prop · G503113 · 1981-12-31 00:00:00 — 172 remissvar har kommit från myndigheter, fackliga organisationer,företag, politiska organisationer, intresseorganisationer, enskilda, skolor ochstudiecirklar. Ett särskilt populariserat studiematerial har använts i skolor ilänet. Ettunderlag är ett antal framtidsinriktade studier inom olika industribranscher.Expert inom branscherna gravor, verkstadsindustri, stål, trä, kemi ochelektronik har delgett sin syn på den troliga utvecklingen inomsin respektive bransch. Dessutom har en allmän ekonomisk analys utarbetats.Syftet har varit att få uppslag till möjlig ny produktion som kan skapabestående arbetslUtfällen. Branschstudierna visar att inte harsämre föratsättningar än andra delar av landet ("Industri-strakturen iNorrbottens län I-III"). Dessutom har serien(11 publikationer), rapporter från "SocialulveckUngsplanering i " (ca 40 publikationer),planeringsavdelnings rapportserie samt ett antal övrigautredningar som utförts på uppdrag av eller i särskild ordning.Nämns kan "Nortbollens vattenkraft och industriella straklur" avIngemar Stål, SOU 1978:68 "Industri fiU ", bilaga 4 avAnderstig-Lundberg, "Fem reportage från näringslivet i " avLennart , "Metallurgins framlid i Nortbotten" av J O Edströmsamt "Utbyggt transportstöd" av Norrbot- Prop.1981/82:113 Bilagedel 253 Sammanfattning av och remissyttranden över expertgruppensför forskning om regional utveckling (ERU) rapport (Ds I 1981:15)Regionalpolitiskt stöd. 1 Sammanfattningav ERUs rapport ......................... 254 1.1............................................................. Förändradeomvärldsvillkor påverkar det regionalpolitiska stö det ............................................................ 254 1.2 Förändrad stödefterfrågan ........................... 254 1.3 Det regionalpoUfiska stödet mindre effektivt - menändå omkring 5 000 arbetstillfällen i stödområdet 255 1.4 Regionalpolitiskt stöd har i växande grad utnyttjatsför industripolitiska problem 255 1.5 Fortsatt forskning ...................................... . 256 2 Remissyttranden ............................................ . 256 2.1 Inledning .................................................. 256 2.2 Allmänna synpunkter ................................... 256 2.3 Sambandet mellan ekonomisk tUlväxt ochregionalpoUfik .... 258 2.4 Regionalpolitiska stödformer ........................... 259 2.5 Stödområdesindelningen .............................. 260 Prop.1981/82:113 Bilagedel 254 1 Sammanfattning av ERUs rapport Genomregeringsbeslut gavs ERU i uppdrag att utvärdera desamhällsekonomiska och företagsekonomiska effekterna av det regionalpolifiskastödet. Utvärderingen skulle i första hand avse perioden 1975-1980.1 denpromemoria som bifogades uppdraget angavs syftet vara att i) bedöma stödetssamhäUsekonomiska effekter , ii) behandla deföretagsekonomiska effekterna, Ui) belysa stödets effektivitet i stödområdena 1och 2, iv) ange hur dataförsörjningen för framtida utvärderingar skulle ordnas.Utredningsarbetet har lagts upp så att tre forskare på ERUs uppdrag behandlatvar sin av de tre första uppgifterna. Forskarnas bidrag ligger tiUsammans medkompletterande analyser utförda inom tiU grund för rapporten. 1.1 Förändradeomvärldsvillkor påverkar det regionalpolitiska stödet Ettcentralt tema i rapporten är att de regionalpolitiska stödformerna, dvs.lokaUseringsstöd, ulbildningsslöd, sysselsätlningsstöd och transportstödpåverkats kraftigt av den omvärldsförändring som inträffat under 1970-taletssenare del med avtagande ekonomisk fiUväxt. Enväsentlig slutsats av de analyser som genomförts är att inslrament av del slagsom det regionalpoUliska stödet representerar måste understödjas av en högspontan växtkraft i näringslivet. Växtkraften utgör den nödvändigaföralsältningen för att de expansionsbeslul aktualiseras som de regionalpolitiskastödformerna avses påverka. Denlägre expansionstakten jämfört med tidigare perioderdå slöd utgått fick tiU konsekvens att