prop · G503116 · 1981-12-31 00:00:00 — 1 fråga om 16 § fondkommissionslagen gäller f. n. enövergångsbestämmelse som innebär att paragrafen träder i kraft först den Ijanuari 1985 för andra fondkommissionärer än banker. Motsvarande bör gälla denändring som föreslås i paragrafen. Lagändringarnahar kunnat väsentligen utformas efter mönster av gällande bestämmelser i de berördalagarna ocb är även i övrigi av enkel beskaffenhet. Enligl min mening är lagrädsgranskningdärför inle påkallad. Närdet gäller det skatlebortfaU som kan bli följden av de vidgade möjligheterna lillskattefondsparande är del självfallet svårt alt bedöma hur stort delta kan bli.Jag bedömer emellertid att bortfaUet inte kommer all översliga 10 milj. kr. Medhänvisning lill vad jag nu har anfört hemsläller jag alt regeringen allantaga inom ekonomidepartementel upprättade förslag lill 1. lag om ändring iaktiefondslagen (1974:931), 2. lag om ändring i lagen om aktiesparfonder(1978:428), 3. lag om ändring i fondkommissionslagen(1979:748), 4. lag om ändring i lagen(1979:749) om . Regeringenansluter sig fill fördragandens överväganden och beslutar all genom propositionföreslå alt antaga de förslag som föredraganden har lagt fram. Prop.1981/82:116 21 Utredningens sammanfattning av sina överväganden ocli förslag(SOU 1981:95) Demindre och medelstora förelagen är en viktig beståndsdel i den svenskaekonomin. I finns inaUes ca 400000 företag registrerade inklusive ca lOOOOOjord- och skogsbruksföretag. Delta innebär att genomsnittligt var fiondeyrkesverksam äger ell förelag. Drygl 200000 förelag har anställd personal. Avdessa är endast 1500 stora förelag med 200 anställda eUer fler, medan drygl 99 procenlav företagen är mindre och medelstora, dvs. med mindre än 200 anställda. Av demindre och medelstora förelagen med anställd personal verkar ungefär hälfteninom servicenäringarna, en knapp Qärdedel inom jord- och skogsbruk saml merpartenav de övriga inom industrisektorn. Antalet förelag har minskal något undersenare är. En inle ringa del av företagen drivs i form av handelsbolag ellerkommanditbolag. Mest vanligt är dock aktiebolagsformen. Demindre och medelstora företagen sysselsätter över en miljon människor. Omkring350000 sysselsätts i de 3500 förelag som har mellan 50 och 200 anställda ochåterstående 750000 i förelag med mindre än 50 anställda. Antalet sysselsattainom industrin minskar, men i gengäld byggs servicenäringar ul. Demindre och medelstora förelagen har en särskild betydelse dä det gäller attskapa nya arbelsfillfällen. Någon svensk undersökning i denna del harutredningen visserligen inte kunnat finna, men enligt utomlands gjordamätningar har konstaterats, alt den största andelen nya arbetstillfällenuppkommer just hos de allra minsta företagen. Bl.a. visar en amerikanskundersökning all förelag med mindre än 50 anställda under perioden 1960-76svarade för av alla nya arbelsfillfällen. Demindre och medelstora förelagen spelar också en viktig roll som grogrund förinnovationer. Merparten av nya produkter, affärsidéer och tillverkningsprocesserväxer fram just inom denna förelagsgrupp. Demindre och medelstora förelagen är ofta mer flexibla än större förelag och kanlättare anpassa sig lill förändrade konjunklursUuationer, vilket kan varapositivt nationalekonomiskt sett. Även ur en rad andra synpunkter, exempelvis säsomunderleverantörer och främjare av en god arbetsmiljö, spelar de mindreföretagen en viktig roll. Delär därför naturligt att man frän samhällets sida, inte minst i landelsnuvarande ekonomiska läge, slår vakt om de mindre och medelstora företagen säall de på elt effekfivt sätl kan fullgöra sin roll i samhällsekonomin. a. mol denna bakgrund som förevarande utredning om de mindre och medelstoraförelagens finansiella situation har lillsälls. Prop.1981/82:116 22 Justfinansieringsfrågorna har av företagarna upplevts som alltmer väsenfiiga.Detta bekräftas av olika enkäter. Alt så är fallet är föga förvånande. Del harsin förklaring bl. a. i den raskt