prop · G50344 · 1981-12-31 00:00:00 — Om resultatet blir eftersatt röjning minskar produktionen särskilt av sådantvirke som är begärligt för skogsindustrin. Om resultatet istället blir noggrant utförd röjningblir virkesproduktionen minst lika stor som om besprutning har utförts. Kostnadslägeti skogsnäringen höjs dock, vilket kan göra;:att den svenska skogsindustrin förlorar andelar på världsmarknaden. Restriktioner kan alltså påverka skogsindustrin både genom minskad råvarutillgång och genom högre råvarukostnader.Här nedan analyseras först konsekvenserna av minskad råvarutillgång. Beräkningar som utförts av företrädare förskogsbruket antyder att ett totalförbudmot kemisk lövslybekämpning kan leda till att a-werkningarna ganska snartminskar med 4-5 milj, m sk. Detta motsvarar av 1970-talets a-werKningsvolym.Det anses att ett eventuellt produktionsbortfall inom landet endast i mycketbegränsad utsträckning kan ersättasmed importerat virke. Det är därför troligtatt en sexprocentig minskning av a-werkningarna leder till att produktions- ochförädlingsvärdena inom skogsindustrin minskar nästan lika mycket. Snickerifabriker m.m. som har låg virKecförbrukning;men högt produktionsvärde torde dock inte beröras i lika höggrad. En sexprocentig minskning av produktionsvärdet inom skogsindustrin (exkl. delar av snickeriindustrin m.m.)motsvarar , per är. Förbrukningenav skogsindustriprodukter inom landet torde inte påverkas av produktionsvolymen. Minskningen faller iStället på exporten.. Det ärdärför troligt att skogsnäringensexportvärde också minskar med . En sexprocentigminskning av förädlingsvärdet inom skogsindustrin (exkl.delar av snickeri-industrin m.m. ) motsvarar en halv till . per är (1978 årspriser). Om restriktioner i kemisk lövslybekämpning leder tillminskad a-werkning uppkommer alltsåstora samhällsekonomiska intäktsbortfall då virkesbrist begränsarskogsindustrins produktion. Dessa intäktsbortfallär väsentligt större än kostnaden för noggrant utförd Prop.1981/82:44 171 Desvenska sågverken är för sinkonkurrenskraft helt beroende av tillgångtill högklassigt barrsägtimmer. På lång sikt torde en del av kapitalet och arbetskraften inom skogsnäringen kunna överföras till andra sektorer där de skapar förädlingsvärdeoch eventuellt även exportinkomster. Därför kan detvara mindre allvarligt om eftersatt röjningleder till minskad avverkning först på lång sikt. Hög a-werkning påkort sikt i kombination med eftersatt skogsvårdär dock inte acceptabelt i ett långsiktigt naturresursperspektiv. Minskad a-werkning skulle leda till minskad sysselsättning i skogsbruket, transportväsendet och skogsindustrin. De direkta kostnaderna härför ingår i det ovan beräknadebeloppet för förlorat förädlingsvärde eftersom en del av förädlingsvärdet utgörersättning till arbetskraften. En delav det förlorade förädlingsvärdet kan ersättasgenom att arbetslösa skogsarbetare, chaufförer ooh skogsindustriarbetare överförs tillandra näringar. Detta kan dock få negativa regionalekonomiska konsekvenser. Många av de hotade arbetstillfällena finns nämligeni regioner med betydande arbetslöshet. Sammanfattningsvis kan konstateras att det med hänsyn till skogsindustrin, jytestalansen och sysselsättningen är angelägetatt eventuella restrik tioner i kemisk lövslybekämpning kompletteras med andra åtgärder som rör att noggrann röjning blir utförd. Ersätts kemisk lövslybekämpningmed upprepad och noggrant utförd röjning skapas arbetstillfällen. Det skulle fordras inte bara säsongan-ställdautan också flera'helårsanställdaskogsarbetare. Den ökade sysselsättningen vore positiv från regionalekonomisk synpunkt. skall dockbetonas att flygbesprutning är så billig och lö-vröjning sä arbetskrävandeatt arbetsersättningen per dagsverke blir ytterstliten. En stor del av det belopp som sparas genom utebliven besprutning,skulle gå till kostnad för röjningssåg samt resor till och från arbetet. Det finns en rad andra skogsvårdsarbeten som ger väsentligt större ersättning per dagsverke. Hjälpplantering