prop · G503192 · 1981-12-31 00:00:00 — DomkapiUet i , som föredrar ett kyrkomöte om 151ledamöter, framhåller att frågan om sammanträden eller varje årtorde vara svår att avgöra utan en noggrann analys av ett nytt kyrkomötesarbetsuppgifter och arbetsformer. Enligt är det en brist iutredningen atf det inte har gjorts något försök att sammanställa en någorlundafullständig lista på förmodade ärenden för eft nytt kyrkomöte. För ett varje årsammanträdande kyrkomöte talar enligt det faktum att kyrkomötet dåfick större möjligheter att verkligen leda kyrkan. framhåller attden kyrkliga demokratin på så sätt utan tvekan skulle stärkas. iVäxjö förklarar att inte står främmande för ett kyrkomöte med 251ledamöter som sammanträder , även om kyrkomötets storleksordning kandiskuteras. i anser att det kan diskuteras om intekyrkomöte bör hållas och . Av kostnadsskäl bör då enligtstiftsnämnden tiden för kyrkomötets sammanträde avkortas medförberedande utskottsarbeten. för stiflstingen anser attkyrkomötet bör bestå av 151 ledamöter och att kyrkomötet i princip börsammanträda . i , som anser att antalet ledamöteri kyrkomötet inte bör överskrida 151, förordar att kyrkomötet sammanträderårligen. Som skäl härför anger stiftsrådet att kommittén förutsätter attkyrkomötet kommer att behandla frågor även rörande den s. k. frivilligaverksamheten. Vidare utgår stiftsrådet från att kyrkomötets bestämmanderättblir vidare än vad kommittén har föreslagit. Förslaget om val till kyrkomötet har fått ett övervägande posifivtmottagande av remissinstanserna. Samtliga remissinstanser som uttalar sig i frågan ärpositiva till förslaget om att valen skall vara indirekta. Av dessa uttalarflera att de i princip Prop.1981/82:192 110 förordar direktval, men att de under en övergångsperiodkan godta indirekta val. Positiva uttalanden kommer från leologiska fakultelsnämndenvid i , länsstyrelserna i , samt Göteborgsoch län, domkapitlen i , , , , ochLuleå, för evangelisation och försatnlingsar-bete.Rikskommittén för stiftstingen, stiflsråden i , , ochStockholm samt . vid i till att fakultetsnämnden i sitt remissyttrande över betänkandet avdeltagarna i stat-kyrkaöverläggningarna ställde sig mycket negativ till den därföreslagna valformen av ledamöterna i ett kyrkomöte för en frikyrka bl. a. medmotiveringen att detta skulle ha en beskattande funktion. Eftersom det nyakyrkomötet inte kommer aft ha några sådana funkfioner finner fakultetsnämndeninte skäl att nu argumentera mot det indirekta valförfarandet, särskilt som kommitténprincipiellt uttalar sig för en direkt valmetod, och förordar attförutsättningarna för en sådan ytterligare bör utredas. iJönköpings län anser att direkta val bör vara målet. Svårigheterna att lösaproblemen med sådana val gör dock att man enligt övergångsvis fåracceptera en ordning med indirekta val. i anseratt eft system med direkta val till kyrkomötet i och för sig framstår som detmest tiUtalande med hänsyn till att skall upprätthålla "enpå demokratisk grund uppbyggd riksomfattande verksamhet". Länsstyrelsenvill dock - utöver de praktiska svårigheter som kommittén har pekat på - anföranågra omständigheter som även på kan tala till förmån för ettindirekt valsystem. Vid ett direkt valsystem till en offentlig beslutandeförsamling framstår ett deltagande av politiska partier som naturligt ochönskvärt. Med den föreslagna fördelningen av normgivningskompetensen mellanstatsmakt och kyrka är ett sådant deltagande enligt inte likasjälvklart, eftersom kyrkomötets kompetens anses omfatta i princip inomkyrkligafrågor av vilka många regleras genom föreskrifter i kyrkohandboken.Länsstyrelsen framhåller vidare att för det fall ett direkt valsystem skullekomma att tillämpas, ligger det nära till hands att använda samma procedur somvid kyrkofullmäktigeval, alltså med som sammanräkningsmyndighet.Om så skulle bli fallet skulle det innebära en arbetsbelastning förlänsstyrelserna, som infe synes stå i rimlig proportion till ett valdeltagandeav i stort sett samma omfattning