prop · G50319 · 1981-12-31 00:00:00 — Eftersom särskild fastighetstaxering skall verkställas under defyra taxeringsår som ligger mellan de allmänna fastighetstaxeringarna är detenligt kommittén inte möjligt med treåriga mandatperioder. I stället föreslåsatt förordnande och val av ledamöter skall avse ett taxeringsår. Beträffandevalbarhets- och behörighetsvillkor är redan nuvarande bestämmelser anpassadetill vad som gäller vid inkomsttaxering och allmän fastighetstaxering. De bördärför enligt förslaget överföras oförändrade till de nya reglerna om särskildfastighetstaxering. Bestämmelserna om ordförandens arbetsuppgifter föreslås fåsamma innehåll som motsvarande bestämmelser vid allmän fastighetstaxering. Enmöjlighet att förordna ersättare för ordföranden när denne är förhindrad atttjänstgöra bör enligt kommittén införas vid den särskilda fastighetstaxeringen.Vid den särskilda fastighetstaxeringen skall vidare enligt förslaget finnasmöjlighet för kommunen att liksom vid allmän fastighetstaxering förordna s. k.kommunal granskningsman. Bestämmelser i nu berörda avseenden skall enligtkommittéförslaget tas in i 25 kap. 45 §§ FTL samt genom hänvisning i 25 kap. 6§ till 17 kap. 8-13 och 15-16 §§ samma lag i tillämpliga delar. Erinringar motförslagen har inte framställts av remissinstanserna. Jag biträder förslagen menföreslår en redaktionell ändring. Vad gäller s. k. kommunala granskningsmänvill jag erinra om att det inte längre utgår statsbidrag till kommunalgranskningsverksamhet av ifrågavarande slag. Senaste tidpunkt för beslut i samband med förordnande ochval av ledamöter bör. som kommittén nämnt, bestämmas genom verkställighetsföreskrifter. 1980/81:185 om proportionella val tillstatliga nämnder m. m.; har regeringen bl. a. föreslagit vissa justeringar igällande regier i FTL om val av suppleanter. Ändringarna berör 17 kap. 8, 10och 12 §§ samt 20 kap. 2 §. Om nämnda förslag antas av kommer de nyareglerna på grund av hänvisningar i 25 kap. 6 § och 28 kap. 1 § att gälla ävenför den särskilda fastighetstaxeringen. 1981/82:19 52 2.4.3 Länsstyrelsernas och de lokala skauemyndigheternasuppgifter 2.4.3.1 Konsulenter Vid allmän fastighetstaxering får nämnderna biträde av s.k. konsulenter för fastighetstaxering. Dessa är sakkunniga i fråga omfastighetsvärdering. Konsulenterna skall biträda nämnderna med värdering av mersvårvärderade fastigheter, t. ex. vissa industrier och skogsfastigheter. Deskall granska de deklarationer och handlingar som nämnderna lämnar över. Sedanen konsulent utrett ett ärende avger han ett skriftligt utlåtande. I denomfattning som nämndens ordförande finner påkallat skall konsulenten vidareföredra de ärenden som han har utrett. Konsulent får inte själv vara ledamot avden nämnd som han biträder. Konsulenter finns f. n. inte vid särskildfastighetstaxering. Liksom vid allmän fastighetstaxering finns det dockmöjlighet för nämnden att efter samråd med skattechefen anlita biträde avsakkunnig. Kommittén anser att nämndernas behov av kvalificeratbiträde inte är lika stort som vid den allmänna fastighetstaxeringen. Enbidragande orsak härtill är enligt kommittén att många av de konsulenter somhar tjänstgjort vid allmän fastighetstaxering rekryteras som ordförande isärskild fastighetstaxeringsnämnd. En betydande sakkunskap finns också enligtkommittén normalt inom nämnderna eftersom de flesta av de ledamöter som länsstyrelsenförordnar har ordinarie arbetsuppgifter som hör samman med fastighetsvärdering.I de enligt kommitténs bedömning relativt få fall kvalificerat biträde behövstorde detta kunna erhållas genom en särskild sakkunnig. Många remissinstanser anser att länsstyrelserna bör hamöjlighet att vid behov kunna förordna konsulenter också vid den särskildafastighetstaxeringen. Man anser det tveksamt om rekrytering på det sättkommittén utgått ifrån kan komma att ske i sådan utsträckning att nämndernahärigenom får tillräcklig specialkompetens. Behovet av att få biträde avsakkunniga i taxeringsarbetet kan därför bli stort. RSV