prop · G503148 · 1981-12-31 00:00:00 — Av försörjningsberedskapsskäl bör en erforderlig kristidaproduktionskapacitet i fråga om arbetshandskar tryggas. Brislen i fråga omproduktionskapacitet kan i kristid läckas genom omställning av produktionen avskinnkläder (ÖEF). Det ankommer på ÖEF att följa utvecklingen och vidta deåtgärder som bedöms nödvändiga. Enligt min mening bör förelag inom skinnkonfektionsindustrinha samma möjlighet att erhålla statligt stöd som andra lekoföretag. rapporterar KK kvartalsvis om bl.a.importutvecklingen på skinnkonfektionsområdet. En övervakning genom imporllicenseranser jag f. n. inte vara nödvändig. Jag vill vidare framhålla att det inte harvarit möjligt atl uppnå en ulvidgning a varuomfaltningen i MFA så att ävenvaror utanför texlilområdet skulle ingå. 2.8.2 Avtal med bomullsspinningsföretag För att trygga försörjningsberedskapen ifråga ombomullsgarn ingick statsmakterna och flerårsavlal med förelaginom bomulls-spinningsindustrin. De nu gällande avtalen gäller för tiden 1 juli1980-30 juni 1982 och avser de två återstående stora spinningsföretagen,och . har förhandlingar pågått mellan ÖEF ochdessa två företag om ingående av nya avtal. ÖEF har i skrivelser och den 18december 1981 till regeringen redogjort för innehållet i preliminära avtal somträffats med de båda företagen för femårsperioden 1 juli 1982-30 juni 1987. Sammanfattningsvis innebär avtalen atl företagen förbindersig alt upprätthålla dels en löpande produktion av viss storlek, dels enproduktionskapacitet som i stort motsvarar vad som enligl nu gällandeplaneringsnormer erfordras under en treårig krissituation. Företagen skallvidare hålla vissa minimilager av bomull. Som ersättning för dessa åtaganden skall staten lämnaförsörjningsberedskapslån på sammanlagt 46,5-57,0 milj. kr. till och 20.9-23,9 milj. kr. Intervallen beror pålånens konstruktion med en fast del för viss minimiproduktion och en rörlig bonusför produkiion härutöver. Tyngdpunkten i låneulbelalningarna ligger i början avavtalsperioden. 1981/82:148 42 uppskjuta återbetalningen av ett statligt lån på 5 milj.kr. Lånet som ursprungligen uppgick till 7 milj. kr.lämnades för atl finansiera lagring av bomull. somtidigare inte haft denna typ av lån erhåller ett lagringslån på 2 milj. kr. Finansieringen av avtalen föreslås av ÖEF ske dels genomalt utförsäljning av beredskapslagrade varor genomförs för 16,9 milj. kr., delsmed medel från det ekonomiska försvarets investeringsram som jag tidigare dennadag har föreslagit skall uppgå lill 210 milj. kr. De preliminärt ingångna avtalen innebär i två avseendenavvikelse från gällande bestämmelser för de av ÖEF administrerade låneformernaavskrivningslån och försörjningsberedskapslån. Avskrivningslån för maskininvesteringar och byggnaderskall enligl de riktlinjer som fastställts av skrivas av under en tidav minsl (prop. 1972:127, FöU 1972:25, rskr 1972:325). De preliminäraavtalen innebär att vid avtalsperiodens början befintliga avskrivningslån skallskrivas av per halvår, dvs. en avskrivningstakt som är avsevärt högreän normalt. 1 avtalet med medges företaget alt användalånemedel som enligt avtal var avsett för investeringar i spinneriutrustningmen som inle utnyttjats, till investeringar även i väveri och beredningsverk.För dessa lån skall avskrivningarna anpassas så att kapitalskulden vidavtalsperiodens slut är noll. Försörjningsberedskapslån skall normalt avskrivas vidslutet av det år som lån beviljats (prop. 1978/78:145, NU 1978/79:48, rskr1978/79:390). Enligt de preliminära avtalen mellan ÖEF och bomullsföretagenskrivs i stället länen av med en femtedel av summan av lånen föravtalsperiodens . Bakgrunden till detta är att tyngdpunkten ilåneutbetalningarna har lagts och att en tillämpning av denormala avskrivningsreglerna skulle medföra att slaten efter de första årenskulle sakna en väsentlig sanktionsmöjlighet om företagen inte skulle uppfyllasina åtaganden. Jag vill för egen del erinra om att försvarskommiltén harförordat