som vid val till kyrkofullmäktige.Länsstyrelsen vill därför föreslå ett permanent indirekt valsystem inom kyrkanvid val till kyrkomötet. i framhåller attden föreslagna metoden för val av ledamöter i kyrkomötet är, som kommitténsjälv framhåller, behäftad med svagheter. Dessa kan enligt länsstyrelsenemellertid inte vara så allvarliga att metoden inte kan användas under en övergångstid. i instämmer i kommitténs övervägandenatt valen till 1981/82:192 111 kyrkomötet i ett första skede bör vara indirekta intilldess förutsättningarna för direkta val på ett tillfredsställande sätt harutretts. i framhåller att i sitt yttrande över1979 års kyrkomötes utredningsnämnds förslag har anfört att endast direkta valfrån demokratisk synpunkt kan accepteras. finner emellertid - meddet nu av kommittén framlagda materialet - praktiska, bl. a. kostnadsmässiga,skäl tala för kommitténs modifiering av nuvarande valsätt. Enligt domkapitletbör reglerna utformas på sådant sätt, att valet - såvitt möjligt inom ramen fördet föreslagna indirekta valsättet - så rättvisande som möjligt avspeglar väljaropinionen.Domkapitlet understryker möjligheten att påkalla proportionella val. DomkapiUeti anser att indirekta val till kyrkomötet bör ske, åtminstone tillsvidare. Den modell som kommittén har stannat för finner i principvara bra. i anser att indirekta val är att föredra,eftersom det kan förutsättas att de valda ledamöterna då också är kyrkligtintresserade. framhåller att det vid indirekta val också undviks enalltför stark politisering av valen. Enligt bör den principen gällaatt församlingarna utser elektorer, vilka i sin tur väljer ledamöterna.Domkapitlet i anser att ledamöterna bör väljas genom indirekta val.Domkapitlet i biträder i likhet med förevangelisation och församlingsarbete förslaget med indirekta val. Rikskommitténför stiftstingen hänvisar till sitt yttrande över kyrkomötets utredningsnämndsbetänkande i vilket rikskommittén har framhållit att det i princip borde varadirekta val på alla nivåer, men att det kan föra med sig organisatoriskasvårigheter. När det nu visar sig kunna bli även praktiska svårigheter tordedet enligt rikskommittén bli nödvändigt att acceptera indirekta val tillkyrkomötet. i anser att indirekta val är att föredra.Stiftsrådet i finner kommitténs förslag om val till kyrkomötetrimligt. framhåller att det inte torde finnas möjligheter att nuinföra direkta val. Däremot bör enligt stiftsrådet den möjligheten utredasvidare. Enligt stiftsrådets uppfattning torde direkta val till kyrkomötetkunna införas först när den legala och den fria sidan förenas och det blir enenhetlig riksorganisation. En andra förutsättning för direkta val är enligtstiftsrådet att valdeltagandet i de kyrkliga valen ökar till minst 25 procentav de röstberättigade. anser att inriktningen på en reform bör varaatf det blir möjligt att övergå till direkta val fill kyrkomötet. Sliflsrådeti biträder förslaget med indirekta val. förordar emellertiden lösning i enlighet med vad som framgår av utredningens bilaga sid. 32 förstastycket. i förklarar att stiftsrådet helst hade sett attombuden till kyrkomötet hade valts direkt, kan emellertid samtidigtförstå svårigheterna att i ett initialskede införa direktval. är det säkert lämpligare att kyrkan själv får arbeta med dennafråga. anser aft direkta val till kyrkomötetvore att föredra, I medvetande om de svårigheter som ett Prop.1981/82:192 112 direktvalsystem innebär förordar förbundet att enutredning görs för att ta fram ett sådant system. Några remissinstanser är kritiska mot eller har synpunkterpå den v a I m o d e 11 som kommittén har föreslagit. Dessa är teologiska fakultelsnämndenvid i , domkapitlen i , och , stiftsnämnden iVisby, , samt sliflsrådet iLuleå, och . vid i att frågan om valtid och valkorporationer för utseende avkyrkomötesledamöter bearbetas ytterligare, ifrågasätter om detär nödvändigt att valen av kyrkomötesledamöter sker under den stora brådska somnu liksom tidigare föreslås. Grunden för den snäva