framhåller attkonsulenterna vid den allmänna fastighetstaxeringen är specialister medsärskild utbildning på resp. fastighetstyp. För egen del anser jag att man bör ta fasta på desynpunkter som remissinstanserna fört fram. Det kan bli besvärligare att täckanämndernas behov av särskild sakkunskap genom systematisk rekrytering än vadkommittén förutsatt. Jag ställer mig därför tveksam till att nämnderna skallvara hänvisade till att i samråd med skattechefen få biträde av sakkunnig närde stöter på mera komplicerade värderingsfrågor. Jag instämmer med de remissinstanser som vill införa enmöjlighet för nämnderna att kunna lämna över svårare värderingsfrågor förutredning till en konsulent. Förutom att detta underlättar nämndernas arbetebör det också kunna bidra till kontinuitet och rättvisa under hela den löpandetaxeringsperioden. I enlighet med vad jag nu sagt bör lagtexten kompletteras 1981/82:19 53 med en hänvisning till de bestämmelser som gerlänsstyrelsen befogenhet att förordna konsulent vid den allmännafastighetstaxeringen. Förordnande av konsulent vid särskild fastighetstaxeringbör ske året före taxeringsåret. Vid särskildafastighetstaxering bör förordnandet emellertid ske före utgången av januarimånad 1982. 2.4.3.2 Tjänstemannagranskning m. m. Vid inkomsttaxering får nämnderna biträde av tjänstemänhos länsstyrelse och lokal skattemyndighet med bl. a. granskning och andraberedande uppgifter. Detta har en positiv effekt vid taxeringarna eftersomdessa allmänt sett blir jämnare och mera likformiga. En mera begränsadtjänstemannamedverkan har också kommit till stånd vid allmännafastighetstaxering. Kommittén anser att tjänstemannamedverkan bör ske även vidden särskilda fastighetstaxeringen i den mån resurser finns. Den övertaligapersonal som kommer att finnas på vissa lokala skattemyndigheter på grund avden nya organisationen inom ramen för det s. k. kan enligtkommittén tas i anspråk för viss tjänstemannagranskning. Remissinstanserna är positiva till tjänstemannamedverkansom sådan. Från länsstyrelsernas och de lokala skattemyndigheternas sidaframhålls det dock över lag att det f. n. saknas resurser förtjänstemannagranskning. För egen del vill jag anföra följande. Hur organisationenskall göras effektivare inom centrala delar av skatteområdet har varit föremålför stort intresse . a. har inom de lokalaskattemyndigheterna vidtagits stora organisatoriska förändringar. Ett moment idessa förändringar är en utveckling i riktning mot tjänstemannamedverkan redanpä det första stadiet i taxeringsprocessen. Det är nu svårt att mera bestämtsäga hur stora personella resurser som kan vinnas eller omfördelas genom omorganisationoch hur stora resurser som kan tas i anspråk för ifrågavarande ändamål iframtiden. I ett kortare perspektiv står det dock klart att med befintligaresurser på personalsidan kan tjänstemannagranskning inte förväntas annat än imycket liten omfattning vare sig hos eller de lokalaskattemyndigheterna. Nya resurser kan inte f. n. ställas till förfogande. Jaganser dock att det är viktigt att man års särskildafastighetstaxering lägger fast att tjänstemannamedverkan skall kunna ske ocksåvid särskild fastighetstaxering. Myndigheterna bör därmed inför kommandesärskilda fastighetstaxeringar vara uppmärksamma på att den personal som kanfrigöras också tas i anspråk för granskning av fastighetsdeklarationer. Detbör dock framhållas att personalsituationen skall beaktas särskilt vidplanering av tjänstemannamedverkan vid den särskilda fastighetstaxeringen.Lagtexten bör utformas i enlighet härmed. 