att planeringsnormerna för försörjningsberedskapen påbeklädnadsområdet skall ses över. Jag har i det föregående ställt mig bakomdetta förslag. Förslag till nya planeringsnormer beräknas kunna föreläggasriksdagen budgetproposition. Det är väsentligt alt erforderligproduktionskapacitet på bomullsgarnsområdet tryggas. Jag avser därför föreslåregeringen atl uppdra åt ÖEF att teckna avtal med ochKungsfors om upprätthållande av produktion och produktionskapacitetockså efter . Jag förutsätter därvid att den nya låneformenberedskapslån kan utnyttjas. Jag föreslår att regeringen begär riksdagensbemyndigande att vid behov medge förändringar i villkoren för nu löpande lån fillbomullsföretagen. ÖEF har bemyndigats ingå avtal med treföretag om upprätthållande av produkiion och produktionskapacitet i fråga om kam-ochkardgarn. Avtal har träffats med , och . Dessa företag svarar för av delbranschenssammanlagda produkfionskapacitet. Avtalen avser en femårsperiod. Kostnaden för och finansieringen av avtalen framgår avföljande tabell (belopp i milj. En del av kostnaderna avseravskrivningslån vilket förutsätler investeringar i företagen. 1980/81 1981/82 1982/83 - ÖEF;s särskildamedelsram - Medel tillregeringens disposition 2.9 Den statliga samråds- och samordningsorganisationen I samband med att de statliga åtgärderna för lekoindustrinunder 197()-talet ökade i omfattning inrättades successivt olika samråds- ochsamordningsorgan knutna dels till myndigheter, dels till . inrättades en interdepartementaltekoarbetsgrupp för samordning av den verksamhet med anknytning till tekoområdelsom bedrevs inom olika departement. Gruppen knöts till en början lillindustridepartementet men till i samband medatt samordningsansvaret för regeringens tekopolitik överfördes till dettadepartement. I tekoarbetsgruppen ingår representanter för utrikes- ochhandelsdepartementen, budgetdepartementet, ochindustridepartementet. Gruppen har ingen formell instruktion men har ipraktiken kommit att bl.a. svara för beredningen av regeringens propositionerpå tekoområdet. I sitt arbete har arbetsgruppen kontakt med branschorganisationernaoch med de fackliga organisationerna. inrättades även två myndighetsanknutna samrådsorgahisationer,beklädnadsrådet vid ÖEF och rådgivande nämnden vid SIND. 1 ingår 14 representanter för bransch,fack och myndigheter. I likhet med vad som gäller för råd som har bildats för ÖEF:s 1981/82:148 44 övriga försörjningsprogram har beklädnadsrådet tilluppgift att biträda verket vid beredskapsplaneringen. vid SIND innehåller representanter förfrämst branschen och de fackliga organisationerna. I nämnden sker samråd ifråga om inriktning och tillämpning av de åtgärder som SIND administrerar.Antal ledamöter är tio. År \97Tmrättades tekobranschrådet vid industridepartementet.Rådets 17 ledamöter kommer från branschen, fackliga organisationer, myndigheteroch . I rådet sker samråd beträffande tekoindustrin medsärskild tonvikt på utvecklingen i ett längre perspektiv. Tekodelegationen bildades med uppgift att samordnaberörda myndigheters åtgärder för tekoindustrin. Enligt sina direktiv skulledelegationen efter särskilt uppdrag av regeringen kunna göra konkreta insatserför omstrukturering och effektivisering av utsatta sektorer. preciserades samordningsuppdraget så altdelegationen skulle samordna utarbetandet av det underlag för den långsikligaplaneringen på tekoområdet som ÖEF. AMS och SIND på regeringens uppdrag den 1september inlämnar till regeringen samt avge ytlrande över detta underiag. Efter samråd med cheferna för arbetsmarknads- ochindustridepartementen vill jag anföra följande. Deerfarenheter som har vunnits av den statliga samråds- och samordningsorganisationenmotiverar enligt min mening atl en effektivisering görs. Jag anser således attsamordningen av ÖEF:s, AMS:s och SIND:s verksamhet på tekoomrädet bör kunna skegenom myndigheternas egen försorg. I fråga om den långsiktigt inriktadeplaneringen bör samordningen i fortsättningen ske direkt genom regeringskanslietoch den interdepartemen-tala tekoarbetsgruppen. Tekodelegationens verksamhelbör ersättas med regelbundna överläggningar mellan tekoarbetsgruppen ochrepresentanter för branschen, de fackliga organisationerna, tekokommuner, m.fl. I fråga om beklädnadsrådel, rådgivande nämnden ochlekobranschrådet föreslår jag inga förändringar. Dessa organ fyller vart ochett en funktion inom en större samråds- och samordningsorganisation som förutomtekoindustrin täcker även andra områden. 