fidsplanen synes vara förutsätter att kyrkofullmäktigevalen kan ge uttryck för stora opionionsför-skjutningarbland kyrkomedlemmarna och att man anser att dessa opionions-förskjutningar börslå igenom i kyrkomötets sammansättning möjligt. Det är enligtfakultetsnämnden välbekant att många kyrkofullmäktigeledamöter då de förstagången väljs till sitt uppdrag är föga orienterade om innebörden i detsamma.Trots detta skall de efter det att de fått sitt mandat inledavalprocessen av kyrkomötesledamöter. De skall ta ställning till vem som bör blielektor eller delegat för elektorsval innan de hunnit få någon som helstpersonkännedom inom kyrkofullmäktige. Om detta är en god grund för uppbyggnadenav en valprocess för ett organ till vilket personvalsfaktorn av traditionansetts vara betydelsefull måste enligt fakultetsnämnden ifrågasättas.Fakultetsnämnden framhåller att man antingen kunde tillämpa principen attprocessen för val av kyrkomötesledamöter igångsattes året efter detatt kyrkofullmäktigevalet hållits och förskjuta mandatperioden för kyrkomötetsledamöter i samma mån, eller kunde låta församlingskyrkoråden bilda det förstasteget för val av elektorer och delegater. Med en sådan lösning skulle manenligt fakultetsnämnden undgå den skönhetsfläck det innebär att olika organ -i vissa fall helt nyvalda kyrkofullmäkfigeförsamlingar och i andra fall i detnärmaste "gamla" kyrkoråd - inleder valproceduren i olikaförsamlingar. Mot kyrkorådsvarianten kan fala att kyrkoherden är självskrivenledamot i kyrkorådet men denna komplikation finns ju även i kommitténs förslag,framhåller fakultetsnämnden. Att just kyrkoherdarna i de mindre församlingarnaskall ges ett särskilt inflytande över valet av ledamöter till kyrkomötet kanunder inga förhållanden anses tillfredsställande, DomkapiUet i säger sig vilja ta upp en punkt, somkan förefalla som en detalj, men som enligt kan få kommandekonsekvenser. Om förslaget till utseende av delegerade för val av elektorerskulle genomföras enligt 11 § 4 mom, andra stycket i den föreslagna lagen omsvenska kyrkan skulle enligt mindre församlingar i flerförsamlingspastoratofta bli kraftigt överrepresenterade. Som lokalt exempel nämner Gislavedspastorat. För detta pastorat skulle utses för 1981/82:192 113 med 8 368 kyrkomedlemmar 17 delegerade, medan Våthult och Boseboförsamlingar med tillsammans ca 400 medlemmar tillsammans skulle utse 10delegerade. De senare representerar enligt vardera ca 40 medlemmar,men de 17 från ca 500. Detta kan enligt inte vara rimligt.Domkapitlet föreslår att i tabellen på sid, 4 i betänkandet varje sifframinskas med fyra. i anser att det blir ett orimligt stortantal elektorer som skall förrätta det slutliga valet. harberäknat att antalet elektorer i skulle uppgå till 689, Också iandra stift blir enligt antalet elektorer stort. anseratt man därför bör undersöka möjligheterna att med bibehållen representativitetminska antalet elektorer. bör med hänsyn fill stiftets storlekfortfarande utgöra två valkretsar, anser . ,stiftsnämnden och stiflsrådet i Vis6y (stiftsorganen) pekar pä att stifti det kyrkomöte som enligt kommittén till sin sammansättning är en kvarlevafrån det gamla ståndssamhället har fyra ledamöter av totalt 96,1 detreformerade kyrkomötet som enligt kommittén avser att ge kyrkans medlemmar"såväl regionalt som även i övriga hänseenden möjlighel till en allsidigrepresentation" skulle enligt stiftsorganen få två ledamöterav 251, hänvisartill sitt yttrande över kyrkomötets utredningsnämnds betänkande och konstateraratt förbundets däri framförda önskemål om valen till kyrkomötet inte äruppfyllda genom kommitténs förslag. Förbundet föreslår att ett liknande systemsom vid valen till pastoratsförbundefs kongress tillämpas i avvaktan på vidareutredning, i förordar all länen bör utgöra valkretsar ochinte stiftet som helhet. i konstaterar att någonprincipiell förändring inte föreslås beträffande valen av ombud. Alltjämt skallelektorerna samlas. Skillnaden består enligt stiftsrådet i att alla ombud