och gallring kan nämnas som exempel. Frän rent regionalekonomisk synpunkt finns det därför inte någon anledning att övergå från kemisk till röjning. Internationellt sett ärkostnadsläget högt i det svenska skogsbruket. Prop.1981/82:44 172 Den svenska skogsindustrin har därför väsentligt högreråvarukostnad än viktiga konkurrentländer såsom och . Utan fortsattarationaliseringar i skogsbruket kommer råvarukostnadernaatt stiga i sådan grad att skogsind-ustrin förlorar andelar påvärldsmarknaden. Då kommer a-werkningarna, förädlingsvärdena, sysselsättningenoch exportinkomsterna att sjunka. Omfattande besprutningsrestriktioner skullesåledes försvåra den nödvändigakostnadsbegränsningen i skogsbruket. Inom nat-urvårdskretsarhar man' föreslagit ett skogsbruk somuppfyller olika ekologiska och miljömässiga målbättre än dagens skogsbruk. I detta alternativa skogsbruk finns inget behov avkemisk lövslybekämpning (jfr bilaga 4). En övergång till ettsådant skogsbruk skulle ge ett väsentligt störrebortfall av industriråvara än de 4-5 milj. m sk som diskuterats ovan. torde arbetsbehovetöka i skogsbruket. Det alternativaskogsbruket skulle ge så höga produktionskostnader förvirkesråvaran att den svenskaskogsindustrins konkurrensförmåga på världsmarknaden kraftigt skulle försämras. Deminskade exportmöjligheterna torde leda tillytterligare minskning av a-werkningarna, förädlingsvärdenaoch sysselsättningen. Svåra regional-ekonomiska problem skulle uppkomma ochbytesbalansen skulle försämras drastiskt. Det alternativa skogsbruket skulle också ge en mindre andel barrvirke. I en utredning (Ds I1979=5) om skogsindustrins nuläge ochutvecklingsmöjligheter konstateras att densvenska massaindustrins konkurrenskraft kommer att vara störst för barrvedsmassa.Under 1970-talet sjönk också björkmassavedsprisernai förhållande till priset päbarrmassa-ved (figur 8.4). Man kan dock inte utesluta att ökande energipriser kommer att väsentligt förbättra björkvedspriseti framtiden. Figur 8.4 Prisutveckling för olika slags massaved i Kr/m3 fub iXSN. . Grön NN ToU --- X, / 1968 69 70 71 72 73 74 75 76 77 78 79 80 Prop.1981/82:44 173 8.9 Principdiskussion om styrätgärder Svenska miljövårdsbeslut bygger i allmänhet påen avvägning mellan olika intressen. Dettaframgår bl.a. av §§ 4-6 i miljöskyddslagen.Av-vägningstahken kommer också till uttryck i förarbetenatill lagen om hälso- och miljöfarliga varor. Denna lag reglerar bl.a. jord- ochskogsbrukets användning av bekämpningsmedel och handelsgödsel. Såväl i den proposition där lagen föreslås som i jordbmiksutskottets betänkandei anledning av propositionen framhållsatt "intensiteten i ingripandet (mot en kemisk vara) måste bli beroende på en a-wägning mellan å ena sidan risken med varan och å andra sidan behovet av varan". Det är rim.ligt att ävenkommande beslut angående eventuella restriktioner iden kemiska lövslybekämpningen bygger påen avvägning mellan nytta och risk. Kemisk lövslybekämpning börföretas på de arealer därdess nytta anses väga tyngre än dess risk. Påarealer där risken väger tyngre ännjrttan bör besprutning däremot förhindras. I figur 8.5 visas päett schematiskt sätt sambandet mellan lövslyförekomst ochkostnad för kemisk respektive röjning. Sambandet gäller för en viss marktyp i en viss del avlandet. Kostnaden för kemisk bekämpning ärtämligen oberoende av lövslyförekomstenmedan kostnaden för röjning stiger snabbt med antalet lö-vträdsplantor..Om det finns färre än N lö-vträdsplantor är emellertid röjning billigare. Om det finns flera än N, plantor ärbesprutning billigast. Utan styrätgärder är det därför troligtatt besprutning genomförs när löv-plantsantalet överstiger N . Om kemisk lövslybekämpninginte är förknippad med några risker eller andra olägenheter ärdet samhällsekonomiskt önskvärt att besprutningsker när antalet trädstammar per ha överstigerN... Om besprutning ärförknippad med risker fordras däremot styrätgärder. Antag att man efter en a-wägning mellan risker ooh merkostnad för