prop · G503102 · 1981-12-31 00:00:00 — Alla möjligheter tiU samordning mellanförvarsgrenarna och gentemot det civila samhället bör las till vara för attdärmed höja den totala effekten lill så låga kostnader som möjligt. Försvarskommitténanser i sitt slutbetänkande all överbefälhavaren bör undersöka möjlighelema allutnyttja en del av flygvapnets lunga helikoptrar för övervakning ochubåtsjakt. 1980års underhållsutredning föreslår en samordning av helikopterunderhållet.Utredningen avser att i den andra etappen av sill arbete framlägga ett närmareförslag till organisation och dimensionering av försvarets heli-koptemnderhåll. Jagdelar uppfattningen om behovel av största möjliga samordning avhelikoplerverksamheten inom försvarsmakten och gentemot del civila samhället. I krigsorganisationensvarar helikoptrar för flera vikliga funktioner inom samtliga försvarsgrenar.Inom armén planeras sålunda helikoptrar utnyttjas i krigsförband medpansarvärns- och iransportuppgifier, varvid behovet av sjuktransporterbeaktas. Inom marinen bildar helikoptrarna krigsförband som har ubåtsjakt somhuvuduppgtfl men åläggs även andra sjöoperativa uppgifter. Inom flygvapnetutnyttjas helikoptrar för främst räddningstjänst. Vidutvecklingen av organisationen är det enligl min mening av stor betydelse atten bättre ubåtsjaktberedskap kan åstadkommas inom bl. 1981/82:102 Bilaga2 Försvarsdepartementet 90 Södramilitärområdet ulan all flyg- och sjöräddningsberedskapen blir lidande. Jagkan i huvudsak ansluta mig lill överbefälhavarens förslag lill inriktning avförsvarets helikopleromsällning. Jag anser all en samordning bör komma lillstånd vid materielomsällningen dels genom all uppgifter och tekniska kravsamordnas hos olika helikopleranvändare, dels genom all största möjligasamordning sker i fråga om lypval för de lätta, medellunga och lungahelikoptrarna. Härigenom bör helikoplemnderhållel kunna rationaliseras ochkostnaderna reduceras. I avvaktan på ellslutbetänkande ärs underhållsulredning ärjag inte beredd att taställning till den närmare utformningen av helikopterun-derhåUets organisationoch dimensionering. Jag anser dock all del är angeläget att underhållet avheUkoptrar samordnas. Defrågor rörande helikoplerverksamheten somjag nu har berört bereds f. n. inomregeringskansliet. Enligl min mening ankommer del på regeringen all laställning tiU dessa. Överbefälhavaren harhänvisat fill all försvarsmakten i bl. och disponerarmark och byggnader som han anser del angelägel att kunna lämna avbesparingsskäl. Fömtom anläggningarna i vid och Nya Varvet m.fl.platser disponerar försvaret i Slockhoim bl.a. fasligheter på Skepps- ochKastellholmarna och i Östra och . I likhet med överbefälhavarenanser jag det angelägel att detta fastighetsbestånd avvecklas eller disponerasför andra ändamål. Jag förordar därför all överbefälhavarens förslagbeträffande dessa områden i stort läggs fill grund för planeringen alt lämnamark och byggnader som inle behövs. Del ankommer på regeringen, eller denregeringen utser, all besluta om erforderliga åtgärder. Försvarskommitténsarbelsutskoll anser att tillämpningen av de normer som f. n. gäller förkaserner och ulbildningsanordningar måste anpassas tiU en stramare ekonomi,varvid lokala önskemål inle får tillåtas all driva upp kraven. Standarden påkaserner och frifidslokaler m.m. måste vidare få tillålas att variera mellanolika delar av landet och mellan olika förband. Utskottet anser att en någotlägre standard kan godtas vid förband som har en utpräglat lokal rekrytering avvärnpliktiga än vid förband som rekryteras från avlägsna områden. Jag bilråderulskollels uppfattning i denna fråga. Jaggår nu över fill all behandla de åtgärder som sätts in för alt de negativaeffekterna av förbandsnedläggningar m.m. skall bli så små som möjligt. Jag villbörja med all sammanfalla min syn på hur försvarets fredsorganisation kommer ini ett regionalpolitiskt sammanhang. Vidriksdagens behandling av regionalpolitiken (prop. 1978/79:112, AU23, rskr 