skallväljas till följd av att kategoriklyvningen nu upphör.Stiftsrådet anser att det är ett ålderdomligt sätt aft företa val på. Det börenligt stiftsrådet övervägas om inte ett på demokratisk grund valt organ istället skulle kunna välja ombud. anser att stiftstinget bör utseombuden till kyrkomötet, vilket dock förutsätter att stiftsfingsorganisafionenär lagstadgad, 3 En kyrklig centralstyrelse Ett ganska stort antal remissinstanser har yttrat sig överförslaget om en kyrklig centralstyrelse. De flesta är i huvudsak positiva fillförslaget, även om många av dem knyter förbehåll till sina ställningstaganden.Endast ett fåtal remissinstanser ger uttryck åt en övervägande negativuppfattning om förslaget i denna del. Positiva uttalanden kommer från kammarrätten i ,kammarkollegiet, juridiska fakultetsnämnden vid i ,domkapitlen i Prop.1981/82:192 114 och , stiftsnämnden i , samt stiflsråden i , och Stockholiti. Kammarrätten i framhåller att det torde blinödvändigt att inrätta en centralstyrelse för beredning och verkställighet avkyrkomötets beslut med den ställning och de arbetsuppgifter som ett reformeratkyrkomöte föreslås få. Enligt kammarrättens mening saknas det därför anledningatt göra styrelsen fakultativ, särskilt som lagbestämmelser föreslåsbeträffande antalet ledamöter i styrelsen, val av ordförande och suppleanter m.m. Kammarkollegiet framhåller att införandet av en rätt för kyrkomötet attensamt bestämma i vissa frågor förutsätter den organisatoriskt viktigaförändringen att en styrelse tillskapas för utredningar och andra förberedelseroch för verkställande av mötels beslut. Kollegiet tillstyrker alltså förslagetatt inrätta en sådan styrelse. vid iUppsala anser alt en kyrklig centralstyrelse torde kunna inrättas oberoende avatt den övergripande principfrågan om relationerna mellan stat och kyrka ännuinte är löst. i anser att en av förslagets mångaförtjänster är förslaget om att få fram en kyrklig centralstyrelse. Domkapitleti framhåller att en kyrkostyrelse skulle kunna fylla en viktig funktioninte bara på kyrkans fria icke lagreglerade sektor. ansluter sig till förslaget om en kyrkligcentralstyrelse. Förbundsstyrelsen säger sig vara övertygad om att denföreslagna centralstyrelsen kommer att få en betydelsefull funktion. Stiflsrådeti tillstyrker förslaget och delar uppfattningen att en kyrkligcentralstyrelse inte får byggas upp på ett sådant sätt att den kommer påkollisionskurs med regering och stiftsstyrelser. En uppbyggnad efter detåterhållsamma mönster som kommittén tecknar skulle enligt sfiftsrådet vara avstort värde. Inte minst för kyrkans s. k. fria sektor skulle det på riksplanetinnebära en samordning, som f. n. inte föreligger, framhåller stiftsrådet.Stiftsrådet i välkomnar förslaget. framhåller att härigenom får ett eget centralorgan med bestämmanderätt i inomkyrkligafrågor. Den föreslagna centralstyrelsen måste enhgt stiflsrådet även kunnautgöra remissinstans i kyrkliga frågor och företräda officiellt.Enligt stiftsrådet bör förslaget till lag om förtydUgas påsådant sätt aft centralstyrelsen får en funktion utöver verkställande ochberedande karaktär åt kyrkomötet. Åtskilliga instanser som är i huvudsak posifiva tillförslaget anger som förbehåll eller ifrågasätter om inte ärkebiskopen bör varasjälvskriven ordförande eller ledamot i den kyrkliga centralstyrelsen. En sådaninställning redovisas av i , domkapitlen i ,, , , , och , Svenska kyrkanscentralråd för evangelisation och församlingsarbete. Styrelsen för i utlandet. Biskopsmötet, för stiflstingen, stiflsråden iUppsala, , och samt kyrkliga kvinnoråd. 