lokaUserings-, sysselsättnings- ochutbildningsstöden sjönk påtagligt ifasta priser (se tabell) Regionalpolitisktstöd 19651979 i fasta priser, (Index 100 = genomsnittlig prisnivå ) 1981/82:113 Bilagedel 255 atttransportstödet i fasta priser varit ungefär oförändrat - atttransportstödet senare del i subvenlionskronor räknat blev den största stödformen. Denlägre expansionstakten betydde sålunda all stödeflerfrågan, inom en i stortsett oförändrad volym, försköts mot det generellt koslnadssänkandetransportstödet. Bidragande till förskjutningen mellan stödformerna är ocksåatt vissa stödformer har en inbyggd inflationssäkring som andra saknar. 1.3 Detregionalpolitiska stödet mindre effektivt meri ändå omkring 5000 arbetstillfällen i stödområdet Dekalkyler som ulförts innebär att för stödområdet som helhet erhöUs ensysselsättningseffekt på i storleksordningen 5000 arbelsfiltfällen eller 1300per år . Motsvarande tal för var istorleksordningen 15000 respektive 1500 . Det årliga tillskottet avarbetstiltfällen skulle således vara avtagande vid en i stort sett oförändradstödvolym. I viss mening kan stödsystemets effektivitet därmed sägas haminskat. DelframhåUs också i rapporten att det skett en utveckling av nya inslrament föratt möta den förändrade behovsbUden. Denna utveckUng har dock i huvudsak skettvid sidan av de regionalpolitiska stödformeraa. 1.4 Regionalpolitisktstöd har i växande grad utnyttjats för industripolitiska problem Alltsedanlokaliseringspolitikens tillkomst har stödområdesindelningen svarat mot tvåprincipiellt sett olikartade problem. Å ena sidan har funnits ettuppbyggnadsproblem förorsakat av slmkturomvandlingen inom de areellanäringarna. Dessa regioner har utmärkts av en liten industrisektor. Å andrasidan har funnits ett revitaliseringsproblem i orter och regioner med ensidignäringslivsstruktur. Den senare problemaliken har särskilt fåttaUt störte vikt som en följd av strakturomvandlingen inom industrin. Irapporten hävdas att stödområdesindelningen av såväl principiella som tekniskaskäl är mindre lämplig som geografiskt prioriteringsinstrument när man har attgöra med revitaliseringsproblemet. Denna problematik är till sin karaktär sådanatt den bör behandlas som industripolitikens regionala dimension. Detregionalpolitiska stödområdet skulle med en ordning av det slag vars konturervagt antyds i kapitel 7 kunna reduceras högst väsentligt. Denkapitalförsörjning som det regionalpolitiska stödet tiUförsäkrar lågtprioriterade stödområden skulle kunna kanaliseras genom utvecklingsfonderna. 1981/82:113 Bilagedel 256 FörERUs del kan konstateras att den utvärdering som genomförts har lett till atten mängd frågeställningar och problemkomplex aktualiserats som inte kunnat tasupp i rapporten av lids- och/eller metodskäl. Rapporten kan därför för ERUsdel ses som ett argument för fortsatta insatser på området. Yttranden har avgivits avarbetsmarknadsstyrelsen (AMS), iransportrådet, statens industriverk (SIND),stafistiska centralbyrån (SCB), statskontoret, (),(), lanlbmksstyrelsen, ,statens planverk, glesbygdsdelegationen, länsstyrelserna i , ,, , , , , , Göteborgsoch , , , , , ,, , och , ,, och (), Småföretagens hantverks- och industriorganisation (SHIO-Familjeföretagen), i (LO),(), . (), de regionala utvecklingsfonderna i och län,samt handelskamrarna i och ,respektive , samt , , ,, , SkeUefteå, VUhel-mina och kommuner. Mångaremissinstanser tar fasta på vad ERU själva framhåller i rapporten nämligensvårigheterna att avgränsa och mäta effekterna av de regionalpolitiskastödmedlen. Så framhåller tex statskontoret att "den enda något så närsäkra slutsats som kan dras av rapporten är att utvärderingsarbetet börfortsätta". () framhåller mot bakgmnd av att stateninfört flera andra slöd och dessutom vidtagit andra åtgärder somt ex devalveringar och tuUsänkningar att utvärderingen inle ger "någongmnd alt bedöma hur del regionalpoUliska stödet har påverkat sysselsättningen iolika regioner". RRV anser del därför "inte möjligt att