prop · G503130 · 1981-12-31 00:00:00 — Länsslyrelsen vill härvidlag endastkonstatera att ändamålsbestämmelserna, enligt uppfattning, ävenmedger att regleringsmedlen kan användas till kompensationsåtgärder inomnaturvårdens och friluftslivets områden. Utredningen föreslog i sittdelbetänkande (SOU 1972; 14) Revision av vattenlagen, del 2, Elt nyttavgiftssystem, att regleringsavgiften skulle ersättas med en bygdeavgift. Efterkritik från bland andra länsslyrelsen i framhöll föredragandestatsrådet i prop. 1974:83 att förslagel om bygdeavgift inte var godtagbartframför allt från regionälpolitisk synpunkt då förslaget skulle medföra enomfördelning av medlen från glesbygden i övre till södra annat på grund härav genomfördes inte utredningens förslag lillbygdeavgift. Utredningen har i sill slutbetänkande anfört att förslaget ombygdeavgift har missuppfattats till sin innebörd. De utredninganvända exemplen avsåg inte atl visa hur avgifterna för de befintliga företagenskulle bestämmas i det nya systemet. Avgifterna för dessa företag avsågs skolabli i stort sett oförändrade. Den befarade regionala omfördelningen i fråga ombefintliga företag skulle således inte inträffa. Ej heller skulle den skevafördelningen mellan olika älvar som redovisades i exemplen bli följden vid entillämpning på nya företag av det nya systemet. Tvärtom skulle del nya systemetmedföra betydligt större avgifter för tillkommande effektutbyggnader än detnuvarande. Dä flera sådana utbyggnader väntas ske i Lule älv torde länsstyrelsensbedömning inte vara korrekt. Utredningen föreslår därför en något revideradform av bygdeavgift där kraftverk belägges med en avgift i förhållande lillkraftverkets effekt. vill i anledning härav anföra följande. För kraflförelag i läninflyter ärligen regleringsavgifter enligt 4 kap. 14- 15 88 VL med i runt tal4 . Av detta belopp faller påLuleälven och ca på den bygd som ligger inom Skellefteälvensnederbördsområde (och kommuner). Avgifterna har i ejobetydlig omfattning fonderats för atl gottgöra ifrågakommande enskildainlressen för skador som ej är ersätlningsgilla enligt 9 kap. VL eller som avannan anledning inte ersatts i vattenmålen. har därutöverbetydande belopp utgått för sådana allmänna bygdebehov som sport ochfritidsverksamhet, renskötsel, kulturella ändamål, turism, näringsliv, enskildavägar, vägbelysning och elektrifiering samt fiskevård m. m. ansersig ha anledning atl räkna med ett stort behov av avgiftsmedel även iframtiden. De omfattande vattenregleringarna i är ihuvudsak 1981/82:130 326 lokaliserade till ulflytlningsbygderna i länets inland,och de härav berörda kommunerna har genomgående em svag ekonomi. Tillgången päavgiftsmedel är därför naturligen en förutsättning för fortsatta angelägnainvesteringar av allmännyttig karaktär. För glesbygdskommuner som ochArjeplog är del av utomordentligt stor betydelse alt få resurser som kananvändas för att bygga upp ett underlag för den sysselsättning som krävs föratl ge kommuninvånarna åtminstone någorlunda jämförbara villkor med de somgäller för andra människor i landet. och kommuner lämnar iforrn av elenergi i från sig en stor resurs till folkhushållet. Det ärsjälvklart att en rimlig del av detta skall gå tillbaka lill kommunen i form avför kommunen direkl användbara resurser. har under elva årsarbete med regional utvecklingsplanering och därtill hörande konkretprojektverksamhet fått klara belägg för nödvändigheten av att kommuner avJokkrriokks och karaktär måste ha vissa egna resurser som bas förkompletterande insatser av skilda slag i samband med strävandena att öka detnäringslivsmässiga underlaget i kommunerna. och har idagnästan inga sådana resurser som problemen är stora och lösningar påproblemen ligger inom möjligheternas gräns. vill erinra om attbakom de nuvarande bestämmelserna om regleringsavgifter ligger denuppfattningen att den vinst som ett företag ger ofta uppkommer på bekostnad avbetydande nalurförändringar i den omgivande bygden och olägenheter av skildaslag för