1981/82:192 115 i anser att den av kommitténpresenterade skissen av kyrkostyrelsens sammansättning m. m. synes kunnagodtas. anmäler dock en viss tveksamhet mot aft läroämbetet intefår automatisk representation i styrelsen. Att ärkebiskopen enligt förslagetfår närvaroplikt samt yttrande- och förslagsrätt undanröjer inte länsstyrelsensbetänkligheter i detta avseende. Liknande synpunkter förs fram även avlänsstyrelsen i . DomkapiUet i anser att ärkebiskopen börvara självskriven ledamot i den kyrkliga centralstyrelsen. Domkapitletframhåller att den principen redan finns inom kyrkan genom att kyrkoherdarnaär självskrivna ledamöter i kyrkoråden. Enligt bör vidare övervägasmöjligheten att ge styrelsen en starkare ställning som centralt kyrkligt forum.Domkapitlet i tillstyrker förslaget om kyrkans centralstyrelse.Enligt mening är detta det viktigaste förslaget i utredningen.Genom centralstyrelsen får kyrkan ett länge önskat samlande organ, även om dessbefogenheter inte blir stora. menar dock, att ärkebiskopen somsvenska kyrkans främste företrädare bör vara självskriven ledamot ochordförande. Detta skulle för rikskyrkan vara en parallell till den ordning somgäller för stiftskyrkan. har ingenting att erinra mot attkyrkomötet väljer vice ordförande i kyrkostyrelsen. anser attcentralstyrelsen skall vara obligatorisk. i anser attärkebiskopen bör vara självskriven ledamot i den föreslagna styrelsen.Domkapitlet i framhåller att det har varit en brist ikyrkans organisation att en kyrkostyrelse har saknats. Oavsett vilketkompetensområde kyrkomötet kommer att ha, är det enligt nödvändigtatt någon form av kyrklig centralstyrelse inrättas som kan verkställakyrkomötets beslut och överta en del av de funktioner som ligger påärkebiskopens kansli. anser att centralstyrelsen bör bestå av 15ledamöter med ärkebiskopen som självskriven ordförande eller i vart fall somsjälvskriven ledamot. i biträder det framlagda förslagetangående kyrklig centralstyrelse, dock med den ändringen att ärkebiskopen,såsom kyrkans främste företrädare, också skall vara självskriven ledamot i denföreslagna kyrkliga centralstyrelsen. Samma inställning redovisas av stiflsrådeti . för evangelisation ochförsamlingsarbete framhåller att centralrådet har starkt understrukitbehovet av en central kyrkostyrelse. Enligt centralrådet synes detta behovsnarare öka än minska. framhåller att kommittén följdriktigtpåpekar att enligt dess förslag kan inte någon särskild kyrkostyrelse inrättas,eftersom regeringen även i fortsättningen utgör kyrkostyrelse. Det står dockkyrkan fritt att själv inrätta en kyrlig centralstyrelse och bestämma om dessarbetsuppgifter inom ramen för av staten utfärdade grundläggande bestämmelser.Centralrådet anser att centralstyrelsen bör vara obligatorisk samt attärkebiskopen bör vara självskriven ledamot och ordförande. Styrelsen försvenska kyrkan i utlandet (SKUT) tillstyrker förslaget om att inrätta en Prop.1981/82:192 116 SKUT anser emellertid att det är mestpraktiskt att ärkebiskopen är självskriven ledamot och ordförande. Somjämförelse hänvisar SKUT till den ordning som gäller i de centrala statligaverken, där verkschefen genomgående är självskriven ordförande iverksstyrelsen, en ordning som anses självklar och fungerar väl. Biskopsmötet uttalar att det är ett allmänt och självklartönskemål, att kyrkomötet i frågor, som faller under dess kompetens, skall kunnadelegera viss beslutanderätt och överlämna verkställigheten av sina beslut central styrelse. Det är lika naturligt, att en sådan kyrkanscentralstyrelse får en stor betydelse för kyrkans fria sektor, som inte ärreglerad i lag. Då det gäller sammansättningen av denna riksstyrelse finnerbiskopsmötet emellertid anledning att gå emot förslaget på en punkt, nämligenbeträffande ärkebiskopens roll. utredningar har räknat med attärkebiskopen, som är inter pares bland biskoparna, framstår som främste företrädare. Biskopsmötet anser, att ärkebiskopen skalltillskrivas den ställningen även i fortsättningen, och att detta bör komma tilluttryck i kyrkans centralstyrelse. Biskopsmötet, som instämmer i förslaget attärkebiskopens självskrivna ordförandeskap i kyrkomötet upphör, finner detsåledes motiverat, att ärkebiskopen ingår i kyrkans centralstyrelse och ärsjälvskriven ordförande i denna. Delta skulle för rikskyrkan vara en parallelltill stiftsbiskopens ställning i stiftskyrkan (stiftsstyrelse eller domkapiteloch sfiftsnämnd). Biskopsmötet