1981/82:19 54 2.4.3.3 Kontaktman för fastighetstaxering I arbetet med allmänna fastighetstaxering finnsdet vid varje länsstyrelse en s. k. kontaktman för fastighetstaxering. Vid denallmänna fastighetstaxeringen 1970 och 1975 fanns en motsvarighet tillkontaktmannen i de s. k. fastighetstaxeringsspecialisterna. Enligt kommitténhar länsstyrelserna också vid särskild fastighetstaxering behov av denspecialistkompetens som kontaktmännen kan bidra med. Liksom vid allmänfastighetstaxering skall kontaktmännen ha till huvuduppgift att administreraoch i övrigt delta i arbetet med fastighetstaxeringen i första instans.Kontaktmannen bör också vid behov kunna tillfälligt biträdataxeringsintendenten i besvarsmål. De bör också själva kunna få förordnande somtaxeringsintendenter. För kontaktmännen har inrättats speciellaarvodestjänster. Kommittén föreslår att dessa tjänster ersatts med fastatjänster. Förslaget har bemötts positivt av remissinstanserna. Detär också min uppfattning att de s. k. kontaktmännen skall fungera kontinuerligtunder hela den löpande taxeringsperioden. 1 avvaktan på slutbetänkande av 1976års fastighetstaxeringskommitté är jag emellertid inte beredd att föreslåförändringar i kontaktmännens anställningsförhållanden. För den allmänna fastighetstaxeringens vidkommande finns i17 kap. 1 och 19 §§ FTL bl. a. bestämmelser om en skattechefs åligganden ochbefogenheter. I 20-25 §§ samma kapitel ges bestämmelser om sakkunniga ochregler för ersättningar till ledamöter, sakkunniga och tolkar. Kommittén föreslår att de nämnda bestämmelserna genomhänvisning i 25 kap. 6 § FTL skall tillämpas också vid särskildfastighetstaxering. I likhet med vad som gäller för den årligainkomsttaxeringen anser kommittén vidare att en skattechef skall ha möjlighetatt kalla till sig ordföranden och ledamöter samt särskilda sakkunniga föröverläggningar rörande taxeringsarbetet. Bestämmelser i sistnämnda hänseendefinns för inkomsttaxeringens vidkommande i taxeringskungörelsen (1957:513). TK.Motsvarande bestämmelser beträffande den särskilda fastighetstaxeringen börenligt kommittén tas in i FTF. Slutligen föreslår kommittén i 25 kap. 7 § ensärskild bestämmelse rörande besvär över beslut i samband med val m. m. Förslagen har inte mött några erinringar underremissbehandlingen. Jag biträder dem. Jag föreslår emellertid vissa förtydligandenoch redaktionella ändringar i 25 kap. 7 § FTL. 2.5 Deklarations- och uppgiftsskyldighet 2.5.1 Deklarationspliki m. m. Kommittén föreslår att gällande bestämmelser omdeklarationsskyldighet 1981/82:19 55 skall föras över i stort sett oförändrade till ett nyttkapitel i FTL. Skyldighet att lämna särskild fastighetsdeklaration skall liksomf. n. uppkomma först efter anmaning. Till grund för sådan anmaning skall främstligga uppgifter om fastigheter som olika myndigheter rapporterar in till delokala skattemyndigheterna. Jag återkommer i det följande i ett särskiltavsnitt till frågor om byggnadsnämndernas uppgiftsskyldighet. Anserfastighetsägaren att nytaxering bör ske får han lämna deklaration även om haninte anmanats att göra det. Medfastighetsägare menas den som var ägare till fastigheten vid taxeringsåretsingång. Enligt särskild bestämmelse i 1 kap. 5 § FTL jämställs med ägare densom enligt 47 § KL skall ta upp garantibeloppet till beskattning. Dennabestämmelse kommer att gälla också vid den särskilda fastighetstaxeringen. Fastighetsägaresom på eget initiativ vill lämna deklaration eller framställning om nytaxering enligt 16 kap. 4 eller 5 § FTL skall enligt förslaget göra dettasenast under taxeringsåret. uppfattning bör nämnden liksom f n. ha rätt att pröva taxeringenäven om deklaration eller framställning om ny taxering kommit in efter den 15februari. Nämnden bör därvid själv bestämma om den skall pröva taxeringen idessa fall. Kommittén föreslåratt lagtexten kompletteras i enlighet härmed. Medhänsyn till att nämnden skall fatta ett första beslut hinnerenligt kommittén nämnden endast i undantagsfall behandla deklarationer som harkommit in efter . 