435) konstaterades all de mål för regionalpolitiken som stegvis harutvecklats och senast behandlades i stort sett borde ligga fast. 1981/82:102 Bilaga 2 Försvarsdepartementet 91 Föralt påverka den regionala sysselsättnings- och befolkningsutvecklingen sker enplanering som syftar fill all åstadkomma balans meUan och inom olika regioner. Den inplacering avkommuner i olika stödområden som lade fasl kan ses som ellullryck för en värdering av vilka orter som långsiktigt bedöms ha de störstabristerna i tillgången på arbetstillfällen. Tillhörigheten lill ell stödområdebör därför uppfattas som särskill viktig när man exempelvis övervägersysselsällningsminskningen inom försvarets fredsorganisation. När regionalpolitikenbehandlades av framhölls all den offentliga sektorn i ökadutsträckning bör planeras från regionalpolifiska utgångspunkter. Denoffentliga sektorns starka samband med samhällsutvecklingen bedöms vara eltlillräckligl motiv för en närmare samordning mellan den offentliga verksamhetenoch regionalpolitiken. Härtill kommer all den offentliga sekiorn har fåll enallt större betydelse för sysselsättningen och därmed också för den regionalautvecklingen. ansåg del därför angeläget alt i ökad utsträckning förain ell regionalpolitiskt tänkesätt i den offentliga verksamheten. Jagvill här peka på de regionalpolitiska hänsyn som har lagils i de förslag somregeringen nu förelägger . Sålunda berörs Nortland och inlealls av förbandsnedläggningar m. m. När del gäller verksamheten i Härnösandhar mina förslag i hög grad påverkals av regionalpolitiska hänsyn. Detsammagäller beträffande , , , och Karlskrona.Jag har sålunda funnit all del har varit möjligt all la regionalpolitiskahänsyn när del gäller utvecklingen av försvarels fredsorganisation. Det regionalpolitiskatänkesättet måste givelvis även innebära all regionalpolitiska hänsyntillämpas på orter och regioner som berörs av förbandsnedläggningar m. m.genom alt möjligheterna undersöks att förlägga annan verksamhet dit. I samband med beslut omnedläggningar av förband inom försvaret har statsmakterna iflera fall gell utfästelser om ersättnings-verksamheter ulan all dessa harpreciserats. Nästan undantagslöst har ansträngningarna hilliUs inte gellresultat. Metoden all i samband med beslut om nedläggningar av förband utlovaopreciserade ersättningar är enligl min mening mindre lämplig. Antingen böringenfing utlovas eller också bör konkreta beslut om ersällningsverksamhelerfallas i samband med organisationsbesluten. Detta skulle ge en bättre grund förplaneringen i berörda orter och för statsmaklernas beslutsprocess. beslutade undervåren 1981 (AU 1980/81:23, rskr 233) aU den offentliga sektorn i störte utsträckningskulle användas i det regionalpolitiska arbetet. Ett av medlen kunde vara altomfördela den stafiiga verksamheten från storstadsregioner till regioner medsvag statlig verksamhet. beslutade därför alt den inomregeringskansliet inrättade decen- 1981/82:102 Bilaga 2 Försvarsdepartementet 92 traUseringsdelegationenskall driva på arbetet med att finna verksamheter som kan vara lämpUga attplacera utanför . 1981/82:100 (bil. 3 s. 20) anges aU förslag från decentraliseringsdelegationenangående decentralisering inom offentlig förvaltning avses bli presenterade förregeringen i samlad form för alt kunna föreläggas under våren 1982.Därvid kommer även den fortsatta inriktningen av decenlraliseringsdelegalionensarbete all behandlas. Isamband med regeringens beslut med anledning avdecentraliseringsdelegationens förslag kommer en samlad bedömning all ske,varvid även konsekvenserna av förbandsnedläggningar m. m. vägs in. konstaterar all erfarenheterna från fidigare fredsorganisaloriskaförändringar visar all del måste finnas en stark ledning, om de förväntade ochplanerade besparingsmålen skall nås. Utgångspunkten för regeringens ochmyndigheternas fortsatta åtgärder blir beslut med anledning av vadjag har förordat. Ett förverkligande av besluten förutsäller all särskUdaåtgärder vidtas för alt effektivt