2.10.1 Vissa uppgifter om branschen Läderskoindustrin sysselsätter f. n. ca 1 400 personer ica 45 förelag. av de sysselsatta finns i ,främst i Nordingråområdel. Tillförseln av läderskor har minskal . sammanhänger bl.a. med elt ändrat skomode med ökad användning av 1981/82:148 45 lättare skor som träskor och lättgummiskor. Den svenska produktionen har minskat i snabbare takt äntillförseln. Utvecklingen framgår av följande tabell (kvantitet i 1 000 par). Produktion/ tillförsel (%) Enligt vad jag erfarit har läderskoproduktionen år 1981uppgått till ca 2.3 milj. par. Till skillnad mot lekoområdet spelar importen frånlågprisländer en liten roll i importen av läderskor. EG .52,9 - (1,9) - (0.2) - (2,1) - (0,8) 2.10.2 Statliga åtgärder för läderskoindustrin beslöt om mål förförsörjningsberedskapen på läderskoområdet (prop. 1976/77:85, FöU 1976/77:11, rskr1976/77:238). Målet avsåg dels vissa planeringsnormer beträffande bl.a.försörjningsuthållighet och försörjningsstandard, dels att en löpandeproduktion på 2 milj. par bör säkerställas. En produkfion på 2,5 milj. parframhölls som önskvärd. Genom beslut av (prop. 1980/81:100bil. 14, FöU 1980/81:20, rskr 1980/81:180) skall etl upprätthållande av en åriigläderskoproduktion om 2-2,5 milj. par utgöra ett riktmärke för den fortsatta försörjningsberedskapspolifikenpå läderskoområdet. Omfattande resurser har satts in för atttrygga försörjningsberedskapen på detta område. Således beviljades under denomstrukturerings- och effektiviseringsperiod som 1981/82:148 46 beslöt om (prop. 1978/79:60, NU 1978/79:18, rskr1978/79:117) stöd enligt följande. Stödform Beviljat stöd (milj. Vidare har under dessa år elt årligt stöd på 1,5-2,5 milj.kr. Institutet har till uppgift att biståskoindustrin med bl.a. rationalisering, produktutveckling och marknadsföring. budgetproposition (prop. 1980/81:100 bil 14)anförde dåvarande chefen för att utgjorde sistaåret i omstrukturerings- och effektiviseringsperioden och atl det ännu var förtidigt att dra några bestämda slutsatser om effekten av de vidtagna åtgärderna.De förslag som lagts fram från bransch och fack att det allmänna produktionsstödetskulle förlängas avstyrktes av föredraganden. Enligt honom fick det ankomma på ÖEFatt inom ramen för tillgängliga investeringsmedel besluta om de medel som bördisponeras för läderskoområdet. hade ingen erinran mot vad som anförts (NU 1980/81:47,rskr 1980/81:279). /82 disponerar ÖEF 10 milj. kr. för ätgärderpå läderskoområdet. Genom beslut möjliggjorde regeringen att demedel som inte hade utnyttjats, ca 2,9 milj. kr., fårdisponeras även därefter. Jag har i det föregående förordat att planeringsnormernaför beklädnadsprogrammet ses över. Häri inbegripes läderskor. Jag anser liksom1978 års försvarskommitté att läderskor hör till den del av beklädnadsområdetdär det är särskilt angeläget att behovet av produktionskapacitet tryggas. och har i skrivelser bl. a. föreslagitatt läderskoindustrin skall få ett stöd motsvarande det äldrestöd lekoindustrinerhåller. Efter samråd med chefen för arbetsmarknadsdepartementetvill jag framhålla att äldrestöd är ett stöd specifikt framtaget för atl främjasysselsättning för äldre arbetskraft inom tekoindustrin. Jag vilt erinra om att läderskoindustrin under en följd avår av försörjningsberedskapsskäl kommit i åtnjutande av långtgående stöd frånstatsmakternas sida. Jag förordar att de krav som försörjningsberedskapen Prop.1981/82:148 47 ställer även i fortsättningen i huvudsak bör styraomfattningen