stigande räntenivån,som fört med sig betydande kostnader för kapital, Uksom i ell anlal andrayttringar av den alltmer accelererande inflationen. Utredningenhar försökt all närmare kartlägga de mindre och medelstora företagensfinansiella situation. a. med hänsyn till att det rör sig om en myckel storoch heterogen grupp förelag är del dock svårt alt få en helt klar bild. Vadman kan konstatera är bl. a. att soliditeten försämrats och ligger på ennivå som inle kan anses tillfredsställande, allra minst i en inflationsekonomi.Detla innebär alt den finansiella motståndskraften är alltför låg, vilket ocksåvisat sig i ell ökat anlal konkurser. Vidarekan konstateras, att de ökade kostnaderaa för kapitalet inle har kunnatkompenseras genom en ökad lönsamhet. Tvärtom har elt kraftigtgap uppstått mellan låneräntan och den genomsnittliga avkastningen på delkapital som arbetar i förelagen. Delta innebär alt förelagens och företagarnasekonomiska möjligheter och vilja all göra investeringar minskal. TiUlänklainvesteringar och expansionsplaner som hade kunnat bli fill gagn såväl förförelagen som för landet har i stället i slor utsträckning måst skrinläggas. Aftså är fallet är i och för sig ganska naturiigt. Del lar nämligen ofta flera årinnan en satsning börjar betala sig. Låt oss anta alt inlroduklionsliden för enny produkt är , vilket den ofta är. 1 ett inflationslöst samhälle med enrealränta av tre procenl som läggs till kapitalskulden stiger denna under ensådan period från index 1(K) fill index 116. Om räntenivån i slällel är 20 procenlstiger den ackumulerade kapitalskulden från index 100 lill index 250! Del är inlesvårt att förstå all detta har en starkt hämmande effekt på viljan attskuldsätta sig och våga en satsning, även om man har höga lönsamhelsförvänlningarför åren efter del alt produkten väl är introducerad. Någonsvensk undersökning som bekräftar delta har inle gjorts. Däremot finns enamerikansk undersökning som visar att det höga ränteläget medfördealt av de mindre förelagen med under 100 anställda inställdeeller senarelade planer på att bygga ul verksamheten. Man kan föreställa sigvilka effekter en sådan utveckling får pä företagandel och samhällsekonomin. Utredningenhar mot denna bakgrund studerat hur de mindre och medelstora förelagenskapitalförsörjning är ordnad liksom olika typer av finansiärers möjlighet ochintresse av att medverka. Delegna kapitalet tillhandahålls till övervägande del av förelagarna själva och inågon mån av dem närslående personer och vissa institutionella placerare. Dåtillskoll sker mol nyemission av aktier underlättas 1981/82:116 23 detlagenom de s. k. Annell-reglerna. Lånekapitalet tillhandahålls framför alll avbanker, hel- och halvslatliga mellanhandsinstilul samt finansbolag. Utredningen konstaterarall samfidigt som förelagen har en försämrad finansiell situation och minskadbenägenhet för expansiva investeringar har del blivit mindre attraktivt för kapilalplacerarnaall satsa i de mindre och medelstora företagen. Även detta sammanhänger i slorutsträckning med inflationsekonomins effekter. I och för sig synes det finnasgott om kapital på marknaden, men detla söker sig lill andra typer avplaceringar, exempelvis i realvärden och lill placeringar med mindre risk ändem som normall förknippas med satsningar i mindre och medelstora förelag. En bidragandeorsak har varit all kapitalplaceringar i större, börsnoterade företag på olikasätt gynnats , exempelvis genom sparsfimulanser. Detla är i ochför sig positivt, men genom att de icke börsnoterade företagen inle åtnjutersamma förmåner har de fått en diskriminerad ställning och haft svårt all behållasin del av kapilalflödena. Delhar i debatten gjorts gäUande att bankerna i sin långivning missgynnat demindre förelagen, särskill då nystartade förelag och satsningar på nyaprodukter. Visserligen har de mindreföretagens andel av bankullåningen minskat men någon medveten politik fränbankernas sida all strypa kapilalför-söijningen fill mindre och medelstoraförelag