leda och följa upp arbetet. Därför bör enligtutskottet en särskild fredsorganisa-lionsdelegafion bildas inomregeringskansliet. Den bör svara för erforderlig samordning inomregeringskansliet. Jag delar utskottets mening all en särskildfredsorganisalionsdelegafion bör lillsällas inom för allbl.a. följa myndigheternas arbete med organisationsändringarna. Jag avseråterkomma lill regeringen angående formerna för en sådan delegation. Jaghar i del föregående angett vissa tidpunkter när de förordade organisationsändringarnabör vidtas. Jag vUl emellertid inle utesluta att det framgent kan visa siguppslå praktiska fömtsätlningar all vidta vissa älgärder tidigare och därmedpåskynda besparingsulfallel. Sådana möjligheter bör enligt min mening tas lillvara. Motsatsen kan givelvis också inträffa, dvs. del kan visa sig nödvändigtatt genomföra en åtgärd nägol senare än vad som planeras. De tider som angesför organisalionsändringarna bör därför ses som riktvärden. Den delegation somnyss har nämnts bör noga följa denna fråga. Det ankommer på regeringen attprecisera fidpunkter för organisafionsändringarna. JagvUl i delta sammanhang också ta upp de konsekvenser för den anställdapersonalen som ett genomförande av mina förslag kan innebära. Detfinns ett flertal arbetsmarknadspoUliska instmmenl av generell natur. Dessa utnyttjasgivelvis även vid förbandsnedläggningar m.m. Jag vill i del följande ta upp depersonaladminislrativa åtgärder som kan föranledas av de förslag somjag harförordat att regeringen förelägger . Vid tidigarefredsorganisationsändringar har de fömtsatta personalminskningarna kunnatgenomföras genom naturlig avgång och med utnyttjande av en effektivomplacerings verksamhet. Enligl min mening bör strävan vara att även genomförade nu aktuella organisationsändringarna på detta sätt. Personalfrågor i sambandhärmed bör handhas av försvarels Prop.1981/82:102 Bilaga 2 Försvarsdepartementet 93 personalnämndoch andra berörda instanser. De erfarenheter som har vunnits genom tidigare ochpågående organisalionsändringar bör las fill vara och kan bidra fill attunderlätta situationen för den personal som kan komma att beröras. Jag villdessutom erinra om att förhandlingar pågår meUan parterna på arbetsmarknaden omelt nytt trygghetsavtal. Medhänsyn till vad jag har anfört om nödvändigheten av all uppnå dekostnadsminskningar som bl. a. motiverar mina förslag lill ändringar ifredsorganisalionen, kan jag inle helt utesluta all personal som inle godtarskäliga erbjudanden om annan anställning kan behöva sägas upp på gmnd avarbetsbrist. Jagövergår nu till all något behandla utvecklingen inom försvarsmakten på detpersonaladministrativa området tiU den del den inle har direkt samband med defredsorganisaloriska övervägandena i del föregående. Del ankommer påregeringen all besluta i de frågor somjag kommer att beröra, men jag vill ändåredovisa min syn på utvecklingen. Överbefälhavaren harfastställt ell personalpolitiskt program all gälla fr.o.m. . 1programmet anges bl.a. all människan är försvarsmaktens viktigaste tillgång,all kontakter och samarbete mellan all personal inom försvarsmakten skallpräglas av öppenhet, förtroende och gemenskap saml att människors oUkapersonlighet, erfarenhet, intressen och förmåga är tillgångar som skall las tiUvara. Överbefälhavaren fastslår vidare att del för den enskilde ärbelydelsefuUl att få la personligt ansvar för sina insatser och alt fåerkännande för dessa saml alt kunna påverka förhållandena på arbetsplatsen.