påbörjas 160 000 Upprustningsarbeten (beredskapsarbete) I 300000 Läromedelsutveckling,kursplanering etc 515 000 (personal,kursdeltagare, material, resor etc) 730000 Prop.1981/82:118 262 Sammanställning av remissyttranden över betänkandetHantverk - produktion med tradition (SIND 1981:2) Yttranden har avgetts av statskontoret, ,och statens historiska museer (RAÄ/SHMM), ,universitets- och högskoleämbetet (UHÄ), (), statenskulturråd (KUR), - som bifogat yttranden frånSvenska hemslöjdsföreningarnas riksförbund (SHR) och riskföreningen , stiftelsen instUutet för företagsutveckling (SIFU), skolan, länsskolnämndernai , , och , statens skola förvuxna i {SSVH), . Stiftelsen , utvecklingsfondernai och , länsstyrelserna i ,och som bifogat yttrande frånutvecklingsfonden och länsskolnämnden i -, iUppsala län, föreningen , . , , , Sverigeshantverks- och industriorganisation-Familjeföretagen (SHIO-Familjeföretagen),(), Hus-hållningssällskapens förbund.Landsorganisationen i (LO) - som bifogat yttrande från -, () sombifogat yttrande från , ,Föreningen och Induslriformgivare (), museinämnd som bifogat yttrande från , konservatorsutredningen,(U 1979:08), konstindustriskolan i , stads hantverksföreningoch Svensk Teaterunion. Härutöver har skrivelser inkommit från Institutet förförhistorisk teknologi. , I länoch . Fiertalel remissinstanser uttrycker sin tillfredsställelseöver all hantverkarnas problem blivit föremål för utredning och påpekar behovelav slöd för hantverkets överlevnad. Även remissinstanser som är kritiska mot SIND:sarbetssätt och förslag, bedömer det som nödvändigt alt snabba stödåtgärdersätts in. En radinstanser bl.a. SÖ, länsskolnämnden i samt delar SlND:s uppfattning beträffande hantverksnäringens problem.Hushållningssällskapens förbund, konstindustriskolan och universitetstöder generellt SlND:s förslag. Prop.1981/82:118 263 Byggnadsstyrelsenpoängterar samhällets ansvar för all ett mångsidigt hantverkskunnande bevarasför framliden. Utvecklingsfondeni och i konstaterar, atten återgång till elt hanlverkssamhälle är omöjlig men menar ändå all hantverkethar betydelse även i ell framlida samhäUe. Industrin är beroende av servicehanlverkoch av det hantverksmässiga kunnandet när det gäller protolypframtagning ochutveckling av nya produkter. Det är också viktigt att bevara kunskaperna omalternativa produktionsmetoder. Hantverketkan spela en viktig roll vid sidan om och inom industrin menarGöteborgs museinämnd. Den värdefulla översikt över hantverkets problem, som nuframlagts, bör omgående och med konsekvens beaktas framför alll genom insatserpå utbildningsområdet. SHIO-Familjeföretagenpåtalar viklen av all SIND:s utredning genomförts, men saknar en analys ochdiskussion om denna näringslivssektors framlida utvecklingsmöjligheter.Ansvaret för hantverksförelagens möjligheter att utvecklas åvilar också dekommunala beslutsfattarna och organen, vilka kan planera samhällena mera medhänsyn liU de mindre företagen. LRFbetonar alt servicehantverken måste få ökat slöd. Det är även viktigt attbehoven av nya hantverksyrken uppmärksammas. Flera remissinstanser, bl.a.RAAISHMM, , föreningen , , och InstUutet för förhistorisk teknologi framhåller alt SINDalltför genereUt och osystema-tiskt behandlat hanlverksfrågorna och kommit medalltför få konkreta förslag om hur problemen skaU lösas. KIF,och ifrågasätterdet stafistiska underlaget och metodiken vid arbetet med intervjumaterialetoch vid inventeringen av hantverksyrkena. Nordiskamuseet och LO anser det angeläget att en ny utredning får i uppdrag att geförslag som seriöst kan ligga fill grund för en framtida politik. Nordiska museetavstyrker SlND:s förslag. , och är kritiska mol altSIND inle genomfört en ekonomisk konsekvensanalys, bl. a. av ekonomiska och skattemässigabelastningar på hantverksförelagens verksamhet. RAAISHMMbeklagar alt SIND inle beaktat att problemen för bygghantverkare skUjer sigfrån övriga och låfil detta påverka förslagen. Liknande åsikter framförs ävenav . Prop.1981/82:118 264 2 Motiv för bevarande av de utrotningshotade hantverken (betänkandet s. 230-231) Flertaletremissinstansler betonar starkt vikten av att bevara de utrotningshotadehantverken främst av kullurpoliliska och kulturhistoriska skäl. Många av dessaremissinstanser, bl. a. RAAISHMM, KUR, , föreningenSvensk Form, KIF och hänvisar fill och instämmer i bil. Föreningen och beklagar all utredningen inle ordenfiiglbeaktat denna bilaga och de förslag och synpunkter som där framförs, vilket gerhela utredningen en stor slagsida. KUR och anser allbil. 