befolkningen, och att det med hänsyn därtill ansetts rimligt att endel av denna vinst kommer bygden lill godo i form av avgiftsmedel. Enligtlänsstyrelsens mening har detta synsätt allQämt starkt fog för sig. Utredningen föreslår att nuvarande vattenregleringsmedelersattes med en bygdeavgift och gör därvid gällande atl det nya avgiftssystemetskulle innebära fördelar för i form av ökade avgifter.Länsstyrelsen känner sig emellertid inte övertygad av utredningens resonemang.Utredningen redovisar inte vilket utfall del föreslagna avgiftssyslemet skullefå på nya anläggningar. De av utredningen redovisade beräkningarna har somutgångspunkt redan befintliga företag. Ulredningen betonar att dessaberäkningar inte redovisar hur det nya systemet påverkar de befintligaföretagen. drar emellertid den slutsaisen att om den föreslagnabygdeavgiften varit gällande under Lule älvs hittillvarande utbyggnad så skulledet inneburit atl en lägre avgift utgått än vad som sker med nuvarandeavgiftssystem. Som framgår av vad länsstyrelsentidigare anfört är valtenreglerings-medlen av mycket stor regionälpolitiskbetydelse. Del är därför enligt uppfattning otänkbart att godtaett avgiftssystem som innebär att det ekonomiska läget för kraftverksbygdernai Norrbollens län kan försämras. får därför föreslå att detnuvarande systemet med regleringsavgifter bibehålles i avvaktan på ett meragenomarbetat förslag till avgiftssystem där även de regionalpolitiskaeffekterna klart finns redovisade. anser tiden mogen attbetrakta dessa avgifisfrågor ur en annan synvinkel och vill därtor i dettasammanhang framhålla följande. 1 vattenkraftverk producerades någotmer än . Sedan överföringsförlusterna frånräknats återstod därav tillförsäljning något över . Med ett beräknal genomsnittspris om / KWhmotsvarar denna elenergi ett försäljningsvärde om drygt I 500 miljoner kronor.Statens vinst på den i producerade vattenkraftenhar i debatten uppskattats lill . 1981/82:130 327 Den i producerade vattenkraften inbringade 363miljoner kronor till statsverket i energiskatt. De nu angivna beloppen skajämföras med de som i form avvattenregleringsmedel tillförs kraftverksbygderna och länet.Vattenregleringsmedlen uppgår således endast till cirka en procent avenergiskatten på den vattenkraft som produceras i . Härtill kommeratt vattenregleringsmedlen till sin natur är en ersättning till bygden för denskada som vattenkraftutbyggnaden medfört och skall användas för att kompenserabygden för den uppkomna skadan. Enligt utredningens förslag skavattenföretagen sättas in i det större sammanhang som den modernasamhällsplaneringen bildar t. ex. avseende regionalpolitik, fysiskriksplanering och energipolitik. Detta resonemang bör enligt länsstyrelsensuppfattning även kunna läggas till grund för tankegången att den bygd somproducerar en för landet så värdefull resurs som vattenkraft även bör tillförasnågon del av dess värde. får härvid hänvisa till vad ovan anförtsom betydelsen ur regionalekonomisk synpunkt att kommuner som ochArjeplog får möjlighet att öka det näringslivsmässiga underlaget i kommunerna. Mot bakgrund härav fårlänsslyrelsen föreslå att viss del av den statliga energiskatten får behållasinom länet och knytas till en utvecklingsfond som kan las i anspråk för helalänets näringsliv. Härigenom skulle möjligheter ges att lösa problemen i blandannat kommun inom vilken dock slörre delen av vattenkraftproduceras. : Med undantag för vad somnedan anföres angående den föreslag na 11 kap. 5 8 samt den anmärkning som göres mot övergångsbestämmel serna angående 11 kap. har ingen erinran mot utredningens förslag beträffande avgifter.