Överbefälhavarens program Ugger väl i Unje med de övriga strävanden inomförsvarsmakten som bl. a. den försöksverksamhet med decentraliseradproduktionsledning (DEPROL), som jag har berört, ger uttryck för. Jagkan därför helt ställa mig bakom de gmndsatser som överbefälhavaren har gelluttryck för och viU understryka betydelsen av att såväl denpersonaladministrativa verksamheten som övrig verksamhet inom försvarsmaktengenomsyras av dessa. Detta gäller inte minst vid ell genomförande av derationaliseringsålgärder som jag fidigare har förordat. Isin programplan anger överbefälhavaren att anlalel yrkesbefäl kommer att minskaunder programplaneperioden som de kvalitativa kraven på befälenstiger. Han anger vidare alt en god utbildning av de värnpliktiga är enfömlsättning för tiUtron till försvaret och därmed för försvarsviljan. Enligtöverbefälhavaren kommer andelen yngre yrkesbefäl som är lämpade för all handhautbildning av värnpliktiga att minska som antalet äldre befälberäknas öka. Härtill kommer en betydande brist på balans mellan olika förbandnär del gäller fillgången på yrkesbefäl. Dessa förhåUanden medför enligtöverbefälhavaren svårigheter all inom en given personalram bemanna främstarméns krigs- och fredsorganisalioner med kvalificerade chefer i rättåldersläge. Överbefälhavaren framhåller all det är nödvändigt att fillgodoseutbildningsorganisationens behov av yngre Prop.1981/82:102 Bilaga 2 Försvarsdepartementet 94 befäloch lämnar bl. a. förslag fill åtgärder som bör vidtas av parterna påarbetsmarknaden för att åter skapa balans i åldersfördelningen och fördelningenmellan förbanden. Försvarskommitténanger i sill slutbetänkande att den är medveten om de problem somöverbefälhavaren har påvisat. Kommittén bedömer dock att den stigandegenomsnittsålder bland yrkesofficerarna som överbefälhavaren ser framför siginte i krigsorganisationen kommer alt beröra balal-jonschefsnivån eUer debefattningar på kompanichefs- och plulonchefsnivån för yrkesofficerare somchefen för armén har prioriterat. Kommittén anser att övriga nackdelar inomarméns krigsorganisafion t. v. kan godtas. Beträffande fredsorganisationenanser kommittén att även äldre befäl i ökad utsträckning måste utnyttjas ivärnpliktsutbUdningen. Jagbiträder försvarskommitténs synpunkter och anser det väsentligt att åtgärdervidtas så att balans uppnås i de mUitära personalkårerna. Såvälöverbefälhavaren som försvarskommittén hänvisar fiU möjligheterna att vidfortsatta överväganden beträffande åtgärder ägnade all minska åldersproblemeninom armén beakta möjligheterna att utnyttja reserv-och värnpliktigt befälgenom frivillig tjänstgöring. Överbefälhavaren anser att nuvarande reglerhärför bör utvidgas. Enligl min uppfattning torde redan nuvarande regelsystemför frivillig tjänstgöring i huvudsak ge möjligheter till sådana åtgärder. OmpersonaUägel inom arméns utbildningsorganisation motiverar dettaär jag dock beredd all överväga åtgärder av den art överbefälhavarenförespråkar, fill den del dessa inle regleras genom kollektivavtal. Överbefälhavarenhar i sin fredsorganisafionsplan anfört all del är nödvändigt all minskarekryteringen av yrkesbefäl bl. a. för all anpassa befäls-tillgångarna tillframfida behov. Han anger härvid all fördjupade undersökningar bör göras avkrigs- och fredsorganisationens behov av yrkesbefäl inom de treförsvarsgrenarna. understryker viklen av att dessaundersökningar genomförs snabbt och all de särskill inriktas pä att samordnabehovel av samt kvalitetskraven på yrkesofficerare i olika befattningar ikrigsorganisationen liksom den lid som yrkesofficerarna utnyttjas i dessabefallningar. Jagdelar denna uppfattning bl.a. mol bakgrund av den föreslående övergången ny befälsordning och avser all föreslå regeringen all tillsätta en utredningsmanmed uppdrag att skyndsamt genomföra en sådan undersökning. Jagvill i delta sammanhang kortfattat redovisa det arbete som bedrivs medanledning av beslut om införande av en ny befälsordning inom detmilitära försvaret (prop. 1973:128, FöU 23, rskr 309 och prop. 1977/78:24, FöU10, rskr 179). Genom beslut har regeringen bl.a. uppdragit ålöverbefälhavaren alt genomföra riksdagsbeslutet saml tiUkallat en delegation(Fö 1978:03) med uppgift att följa och samordna Prop.1981/82:102 Bilaga 2 Försvarsdepartementet 95 Delegationen har avlämnat en slutrapport över sittarbete och därvid bl. a. anfört all planeringen vid myndighelerna inför den nyabefälsordningen har varit myckel omfattande och bedrivits i enlighet med deriktlinjer som