har däremot ingenting att invända mot förslaget,att vice ordföranden i styrelsen väljs av kyrkomötet. Jämte ett reformeratkyrkomötet framstår en kyrklig centralstyrelse med ärkebiskopen som ordförandesom ett - med tanke på behovet av samordning på riksplanet -erforderligt organ.Liknande synpunkter framförs av i . förstiftstingen framhåller att ett av de ting, som kyrkan saknarmest, är en enhetlig organisation på riksplanet, en riksstyrelse. synes behovet härav öka . anser att detredan inom ramen för nuvarande bestämmelser bör stå kyrkan fritt att självinrätta en riksstyrelse. Rikskommitlén föreslår atf denna styrelse blirobligatorisk med ärkebiskopen som i varje fall självskriven ledamot. i ansluter sig fill förslaget om enkyrklig centralstyrelse. anser emellerfid, att ärkebiskopen pågrund av sin ställning skall vara styrelsens självskrivna ordförande.Ärkebiskopen har varit och är den främste företrädare, ettförhållande som kraftigt framhävts. Denna hans ställninghar enligt stiftrådet inte ifrågasatts, varför den på detta sätt bör beaktas iden reformerade rikskyrkoorganisationen. framhåller att styrelsensuppgifter blir beroende av vilka uppgifter som tilläggs kyrkomötet. Stiftsrådeti anser att ärkebiskopen inte bara bör ha närvaro- och yttranderätt icentralstyrelsen, utan, liksom i de nuvarande fyra centralstyrelserna, varasjälvskriven ordförande. Enligt sfiftsrådet bör åtminstone ärkebiskopen. Prop.1981/82:192 117 liksom pastor i kyrkorådet, vara självskriven ledamot,kyrkUga kvinnoråd anser att en kyrklig centralstyrelse bör inrättas.Enligt kvinnorådet bör ärkebiskoparna vara självskriven ledamot. Några få remissinstanser ger uttryck åt en kritiskinställning till förslaget, med utgångspunkt främst från att de anser att enkyrklig centralstyrelse bör få större befogenheter, Domkapillel i framhåller att en centralkyrkostyrelse framstår för kyrkan som ett angeläget behov. Den nu föreslagnakyrkostyrelsen får emellertid ett fåtal självständiga uppgifter och blirhuvudsakligen ett förberedande och verkställande organ åt kyrkomötet. Medhänsyn till den kompetens som det nya kyrkomötet föreslås få är detta enligtdomkapitlet i och för sig naturligt, men därmed lämnas frågan om en effektivkyrkoledning i det väsentliga olöst. I huvudsak förblir regeringenkyrkostyrelse, framhåller . , stiflsnämnden och stiflsrådeti (stiftsorganen) framhåller i ett gemensamt yttrande att behov av en central styrelse är stort. Stiftsorganen noterar därför medbeklagande kommitténs konstaterande att med nuvarande stat-kyrkarelationer ochden ansvarsfördelning som skisserats i avsnitt 4 "torde svårligen en kyrkostyrelse i egentlig mening kunna skapas". Enligtstiftsorganen saknas anledning att anta att den av kommittén föreslagnacentralstyrelsen kommer att till någon del fungera effektivare än nuvarandecentrala kyrkliga styrelser. Som stiftsorganen anfört i sitt yttrande över 1979års kyrkomötes utredningsnämnds betänkande är kyrkan dock föga gagnad av encentralstyrelse som endast innebär att de nuvarande kyrkliga styrelsernasammanförs till en. Här erfordras bl, a, en noggrann analys av församlingarnasverkliga behov av rikskyrklig service och av den ändamålsenligasteorganisationen av kyrkans verksamhet utanför , För att encentralstyrelse verkligen skall göra skäl för namnet borde enligt stiftsorganendärtill övervägas vilka uppgifter som inom ett bevarat samband kan överförastill denna från kommundepartementet och centrala ämbetsverk, iSträngnäs framhåller att förslag om inrättande av en kyrkans centralstyrelseunder har vunnit allt starkare stöd. menar att detär viktigt att kyrkan får en sådan styrelse. kan dock inte se attden centralstyrelse kommittén föreslår skulle få några avgörande funktionerinom kyrkan. Den skulle inte heller ha några ekonomiska resurser till sittförfogande. uttalar att frågor som naturligen skulle ankomma på encentralstyrelse att behandla och ta ställning till i stället enligt kommitténsförslag skall behandlas i statliga organ.