-- . I specialmotiveringen till 11 kap.5 8 bör klart utsägas atl vid avgifts användande till fiskefrämjande åtgärder skall tillses att avgiften i första hand kommer dem till godo, vilkas fiske skadas av vattenföretaget. Det bör vidare utsägas att avgiftens anknytning till åtgärder för fiskets skydd innebär att samma principer bör gälla för båda kompensationsformerna: jämför 3 kap. 12 8 i VL-förslagel. Behovet av avgift bör således bedömas från fall till fall. Avgiftens storlek bör liksom kostnaden för åtgärder stå i rimligt förhållande till den förväntade nyttan för fisket. Specialmotiveringen till 14 S lagenom införande av nya vattenlagen synes alltför knapphändig och det torde finnasanledning atl med exempel åskådliggöra hur bestämmelsen bör tillämpas i föreningmed 11 kap. 3 8 andra stycket VL-förslaget. Svenska samernas riksförbund:Vattenlagsutredningen föreslår omkon-struktion av nuvarande .system förregleringsavgifter och att avgifterna fortsättningsvis kallas bygdeavgift. Vadgäller själva namnändringen har SSR inte annat att erinra än att det i så fallockså materiellt blir så all avgifterna återförs lill bygden och då även tillden samiska bygden. Hittillsvarande regleringsavgifler, vilka utgått i ickeringa omfattning, har i det närmaste uteslutande använts för andra ändamål änsamiska trots att det är samerna som ekonomiskt, näringsmässigt och kulturelltdrabbats och dessutom har i de flesta fall då samer sökt sådana medelansökningarna som regel lämnats utan avseende eller reducerats kraftigt vadgäller ansökta belopp. Oberoende av konstruktion för uttagav dessa bygdeavgifter finner SSR det oundgängligen nödvändigt all reglernahärför kompletteras på så sätt att viss del skall användas för samiska ändamålfrämst för utvecklandet av Prop,1981/82:130 328 Jfr alt i .Maska fårurbefolkningen del i vinst från exploateringar. TCO: Det är av vikt alt lagligagarantier finns för att behovel av fiskeavgift alltid beaktas. Gränsen förvatlenkraflanläggningars befrielse från bygdeavgift är med hänsyn tillfiskeinlresset för högt satt. Enligt förslaget skall minimigränsen föravgiftsuttag utgöras av 500 stipulerade beräkningsenheter, upptagna till 10 kWintill av lågv.effekt och 20 kW för högre uttag. Del betyder atl i varjefall alla anläggningar med mindre effekt än 5000 kW befrias från bygdeavgift(och följaktligen även fiskeavgift eftersom båda avgifterna sammanbakas).Rättvisan i en sådan utformning av avgiftssystemet kan starkt ifrågasättas.Allt för många småkraftverk - ofta med stor skadeverkan - uppnår inle det sällaavgiftsslreckel. Som exempel kan nämnas all många av nuvarande småkraftverk iZ län är utbyggda för mindre effekt än I 000 kW. Trots den ringa effektstorlekenär de ändå till stort men för fisket. Skadorna på fiskvandring ochfiskreproduktion är ofta lika omfattande för ett litet kraftverk som för ettstort. En avgift förde ifrågavarandejämtländska småkraftverken skulle belöpa sig till per st.,varav fiskeavgift enligl 15%-regeln . Något hinder urlönsaimheissynpunkl för uttag av små avgifter bör ej förekomma om betalning ikapitaliserad form kan tillåtas. Frågan om avgifterna försmåkraftverk kan få ökad betydelse om nuvarande regeringensintresse för utbyggnad av minikraftverk vinner gehör. Med anledning av vad ovan nämnts omgräns för uttag av bygde- och fiskeavgift anser vi att en bestämd minimigräns iprincip bör slopas och att frågan om avgiftens uttagande under500-enhetsstrecket bör få avgöras av tillständsmyndigheten. Vidare är del med avseende påallmän fiskeavgift uppenbart, alt etl schablonmässigt uttag av avgift, iiillföreslagen storlek av . inte alllid kommer att motsvara behovet. På grunddärav bör det även i det fallet vara möjligt för tillslåndsmyndighelerr attbestämma en annan högre beräkningsgrund, som därvid anges i utslaget. Den allmänna fiskeavgiften skallenligt grunderna utgå till kompensation av fisket i landel. Av rättviseskäl,som f ö. godkänt i ett uttalande, skall vid användningen vissprioritering ske för betalande bygd. Det bör redan i lagen anges atl det vidfördelningen av medlen tillses, att behoven inom den bygd varifrån medlenkommer i första hand tillgodoses. Den föreslagna ändringen förutdömande av lokal fiskeavgift är lämplig. Dock bör formuleringen vara sådanatt det medger förtursrätt vid medelsanvändningen för berörd bygd. Lagen börange att förvaltande