prop · G503126 · 1981-12-31 00:00:00 — Beloppsgränsenhar uppenbarligen bidragit till alt många handikappade inte fått stöd fill bidragsberättigadeåtgärder. Sannolikt har många ansökningar under 20000 inle genomgått densärskilda prövning som civilutskottet anfört som argument för att behållagränsen enbart på gmnd av att gränsen finns. Utgångspunktenvid prövning av bostadsanpassningsbidrag måste vara att bidrag ska utgå fillåtgärder som är föranledda av handikappet. Med den utgångspunkten finns detinga som helst skäl atl behålla gränsen. HCKkräver att gränsen slopas. : I promemorian utvecklas inte närmare hur höjningen avmarknadsvärdet empiriskt skall kunna bestämmas. Förbundet anser att den valdakonstruktionen lätt kan komma atl leda till tvister. Ett administrativt enklaresyslem skulle vara atl staten lämnar bidrag till hela åtgärden ochåterställningen. På detta sätt försämras inte fastighetsägarens möjligheter atllämna säkerhet i fastigheten t. ex. vid ombyggnad av hela fastigheten medsedvanliga bostadslån. :-- Dessa villkor torde medföra stora svårigheter förhandikappade som inte äger berörd fastighet att erhålla medgivande frånfastighetsägare för utförande av standardhöjande åtgärder som skall finansierasmed föreslagna lån. HSB avstyrker mot denna bakgrund förslaget om ränte- och amorteringsfrialån. Det borde övervägas om inte en lämpligare metod vore atl höjabeloppsgränsen för anpassningsbidraget. : I promemorian konstateras atl handikappåtgärdervanligtvis saknar ett ekonomiskt värde när den handikappades behov av bostadenupphört. Det framhålls aft "i många fall kan åtgärderna till och medpåverka fasfighetens värde negativt". Mot den bakgmnden vill viifrågasätta rimligheten i gällande fömtsättning för bidrag, nämligenföreskriften att fasfighetsägaren skriftligen skall medge atl sökanden "inte skall vara skyldig alt återställa lägenheten i urspmngligt 1981/82:126 87 skickvid avflyttning eller i annat fall" (BOFS 1979:31, 3). I den mån enlägenhet bhr föremål för sådana ändringar som försvårar fullvärdig upplåtelsepå en öppen bostadsmarknad, måste fasfighetsägaren kunna kräva återställandeeller vara berätfigad att få ersättning för återställnings-kostnader. I anslutning tillförslaget att utvidga statens stöd till att avse även standardhöjande åtgärder,framhålls att stödet inte bör kunna kapitaliseras i överlåtelsevärden "somenskilda kan fillgodogöra sig vid en försäljning". Därför föreslås attstödet i dessa fall blir utformat som ett räntefritt och stående lån, som närden handikappade inte längre har nytta av anpassningen skall amorteras ochförräntas "om fastigheten har ett marknadsvärde som motiverardetta". Förslaget är alltför knapphändigt utvecklat för att konsekvensernaskall kunna bedömas. En ytterligare belysning är därför påkallad innan någonomläggning beslutas. Vi förutsätter att förslaget är avsett att tillämpas videnskilt ägda småhus och inte för flerbostadshus, där åtgärdernas inverkan påmarknadsvärdet svårligen torde kunna fastläggas. : De åtgärder som ska finansieras med bostadsanpassningsbidragetska styrkas, då inte behovet är uppenbart eller åtgärden är av mindreomfattande art, oberoende av om beloppet understiger eller överstiger 20000 kr.Det finns därför inget skäl att behålla denna gräns. Förslagetatt obligatoriska förskott införs tillstyrks av flertalet av de remissinstansersom har yttrat sig. Några kommuner avstyrker förslaget bl. a. av administrativaskäl. Statenshandikappråd: Förslaget om obligatoriska förskott för bidrag, lån eller lånedeltillstyrks av rådet. Stockholmskommun: På grund av de i vissa fall länga handläggningstiderna måste den boendeibland själv ligga ute med pengar för att betala entreprenören för utfördaarbeten. Detta förhållande bör enligt utredningens och