använda dennu genomförda utvärderingen som underlag för StäUningslagande om delregionalpolifiska stödet". Prop.1981/82:113 Bilagedel 257 () understryker de generellasvårigheterna att beräkna det regionalpolitiska stödets effekter påsysselsättningen. Man framhåller dessutom i likhet med vad som sägs i rapportenall de kraftigt utökade industri- och arbetsmarknadspolitiska insatserna underslutet av ökat dessa svårigheter. () framhåller också svårighelernaatt dra slutsatser om det regionalpolitiska stödets effektivitet. Dettaunderstryks av huvudtextens tabell 1, som visar att del regionalpolifiskaföretagsstödet utgör en Ulen del av det statliga stödet tUl det regionalpolitiskastödet. I uttrycker en väsentligtmer posUiv syn på rapporten och konstaterar att ERU genomfört analyser ochredovisat resuUatet på ett förtjänstfullt säll. finner vidare deslutsatser som dras av studien rimliga och väl avvägda. Man kan i huvuddragdela bedömningarna och slutsatserna i studien. i konstaterar all dennettoeffekt, mätt i nya arbetstillfällen, som redovisas i rapporten är förliten ställd mot de behov som finns i stödområdet och särskilt stäUd emotregionalpolitikens målsättning om bättre balans mellan landets olika delar.Länsstyrelsen menar också att man utifrån detta kan dra flera slutsatser än vadERU gör i sin rapport. En av de viktigaste borde vara att de regionalpolUiskastödens nuvarande utformning, dvs mer eller mindre indirekt prispåverkande,inte är fillräcklig. Del är inte i första hand högre subventionsnivåer som ärnödvändiga. framhåller att del krävs andra åtgärder i form avdirekta samhäUeliga insatser och att mera okonvenfionella metoder måste kommatill användning för all bryta den negativa utvecklingen i de områden som harproblem av regionalpolitisk karaktär. konstaterar att rapporten behandlarregionalpolitiska frågeställningar som i första hand rör den tillverkandeindustrin. Man pekar på att en fortsall kraftig minskning av den kommunalavolymexpansionen skulle få allvarliga konsekvenser inle minst vad gällersysselsäll-ningsulvecklingen i de regionalpolitiskt prioriterade delarna avlandet. Vidare framhålls att möjligheterna att få en önskvärd höjning avsysselsätlningsnivån i l.ex. de inre delarna av i slor utsträckninglorde bero av i vilken utsträckning kommunerna forlsällningsvis efterfrågar arbetskraft". ser det som "en brist attutredningen ej lUlräckligt tydligt kunnat påvisa vilken uppsättning stödmedelsom under givna betingelser ger de bästa sysselsättningseffekterna. Förbundetsaknar vidare en genomgång av industripolitikens regionala effekter bl.a. molbakgrand av det totala förelagsstödet. Styrelsen anser det också angeläget attså långt som möjligt begränsa antalet stödformer och förenklastöd-administrationen. Den sistnämnda frågan torde enligl styrelsen ha behandlatsav utredningen. () sätter värde påatt utvärde-17 I98II82. 1981/82:113 Bilagedel 258 ringenav denna art kommer tiU stånd med jämna mellanram. TCO ser det angeläget attfortsatta uppföljningar äger ram och att de problem som aktualiserats följsupp av bl.a. ERU. Man "instämmer" i ERUs egen slutsats att rapportenkan ses som ett argument för fortsatta forskningsinsatser på området. För attsäkerstäUa positiva effekter av stödverksamheten under elt besvärligt 1980-talbehövs en intensiv diskussion om hur de regionalpoUfiska instramenten skaförfinas och hur tiUräckligt med resurser ska kunna erhållas för den regionalaverksamheten. () anser att det finns "ett rimligt underlag för de slutsatser som hardragils, även om det också finns utrymme för en del reservationer beträffandeallmängiltigheten i slutsatserna". Statskontoretpekar på att de regionalpolitiska stödmedlen endasi svarar för en mindre del avdet totala statliga stödet till näringslivet. Del är därför nödvändigt att manskaffar sig kunskaper om insatsemas omfattning samt effektiviteten av olikaåtgärder. Sådana kunskaper är också nödvändiga för att man skall kunna göraavvägningar mellan olika insatser i en region. Statskontoret arbetar f n. meden inventering av den regionala fördelningen av sådana insatser under desenaste fem åren. Vidare arbetar man med ett principförslag ett system förframtida löpande insamling av sådan information. Ävenandra remissinstanser pekar på begränsningarna i ERUs inventering.Lantbruksstyrelsen pekar l.ex. på de betydande insatser som sker genom desärskilda stödformer för skogslänen som fmns inom de areella näringarna. 