myndighet vid fördelningen av medlen bör tillse attbehovet inom den trakt och del vattensystem varifrån medlen kommer i förstahand tillgodoses. Det bör principiellt vara en viss likformighet fördisponeringen av såväl lokal som allmän avgift. : Den nuvarande särskilda fiskeavgiften enligt 2 kap. 10 8föreslås upphöra och i stället utgå av utdömda s. k. bygdeavgifter. Förnärvarande nyttjas 2: 10 medlen till fiskets främjande i landet. urholkas avgiftens reella värde , enär enomprövning endast är möjlig . Den praktiska fiskevården bl. a.utplantering av lax, öring och äl finansieras till stor del av dessa medel.SIC har under en följd av är anvisats pengar för utsättning av ål i vissainsjöar. Medlen är ell värdefullt tillskott som komplement till andrafinansieringsformer och bidrar till en ökad lönsamhet för det förvärvsmässigafisket. Prop,1981/82:130 329 Mot bakgrund av den betydelse som nuvarande 2: 10medel har måste avstyrka det avgiftsförslag som utredningen lagt fram underbenämningen bygdeavgift. Det finns ingen rimlig anledning att undanta mindreanläggningar och övriga företag från att erlägga fiskeavgift. Alla typer avvatlenföretag som orsakar skada för fisket bör avgiftbeläggas. av bygdeavgiften avses alt användas för altfrämja fisket inom landet. Eftersom olika förelag har mycket, varierandeinverkan på fisket bör avgiften i stället beräknas med hänsyn lill skadansstoriek och inte sättas i relation till bygdeavgiften. Beträffande mindrebelopp borde kunna betalas in på en gäng. Utredningen har utgått ifrån att fiskeavgiftenskall vara av samma storleksordning som . Inflationen har tyvärrinneburit att fiskeavgiften blir allt mindre värd, den bör därför uppräknas.Den föreslagna tidrymden för möjlig omprövning av avgiftens storlek frånnuvarande till bör i stället värdesäkras genom indexreglering. Ettannat skäligt krav är att fiskeavgiften utgår i och med arbetena igångsattesoch ej som föreslås, året efter det alt tillståndet tas i anspråk.Skadeverkningarna på fisket kan vara kännbara . Av en uppställning i betänkandet framgår att detföreslagna systemet med bygdeavgift får negativa konsekvenser för l.ex. Vattenområdet får ett mindre belopp med den nya beräkningsmetoden och detär inte godtagbart att ett nytt avgiftssystem skall innebära reduceringar ilandets mest utbyggda och kraftverksreglerade älv. Ett uttalat behov av insatser,inte minst på fiskesidan, finns varför de ekonomiska resursernamåste säkras för direkta åtgärder. 11 kap. 5 8 i lagförslaget tillstyrkes däremoteftersom åtgärder kan sättas in i biflöden och angränsande vattensystem.Förutsättningarna för ändamålsenliga och meningsfulla fiskevårdsålgärder ökarväsentligt jämfört med nu gällande 2: 8 åtgärder, som är begränsade till endastdel skadade vattenområdet. : Enligtförslag i II kap. 84 skall bygdeavgifl fastställas. av dennaskall inbetalas lill för att främja fisket. Istället utgårinbetalning av 2: 10-medel. SOC har ingen erinran mot förslaget underförutsättning att omläggningen inte medför någon minskning av för fisketinbetalade medel. I8 5 berörs skyldigheten att utge fiskeavgift som alternativ till fiskebefrämjandeåtgärder. Förslaget ersätter nuvarande bestämmelser enligt kap. 2 88 VL. SOChälsar med tillfredsställelse att avgiften skall kunna utnyttjas inte bara somnu i del aktuella vattendraget ulan också för åtgärder i angränsandevattendrag. Av 8 3 framgår att bygdeavgiflen kan regleras efter10 år bl. a. med hänsyn till förändring i penningvärdet. Motsvarande uppräkningsynes ej kunna ske av "särskild avgift för fiskebefrämjandeåtgärder". Enligt SOC:s mening bör båda de berörda avgifterna varavärdesäkra. Om avgifterna skall få den effekt som avses är det nödvändigt attde blir indexbundna med åriig justering med hänsyn till penningvärdet.Föreskrift härom bör enligt SOC:s mening införas i kap. 19. : Utredningensförslag i 3 kap. 12 8 och 11 kap. 5 8 innebär en klar förbättring i förhållandelill nuvarande lagstiftning och tillstyrkes. Ulredningen