röjningkommit fram till att besprutning endast skall ske, dä lövplantsantaletöverstiger Bp. Olika styråtgärder är då möjliga. Figur 8.5 b illustrerar administrativ styrning. I detxa fallges tillstånd för besprutning endast om antalet lö-vträdsplantor överstigerN. I princip måste en myndighet räkna antalet lö-vträdsplantor per ha på Prop.1981/82:44 174 varje föryngringsytadär skogsägaren önskarspruta. Den heldragna linjen visar den kostnadskurva skogsägaren mötervid administrativ styming. När antalet lö-vträdsplantor överstiger N. sjunker kostnaden drastiskt. Styrningen kan alternati-vt åstadkommas med en avgift. Skogsägarnamöter då den heldragna kostnadskurvan i figur 8.5 C. Avgiften gör att besprutning inte blir företagsekonomiskt lönsam då antalet lövträdsplantorunderstiger N_. Om antalet lö-vträdsplantor per ha överstigerN är dock besprutning plus avgift billigare än röjning.Vid en riklig lövslyförekomst besprutar man alltså trots avgiften. Någon administrativ prö-vning behövs inte om avgiftsmetoden tillämpas. Figur 8.5 a visar sambandet mellan antalet lö-vträdsplantorper ha och kostnad för kemisk lövslybekämpningresp. De heldragna linjerna ifigur 8.5 b visar den kostnadskurva skogsägarenmöter om man med administrativstyrning förhindrar besprutning vid färre än N lövplantorper ha. Figur 8.5 c visar motsvarande förhållande om styrningen sker med en avgift. 5 a Inga styråtgärder antal lövträdsplantor/ha 8.5 b Administrativ styrning 1981/82:44 176 De två styrmetoderna leder i princip tilllika stor reducering av besprutningen och därmedtill lika stor ökning av arbetsätgängen för röjning. Densamhällsekonomiska kostnadsökningen blir därmedlika stor. Besprutningen stoppas påarealer som har färre än N lö-vplantor per ha med bådametoderna. Den samhällsekonomiska kostnaden har som gr-undatt röjning förbrukar mera resurser (främst arbetskraft) änbesprutning. På en areal med N. lö-vplantor per ha ärden samhällsekonomiska kostnaden för att besprutning inte sker K.-K kr. oberoende av omadministrativ styming eller avgifter utnyttjas. Vid avgiftsstyming uppkommer en finansiell överföring från skogsbruket till statskassan i form avavgiftsmedel. Detta är inte någon samhällsekonomiskkostnad ty den motsvarar inte någon realresursförbrukning. Den leder dock till sämre lönsamhet inomskogsnäringen. Mycket talar därför för att insamlade avgiftsmedel bör återföras till skogsbruket, t.ex. i form av ökade bidrag till angelägen skogsvärd. De två styrmetoderna har alltså stora likheter. De skiljer sig dock åt på några viktiga punkter. Kunskapen om kostnadskurvornas förlopp ärofullständig. Man kan därför inte vetaexakt hxir mycket en viss avgift reducerar besprutningen. Om kostnaden för röjningär högre än vad man antar när avgiftsbeloppet fastställs blir besprutningsrediiktionen mindre än beräknat. Ivissa speciellt känsliga områden kanske man dessutom vill hindra besprutningoberoende av kostnad. Detta gör attadministrativ styming är lämpligast i områden som är sneciellt känsligafrån t.ex. naturvårds- och friluftslivssynpunkt. Om man vill minska besprutningen även på ö-vriga föryngringsytortorde dock avgiftsstyming ha mänga fördelar. Den administrativa prö-vningen blir mycket resurskrä-vande om den skall genomföras i ett stort antal fall. Dess utfall får stor ekonomisk betydelse för de enskilda skogsägarna. Om antalet lö-vplantorbedöms understiga N får skogsägarenen stor merkostnad (jfr den diskontinuerliga kostnadskurvan i figur 8.5 b). Hedhänsyn till rättssäkerheten måste därför prövningen utföras mycket noggrant med höga administrativa kostnader som följd. Om administrativ prö-vningav diskuterat slag tillämpas blir röjningen billigare för skogsägaren om lövslyförekomsten är mycket riklig änom den är något sparsammare. Genom förebyggandeåtgärder "riskerar" skogs- Prop.1981/82:44 177 ägarenatt få mindre än N- lö-vplantorper ha med ökade röjningskos-fcnader som följd. Administrativ prö-vning av diskuterat slag ärdärför olämplig om man vill stimulera