har utredningen dock ej kunnat finna. I stället har olikaspecialinstitut och finansbolag, som inriktat sig på leasing och factoring, samldel staliga kredilslödet tagit över en del av bankernas roll. Noteras kan ocksäall ell flertal banker på senare lid avdelat särskilda resurser, om änbegränsade, för speciella små företags-satsningar. Vad kan man då göra förall förbättra de mindre och medelstora förelagens finansiella situation så altderas fortsatta satsningar inle hämmas? Att något i nuvarande läge bör görashar under utredningens hearings inte tfrågasatls av någon, bl. a. med tanke påall en stagnerande eller reducerad ekonomisk aktivitet hos småföretagen fåruppenbara negativa effekter för samhällsekonomin. En mängd synpunkter medförslag tiU åtgärder för att värna om de mindre och medelstora förelagenssituation har förts fram såväl lill utredningen som i andra fora. För alt börja med en oftaframförd synpunkt av mer allmän karaktär, så har del gjorts gällande allförbättringar enbart på del finansieUa området båtar föga. Det krävs, menarman, all också del allmänna förelagarklima-let förbättras, eftersom annars denog så vikliga psykologiska förutsättningarna för fortsatta satsningar inlekommer all föreligga. Som del nu är, hävdar man,upplever sig företagarna missgynnade för att inle säga "förföljda" avsamhället och känner osäkerhet inför framliden, vilket utgör en hämsko på expansionsluslen.Detla sammanhänger med all man från samhällets sida infört en mängdrestriktioner, en allmänt besvä- 1981/82:116 24 randebyråkratisk ordning och också vidtagit åtgärder ägnade all underblåsa en aUmäntmisstänksam attityd mot företagande. Även om utredningensuppgifter begränsar sig till del finansiella området anser sig utredningen inleulan vidare kunna gå förbi dessa synpunkter. Utredningen vill därför framhållaatt vad som krävs är inle blott åtgärder som förbättrar den finansiellasituationen ulan elt betydligt bredare batteri av åtgärder. Ett första steg i sådanriktning togs i regeringens småföretagsproposition (prop. 1977/78:40), vilket inågon mån synes ha vänt den negativa nsykolo-giska trenden. krävs ettfördjupat helhetsgrepp med åtgärder inom en rad områden, exemplevis detbyråkratiska regelsystemet, finansieringen, anstäUningsfrågorna, skatterna m.m.så all ett positivare företagarklimat skapas utan de många hinder som dagligenlägger hämsko på expansionsluslen. Utredningen vUl särskUt understryka att ellväsentligt element i ell sådant ålgärdsprogram är att den uppfattning, som ettstort anlal företagare alltjämt hyser om all de är missgynnade och"förföljda" av samhället förändras. Det bör i stäUel vara en strävanför samhället att etablera en allmän insikt om att det arbele som dennaförelagsgrupp utför är till allmän nytta för oss alla. Först härigenom kan manuppnå de nog så vikliga psykologiska förulsällningarna för ell expanderatföretagande. Idet sammanhanget bör också understrykas, all den osäkerhet som alltjämt bestårom risken för att någon form av kollektiva löntagarfonder menligt skall inverkapä småförelagarnas möjlighet all själva driva sina förelag , vid hearingshar framhållits som en inle oväsentlig faktor som hämmar fortsatta satsningar. Enannan grupp av förslag hänför sig lill åtgärder för att förbättra företagenslönsamhet. a. har hävdals all höga kapitalkostnader i sig inle är roten lillproblemen ulan förelagens otillfredsställande lönsamhet. Vad som i första handborde åtgärdas är därför lönsamhelsförutsällningarna. Uppenbarligenligger del mycket i delta. Med en högre lönsamhet ökar självfinansieringsförmåganoch del blir också lättare all bära höga kapitalkostnader för de medel somäven så måste tillföras från externa källor. Atthöja företagens lönsamhet är emellertid inle så helt enkelt. Svårighelernabottnar tiU slor del i den accelererande inflafionen. Alt bekämpa inflationenframstår därför som centralt. De älgärder som lorde erfordras är också framförallt av allmän ekonomisk-politisk natur eller beroende av