2.3Sambandet mellan ekonomisk tillväxt och regionalpolitik ERUframhåller som en central slutsats av utvärderingen att användningen av stödetunder andra hätften av kraftigt påverkals av del allmänna ekonomiskalägel med en betydligt lägre tillväxt . Efter en fördubbling avstödvolymen och 1970-1975 skedde en relativt kraftig minskningunder andra hätften av 1970-talel. Stödformerna är i väsentlig omfattningutformade för att påverka kostnader för expansion. De kostnadssänkningar somstödet kan ge har uppenbarligen inte kompenserat för andra faktorer avbetydelse för expansionsbesluten. En lägre investeringsnivå i näringslivetleder därför också till en lägre efterfrågan från företagen på stöd lillinvesteringar och sysselsättningsökningar. Flertaletremissinstanser som behandlat frågan delar ERUs uppfattning. framhåller att verket gäraa understryker ERUs slutsats alt deregionalpolitiska stödformerna måste understödjas av en hög spontan växtkraft inäringslivet för att vara verkningsfuUa. Denna bindning tiU deutveckUngsföratsättningar som bestäms av den generella ekonomiska politiken,har tidigare påtalats av industriverket vad gäller 1981/82:113 Bilagedel 259 möjUgheternaatt bedriva en verkningsfull industripolitik. Sambandet mellanstabiliseringspolitiken och regionalpolitiken under andra hälften av 70-lalet,liksom meUan stabiUserings- och industripolitiken, visar på behovet att inför80-lalet ange tydliga riktlinjer för hur statsmakteraa tänker utforma dengenerella ekonomiska politiken. SAF och framhåller all "flera utredningar har under det senasteåret påvisat att det regionalpoUliska stödet, såsom det är utformat , måsteunderstödjas av en hög spontan växtkraft i ekonomin. Även i början av1970-talet, då vi hade typiska högkonjunkturär, fanns det svårigheter att nåupp till de mycket högt ställda regionalpolifiska målsättningarna. kommersannolikt att kännetecknas av en långsam ekonomisk utveckling som detstatsfinansiella utrymmet för insatser av den här typen blir hårt ansträngt.Det finns därför starka skäl som talar för en omprövning av både deregionalpolitiska målen och de medel som valls för att uppnå dem." Detregionalpolitiska stödets utformning diskuteras också i rapporten (Ds 11981:28) Översyn av det regionalpolifiska stödet tiU näringslivet. Flertaletremissinstanser diskuterar stödmedlens utformning, handläggningsfrågor m. m. ianslutning tUl denna rapport. Utöverdet egentliga regionalpolitiska stödet behandlar ERU del regionalpolifiskatransportstödet. ERU anser att transportstödet genom sin konslraklion närmasthar förstärkt dominansen av råvarabaserad produktion i skogslänen. Detta understryksav att huvuddelen av transportstödet har gått till ett fåtal skogsföretag. anser attERU drar för långtgående slutsatser om transportstödels effekter. Resultatenblir missvisande bl.a. för att ERU har koncentrerat utvärderingen tiUsysselsättningseffekter. Enligl egna studier inom transportrådet hartransportstödet både underlättal lokalisering och produktion i stödområdet samtatt vidmaklhåUa befintliga företag. De stödmottagande företagen har haft en merpositiv utveckling än resp. företagsbransch som helhet. En relativt slor andelav stödet går också till företag som bedöms ha en god tillväxtpotential även iframfiden. Handelskamrarna stäUer sigockså tveksamma tiU ERUs slutsatser angående transportstödet. Genom att stödetär generellt till sin karaktär saknar det konkurtenssnedvridande effekter avdet slag som de mer selektiva medlen får. Vidare innebär stödet en stimulansinte bara