2 av på ell utmärkt sätl klargör bygghantverkets problemoch även ger värdefulla inlernalionella utblickar. Länsantikvarieni anför att det är viktigt all hantverket betraktas som en del avkulturarvet och att verkningsfulla insatser görs så all hantverket omfattas avlika självklart bevarande som äldre föremål, bebyggelse, fornlämningar och konst. anser all frågan om hantverksyrkenas överlevnad normall måsteavgöras av de berörda yrkenas förmåga alt hävda sig på marknaden. I den mån delkan läggas kuUurpoUliska aspekter på verksamheten hör frågan - liksom eventueUaanslag - hemma under . Från industrins utgångspunkt ärdel vikfigt all del finns tillgång till yrkeskunniga hantverkare. Del finnsinte nu något specieUt hot mol deras verksamhet. RAAISHMM,, LRF m.fl. konstaterar att hantverksföretagen har storbetydelse för den lokala sysselsättningen, inle minst på landsbygden. LärUngssystemelkan minska ungdomsarbetslösheten. RAAISHMM framhåller vidare att del primäraför hantverket inle är dess museala ulan dess näringspolitiska roll. Mångaremissinstanser framhåUer starkt alt hantverken inle får försvinna avberedskapsskäl, och flera av dem bl.a. . Institutet förförhistorisk teknologi och LRF påpekar bristen i att denna aspekt inte ordentligtbehandlats av SIND. I ell kris- eUer krigsläge skulle med all sannolikhet enmängd tekniskt avancerade funktioner slås ul. En ökad småskalig verksamhet bördärför leda fill mindre sårbarhet vid en avspärrning. Någraremissinstanser framhåller hantverkets pedagogiska värde bl.a. vid museerna. 3 Konsthantverk och hantverksyrken inom kultursektorn KURpekar på all situationen för konsthantverkare är bättre än för övrigahantverkare, medelåldern är låg och utbildningsmöjligheterna goda. 1981/82:118 265 a. etableringssvårigheler och dålig lönsamhet måste mångakonsthantverkare lägga ner sin verksamhet. Många av de hotade yrkena berör kullurinslilutionernaoch kulturarbetarna, l.ex. instramenlbyggare, hattmakare, kakelugnsmakare etc.Många yrken försvinner, trots att yrkesutövarna finns kvar, de har i ställetfått sina arbetsuppgifter helt förändrade, t. ex. typograferna. LOdelar i stort sett de motiv som angivits för att bevara olika hantverk. Förmånga hantverksyrken bl. a. konsthantverk torde det ändå vara nödvändigt meden aktivare poUlik. Därför är det en näringspolitisk prioritet, attformgivningen och den utbildning och hantverksproduktion som ligger bakom dennafår sådana arbetsmöjligheter att ställning på detta område kan bevarasoch vidareutvecklas. Bl.a. har några i sina ytlanden över SIND:srapport om den glasindustrin klart hävdat att räddningen för svenskt kvalilelsglasligger i bibehållandet av hantverksmässighelen, förbättrad design och högkvalitet. Kvalitetsaspekten är ell viktigt motiv för att bevara hantverkskunnandeläven inom andra områden. KIF påpekar att man inteensidigt kan se på det ekonomiska underlaget för hantverket. Hantverk är enkulturyttring och inle en fråga om fri företagsamhet. KIF är skeptisk lillutredningens beskrivning av bl.a. silversmedernas, möbelsnickarnas och krakmakarnassituation. Problemen för dessa grapper är större än vad som framkommer irapporten och utbildningsmöjligheterna är myckel små. och Svensk Teaterunion ser med liUfredsställelse alt frågan omhantverksyrkenas framlid behandlats av SIND och instämmer i vad som anförs av SINDangående förhållandena inom kulturinstitutionerna. När del gäller avsnittet om"Musiken och hantverket" framhålls särskill den akuta bristen på instramentmakare,inslrumenlvårdare, inslrumenlreparalörer och pianostämmare för deprofessionella symfoniorkestrarna och andra musikinslUulioner i landet, ellproblem som SIND ej lillräckligl starkt betonat. Vidare konstaleras attbranscherna teater, film, TV och musik vidmakthåller en viktig del av densvenska hantverks-traditionen, trots del har de fått elt mycket litet utrymme iutredningen. Den konstnärliga verksamheten bygger till slor del pä elt hanlverkskunnande,som är akut ulrolningsholal om inle adekvata åtgärder sätts in. måste i vissa fall specialkunskaper sökas utanför . SvenskForm är kritisk mot all kvalitetsdiskussionen inle tagUs upp av SIND.Omedvetenheten kring kvalUelsfrågorna är elt av de stora hoten mot hantverket. 