anges i prop. 1977/78:24. Föregen del anser jag att förutsättningarna för en smidig övergång lill den nyabefälsordningen är goda. De första yrkesofficers-aspiranternaenligl den nya befälsordningen har genomfört sin gmndulbildning /81och genomgår f.n. utbildning lill yrkesofficer med examenstidpunkt under år1983. Bland dessa finns även ell anlal kvinnor. Enligtvad jag har inhämtat har rekryteringen av aspiranter gett i stortsell samma antal sökande . relafivt stort antal behöver dockkomplettera sina civila förkunskaper inom den kommunala vuxenutbildningen,varför den egentliga officersutbildningen för dessa inte kan påbörjas förtäntidigast . Det anlal yrkesofficerare som utexamineras under år1983 kommer därför alt understiga del av överbefälhavaren beräknade långsikligabehovel men bedöms komma att motsvara delsamma. Som jagtidigare har redovisat anför överbefälhavaren i sin programplan alt högre kravi framliden kommer att ställas på yrkesbefälen än f n. Han framhåller vidarebehovet av yngre befäl för att uppehålla värnpliklsulbUdningens kvalitet.Enligt min mening kommer den nya befälsordningen med dess rekrytering genomvärnplikten och dess betoning av yrkesbefälels praktiska tjänstgöring varvadmed teoretisk undervisning all på lång sikt i hög grad kunna fillgodose dessakrav. Den minskning av anlalel yrkesofficerare som fömtsalls i planernauppvägs i viss mån av en ökad kvalitet. Jagövergår nu lill att något behandla det arbete för jämställdhet meUan könen sombedrivs inom försvarsmakten. Riksdagenhar beslutat alt rekrytering till befälsyrkel inom samtliga försvarsgrenar fårske oberoende av kön (1977/78:185, FöU 1978/79:1, rskr 1978/79:2 och prop.1981/82:3, FöU 6, rskr 37) saml lämnat utan erinran vad som i propositionernaanförts om rekrytering av kvinnor som befäl inom del militära försvaret.Besluten innebär bl. a. att kvinnor i en första etapp får tillträde lill ettantal militära yrkesområden inom flygvapnet. De första kvinnligaofficersaspiranterna genomgår somjag har anfört f. n. utbildning tillyrkesofficer. Regeringen kommer all uppdra åt överbefälhavaren allmol bakgrund av bl. a. en utvärdering av denna verksamhet lämna förslag lill deyllerligare militära yrkesområden som bör ges en rekrytering oberoende av kön.Somjag har anfört i prop. 1981/82:3 bör strävan vara all på lång sikt öppnasamtliga militära yrkesområden för kvinnor i den mån del inte finns medicinskahinder för detta. Överbefälhavarenpekar i sitt personalpolifiska program på vikten av aktiva åtgärder förjämställdhet mellan könen i avsikt att främja effektiviteten inomförsvarsmakten. Delta bör ske genom all uppdelningen av kvinnor och män påolika tjänste- och yrkeskategorier bryts genom slegvisa 1981/82:102 Bilaga2 Försvarsdepartementet 96 Överbefälhavaren anger därvid alt informafion, UtbUdningoch diskussioner i jämställdhétsfrågor skall genomföras, bl.a. för attunderlätta mottagandet av kvinnor som yrkesbefäl saml alt planer förjämslälldhetsarbetel skall upprättas vid myndighelerna och inordnas i denövriga planeringen. Jagär helt överens med överbefälhavaren i dessa avseenden och vill särskiltunderstryka vikten av att mottagandet av kvinnor som yrkesbefäl förbereds påalla nivåer. 1980/81:100 (bil. 7) log min företrädare upp betydelsen av all den civilapersonalen inom försvarsmakten ges goda utvecklingsmöjligheter. Han erinradedärvid om aU han tidigare (prop. 1979/80:100 bU. 7 s. 75) anmält attöverbefälhavaren studerar hur den civila personalen skall kunna ges en ökadvidareutbUdning. Studierna beräknades kunna redovisas under budgetåret1982/83. Överbefälhavaren har isåväl sitl personalpolitiska program som i sin programplan underslmkil behovenav bl.a. fortbildning och personalutveckling för den civila personalen. Iavvaktan på resultaten av de studier som pågår har han dock ännu inte kunnatlämna förslag i ärendet. Jag ställer mig helt bakomden strävan mol ökade möjligheter liU utveckUng för försvarsmaktens civUapersonal som kommer lUl uttryck i såväl min företrädares som överbefälhavarensuttalanden och kommer all verka för åtgärder i denna riktning, näröverbefälhavarens redovisning av studierna i frågan föreligger, vilket enliglvad jag har inhämtat kan komma alt ske . Jag vill påpeka att del av denna personalgrupp består av kvinnor och att sådana åtgärderdärför även utgör ell led i strävan mol ökad jämställdhet. 