till nyinvesteringarna utan även tUl befintlig verksamhet. Prop.1981/82:113 Bilagedel 260 Det regionalpoUliska stödet har enligt ERU använts för attangripa två principiellt oUka problem. Dels har stödet använts som stimulansför nyinvesteringar i regioner med låg sysselsättningsgrad och svagt utveckladindustri. Detta s.k. uppbyggnadsproblem sägs vara del "klassiska"regionalpolitiska problemet och del kännetecknar stora delar av nuvarandestödområde 4-6. Härutöver har stödet använts också som medel att breddanäringslivet i orter med dominans av enstaka företag, särskill om förelagen harlegat i tiUbakagående branscher. Delta s.k. revitaliseringsproblem är aktueUtbl.a. i Bergslagen och . ERU menar att det regionalpoUliskastödet har visat sig vara mindre väl lämpat för att lösa sådana problem. ERU drarhärvid den praktiska slutsatsen att stödområdet kan begränsas lill ytan lillatt omfatta i stort sett nuvarande stödområde 4-6 samt all del bör utformasandra stödmedel för revitaliseringsproblemet. Ett sådant stöd kan enligl ERUadministreras av de regionala utvecklingsfonderna. AMSframhåller att stödområdet bör omprövas med en inriktning på de områden som isärskUt hög grad är utsatta för långsiktig arbetslöshet ochundersysselsättning. Vidare menar AMS alt man även inom ett sådant område måstebegränsa sig liU all inrikta slödel på orter som kan anses ha föratsättningarför industriell verksamhet så att man med riktade slödin-satser kan skapafungerande lokala arbetsmarknader. Även SINDmenar att stödområdet kan begränsas. Slöd fill revitaliseringsproblemet,vilket är aktuellt i hela landet, kan administreras via de regionalautvecklingsfonderna. SIND hänvisar lill sill program för en aktivstrakturanpassningspolitik som innehåller förslag lill utformning av stödformerför ett sådant arbele. och skriver i sill gemensammayttrande all stödområdet kan begränsas saml all insatserna bör koncentrerastill ulveck-Ungsbara centralorter, vilka kan utgöra regionala tillväxlpooler.Med exemplet Nortbollens län anser man härvid att hela länet hellre än enbartstödområdet bör ingå i det område som skall kunna få del av en sänktarbetsgivaravgift. SHIO-Familjeföretagen ansluter sig lill industriförbundetssyn. LO ansluter sig också lill det aUmänna synsättet altstödområdet kan koncentreras. Däremot går LO inte in i diskussionen om hurinsatserna bör styras inom stödområdet. redovisar en delvis annorlunda syn på varinsatserna bör ske. bör insatserna koncentreras fillregioner som bäst behöver stöd. Häratöver tillstyrker förbundet en ordning somskulle innebära förbättrade möjligheter att arbeta med regionala problem i allalän. har en närliggande uppfattning. LRF redovisar en uppfattning som innebär en geografisk merdifferenlie- 1981/82:113 Bilagedel 261 radindelning av landet än nuvarande stödområden. Indelningen bör enligt LRFbaseras på fasta kriterier. Därvid bör ett område, oavsett var i landet detligger, inplaceras i stödområdet om kriterierna är uppfyllda. 1 praktiken tordeflertalet kommuner i nuvarande stödområde 4-6 komma in i stödområdet med ensådan ordning. pekar LRF på förhållandet att vissa kommuner i dessastödområden har en mer positiv utveckling än många glesbygdsområden som nuligger utanför stödområdet. Med ett striktare krilerietänkande kan enligt LRFden bästa regionala balansen uppnås. Synpunkterna frånlänsstyrelser, kommuner och regionala intresseorganisationer kan grovtgrapperas i två kategorier. Myndigheter och organisationer som ligger iskogslänen argumenterar för att stödområdet bör begränsas och inriktas på detområde som sägs ha de klassiska regionalpoUliska problemen. betonarman att det behövs möjligheter att lämna stöd också fill kommuner som har enrelafivt posifiv utveckling. Sådana argument framförs av länsstyrelserna iNorrbottens, , och . Länsstyrelsernai övriga skogslän argumenterar dels för att de egna länen skall få förbättradestödvillkor jämfört med länen i södra och , dels för altskillnaderna i stödmöjligheter