skogsägarna att vidta förebyggandeåtgärder. Avgiftsmetoden stimulerar däremot till förebyggande åtgärder. Antagatt antalet lö-vträdsplantor skulle bli större än N utan förebyggandeåtgärder. Med förebyggande åtrder blir det endast t.ex. N . Om den administrativa prö-vningsmetoden tillämpats hade kostnaden i åtgärder leder då till att röjningskostnaden minskar från K. till t.ex. K,. Om den administrativa prö-vr ställetstigit frän K. till K , Ett system med avgifter för besprutning av skogsmark kan ävenvara förenat med vissa nackdelar. Om avgiftemainte återförs till skogsnäringen innebär de en form av produktionsfaktorskatt på skogsråvaranoch leder till kostnadsökningar inom industrin med åtföljande försämrat konkurrensläge på deninternationella marknaden. Om avgiftsmedlen äandra sidan återförs till skogsnäringen skulle inte den totalakostnadsnivån öka mera än om administrativ styming tillämpades. Äveni ö-vrigt finns vissa problem förknippade med utnyttjandet av avgifter som miljö-politiskt styrmedel. T.ex. skulle ett avgiftssystemkunna ge upphov till en argumentation om att skogsägaren "köpersig rätten" att sprida bekämpningsmedel överskogsmark. De tvä nämnda styrmetoderna kan kombineras. Ett tänkbart fall är att avgifter tas ut pä all besprutning och att dessutom administrativ prö-vning tillgrips i speciellt känsliga områden.I sådsina områden kan besprutning eventuellt stoppas oberoende avkostnad. En del av de insamlade avgiftsmedlen kunde användas som ersättningtill skogsägare som inte får spruta inom ett känsligt område. Under senare årtiondenhar skogsbruket förändrats väsentligt. Förändringar hardels lett till ökad prod-uktion av industriråvara, dels begränsatkostnadema. Förändringar har varit nödvändiga föratt upprätthålla en accep- En plan som anger var besprutning inte får ske är exempel på en administrativ styrning;ssmstimulerar till förebyggande åtgärder. 12 1981/82. Prop.1981/82:44 178 tabel lönsamhet iskogsbruket. En del av de nya skogsbruksmetoderna har ökat behovet av lö-vröjning.- Denna röjninghar bl.a. beroende pä restriktioner i den kemiska lövslybekämpningenförsummats pä stora arealer -. De närmaste fem årenföreligger det därför ett besprutningsbehovpå 150 000 ha per är. kommer behovetatt sjunka till 90 000 ha förutsett att nu eftersatta arealer åtgärdas de närmaste åren.På lång sikt kommer behovet att sjunka ytterligare särskilt om förebyggandeåtgärder vidtas. är det svårt att avgöraom en omfattande satsning på förebyggande åtgärder är samhällsekonomiskt lönsam.Det fordras mera forskning om sådana åtgärder. Den företagsekonomiska kostnaden för att ersättabesprutning med noggrant utförd röjning de närmastefem åren har beräknats uppgåtill följande belopp (1978/79 är priser): 50 000 ha med relati-vt litet besprutningsbehov; 3O-4Omilj. 50 000 ha med stort besprutningsbehov: 60-70 "- 50 000 hamed mycket stort besprutningsbehov: 8O-IIO"- 150 000 ha 170-220milj. Om åtminstone en del av röjningen kan utförasav eljest arbetslösa blir den samhällsekonomiska kostnaden lägre än den företagsekonomiska. Från rent regionalekonomisk synpunkt finns det dock ingen anledning att gä över från besprutning till röjning. Flygbesprutning är nämligen så billig och lö-vröjning så arbetskrävandeatt arbetsersättningen per dagsverke blir j-iiterstliten. Det finns en rad andra skogsvårdsarbetensom ger väsentligt större arbetsersättningper dagsverke. Det är stor risk att erforderlig manuellröjning inte blir utförd vid totalförbudeller andra omfattande restriktioner i den kemiska lö-vslybe-kämpningen.Erfarenheten från visar det. Eftersatt röjning leder till minskad prodiiktion av industriråvara vilket i sin tur får allvarliga konsekvenser för skogsind-ustrin, sysselsättningen och bytesbalansen. Ovanståendesammanställning antyder att besprutning kanstoppas på betydande arealer till en relati-vtbegränsad kostnad. Om besprutningen däremot stoppas påarealer med mycket stort besprutningsbehov eller i regioner med mycket svag lönsamhet