1 sådana fall bör taxeringen dock kunna prövas isamband med att nämnden skall behandla inkomna erinringar. Eftersom nämnden isistnämnda fall inte hinner ompröva sitt beslut får den fastighetsägare sominte är nöjd med beslutet i stället vända sig till länsrätten med besvär. Underremissbehandlingen har påpekats att kommitténs lagförslag har utformats så attdet ger intryck av att fastighetstaxeringsnämnden helt fritt kan bestämma omför sent inkomna deklarationer skall behandlas eller ej. En annan synpunkt äratt en uttrycklig bestämmelse som medger att för sent inkomna deklarationer kantas upp till prövning kan medföra att många fastighetsägare väntar med attlämna sina deklarationer. En remissinstans anser att deklaration ellerframställning skall ha kommit in för att nämnden skall hinnamed att pröva taxeringen. Medanledning av de framställda erinringarna vill jag för egen del förorda enavvikelse från förslaget såtillvida att bestämmelserna om sista tidpunkt attlämna deklaration utformas endast som en föreskrift gentemot fastighetsägarenatt särskild fastighetsdeklaration och framställning enligt 16 kap. 4 eller5 § FTLskall lämnas senast den 15februari. Någon särskild föreskrift till ledning förnämndens arbete med för sent avgivna deklarationer behövs inte enligt minmening. En fastighetsägare förleds därmed inte till att lämna deklarationensenare i förlitan på att nämnden ändå kommer att pröva Prop.1981/82:19 56 taxeringen enligt bestämmelser i lagen. Givetvis utgördenna regel inte ett hinder mot att för sent inkommen deklaration ändå prövas.Nämnden kan heller inte motsätta sig att pröva sådan deklaration i den mån detöver huvud taget hinns med innan nämndens arbete skall vara avslutat. Vad gäller anmaningsfallen föreslås inga nyheter i sak.Således skall en fastighetsägare få anmaning att deklarera om det kan antas attdet vid årets ingång förelegat grund för nytaxering. Anmaning att lämnadeklaration får enligt förslaget också utfärdas om en fastighetsägare gjortframställning enligt 16 kap. 4 eller 5 § utan att deklaration lämnats. 1 anmaningskall sättas ut inom vilken deklaration skall lämnas. Svarstid fårinte sättas när det gäller anmaning att lämna deklaration.Sluttiden får heller inte bestämmas till tidigare dag ån undertaxeringsåret. En minsta svarstid finner kommittén väl avvägd menanser att bör sättas ut i de flesta fall. Kommittén nämner attsvarstiden vid inkomsttaxeringen i enlighet med vad RSV rekommenderat ianvisningar normalt skall sättas till minst . Enligt kommittén bör RSVutfärda närmare anvisningar också beträffande den särskildafastighetstaxeringen. Ett par remissinstanser har ansett att svarstiden skallvara . En remissinstans menar att samma bestämmelser för avlämnande avsärskild fastighetsdeklaration bör gälla som för den som är skyldig att föraräkenskaper och får åtnjuta anstånd med att lämna självdeklaration till den 31mars vid inkomsttaxeringen. För egen del vill jag framhålla att varje framflyttning avtidpunkter för uppgiftslåmnande m. m. i det allra första skedet avtaxeringsarbetet kan menligt inverka på nämndernas möjlighet att göra enordentliggranskning av varje deklaration. Jag kan inte förorda avsteg frånkommitténs förslag och ansluter mig till de av kommittén framförda synpunkternai övrigt. Jag föreslår emellertid en förtydligande ändring i 26 kap. 2 § FTL. Kommittén föreslår att reglerna vid allmänfastighetstaxering rörande innehållet i fastighetsdeklaration, ytterligarebestämmelser om anmaning samt bestämmelser om vite. sekretess, påföljder föroriktiga uppgifter, m. m. skall tillämpas vid särskild fastighetstaxering genomhänvisning i 26 kap. 3 §. Inga egentliga erinringar har gjorts avremissinstanserna. Jag ansluter mig med en redaktionell ändring till förslageti dessa delar. I likhet med ett par remissinstanser anser jag dock att anmaningbör kompletteras med sådana uppgifter att det i fortsättningen skall framgåvilken nytaxeringsgrund som är aktuell i det enskilda fallet. En bestämmelse omdetta bör tas in i 26 kap. 3 § första stycket. Efter vad jag har inhämtat fränRSV arbetar verket f. n. med att utforma en ny anmaningsblankett där aktuell nytaxeringsgrundkommer att framgå. Som jaa nämnde bygger deklarationsförfarandet på attfastighetstax- Prop.1981/82:19 57 eringsnåmnden får uppgifter från olika myndigheter ombeslut som kan få betydelse för fastighetstaxeringen. Således skall byggnadsnämndernalämna uppgifter om