fastighetskontoretsförslag ej bestå. Kommunerna bör därför förses med en förskottskassa av statligamedel baserad exempelvis på det årliga antalet ärenden i kommunen. Boråskommun: Kommunen tillstyrker att förskott utbetalas obligatoriskt till förmedlingsorganet- . Luleåkommun: Förslaget om obligatoriskt förskott är mycket tillfredsställande. Eskilstunakommun: Kontoret anser att nuvarande system fungerar utmärkt. Normalt ärpengarna bidragstagaren tillhanda efter det att kommunen gjort sinbesiktning. I de fall där det ej kan fungera på detta sätt uppmanas sökandenatt begära förskott. Antalet förskott uppgår till ungefär 5 st/år. Införande avobligatoriskt förskott skulle medföra ökad arbetsbelastning för kommunen. Prop, 1981/82:126 88 Motbakgrund av ovanslående föreslår kontoret att nuvarande system behållesoförändrat. Linköpingskommun: Vidare vill vi särskilt stryka under värdet av att obligatoriskaförskott införs. : Bidragen bör betalas ut i förskott till kommunerna i enlighetmed förslag. ; Förbundet instämmer i förslaget då detkan ta innan utbetalningen görs och sökanden får i avvaktan på utbetalningensjälv lägga ut pengarna. : Positivt är förslaget om att obligatoriska förskott införs. B promemoria (bilaga 2) och utredning(bilaga 3) 6 Roll- och arbetsfördelning Remissinstansernahar i huvudsak uttalat sig posifivt om handikappinstitutets principskiss förroll- och arbetsfördelningen vid handläggningen av stödet. Kommunförbundetframhåller att kommunernas förutsättningar är olika och understryker attbostadsstyrelsen inte bör utfärda föreskrifter om handläggningen somhandikappinstitutet föreslår. Bostadsstyrelsen:Bostadsstyrelsen biträder i princip vad handikappinstitu tet framhållit angående roll- och arbetsfördelning vid handläggningen av bostadsanpassningsbidraget . Deframförda önskemålen om kommunens ansvar och engagemang kan enligtbostadsstyrelsens mening endast få bättre genomslagskraft i samtliga kommunerunder förutsättning att en decentralisering av beslutanderätten till viss delgenomförs. ---- Bostadsstyrelsendelar handikappinstitutels uppfattning att uppfölj ning är en viktig del i handläggningen. Stockholmskommun: Kontoret vill här framhålla att det i inte föreligger någraproblem rörande samordningen mellan olika handläggare inom kommunen eftersomhela handläggningen sker inom en enhet som har erforderlig expertis avarbetsterapeuter och ingenjörer. Kontoret välkomnar ökade utbildningsinsatserfrån bostadsverkets sida. När det gäller utökade insatser för att åstadkomma enregional samordning samt uppföljning av de olika ärendena torde fåfungera mer som givande part än mottagande och då är det en resursfråga hurmycket kontoret klarar av. 1981/82:126 89 Luleåkommun: kommun har även tagit del av utredning omroll- och ansvarsfördelning vid handläggning av bostadsanpassningsbidrag.Luleå kommun har inget att invända mot utredningens förslag. Eskilstunakommun: I princip följes ovanstående modell för handläggning av flertalet bostadsanpassningsbidraginom kommunen. Vid mera omfattande åtgärder upprättas dock arbetsbeskrivningaroch ritningar av enskilda konsulter, som då samråder med kommunen.Konsultkostnaderna inräknas i bidragsbeloppet. Omdömenaom modellen är positiva, framförallt från de handikappades sida. Ihuvudsak stöder kontoret således handikappinstitutets åsikter angåendekommunernas roll i handläggningen av bostadsanpassningsbidrag. Linköpingskommun: Vi delar uppfattningen att det nuvarande systemet med förmedlingsorganoch länsbostadsnämnd har övervägande fördelar jämfört med ett system därhandläggningen förts till sjukvårdshuvudmannen. De"generella krav" vid handläggningen av bidraget handikappinstitutet ställtupp finner vi lämpliga detta antingen beslutsfattandet decentraliseras tillkommunerna eller