gentemot kommuner längre norrat skall minska. Länenlängre söderut argumenterar efter den linje som företräds av LRF. Således pekarlänsstyrelsen i län på, att flera kommuner i Smålandslänen i fråga om ensvag industrialiseringsgrad, låga förvärvsfrekvenser och befolkningsminskninghar ett betydUgt sämre läge än många kommuner som liUhör stödområde 4, 5eller 6. anser att stödområdesindelningen måste bygga på enbetydligt hårdare prövning av de kriterier som speglar de långsiktigautveckUngsmöjUgheler-na i en region. Med exemplet hävdar länsstyrelsenatt det också i finns regioner som befinner sig i enuppbyggnadsprocess. Resonemanglikande de som förs av i län framförs även avlänsstyrelserna i . Man anser att ERU:s genomgång av förhållandena i områden utanförstödområde 4-6 har blivit alltför grov och schemafisk. Samfiiga dessalänsstyrelser pekar på delar av de egna länen som har problem som närmast kanbetecknas som "klassiska" regionalpoUliska problem. Blandde kommuner som yttrat sig om stödområdesinplaceringen förs genomgående enargumentation för den egna kommunens situation. 1981/82:113 Bilagedel 263 Sammanfattning av och remissyttranden över betänkandet(Ds I 1981:21), Differentierade arbetsgivaravgifter som regionalpolitisktmedel, avgivet av utredningen om vissa regionalpolitiska medel 1 Sammanfattningav betänkandet ....................... 263 1.1 Inledning ................................................... 264 1.2 Regionalpolitiska mål ................................... 264 1.3 Regionala arbetsmarknadsproblem ................... 266 1.4 Regionalt stöd. Omfattning och erfarenheter ... 270 1.5 Förändringar av det regionalpolitiska stödet .... 278 1.6 Arbetsgivaravgifter ..................................... 284 1.7 Förslag tiU regional differentiering avarbetsgivaravgifter .... 289 1.8 SärskiU yttrande .......................................... 296 2 Remissyttranden ............................................ 296 2.1 Inledning .................................................. 296 2.2 Differentiering av arbetsgivaravgifter somregionalpolitiskt medel 297 2.3 Systemutformning ...................................... 304 2.4 Sekloriell och geografisk avgränsning ............. 308 2.5 Differenfieringens storlek ............................... 310 2.6 Kostnader och finansiering ........................... 311 2.7 Uppföljning och utvärdering .......................... 314 1981/82:113 Bilagedel 264 1 Sammanfattning av betänkandet Tillgrand för utredningens arbele har legal överväganden om för- och nackdelar medselektiva resp. generella regionalpolitiska medel. EnUgl direktiven bör enutgångspunkt därvid vara att den typ av medel som f. n. används skaU utgörabasen i stödsystemet. Utredningenshuvudfrågor har gällt dels om en regional dtfferentiering av de lagstadgadearbetsgivaravgifterna kan vara ell lämpligt medel som kan ersätta ellerkomplettera övriga regionalpolitiska medel, dels om det är tekniskt möjligt attgenomföra en sådan dtfferentiering. Därvid har utredningen också haft attbelysa i vilka områden och för vilka näringsgrenar det kan vara motiverat atttillämpa en differentiering av arbetsgivaravgifterna Uksom även hur stordifferentieringen bör vara. Slutligen har i uppdraget ingått att peka på hur ensänkning av arbetsgivaravgtfleraa i vissa regioner skulle kunna finanseras. UtredningenframhåUer inledningsvis att del finns anledning alt kraftigt understryka detstarka samband som föreligger mellan stabUiseringpolitik i allmänhet ochregionalpolitik. Den låga tillväxten och den avindustrialise-ring som skett ärett nationellt problem som i vissa fall skapat ytterligare svårigheter i vissaregioner. Del är troligt att de regionalpolitiska åtgärderna haft betydandeeffekt under del , även om effekten synes ha avtagU under densenare delen av perioden karakteriserad av en lägre nationell tillväxt. I entillväxtekonomi förefaller det lättare att med begränsade insatser även fåsysselsättning lill slånd i de svagaste regionerna.