arten och omfattningen av den byggnadsverksamhet som framgårav beviljade byggnadslov. Uppgifter lämnas också av lantbruksnämnd,inskrivningsmyndighet och fastighetsregistermyndighet. Om ochlantbruksnämndens uppgiftsplikt finns bestämmelser i 18 kap. II § FTL. Närmare föreskrifter fårutfärdas av regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer.Inskrivningsmyndighets och fastighetsregistermyndighetsunderrättelseskyldighet regleras i andra författningar. Enligt nämndabestämmelser lämnas uppgifter fortlöpande beträffande varje aktuell fastighetunder hela den löpande taxeringsperioden. Uppgifterna kommer därför också densärskilda fastighetstaxeringen till del. Beträffande byggnadsnämndernas rapportering styrs denna avöverenskommelse mellan och . Emellertid förekommerenligt kommittén kritik från skattemyndigheternas sida om att många kommunerinte följer överenskommelsen. Uppgiftsskyldigheten fullgörs alltså många gångerpå ett bristfälligt sätt. Konunittén lämnar inte nu något förslag på ändring avbestämmelserna om byggnadsnämndernas rapportering utan avser att ta upp dennafråga i ett kommande betänkande. Mot kommitténs beslut att ytterligare överväga fråga ombyggnadsnämndernas rapportering har ledamoten reserverat sig ochexperten avgivit särskilt yttrande. De anför attuppgiftsskyldigheten som den fungerar endast fyller syftet att initierafrågan om en ny taxering. Redovisningen bör redan inför närmast kommandesärskilda fasfighetstaxering genom nya regler i princip ges en sådanomfattning att den utan komplettering kan utgöra en tillräcklig grund förvärderingen. Utökningen av uppgiftsskyldigheten bör begränsas till nybyggnadoch väsentlig till- och ombyggnad och till de fall dä besiktning sker. Vidareskulle en rapport som upprättas genom försorg tillställassåväl den lokala skattemyndigheten som fastighetsägaren. 1 de fall invändningej sker från fastighetsägarens sida torde enligt reservanternas mening ägarensdeklaration vid särskild fastighetstaxering kunna förenklas till ytterlighet. Många remissinstanser ansluter sig till de synpunkter somanförts i reservationen och det särskilda yttrandet. Bakom remissinstansernasställningstaganden ligger i de flesta fall ett missnöje med att nuvaranderapporteringssystem inte fungerar tillfredsställande. Ett par länsstyrelseranser att man kan uppnå en betydligt bättre rapportering inom ramen förgällande bestämmelser, bl. a. nämns nya förhandlingar mellan och förbättrade blanketter för uppgiftslämnandet. anser attövertygande skäl för att skärpa kraven på uppgiftsplikt inteanförts. Det finns enligt institutet vidare inget underlag för en bedömningatt en utökad 1981/82:19 58 rapportering skulle innebära bara en ringa påverkan ibyggnadsnämndernas arbete. har anfört attbyggnadslovsrapportering visserligen inte kan undvaras men framhåller att uppgiftslämnandetmåste begränsas och anpassas till byggnadsnämndernas administrativa rutiner.Byggnadsnämnderna kan enligt förbundets uppfattning inte åläggas lämna uppgifterav bedömningskaraktär. RSV anser att frågan om byggnadsnämndernas rapporteringbör utredas ytterligare i samråd med kommunförbundet och andra tänkbaraintressenter i ett mer utvecklat rapporteringssystem. För egen del vill jag anföra följande. Engrundförutsättning för att man skall kunna uppnå rättvisa och likformigataxeringar är att de taxeringsunderlag som står till taxeringsnämndernasförfogande för varje enskild fastighet år så korrekt och detaljerat sommöjligt. Vad som framkommit under remissbehandlingen visar att problemen redanmed det enklare rapportsystem som vi har är tämligen omfattande. Vidareär återverkningarna för byggnadsnämndernas verksamhet, om man lägger på dessanya arbetsuppgifter av icke helt obetydlig omfattning, svåra att förutse. Jagär inte beredd att överväga förändringar i lagreglerna angåenderapportskyldighet före det koinmittén behandlat frågan. Jag ser dock allvarligtpå att det brister i nuvarande rapportering från byggnadsnämnderna i så storomfattning som framgår