förhandlingar mellanarbetsmarknadens parter. De faUer därmed utanför ramen för denna utredning. Detär emellertid inte bara förelagens lönsamhet som är viktig utan ocksälönsamheten för ägarna/företagarna. Denna sammanhänger givelvis med förelagenslönsamhet men är även tUl slor del beroende av skallesystemets effekter förförelagarna personligen, vilka försvårat för förelagarna att, särskill i enaccelererande inflafion, få sina satsningar i förelagen lönsamma. Delta verkarockså hämmande på investeringsviljan. Prop.1981/82:116 25 utredningarhar tillsatts med uppgift all granska skattefrågorna, och det är närmast derasuppgift all göra en för dagens situation anpassad avvägning mellanfördelningspolitiska och samhällsekonomiska hänsyn och försöka lösa de uppkomnaproblemen. Utredningen vill dock för sin del understryka vikten ursamhällsekonomisk synpunkt av att skallerältsliga förbättringar förföretagarna genomförs. Man kan nämligen inte bortse från att det är naturligtför företagarna att göra en samlad bedömning av utvecklingen av förelagelsekonomi och den egna personliga ekonomin och alt del är denna samladelönsamhetsbedömning, som påverkar expansionsbenägenheten. Viktigär också all den osäkerhet som många företagare upplever beträffande riskenför försämringar av deras skatlerällsUga sUualion undanröjs. Enannan grupp av förslag går ul på alt införa en ordning, så att de mindre ochmedelstora företagen skulle få tillgång till billigt, subventionerat,lånekapital. Man har därvid hänvisat bl. a. tUl den ordning som gällt päbostadsfinansieringens omräde och betonat alt en utveckling av förelagandelframstår som minst lika viktig ur samhällssynpunkt. Utomlands finns också ettflertal exempel på en sådan subventionerad ordning. Hänvisning har också sketttill de obUgalioner med skattefri avkastning som förekommer i vissa länder.Utredningen är emellertid för sin del inte i första hand beredd alt föreslåsådana lösningar. Detta sammanhänger med flera omständigheter, främst att soliditetendärigenom itite skulle förbättras. Därmedär inte sagt att det inle fmns elt antal förbättringar som behöver göras föratt underlätta de mindre och medelstora förelagens försörjning med lånekapilal.Utredningen avser all återkomma härtill i ett senare belänkande. Ettannat förslag som förts fram är att särskill nystartade företags finansiellasituation borde förbättras genom alt de inle skulle behövaerlägga sociala avgifter eller att de i vartfall skulle ha möjlighet allbehålla dessa avgifter såsom arbetande kapital i rörelsen. Utredningen, som enliglsina direktiv har all se på frågan om återlånen frän AP-fonderna, fortsättersina överväganden i dessa frågor och kommer också i denna del all återkomma iett senare belänkande. Inteminst med hänsyn tUl behovet av en förbättrad soliditet bör i stället lösningenpå problemen i första hand sökas inom ramen för förbättrade möjligheter attattrahera externt riskvUligt kapital. Merparten av de förslag som framförts fillutredningen lar också sikte på detta. Utredningenhar därför funnit del naturligt all som ett första steg behandla frågorna omdel riskvilliga kapitalet i ett delbetänkande. Fråganom möjligheten alt öka utbudet av riskvUligt kapital lUl de mindre ochmedelstora förelagen är förvisso inte ny, utan har övervägts fidigare i ettflertal sammanhang. Ett tillvägagångssätt som förespråkats och tiUämpals harvarit all låta investmentbolag och andra mellanhandsin- 1981/82:116 26 stilulförvärva minoritetsposler i dessa företag. Erfarenheterna visar emellertid alldel har varit svårt, bl.a. med hänsyn fill kapitalmarknadens utveckling ochskattesystemets utformning, att få en tiltfredsstäUande avkastning på sådanasatsningar. En annan hämmande faktor har varit alt del varit svårt alt vidbehov avyttra värdepapper av detta slag på grund av den begränsade handel somförekommer med sådana papper. Av betydelse i sammanhanget är också företagarnasegen inställning. För den typiske småföretagaren ler del sig ofta motbjudandeatt