1981/82:118 266 4 Småskalig verksamhet (betänkandet s. 232) RAAISHMM,Stiftelsen , riksföreningen och är kritiska mot att SIND inle gell några förslag tilllösningar på de problem som är förknippade med småskalighet, eftersom dessa ärutmärkande för hantverket. läns landstingdelar SIND:s bedömning av dessa problem inte kan lösas enbart för hantverketulan bör ses som ell problem för all småskalig verksamhet. Åven SHIO-Familjeföretagendelar den uppfattningen men påpekar att hanlverksföretagen är specielltkänsliga när del gäller kostnader som kan hänföras direkt liU arbetskraften. RAAISHMM, StiftelsenSkansen, och behovet av billiga lokaler i goda lägen. Den hårda saneringen avstadskärnorna har tvingat bort hantverkarna. Möjliga lösningar är all gefördelaktiga lån för sanering och byggnation och all i låne- och räntehänseendejämställa hantverks- och småinduslrilo-kaler med bostäder. LRFoch KIF menar all vissa lagar och bestämmelser som har inrättats med tanke påproduktionsenheter utgör problem för småförelagen och måste ändras. Bristenpå lämpUga verktyg och material påtalas bl. a. av RAAISHMM, iVästmanland, LO och SHR. RAAISHMM anför svårigheteratt få fram rätt material och verktyg som ell akut problem inom restaurering/ombyggnad.Delta borde givit anledning till förslag från utredningen om reella insatser.Tegelbruk läggs ner och kalkbruksliUverkningen håUs hjälpligt vid Uv av AMS.Verktyg knutna till äldre arbetsleknik hålls inle i lager eller har upphört alttillverkas. RAÄ/ SHMM beklagar att problem som dessa inte lagils upp av SIND.Det är därför utomordentligt angeläget all SIND uppmärksammar den tillverkningsindustrisom är en föratsättning för del traditioneUa bygghantverkets fortlevnad. Vidarepåtalas problem för bygghantverkare all få konfinuerligt arbete. Enligl RAÄ/SHMM:smening bör den här frågan las upp till behandling. Statliga eller kommunala faslighelsinnehavborde härvid i första hand kunna tjäna som bas för kontinuerliga vårdinsatser,dit kunniga hantverkare skulle kunna slussas genom insatser frånbranschorganisationerna i samarbete med lämplig regional insians. 5 Regionala problem (betänkandet s. 234235) Flertaletremissinstanser påpekar vikten av alt öka del regionala stödet tillhantverkarna. Bland dem förordasutvecklingsfonderna som lämplig organisation av RAÄ/SHMM, SÖ, KUR, nämnden förhemslöjdsfrågor. 1981/82:118 267 sen, länsskolnämnden i , ulveckUngsfondernai och , i . ,, , , och . Blanddessa anser ulveckUngsfonderna i och ,i , KIF och altom utvecklingsfonderna fick störte resurser skulle de med sin erfarenheter ochkunskaper om den lokala marknaden bli ett allsidigt serviceorgan för allakategorier av hanlverksföretag. De övriga remissinstanserna anser det intevara nödvändigt med en förstärkning av utvecklingsfonderna. a. kan enomfördelning av resurserna frigöra medel för service tUl hantverket. Att hantverkets kulturella värden fått ökad uppmärksamhetunder senare år bör, enligl , inle undanskymmabetydelsen av insatser från utvecklingsfonderna som innebär att hantverket gesmöjlighet att bedrivas som livskraftig näring. Utvecklingsfonden i påpekar all vid eltsamarbete med utvecklingsfonderna måste hanlverksföretagen acceptera att mansom hantverkare är företagare och inle kan förväntas kunr.a leva under andra föratsättningarän andra företagare i samhället. Utvecklingsfonderna å sin sida måste skaffasig bättre kunskaper om hantverksförelagens föratsättningar. Utvecklingsfonden i konstateraratt deras målsättning är att ge hjälp tUl självhjälp och alt de förelagutvecklingsfonden engagerar sig i måste kunna leva vidare av egenkraft. och UtveckUngsfonden i samllänsskolnämnden i