av remissyttrandena, RSV bör ägnt särskild uppmärksamhetåt detta problem och undersöka i vad mån förbättringar kan uppnås. Samråd börhärvid ske med kommunförbundet. Kommittén föreslåratt särskild fastighetsdeklaration skallkunna sändas in med posten portofriti. Jag finner för egen del inte skäl attinföra sådan portofrihet. Enligt kommittén finns det genom att innehållet i det s.k. fastighetstaxeringsregistret utökats i samband ined allmännafastighetstaxering större möjlighet ån tidigare att förtrycka uppgifter iblanketterna för särskild fastighetsdeklaration. Kommittén anser det angelägetatt man också vid den särskilda fastighetstaxeringen så långt möjligtförtrycker uppgifter på deklarationsblanketten. RSV avstyrker, bl. a. av kostnadsskal. från förtryckningav blanketter för särskild fastighetsdeklaration. Verket påpekar också att nytaxeringi vissa fall inte nödvändigtvis kräveratt en deklarationsblankett används samtatt ett stort antal förtryckta uppgifter, särskilt värderingstekniskauppgifter, medför risk för att ändringar förbigås vid registrering av delämnade uppgifterna. Å andra sidan vill en remissinstans ha ett mera serviceinriktatförtrvckniiigs- och distributionsförfarande. Jag anser för egen del attförtryckning av deklarationsblanketter i anmaningsfall bör om möjligt ske i 1981/82:19 59 ungefär samma utsträckning som förtryckning sker iblanketter för den årliga inkomsttaxeringen. Den allmänna fastighetstaxeringen föregås av ettomfattande förberedelsearbete inom RSV och länsstyrelserna. Det är delsorganisatoriska förberedelser, såsom information till och utbildning avtaxeringsfunktionärer, dels bl. a. länsvisa undersökningar som syftar till attfå fram så rättvisande marknadsvärden som möjligt på fastigheter av skildaslag. För att förbättra kvaliteten på förberedelsearbetet infördes inför 1981års allmänna fastighetstaxering bl. a. utsträckt förberedelsetid och ökademöjligheter för allmänheten att medverka under förberedelsearbetet. Det förberedelsearbete som lagts ned vid den allmännafastighetstaxeringen får direkt betydelse också för påföljande särskildafastighetstaxeringar. Vid särskild fastighetstaxering utgår man ju. som jagtidigare behandlat närmare, från det allmänna prisläge och deuppskattningsgrunder i övrigt som tillämpats vid den närmast föregåendeallmänna fastighetstaxeringen. Detta medför att de olika värderingsreglerna m. m.i 1 - 15 kap. FTL samt föreskrifter enligt 7 kap. 7 § och anvisningar somfastställts vid den allmänna fastighetstaxeringen också skall gälla vidpåföljande särskilda fastighetstaxeringar. Kommittén föreslår att det vid särskild fastighetstaxeringskall finnas möjlighet för regeringen eller myndighet som regeringen bestämmeratt besluta de ytterligare föreskrifter enligt 7 kap. 7 § som behövs för denaktuella särskilda fastighetstaxeringen. Behov av nya eller ändrade föreskrifteruppkommer enligt kommittén då nya omständigheter inträffat efter det att detidigare föreskrifterna fastställts. Det kan t. ex. vara fråga om planändringarsom inverkar på en gjord indelning i vardeområden. Som sista tidpunkt attmeddela kompletterande anvisningar har gällt undertaxeringsåret. Kommittén föreslår att denna tidpunkt skall tillämpasbeträffande ytterligare föreskrifter enligt 7 kap. 7 §. Föreskrifter för själva förberedelsearbetet skall enligtförslaget beslutas året före taxeringsåret. Detta arbetebestår enligt kommittén huvudsakligen av en inventering av alla nya planer. 1de flesta län har denna uppgift utförts av överlantmätarmyndigheten. kan ske även i fortsättningen. Härigenom får man en lämpligkontinuitet i det samarbete som har skett mellan lantmäteriverket ochskattemyndigheterna vid allmänna fastighetstaxering. De flesta remissinstanserna har lämnat förslaget utanerinran. En remissinstans vill dock att tiden för att utfärda kompletterandeföreskrifter skall utökas frän till den 15 januari.Lantmäteriverket delar kommitténs uppfattning om hur planinventering m. m.skall utformas och 1981/82:19 60