ej. "principskiss av handläggningen" kan vi i allt väsentligtinstämma i. Dock ett par tveksamheter: - Det är inte självklart attkommunen kan/bör åta sig att själv upprätta arbetsbeskrivningar och ritningareftersom detta kostar pengar att utföra. - Om kommunen inte själv gördetta bör man i stället medverka genom rådgivning. - Även med tanke på att kommunenhar att granska och ev. fatta beslut i ärendet kan det vara principiellt belänkUgtom man själv upprättat del egentliga förslaget. Kan kanske lösas med olikahandläggare. : Kommunernas fömlsättningar är olika ochatt det därför måste bli varierande lösningar beroende på lokala förhållanden.Styrelsen vill kraftigt understryka att inte bör utfärda föreskrifterom handläggningen så som föreslår. Däremot kan det varavärdefullt om man ger ut exempel på olika lösningar. Styrelsenanser att kommunen bör ha huvudansvaret för handläggningen av bostadsanpassningsbidragetoch svara för att nödvändig kompetens kopplas in där den behövs. Inom kommunenbör förmedlingsorganet svara för såväl informationen som handläggningen ochbesluten om bidrag. Härav följer också att förmedlingsorganet börtillhandahålla blanketter och bistå den sökande. Den nya socialtjänsdagenmarkerar vikten av att stödja de äldres kvarboende. Information ombidragsmöjligheterna bör därför kunna lämnas av hemvårdsassistenterna i deolika socialdistrikten. Även har en viktig uppgift när det gällerinformation om och initiativ till att bostadsanpassningsbidrag söks. Styrelsenanser vidare att primärvård bör ha huvudansvaret för att bedömabehov och lämphga åtgärder i del enskilda fallet. Här kommer personal vidhjälpmedelsverksamheten, sjukhusen och vårdcentralerna in. Behovsbedömningarnabör göras i samråd med kommunen. 1981/82:126 90 Beträffandetekniska lösningar, ritningar och arbetsbeskrivningar anser styrelsen attkommunen har ett ansvar. Arbetsuppgifterna skall dock kunna utföras avkonsult. Kostnaderna bör täckas av bostadsanpassningsbidraget antingenkommunen eller konsult utför uppgifterna. Landstingsförbundet:Utan att det föreligger någon författningsmässig eller på annat sätt regleradskyldighet för sjukvårdshuvudmännen medverkar landstingsanställd personal,främst arbetsterapeuter, i den praktiska handläggningen med bostadsanpassningsbidrag.I vissa fall får denna medverkan ses som ett led i rehabiliteringen avpatienten. bedömning av redovisat underlag synes vare sig formernaför eller omfattningen av denna samverkan påverkas av en eventuelldecentralisering av besluten om bostadsanpassningsbidrag från länsnivå lillkommunnivå. : DHR instämmer i Handikappinsti tutets förslag att det bör vara en handläggare som håller i ett ärende genom hela handläggningsprocessen och som bl. a. fungerar som kontaktperson gentemot den sökande. Detär nödvändigt att det skapas resurser så att den sökande får den hjälp och stödsom behövs vid ansökan. DHR vill också understryka behovet av att den sökandefår en mer central roll än vad som är vanligt då det bl. a. gäller anpassningenav lägenheten. Det är alltför vanligt att de s.k. specialisterna föreslåråtgärder "över huvudet" på den berörda bostadsinnehavaren.Resultaten blir också därefter man nödgas göra justeringar efteråt. Handikappinstitutetunderstryker vikten av att kommunen i den uppsökande verksamheten arbetar föralt de människor som behöver en anpassning av bostaden ska få bidrag. DHRinstämmer också i Hl: s uppfattning om vikten av atl alla de yrkeskategoriersom kommer i kontakt med boende vilka behöver bostaden anpassad bör ha kunskapom bidraget och vart man skall vända sig för att söka det. ---- Attäven funktionen efter anpassningsåtgärderna kontrolleras anser förbundetvara värdefullt då det kan vara svårt att i planeringen genomföra ett fullgottresultat. Förbundet