av de resurser som sätts in för branschen. Jag är med anledninghärav inte beredd att tillstyrka förslaget i skrivelserna. ÖEF har ianslagsframställningen för /83 föreslagit att inom planeringsramen180 mUj. för ekonomiskt försvar 10 milj. kr. skall disponeras för åtgärderinom läder- och skoindustrin. Jag har tidigare denna dag förordat att 12,5milj. avsätts för beredskapslån lill branschen inorn den särskildamedelsramen på 210 milj. kr. Gummistövlar är en betydelsefull del av vår krisgarderob. Det är motdenna bakgrund försörjningsberedskapslån har utgått till det endagummistövelfillverkande företagel i , . I april1978 omstrukturerades en del av företaget till etl nytt frislåendetillverknings- och försäljningsbolag, AB Tretorn (SB). SB övertogetl mellan ÖEF och ingånget försörjningsberedskapsavtal. Dettaavtal har löpt fill . har SB erhållit lån om 6,4milj. och för lån om 5,12 milj. kr. Importen av gummistövlar från länder utanför EG och EFTAär föremål för begränsning. I en gemensam skrivelse tillregeringen från SB och hemställer man bl. a.att äldrestöd skall utgå till företaget i likhet med vad som sker påtekoområdet. Syftet medäldrestödet skulle vara att konsolidera företagets verksamhet. I denna fråga vill jag framföra följande. De lån somstatsmakterna ställde fill SB:s förfogande , totalt11,52 milj. kr., hade just det syfte som företaget nu hänvisar till, nämligenatt bidra till att konsolidera företaget under dess uppbyggnadsperiod. Så har nuockså skett. I fråga om äldrestöd vill jag efter samråd medarbetsmarknadsministern framhåUa att detta stöd är ett stöd specifikt framtagetför atl främja sysselsättning för äldre arbetskraft vid tekoindustrin. Jag ärinte beredd att föreslå ett motsvarande stöd fill gummistövelindustrin. 1981/82:148 48 Medhänvisning fill vad jag nu har anfört hemställer jag att regeringen föreslårriksdagen att 1. antaga förslaget fill lag om urspfungsmärkning avkläder, 2. godkänna vad jag har förordat om inriktningen av defortsatta statliga åtgärderna på teko-, lädersko- och gummislövelområ-dena, 3. till elfte huvudtitelns filläggsanslag för /83 anvisa elt tilläggsanslag av 200 000kr. 1981/82:148 49 Utredningen har enligl sina direktiv haft tvåhuvuduppgifter - alt utarbeta förslag till ursprungsmärkning av kläder och altredovisa de skäl som talar för och emot en sådan märkning. Härutöver harutredningen haft all överväga om del finns skäl att införa bestämmelser ommärkning av typen Swedish design, Swedish style m.m. Frågan om införande av ursprungsmärkning av kläder harunder senare år diskuterats både inom och utom landet. I flera läder harlagstiftning om sådan märkning införts. I har frågan omursprungsmärkning aktualiserats , bl.a.genom riksdagsmotioner och framställningar från olika intresseorganisationer.Försök har gjorts alt på frivillig väg få till stånd en mer allmän märkning änden som förekommer. Eftersom någon överenskommelse om märkning inlehar kunnat träffas har begärt förslag till lagstiftning. Ulredningen har för sin del funnit alt konsumentpolitiskaoch allmänt tekopolitiska skäl talar för en obligatorisk ursprungsmärkning. Ensådan kan vara till hjälp för konsumenterna vid bedömningen av plaggensegenskaper eftersom kvaliteten kan variera beroende på vilket land klädernakommer från. Vidare finns det bl.a. vissa prisjämförelser som konsumenterna kangöra om kläderna är ursprungsmärkta. En ursprungsmärkning kan också vara ägnadatt motverka atl konsumenterna, genom den varierande märkning (av typen Swedishdesign m.m.) som förekommer, får en felaktig uppfattning om klädernasursprung. I tekopolitiskt hänseende erinrar utredningen om att somett riktmärke för den svenska tekopoliliken gäller att 1978 årsproduktionsvolym bör upprätthållas. Det är uppenbarl atl en sådan målsättninglättare skulle kunna uppnås om den får ett aktivt stöd från konsumenternassida. Mot den bakgrunden är det enligt utredningens mening motiverat att genomen ursprungsmärkning underlätta för konsumenterna att, om