i skogsbruket uppkommer stora samhälls-och regionalekohomiska problem. Det finns områden i och nordvästra 1981/82:44 179 där besprutningär ekonomiskt eller biologiskt nödvändig rör fortsatt skogsbruk. Lämplig begränsning av besprutningen kan åstadkommas med administrativ styming eller medavgifter. Även en kombination av de tvä stjrrformerna ärmöjlig. Prop.1981/82:44 180 RESTRIKTIONER ELLER FÖRBUDMOT KEMISK LÖVSLYBEKÄMPNING. Ofta utgör osäkerhet i eller otillfredsställande omfattning av det vetenskapligafaktaunderlaget grunden för svårigheterna att bedöma viKten avde oönskade sidoeffekterna avkemikalieanvändningen i det modema samhället. Produktsortimentet förändras ständigt ooh användningenökar på många områden. Den kortsiktiga eller akuta toxiciteten av kemikalier är relati-vt välkänd och skall dokumenteras inför produktkontrollnämnden innan registre-ringstillständges. På basen av sädana data uppställermyndigheterna s.k, toleransnivåer och högsta tillåtnahalter samt meddelar hanteringsföreskrifter.När det gäller verkan päläng sikt på människa ochmiljö är faktaunderlaget, som även detta skall redovisas i samband med registrering,mången gång mera osäkert.Detta beror bl.a. pä den länga tid det tar fört.ex, en kronisk skada hos människan attbli manifest. För att få hållpunkter för en kemisk substans eventuella verkan i detta hänseende ärman hänvisad till långtidsförsök på djur ellerstudier av sjukdomspanoramat, dvs. Båda typerna av undersökningar är relati-vt trubbiga instrument när det gällerbedömning för skada på människan. Olika former av s.k. mutagentest har kommitatt spela en allt större roll för att spårakemikaliers verkan pä arvsmassan, en verkan som i stor-utsträckning kan antyda att en cancerogeneffekt kan förväntas. Många människor känner oro för svårbedömbara skadeverkningar som kan uppstå på lång sikt eller pågrund av svärutredda samverkanseffekter mellanolika miljöfaktorer. Bland dessa märks viss jTkes- och annan miljö-betingad cancer där dagens situation kan spegla tidigare kemikalieexposition. Det är därför synnerligen betydelsefullt att en fortlöpande intensiv vetenskaplig bevakning sker och attstor uppmärksamhet ägnas åtkontinuerliga studier av sjiikdomspanoramat och dess förändringar. En uppskattning av risker av ovan anfört slag innehållermänga svårbedömbarafaktorer. Man ställs slutligen inför situationen att en risk för skada av en typ skall vägas mot risker förandra skador för-b-undna med alternativ hantering.Osäkerheten i riskbedömningsunderlaget såväl för den hantering som skall bedömassom för dess alternativ blir med naturnödvändighet storpå grund av de begränsningar och ofull- Prop.1981/82:44 181 ständigheter som föreligger i de underliggande studierna. Mot denna bakgrund ärdet angeläget att pä alla områdensöka begränsa användningenav naturfrämmande kemiska medel så långt det är möjligt. Enbegränsad kemisk lövslybekämpningskall ses som ett led i detta långsiktigaarbete. Äveni framtiden är det nödvändigt attnoga följa och utveckla forskningen ifråga om de kemiska medlens risker och vidta deytterligare begränsande åtgärder som kanaktualiseras. Mot bakgrund av osäkerheten iriskbedömningar vid användning av kemiska medel är det ocksånödvändigt att långsiktigt söka inrikta de inom skogsbruket använda produktionsmetoderna så, att användningenav kemiska medel begränsas i största möjligautsträckning. Svenska miljövårdsbeslut bygger i allmänhet påen a-wägning mellan miljöhänsyn oohandra intressen. Det är rimligt att även kommande beslut angående restriktioner i den kemiska lövslybekämpningenbygger på denna tillämpade grundprincip dvs. på en a-wägningmellan nytta och risk. 1 enlighetmed ett sådant betraktelsesätt skulle kemisk lövslybekämp ning företas på arealer därnyttan anses väga tyngre än risken förnega tiva effekter. På arealer där risken vägertyngre än njrttan bör besprut ning däremot förbjudas. Som framgått av föregående kapitelär lövslyproblemen på cirka två tredjedelar av föryngringsytornaså små