försöka locka lill sig riskvUligt kapital om han måste avstå frånen del av äganderätten och kontrollen till företaget. Delat ägande kan ocksåleda till konfliktsituafioner beträffande vilken uldelningspolhik somförelaget skall föra. Vidare kan ell spridande av ägandet liU en större kretsockså föra med sig att företagel ur skattemässig synpunkt kommer att behandlaspå ett annat säll än vad som gäller för elt utpräglat fåmansföretag. Utredningenhar övervägt hur man på ell lämpligt säll skall kunna eliminera dessa hämmandefaktorer och hur man skall kunna finna former för all öka lillskottet avriskkapital lill mindre och medelstora förelag. Utredningenhar därvid granskat det ibland framförda påslåendet all tillgången påriskvilligt kapital skulle vara bristfäUig. Utredningen anser att detla inle ärrikligt. Tvärtom bekräftas bl. a. från bankhäll all det finns gott om kapitaloch även riskvilligt sådant i marknaden. Men detta kapital söker sig förnärvarande till andra placeringar. Problemetär alliså hur man skall kunna göra det mer attraktivt för finansiärerna altsalsa kapital i mindre och medelstora företag och - vilket kan låtasom en utopi åstadkomma alt villkoren för sådana placeringar ur förelagenssynpunkt är eller åtminstone ler sig mer förmänliga än de viUkor som ärförknippade med gängse lånekapilal. Del sistnämnda är i dagens läge enväsentlig förutsättning för att företagens investeringsbenägenhel skall öka. Utredningenför vissa principresonemang rörande de angivna problemställningarna, bl. a.beträffande vilken inverkan en hög inflation parad med elt högt skalletryck harpå finansiärernas placeringsöverväganden. Bl.a. konstaterar utredningen allkombinationen hög inflation - hög skall gör del praktiskt taget omöjligt allgenom någorlunda "normala" placeringar ens bevara insatskapitaletsrealvärde intakt (vilket bl.a. förklarar den ökade benägenheten för spel med enliten men dock chans lill storvinst och därmed positiv realförränlning). Dennautveckling leder till ulomordenlUgl komplicerade investeringsbedömningar.Erfarenhetsmässigt medför detla att även vissa mindre förändringar i t. ex. skallesyslemetkan få tämligen stora effekter på kapitalslrömmarna. Som exempel kan anförasutvecklingen upp och ner pä premieobligalionsmarknaden och i fräga om aktiesparfonderna. FinansiärernabUr alltså under de angivna betingelserna hänvisade fill att välja det minstdåliga av oUka placeringsalternafiv. Detla kan - men 1981/82:116 27 behöveringalunda - innebära exempelvis alt de blir mer benägna att avslå från eninitial direktavkastning, särskill om en förlust är avdragsgill, och i ställethoppas på en nägol rejälare värdetillväxt . Del kan ocksä innebära att enfinansiär, i syfte att uppnå den minst dåliga genomsnittliga /!e»oavkaslningenär beredd att ställa sitl kapital lill förfogande på villkor som ger en lägredirekt irwnoavkastning än gängse lånekapilal. Bådadessa effekter kan vara till fördel för de lånlagande förelagen. Dels har dessai ell av inflationen framtvingat högt ränteläge ell utpräglat behov av kapitalsom kan vänta med direktavkastning och som är berett att i liden anpassaavkastningskraven till ett investeringsprojekts ålerbelalningsför-måga. Delshar de, som tidigare berörts, behov av alt finna kapital som har lägre brulloavkastningskravän gängse lånekapilal. Attdra några säkra slutsatser om hur finansiärens bedömningar skall kunnainflueras sä att de finner del attraktivare att placera i produktiva objekt,typ mindre företag, låter sig inte göras på grund av de myckel kompliceradesamband som enligl vad sagts råder mellan olika inflations- och skallerelaleradeplaceringsbedömningar. De enda någorlunda säkra anlaganden som kan göras är attfinansiärernas vilja all placera i mindre och medelstora företag går att påverkaoch förmodligen även genom ganska marginella åtgärder ochatt de därvid märkligt nog kan ställa riskkapital liU förfogande på villkor somför del kapilalberoende företaget ter sig attraktivare än gängse länekapital. Pågrund