1. föreslår aU godkänna inriktningen ochomfattningen av de fortsatta rationaliseringarna inom försvarels fredsorganisafionoch de ändringar av denna somjag har förordat, 2. bereder tillfälle all la del av vad jaghar anfört i del föregående om den personaladminislrativa utvecklingen. Prop.1981/82:102 Bilaga 2 Försvarsdepartementet 97 1.5 Anskaffning av ett nytt flygplan och flygindustrifrågor Inom ramen för perspektivplaneringen genomfördeöverbefälhavaren fram elt omfattande studie- ochutredningsarbete rörande olika handlingsvägar för försvarsmaktens utveckling.Överbefälhavarens slutsats blev att när Viggensystemel utgår av åldersskäl delbör ersättas med elt nytt flygplanssystem som kan lösa jakt-, attack- ochspaningsuppgifter (JAS). Varje flygplan i detta system föreslogs få enanvändningslid av . Den första JAS-divisionen bör enligl överbefälhavarenorganiseras , när den första Viggendivisionen ulgår ur krigsorganisafionen. Fem flygplanssystem har värderats, nämligen det svenskaJAS, McDon-nell , F-18L, F-16 ochNorlh-rops F- 5S. Samtliga utländska alternativ har presenterats genom Förentastaternas försvarsdepartement. Underiagel bedöms ge en god grund för del beslutsom nu är aktuellt. Det svenska alternativet har offererals av IndustrigruppenJAS, som består av , , ,LM och . Överbefälhavaren har värderat de olika alternativen, iförsta hand från operativa och försvarsekonomiska utgångspunkter. Flygplanen F-18A och F-18L Flygplanen F-I8A och F-18L kan betecknas som medellungajakl-at-tackflygplan i slorleksklass. Av de utländska alternafiven ärflygplan F-18 det modernaste. Med sina två motorer får flygplanssystemel godaprestanda. Flygplan F-18L, vars utveckling ännu inte har påbörjats,överensstämmer lill sin konstruktion lill med flygplan F-18A. Deväsenfiigasle förändringarna är att flygplan F-18L inle kan baseras påhangarfartyg. Prestanda för flygplan F-18A har verifierats genom attlypar-belel på gmndversionen till största delen har slutförts. Systemet harhittills anskaffats eller beställts av , och . Flygplan F-16 är främst avsett för luftförsvarsändamål,men del har också viss attack- och spaningsförmåga i sin nuvarande version.Flygplanet, som är något mindre än F-18A, började levereras och finnsnu i ett flertal NATO-länder. Det alternafiv som har presenterats för Sverigehar anpassats lill våra krav på ett JAS-system. Prop.1981/82:102 Bilaga 2 Försvarsdepartementet 98 FlygplanssystemelF-5 har tillverkats i flera olika versioner. Del inlämnadeunderiagel bygger i alU väsentligt på den enmolorversion, F-5G, som nuutvecklas. F-5S står för en tUl svenska förhållanden anpassad version avflygplan F-5G. Flygplanet är ursprungligen ett lätt jaktflygplan, som ärungefär hätften så stort som flygplan . F-5G har ännu inle sålts tillnågot land. Deutländska alternativen uppfyller det grundläggande kravet på allsidighet.Flygplanen F-18 och F-16 svarar i huvudsak väl mol våra operafiva krav ochbedöms ha goda fömlsällningar all anpassas fill förändringar i hotel. F-5Suppvisar väsenfiiga operativa brister. Detsvenska JAS-alternalivel är elt relativt litet flygplan som väger omkringhälften av vad flygplan gör. Flygplanet har överljudspres-tanda och äranpassat liU det svenska flygbassystemel. Del har samma räckvidd ochlastförmåga som flygplan . Denav Industrigmppen JAS valda motorn, 404J, är bränsleekonomiskoch ger hög dragkrafl i förhållande lill sin vikt. Överbefälhavaren framhålleralt valet av motor liksom utnyttjandet av komposU-material, elektrisktstyrsystem och minialyriserad elektronik bidrar liU all hålla nere storlekenoch vikten och därmed kostnaderna för hela systemet.