föreslår i II kap. 18en särskild bygdeavgift. Av denna skall inbetalas till attanvändas för all främja fisket Prop,1981/82:130 330 Förslaget innebär, enligl förbundet, enförsämring jämfört med den avgift som f. n. utdömes enligt 2 kap. 10 8vattenlagen. Förbundet föreslår därför att en särskild fiskeavgift skall kunnautdömas även och atl avgiftens storiek skall bestämmas frän falltill fall med hänsyn till företagets inverkan på Fisket. Förbundet kan inteheller acceptera att fiskeavgift enligt förslaget skall utgå bara för störrevattenkraftföretag, utan avgiften bör dömas ut i fråga om alla förelag som harinverkan på fisket. naturvärn: Del torde varaerkänt att sjöregleringar i allmänhet mera skada bygden än själva kraftverketsutbyggande. Särskilt anmärkes att korttidsregleringar äro mera skadliga änandra regleringar. Bygdeavgift bör direkl knytas också tillvatlenregleringarna. Bygdeavgiften bör icke vara lägreför enheter installerad effekt i den mån denna överstiger viss gräns. Storaanläggningar skada ofta förhållandevis mera än små anläggningar. Och om ensträcka bygges ut i ett slott kraftverk i stället för flera små skulle enliglförslaget bygdeavgiften kunna bli lägre, vilket inte synes rikligt. Grunden för utbjudande avbygdeavgift är mindre att belägga erhållandet av kraft med en sorls skatt änall ge den bygd som påverkas en allmän ersättning. Det föreslås nu att bygdeavgiftenskall kunna omprövas med vissa, ganska långa mellanrum. Emellertid påverkas delreella värdet av en bygdeavgift av inflationen; att inflationen kan väntas äveni fortsättningen är väl tyvärr ovedersägligt. Naturvärnet föreslär därtor atlbygdeavgiften skall utgå med löpande förhöjning på grund av pengavärdets fall.För enkelhetens skull bör detta inte ske i små ändringar och med exempelvisomprövning blott . Härav följer också alt gränserna för bygdeavgifternasstorlek skall kunna stiga. Att räkna ut höjningar enligt index lärer ickemedföra mycket arbete. S. k. särskilda villkorsmedel äromycket befogade. Regelmässigt uppstå i bygden skador vilka icke kunna påvanligt sätt ersättas. Påverkan kan vara t. ex. atl bygden uttunnas, varigenombl. a. underlaget för gemensamma anordningar såsom trafik, skolor, affärer ochmycket annat minskas. Det är också någonting som inverkar på den allmännatrevnaden, vilken då bör ersättas. Vattenbyggnad hindrar i regel ocksåofta att annan industriellt betonad verksamhet försämras eller åtminstone fördröjes.Villkorsmedlen böra därför regelbundet vara högt tilltagna. Detta bör kommatill uttryck i lagtexten eller i varje fall i motiven mer än som skett. På skäl som naturvärnet förutanfört bör sökande, som fäll ansökan om vattenbyggnad avslagen men genom sin ansökan skadat verksamhet i en bygd, få gottgöra denna skada. Denna goltgörelse må av Regeringen be stämmas efter en allsidig prövning. Atl av bygdeavgiften skall utgåför atl främja fisket inom landet synes icke riktigt. Detta innebär att ,som främst drabbas av vattenbyggnad, skall få betala medel, exempelvis till attfrämja fisket i och på . Förvisso kunna även dessa senareområden behöva medel för fiskevård, men dir böra medlen inte knytas tillavgifter frän trakter som drabbas av vattenbyggnad utan medlen böra särskiltanslås över statsbudgeten. kommun: Syslem bör enligtkommunen tillskapas sä atl även regleringsdrabbade bygder i större utsträckningtillerkännes regleringsavgifter. Prop.1981/82:130 331 Vidare finner kommunen detangelägel att avgifterna fortlöpande mer anpassas till penningvärdet genomindexreglering eller avsevärt tätare intervall för omprövning. Det borde också numera anses rimligt att kommuner gesmöjlighet att själv handha och fördela utgående regleringsmedel. Ifråga omgemensamma "objekt" - typ i - bör fördelningpä kommuner kunna ske genom exempelvis tilldelning av medel i förhållande tillkommuns strandinnehav. kommun: 1 fråga omföreslagen bygdeavgift önskar kommunen större självständighet gentemotkammarkollegiet i samband med avgiftens fastställelse