instämmer dessutom i förslaget om uppföljning avanpassningsåtgärderna. Handikappet kan förändras och därmed möjligheterna attfungera i den egna lägenheten. : Beträffande Hl: s förslag stöder vi dessa utom förslaget omdecentralisering. Ettproblem som finns men inte behandlats i Hl; s undersökning är de ofta bristfälliga motiveringar till beslut som gått sökanden emot. : När det gäller beslut om "länet" och planeringav eventuella arbeten, måste detta enligt förbundets mening ske i samarbetemellan fastighetsägaren, den handikappade och lånemyndigheterna. Förnärvarande bereds fastighetsägaren ofta inte möjlighet alt konfi-nuerligtmedverka i planeringen. 1981/82:126 91 :-- Vad vi särskilt vill uppmärksamma är att den enskilda personen fården hjälp som behövs, vilket inte allfid är fallet. Kommunen måste ge en brainformation, ge stöd vid utredningen om vilka åtgärder som erfordras, hjälpatill med ansökningsförfarandet och inte minst vid genomförandet. Reglerna måste utformas såatt den sökande garanteras full ersättning för en eventuell projektering avindividuell bostadsanpassning även i de fall då ansökan inte godkänns. Dettaunder fömtsättning att den sökande diskuterat ärendet med den kommunalahandläggaren och fått ett positivt förhandsbesked. Riksförbundetmot Astma-Allergi: Vi instämmer helt och fullt med förslaget att "ennoggrannare besiktning av utförda åtgärder vore önskvärd". I de allraflesta bostadsanpassningar för allergiker kommer det som kan tänkas täckainte som en första åtgärd utan som ett komplement till redan vidtagnaåtgärder i övrigt .En ordentlig besiktning skulle då visa en märkbarförbättring i allergikernas sjukdomsbild. Förslagetom decentralisering av besluten om bostadsanpassningsbidrag fill kommunernatillstyrks eller lämnas utan erinran av flertalet remissinstanser. Många av deremissinstanser som tillstyrkt, däribland och flerakommuner, ifrågasätter förslag att beslut i ärenden i vilkabidrag söks med högre belopp än . även i fortsättningen skall fattas avlänsbostadsnämnderna. Några remissinstanser är tveksamma till en decentrahseringoch uttrycker bl. a. farhågor för att det blir en olikartad bedömning avbidragen. Flera remissinstanser understryker behovet av utbildnings- ochinformationsinsatser. Bostadsstyrelsen:Styrelsen finner inle att vad som handikappinstitutet framfört kan ändrastyrelsen uppfattning om att endast beslut inom maximigränsen bördecentraliseras till kommunerna. De skäl styrelsen tidigare anfört (bilaga 3) idenna fråga och som något synes ha missuppfattats av handikappinstitutet ärenligt styrelsens uppfattning tungt vägande. Beträffandeen eventuell successiv utflyttning av bidragsbesluten till kommunerna harhandikappinstitutet bedömt att en sådan decentralisering skulle vara svår attgenomföra och förordar att en decentralisering bör ske till samtliga kommunervid samma fillfälle. ansluter sig till institutets bedömning.En decentralisering bör ske till samtliga kommuner för alt ettenhetligt system skall uppnås. En decentralisering är som framgått tidigare avdetta yttrande enligt styrelsen en förutsättning för att principerna omkommunernas ansvar och engagemang skall kunna uppfyllas. Medhänsyn till vad som redovisats i handikappinsfitutets rapport angåendebristerna i den nuvarande hanteringen och till nödvändigheten av att vinnatillräckliga erfarenheter finner numera anledning föreslå atten decentralisering lämpligen sker först efter ikraftträdandet avtilltänkta nya bestämmelser. I förhållande till styrelsens förslag 1981-06-11i anslutning till decentraliseringsutredningen innebär detta en senareläggningmed . 