påpekar all nödvändig service tillhantverks-företagen i många fall kan samordnas med skolans arbele, t. ex. genomall upprätta kalkyler och ritningar, saml göra vissa prototyper. Även deerfarenheter och kunskaper som finns hos länsstyrelser, länsskolnämnder,länsarbetsnämnder och länsmuseer bör bättre kunna tas tiUvara. KUR, och RAAISHMM förordar all mannärmare studerar föratsättningarna för regionala råd. I dessa råd bör enliglKUR ingå representanter för utvecklingsfonden, landsting, kommuner,hemslöjdskonsulenter, hantverksorganisalioner, länsskolnämnder och länsbildningsförbund. finner del egendomligt att SIND inteföreslår inrättandet av hantverkskonsulenter enligt samma modell som hemslöjdskonsu-lenler. Länshemslöjderna bör kunna ge den regionala service somhantverksföretagen saknar anser . Del är inte specielltkostsamt all bygga ut en redan existerande verksamhet. Även SHR framhållermöjligheten fill ett närmande mellan hemslöjden och hantverket. UHÄ pekar på den möjUgheten som slår fill buds förall utveckla Prop.1981/82:118 268 produkter eller produktionssätt vid små eller medelstoraföretag, nämligen att samverkan etableras mellan de enskilda förelagen ochhögskolornas kontaktsekretariat. anser att regionalahantverkscentra bör inrättas för information och rådgivning främst lillallmänheten beträffande regionens hantverkare och deras arbets- ochservicemöjligheter. Man understryker starkt viklen av alt anlalel myndighetersom skall stödja och bevaka hantverksföretagen begränsas för all undvika onödigadministration. 6 Åtgärder för bevarande av hotade hantverkskunskaper(betänkandet s. 238-242) SIND:s förslag att inrätta en hanlverksgrapp inom ramenför SIFU stöds av , , ,, SIFU, , länsstyrelserna i ochGöteborgs och län, föreningen , , LRF ochkonservatorsutredningen. SIFU och konservatorsutredningen påpekar det praktiska iall hantverksgrappen knyts lUl SIFU, där del finns lämpliga lokaler,erfarenheter av denna typ av verksamhet och liknande utbUdningar. ArkUekturmuseet och museinämnd anser all hantverksgrappeninle bör syssla med den dokumentationsverksamhet som museerna redan handharulan i stäUet komplettera den. Därför måste ell nära samarbete medmuseivärlden utvecklas. Liknande åsikter framförs också av . Även de hotade hantverken bör bevakas av hantverksgrappenpåpekar och föreslår alt framtidsinriktade synpunkter bör beaktas i grappen. Några remissinstanser, , ,, , Svensk Teaterunion, ,och universUet förordar fill skillnadfrån SIND all ell hantverksinstilul inrättas. KIF förordar att del gamla Hantverksinstilutelåterupprättas och all representanter från KIF och yrkesverksamma hantverkarebör vara representerade i styrelsen. Vidare bör konkreta förslag läggas framsom syftar till alt minst två verksläder i varje yrke garanteras fortlevnad. finner del angelägetalt SIFU:s resurser, lokaler och erfarenheter las lill vara för att utveckla elthantverksinstilul för såväl dokumentation som vidareutbildning. bör knytas ett organ med representanter från hantverksorganisationerna. konstaterar all i ell hanlverksinsfilutkan alla ansträngningar all stödja hantverket samordnas. I styrelsen börfinnas repre- Prop.1981/82:118 269 sentanterför de kullurvårdande organen. Referensgrupper för utbildning, forskning ochdokumentation saml specialorgan som börknytas till inslilulel. Elt sådant centralt organ skulle bli en motvikt tiUsplittringen på ett stort antal små hanlverksföretag och många små yrkesgrenar. Statskontoretförordar SlND:s alternativ 2, en hanlverksnämnd, administrativt knuten tUl SINDoch finansierad genom deras nuvarande anslag. Representanter för hantverkarnabör ingå i nämnden. Negativa lill SIND:sförslag till centrala organisationer är RAAISHMM, ,utvecklingsfonderna i och , länsskolnämnden iNorrbottens län, . EnligtRAAISHMM:s uppfattning bör ell centralt ansvar åvila SIND, medan SIFU börtilldelas en speciaUstfunklion inom området dokumentation - utbildning. Denmuseall inriktade dokumentationen hör dock hemma inom kultursektorn. Ämbetelefterlyser förslag om insatser eller stödåtgärder för museerna i deras arbetemed att levandegöra och föra vidare äldre tiders hantverk.