av de kompUcerade sambanden i bedömningarna är del också svårt att dranågra säkra slutsatser om i vilken omfattning företagens investeringsbenägenhelkan öka om de får en större tillgäng på kapital, som är berett all i fidenanpassa avkastningskraven och som stäUs lill förfogande på i övrigtförmånligare viUkor än gängse lånekapilal. Därmed blir del också utomordentligtvanskligt alt avgöra hur stora tUlskoll av riskkapital som erfordras för ekonomiska aktiviteten hos våra mindre och medelstora företag inle skallstagnera. En grov uppskattning ger vid handen alt del vid oförändrat räntelägeskulle krävas ärliga tillskott av externt riskviUigl kapital istorleksordningen om investeringsnivån från 70-lalelsandra hälft skall kunna bibehållas. Eftersomnytillskotten av externt riskvilligt kapUal i mindre och medelstora företag,vid sidan av företagarens egna insatser, kan antagas ha varitblygsamma måste så gott som hela del erforderliga tillskottet ske från"nya" finansiärer i den mån företagarna själva inle orkar klara tillskotten. Medhänsyn liU att del sålunda i dagens inflations- och skattesituation rör sig om ulomordenlliglkomplicerade bedömningar har utredningen avstått från att bygga sina förslag påteorefiska modeller. Utredningen har i stället vall alt försöka lyssna till deförslag som framlagts av personer som har betydande erfarenhet av såvälfinansiärernas som förelagarnas finan- 1981/82:116 28 sieringsbedömningar.Utredningen har också nära samarbetat med ell anlal organ som löpande kommer ikontakt med hithörande spörsmål, såsom STU, bankerna, utvecklingsfonderna, fondkommissionärernaoch börsledningen. Utredningen har också försökt dra nytta av de erfarenheter somgjorts utomlands. Genomde svenska ambassaderna i har utredningen erhållit ett omfattandematerial som belyser dessa frågor. Materialet visar att i flertalet OECD-länderhar selekliva åtgärder vidtagits för att på olika säll stimulera riskkapilallillskoltfill de mindre och medelstora företagen. Förenklat uttryckt beslår åtgärderna iallmänhet i all man genom skallelällnader av olika slag försökt ökabenägenheten för risklagande. På flera häU har man också skapat förutsättningarför bildande av särskilda investmentbolag med förmånliga villkor, l.ex. I vissa länder, i synnerhet de anglosachsiska,har man också öppnat möjligheter för en mer omfattande handel med andelar i småföretag. Vadgäller ufiändska förebilder finner utredningen det emellertid angeläget attframhålla, att del föreligger väsentliga skillnader meUan och många avde andra . En sådan skillnad är utformningen av värt skallesystem,vilket gör del betydligt svårare att få en satsning i minoritetsposter i akfierlönsam i än i andra länder. Dettabelyses exempelvis av en amerikansk undersökning som visar del utbyte ennågorlunda förmögen kapilalplacerare får av en sådan satsning i olika länder.Undersökningen utgår från en vinst före skatt på 100 enheter dollar, kronoretc. Om målsättningen är att så myckel som möjligt av denna vinstskall tillföras kapitalplaceraren erhåller denne sedan såväl företagels somhans egna skaller betalts följande utbyte av sin satsning: Medanden västtyske placeraren av vaije hundralapp som företagel tjänar före skatterfår behålla efter skatt får hans svenske kollega endasi behåUamindre än ! Ävenom vår utredning inle i första hand skall syssla med skaller, kan inleutredningen underlåta all framhålla de dramatiska effekter den svenskadubbelbeskattningen sålunda leder lill. En naturlig slutsats är därför att denmest effektiva åtgärden för att förbättra kapilalförsöriningen till de mindreoch medelstora förelagen vore all för dessa förelag slopa den nuvarandedubbelbeskattningen främst då i finansiärledel. Denna fråga övervägs förnärvarande av kapilalvinstkommittén. Prop.1981/82:116 29 Enannan slutsats som föranleds av de angivna förhållandena är att svårigheten altgöra riskkapilalsalsningar attraktiva i delvis bottnar i den ensidiga fokuseringpå placering i aktier som ägt rum i .