1981/82:126 92 ---- Bostadsstyrelsenvill här understryka vad som sagts i decentraUse- ringsulredningenom det olämpliga i att införa en rambegränsning av dessa bidrag med hänsyn tillbidragens syfte. Bostadsstyrelseninstämmer i handikappinsfitutets uttalande att för att generellt sett skapa förutsättningarför en någorlunda likartad behandling av ärenden i olika kommuner krävs attformer skapas för ett erfarenhetsutbyte över kommungränserna. ---- Enligtbostadsstyrelsens uppfattning kan i länsbostadsnämndernas rådgivanderoll inte ingå annat än biträde i frågor av principiell natur och i frågor somrör administrativa rutiner och dylikt. Vad gällerhandikappinstitutets förslag alt regeringen bör kvarstå som besvärsinstansanser styrelsen att i de ärenden som efter en decentralisering kommer att avgörasav kommunen borde det vara tillräckligt med som sistabesvärsinstans för att tillgodose behövliga rättssäkerhetskrav. delarinte av handikappinstitutet framförda synpunkter i avsnitt 3.5 alttillämpningsföreskrifterna till 2 § kungörelsen om bostadsanpassningsbidrag ide flesta fall saknar betydelse. Styrelsen vill understryka att kommunen i vadgäller bostadsanpassningsbidrag har ett klart inflytande på bedömningen avåtgärdsbehovet i vissa fall samt visst inflytande på det tekniska utförandet(lämplig lösning). kan ändra förmedlingsorganets förslagtill bidrag i princip endast om det strider mot reglerna för lån- och bidragsgivningeneller kostnadsredovisningen bedöms vara oskälig. Statenshandikappråd: Mot bakgrund av § 21 i socialtjänstlagen anser rådet, attinstitutets förslag ligger i linje med lagstiftningen men vi vill samfidigtuttrycka våra farhågor när det gäller risken för att det blir en olikartadbedömning av bidragen beroende på bostadsort. Erfarenheter från vissalän visar, att en del kommuner har ett för litet befolkningsunderlag för där skall kunna samla de kunskaper och skaffa den tekniska och ekonomiskaexpertis, som behövs för handläggning av bostadsanpassningsärenden. I kommuner med ettinvånarantal om 1000015000 personer blir endast ett fåtal bostadsanpassningsärendenper år aktuella. Del är speciellt här som länsbostadsnämnden fyller en viktigfunktion . Vi anser emellertid att en eventuell decentralisering avbidragsbesluten till kommunerna måste föregås av massiva informations- ochutbildningsinsatser för att bl. a. förbättra kommunernas möjligheter atlhandlägga och besluta om bostadsanpassningsbidrag och på så sätt skapa bättreförutsättningar för likartade bedömningar. Vi vill dock framhålla,att ett kommunalt övertagande av ansvaret för bostadsanpassningsbidraget ävenfortsättningsvis fömtsätter en statlig finansiering. Statensråd för byggnadsforskning: Frågan om en decentralisering av beslutsfattandet ilåne- och bidragsärenden från länsbostadsnämnder fill kommuner saknar rådetunderlag för att la ställning till. 1981/82:126 93 Stockholmskommun:- Enligt kontorets uppfattning styrker handi kappinstitutets utredning behovet av en delegering. Kontoret anser inte att man skall behöva invänta att samtliga kommuner skaffar sig kompetens på området innan reformen genomförs. Kontoret anser i stället att man bör förfara på sätt som gjorts på många andra områden, nämligen som en försöksverksamhet och genomföra reformen stegvis. Malmökommun:--- Kommunstyrelsen förordar en decentralisering och även en förenkling avifrågavarande bidragssystem. Vidare menar kommunstyrelsen i likhet med vadfastighetskontoret anför - att bidragsärenden . ejfortsättningsvis skall handläggas av länsbostadsnämnden. Detta skulle medföraökat administrativt arbete och motverka önskad effektivitet. Förordaddecentralisering bedöms utan störte förändring och i huvudsak med nuvaranderesurser väl kunna av berörda kommunala förvaltningar. Göteborgskommun:- De fördelar som följer av en mera generell decentralisering avbeslutanderätten - förkortad handläggningstid, ökade möjligheter fillmedborgarinflytande etc. - bhr