och omprövning. Vi tillstyrker däremot alt fisketgaranteras av bygdeavgiften, dock under förutsättning att även denna delkommer berörd bygd till del ej "inom landet" som utredningenföreslår. I detta sammanhang vill vi också förorda att bygdeavgiftenskall utbetalas till den kommun där kraftverksföretagel eller åtgärden iövrigt i huvudsak är belägen. kan i samband med prövningav avgiftens slorlek i varje särskill fall ange hur slor del som skalltillföras respektive kommun. Kommunerna är i den storleken och utrustadmed resurseratt vi själva borde anses kompetenta avgöra användningen. Dessutom vill vi förorda att avgiften från sökandesidanindexregleras för att avgiftens värde inte urholkas. I den händelse bygdeavgiften även ifortsättningen skall förvaltas av vill vi förorda alt inneståendefondmedel ränteberäknas. : Utredningensförslag om att ersätta nuvarande bestämmelser för regleringsavgifter medkraftverksavgift måste för framtiden bedömas få negativa konsekvenser för våraområden: med stora regleringsingrepp. synes det även medföra enstyrning av medlen från "källområdena". Benämningen bygdeavgift torde vara ett godtagbart begrepp,om det följes av anvisningar om att bygderna med regleringsmagasintillförsäkras ersättningar som ej medför försämringar i relation till nuvarandesystem. De föreslagna övergångsbestämmelserna skyddar ju inte vad gäller beslutsom tages fr. o. m. 1982, efter vad som kan bedömas. Ett definitivt undantagande enligl S 1. 4:e stycket förmindre anläggningar - understigande 500 avgiftsenheter ä 10 kW - kanifrågasättas. En prövning i varje särskilt fall. borde vara alt föredraga. Bygdeavgifter borde framräknas efter ett kombineratsystem, med viss del knuten till regleringsmagasinsvolym och viss del tillkraftverkseffekt. När VL nu är föremål för enrevision och en ny VL skall antagas av , bör detvara en lämplig åtgärd att i lagtext och anvisningar under 11. Kap. avgifter intaga bestämmelse omatt regleringsavgift (bygdeavgift) även skall utgå för regleringsförelag somfastställts i dom före VL:s ikraftträdande 1.1 1919, men som kommit tillutförande och tagits i anspråk efter det VL trädde i kraft. Det måste betraktas som ett högslberättigat rällvisekrav att regleringsavgifter skall utgå i dessa fall. utanomprövning av de domar som fastställts. Som konkret exempel vill vi anföra:regleringen av i Hårkan blev i dom fastställt den , före VL:s ikraftträdande, varefter regleringsdammen sedan utbyggnadskett togs i anspråk i början av 1920-lalel. Prop.1981/82:130 332 Den vattenforordning med ursprungfrån som gällde vid domens fastställelse, reglerade juhuvudsakligen de rättsförhållanden som kunde uppstå i samband med exempelvisdikningsföretag för jordbruksändamål eller andra ingrepp för begränsadeintresseområden. Mot denna bakgrund synes detorättmätigt atl sädana äldre dämnings-företag, som ovan nämnts och son beQänarstora kraftverksinlressen i ett väl utvecklat regleringssystem för all framlidskall vara undantaget från avgiftsskyldighet. kommun: Strömsundskommun har inom sina gränser 16 kraftverk och ansökningsförtarande harpåbörjats om ytteriigare I kraftverk. Dessutom bör observeras atl etl stortantal vattendrag reglerats i form av överledningar. Detta visar, att frågan omregleringsmedlens storlek är av avgörande betydelse för kommunen. Regleringsavgifterna, somdiskuteras i 11 kap., är för låga och bör över lag höjas. Däremot torde idén omuQämning av avgifterna vara till nackdel för landets nordliga kommuner, varfördel definitivt avstyrks. Utredningsförslaget ger storaförbättringar för kraftverkshyggena och en stor försämring förregleringsdrabbad bygd. Nackdelarna är regelmässigt större i utbyggdalandsdelar än i kraftverksbebyggda delar. Dessa byggen som ofta ligger i förutbärkraftiga kustbygder ger arbetstillfällen och skattekraft medaninlandskommunerna får bära de största nackdelarna. Omprövning av avgifterna föreslåsoförändrat ske . Detta torde vara i längsta laget, errlidsrymd förefaller mer realistisk.