att besprutning är onödig och inte heller aktualiseras. Päden återstående tredjedelen är lövslyproblemen större som besprutning är prodiiktionsekonomiskt billigare än röjning.På dessa arealer är besprutning förknippadmed större eller mindre nytta. I vissafall är den ekonomiska nyttan så liten som någrahundra kronor per hektar. I andra fall ärnyttan väsentligt högre. Påarealer med mycket stora lövslyproblem kan nyttan uppgå till drygt 2 000 krper ha i 1978/79 ärs priser. Främst i inland är rånettona vid a-werkningpä många ställen så låga, attvarje merkostnad utöver den mest rationella måste undvikas. I dessa områden är kemisk lövslybekämpningekonomiskt nödvändig för fortsatt skogsbruk. Pä vissa marker kan det dessutom innebära vissa biologiska fördelar med kemisk lövslybekämpning föratt säkra näringstillgången för barrplantorna gentemot lövslyet i nyetablerade barrskogsodlingar. Prop.1981/82:44 182 9.2 Alternativ 1: Tillstånd inom vissa generella ramar Altemativet innebäratt skogsägama själva, inom ramen förvissa generella restriktioner och krav, bestämmer var kemisk lövslybekämpning skall förekoimna.Restriktionerna ooh kraven som skall gällaför hela landet bör omfatta bl.a. utsträckningen av vissa skyddszoner kring bebyggelse etc, särskilda hänsynsreglerbeträffande vattentäktsomrädenooh renbetesland samt bestämmelser omkungörande till allmänheten (jfr. Utformningen av sådana föreskrifterbestäms av berörda centrala myndigheter. Genomförs dettaalternativ stoppas besprutning i områdensom är känsliga frän miljövårds- oohfriluftslivssynpunkt. Pä större delen av de löv-slydominerade föryngringsarealerna kommer dock kemisk bekämpning att kunna ske. Som tidigare nämnts kan det rörasig om av föryngringsarealen dvs. Kostnaden för restriktionerna varierar med hänsyn till lövslysituationenmellan O och . Om besprutningen stoppas pä (15 000 haper år) av de arealer, där besprutningsbehov föreligger , kan den företagsekonomiskakostnaden i skogsbruket bedömas uppgå till ca 20 milj. kr. -per är. Eftersatts röjningenkan-ett betydande bortfall av förädlingsvärdeuppkomma i skogsindustrin. Förskogsindustrin torde beloppet vara 5 - 10 gångerstörre. Om en del av den röjningen utförsav eljest arbetslösa eller undersysselsatta blir densamhällsekonomiska kostnaden lägre om lönsammarealternativ sysselsättning saknas. Genom en omfattande informationsskyldighet skall ingen människa ovetande behöva komma in på områden där besprutning pågår eller nyssföretagits. Väljs detta alternativ blir effektivoch billig lövslybekämpning återmöjlig på en viss del av föryngringsarealen(mindre än 1 av den totala skogsarealen).1970-talets utveckling mot allt fler lö-vplantori barrträdsföryngringama skulle därmed brjrtas.Detta gör att de nya barrträdsbeståndenkommer att få högre slutenhet och högreproduktion av värdefullt virke. Möjligheterna att hållakostnader för föryngring och skötsel av plant- och ungskog på skälig nivå skulle troligen komma att stimulera till ökad a-werkning särskiltpä lågavkastande marker i norra och pä de mycket produktiva marker därlövslyproblemen efter sluta-werkningkan förväntas bli särskilt svåra. . Ökada-werkning skulle leda till ökad sysselsättning i såväl skogsbruket som skogsindustrin samt ge ökade förädlingsvärdenoch exportinkomster. Prop.1981/82:44 183 9.5 A.ltemativ 2: Anpassad lövslybekämpning I detta alternativ ges kommunerna möjlighet att utifrånsin lokalkännedom påverka besprutningsrestriktionemas omfattning. Detkommunala inflytandet bör ske redan vid urvalet av besprutningsobjektoch med hänsyn till miljövärds- ochfriluftslivsintressena. Kommunens inflytande motiveras främst av kommunemas övergripande ansvar för en markanvändning som tillgodoser olika intressen i kommunensamtidigt som hälso- ooh miljöaspekterna kan beaktas. Generella föreskrifter börutfärdas av , arbetarskyddsstyrelsen respektiveskogsstyrelsen. I dessa bör anges bl.a. vilka typer av områden som ärkänsliga från friluftslivs-, miljö- och natur-, vårdssynpunkt.