de så önskar, väljasvensktillverkade kläder. För att belysa det intresse som konsumenterna i allmänhetkan ha av en ursprungsmärkning har utredningen låtit ulföra en enkätundersökning.Undersökningen ger en indikafion om atl ett visst inte obetydligt intresse förursprungsmärkning av kläder redan nu föreligger hos konsumenterna. En lagstiftning om ursprungsmärkning kan enliglutredningens mening utformas på ett sådanl sätt att tillsynen och kontrollenöver lagstiftningen inte kräver några slörre resurser från samhällets sida.Vidare torde kostnaderna för att märka kläderna bli marginella. Det påpekas altkläder enligl av utfärdade riktlinjer senast den 1 juli 1982skall vara försedda med information om skötsel, slorlek och material. Utredningen har vid sina överväganden beaktat Sverigesförpliktelser på 4 1981/82. Prop.1981/82:148 50 den internationella handelns område. Beslämmelser omursprungsmärkning är inte förbjudna vare sig i eller EFTA-konventioneneller i frihandelsavtalet med 1 och har man dock gett uttryck fören tydlig strävan alt begränsa sådana bestämmelser. Trots den återhållsamhet ifråga om ursprungsmärkning som kommer till uttryck i internationellaöverenskommelser är utredningen av den uppfattningen atl en lämpligt utformadlagstiftning om ursprungsmärkning av kläder kan försvaras från handelspolitisksynpunkt. Lagstiftningen kan utformas så att den inte medför nämndvärdaolägenheter för det svenska varuutbytet med utlandet. Den kan vidare intebetraktas som ell avsteg från den handelspolitik som traditionelltföljt. Inte heller kan den medföra atl vi i fortsättningen blir förhindrade atlkritisera andra länders ursprungsmärkningsbestämmelser som visar sig ha elementav handelshindrande karaktär. Mot den nu redovisade bakgrunden föreslår utredningen atten lagstiftning införs om ursprungsmärkning av kläder. Kravet på ursprungsmärkning bör omfatta kläder avtextilmaterial, läder och pälsskinn. Däremot behöver inle kläder som är gjordaav exempelvis gummi eller plast märkas. Enligl utredningens mening börklädernas geografiska ursprung bestämmas enligt de i redan nutillämpade s.k. allmänna ursprungsreglerna. Dessa överensslämmer medinternationell praxis och innebär alt som ursprungsland skall anses det landdär kläderna har tillverkats, dvs. i princip det land där kläderna har syltseller på annal sätt fogats samman. Varifrån materialet till kläderna kommersaknar däremot belydelse i sammanhanget. Uppgiften om tillverkningsland skall vara tydlig ochotvetydig. Den skall vidare vara fast anbringad på kläderna. Vissa slag avkläder, bl.a. strumpor, bör dock få märkas exempelvis på så sätt att uppgiftenom tillverkningsland anges på en vidhängande etikett eller på förpackningen. Kravet på märkning avser såväl kläder tillverkade inomlandet som importerade kläder. Kläderna skall vara märkta senast när deyrkesmässigt saluhålls till de slutliga förbrukarna, oavsett om dessaförbrukare är enskilda konsumenter, företag eller andra. Beträffande kläder somhar tillverkats inom landet bör ansvaret för märkningen vila på tillverkarenoch beträffande importerade kläder på den som först saluhåller kläderna. För atllagstiftningen skall bli tillräckligt effektiv bör vidare gälla att kläder sominte är försedda med föreskriven märkning eller som är försedda med en märkningsom är uppenbarl priktig inte får saluhållas till förbrukarna. Den som brytermot märkningsbestämmelserna skall enligt förslaget kunna dömas till böter. Lagstiftningen har i huvudsak utformats som en bemyndigandelagmed de närmare bestämmelserna om märkningen i en särskild förordning. Tillsynenläggs på kommerskollegium som också skall utarbeta närmare föreskrifter ommärkningen. Enligt utredningens mening behövs inga särskildabestämmelser rörande 1981/82:148 51 märkning av typen Swedish design om lagstiftning omursprungsmärkning införs. Utredningenföreslår, med beaktande av det förberedelsearbete som kan visa sig nödvändigt,att lagstiftningen om ursprungsmärkning av kläder träder i kraft den 1 januari1984. Kravet på märkning bör dock inte avse kläder som före ikraftträdandet hartillverkats inom landel eller införts till landet. Några nämnvärdaövergångsproblem torde inte uppkomma. Prop.1981/82:148 52 Sammanställning av remissyttrandena över betänkandet (Ds H1981:1) Ursprungsmärkning av kläder Efter remiss har yttranden över betänkandet avlämnats avhovrätten för Nedre , kammarrätten i , försvarels materielverk(FMV), postverket, , (), (), kommerskollegium (KK), generallullstyrelsen, (),(), statens pris- och kartellnämnd (SPK),(), överstyrelsen för ekonomiskt försvar (ÖEF),(), statens industriverk (SIND), iÄlvsborgs län. , (),i (LO), , Näringslivetsdelegation för marknadsrätt (NMD), SHIO/ Familjeföretagen, ,, , (), exportråd (SE), ,handelsagenters förbund, (), , /och Tjänstemännens centralorganisafion(TCO). Genom KKhar också handelskammare och yttrat sig.Genom LO har yttrat sig och genom har yttrat sig.Centralorganisationen /SR, och har genom skrivelse meddelat att de avstår från att yttra sig. I det följande åberopas yttrandena i huvudsakligenoavkortat skick under olika avsnitt. Hovrätten för nedre : Hovrätten ställer sig tveksam lill om behovet av enlagreglering av ursprungsmärkning av kläder är av sådan storlek atl enlagstiftning på området bör komma till stånd. De konsument- och tekopolitiskaskälen som framhållits i utredningen torde enligt hovrättens uppfattning varatillgodosedda genom den gällande praxis som råder för märkning av klädesplaggoch genom konsumentens egen initiativförmåga vid inköp av kläder. 1981/82:148 53 Bestämmelser för ursprungsmärkning, som i första hand hartill syfte att ge viss emofionell förtur för svensk vara och därmed slöd försvensk TEKO, bör vid sin utformning förorsaka så små hanterings- och kostnadsmässigaavvikelser från nuvarande systems (ingen märkning) som möjligt. Detta isynnerhet som märkningskravet icke syns förankrat hos köparen, som lill sistslår för kostnaderna. Detta syfte torde kunna vinnas med formulering som endastangav kravet på alt i tillverkade kläder skulle märkas. Därmed skulleall övrig beklädnad automatiskt bli klassad som av ufiändskt ursprung ochbedömas som sådan. Denna formulering torde kunna lättare accepteras av andra handelsavlalspartnerän nu föreslagna. De av utredningen redovisade konsument- och tekopolifiska mofivenför en lagstiftning om obligatorisk ursprungsmärkning kan enligt koUegietsmening knappast anses väga särskilt tungt. I den mån ett genomförande avförslagen skulle ha några effekter på den inhemska handelns villkor torde de fåanses som negativa.-------------------------------- handelspolitiskaöverväganden talar i allt väsentligtmot ett införande av en lagstiftning på området. Kollegiet får samtidigtkonstatera att några större svårigheter alt handelspolitiskt försvara ettsystem för ursprungsmärkning inle torde föreligga. Problemet är inte främståtgärden i sig utan del faktum att den kan tolkas som etl avsteg frånhittillsvarande svenska politik. Mot denna bakgrund finner kollegiet att ell system medobligatorisk ursprungsmärkning av kläder inle bör införas. finner-- att de av utredningen anfördahuvudar gumenten för en lagstiftning om obligatorisk ursprungsmärkning av kläder inte har sådan styrka att de kan motivera den av ulredningen föreslagna lagstiftningen. Redan på denna grund bör förslaget avvisas. Härtill kommer att det finns skäl att resa invändningar mot utredningens uppfattning att några nackdelar av betydelse inte är förknippade med en lagstiftning av ifrågavarande slag. Näringslivets delegation för marknadsrätt: ---- Av sakens handläggning i kan utanstörre svårighet utläsas att man där icke utan viss vånda sett sig nödsakadatt effektuera beställning. En motsvarande vånda återspeglas iutredningens betänkande; den någorlunda uppmärksamme läsaren konstaterar attutredningen inte själv är särskill övertygad om tyngden av de argument somanförs till slöd för en lagstadgad obligatorisk ursprungsmärkning av kläder.