därför mycket begränsade. Om en mera generelldecentralisering av beslutanderätten nu inte kan genomföras, skulle dockbetydande fördelar vinnas om en decentralisering kommer till stånd för i antalärenden mätt tunga ärendegmpper såsom energilån och nybyggnad av styckebyggdasmåhus. Kontoret finner det därför angeläget att beslutanderätten också fördessa ärendegmpper decentraliseras till kommunerna. Kontoretinstämmer i att av principiella skäl bör ansökningar där kommunen står somsökande och bidragsansökningar som kombineras med ansökan om bostads- ellerförbättringslån överlämnas till . Främst utifrån denenskilde sökandens synpunkt kan kontoret emellertid inte finna det varamotiverat att decentraliseringen inte skulle omfatta beslut . Merkomplicerade ärenden är nämligen inte direkt beroende av bidragsbeloppetsstorlek utan av andra faktorer såsom ovanliga funktionsnedsättningar,byggnadstekniska problem m. m. Dessutom leder förslaget till skildabeslutsinstanser i kompletteringsansökningar där det sammanlagdabidragsbeloppet överstiger . men där kommunen tidigare fattat beslutom ett mindre bidrag. Mot bakgrund av ovanstående anser kontoret att ävenbeslut om bidrag . skall fattas av kommunerna. Kontoretbedömer att det ökade arbetet för kommunen som följer av ett genomförande avförslagen är så marginellt att störte personalresurser inle krävs och att endecentralisering av beslutanderätten kan genomföras omgående utan att föregåsav informafions- och utbildningsinsatser. Boråskommun: Kommunen tillstyrker förslag att låta kommunalisera besluten om bostadsanpassningsbidrag med viss inskränk ning. --- Förstärkning på personalsidan är ej erforderlig för 1981/82:126 94 Luleåkommun: Det fömtsättes att beslut om bostadsanpassningsbidrag överförs tilltjänsteman/styrelse som beslutar om kommunens yttrande i dessa frågor. Detförutsätts också att kommunerna sätter in erforderliga resurser för att klaraökade arbetsuppgifter som ett decentraliserat beslutsfattande medför. Eskilstunakommun: Några påtagliga fördelar för den enskilde eller för kommunen med denbegränsade beslutsrätten finns inte, varför kontoret anser att beslutsrättenbör ligga kvar pä länsbostadsnämnderna därest beslutsrätten inte obegränsatöverföres till kommunerna enligt handikappinsfitutets förslag. Linköpingskommun: Vi delar uppfattningen att övervägande skäl talar för attbeslutsfattandet beträffande normala ärenden om bostadsanpassningsbidrag försfrån länsbostadsnämnderna till kommunerna. Ävenom i och för sig redan nu och utan egentlig resursförstärkningskulle kunna bedömas ta på sig sådana ökande beslutsbefogenheter delar vihandikappinstitutets uppfattning att detta bör genomföras vid ett och sammatillfälle för samdiga kommuner först . Tiden fram till dess börutnyttjas för informations- och utbildningsinsatser för detta, varvidlänsbostadsnämnderna bör spela en aktiv roll - även för erfarenhetsutbyte m. m.sedan decentraliseringen genomförts. finner vi det föga motiverat att - på sätt bostadsstyrelsenföreslagit - dela upp besluten så atl bidrag . fortfarande skullebeslutas av länsbostadsnämnden. Vid en eventuell decentralisering bör såledesäven beslut om bidrag . fattas av kommunerna. Tilllänsbostadsnämndernas beslut bör emellertid föras: ärendedär kommunen själv är sökande, ärendeom stöd till standardhöjande åtgärder av störte omfattning med räntefrittstående lån. Som fömtsättningför decentralisering bör vidare gälla att bidragsgivningen ävenfortsättningsvis får ske utan rambegränsning. Isammanhanget finner vi anledning atl något tona ned betydelsen av ett ev.beslut atl decentralisera beslutsfattandet från länsbostadsnämnderna tillkommunerna. - En sådan förändring är nog i sig inte särskilt betydelsefull.Viktigare är att försöka finna bästa möjhga stödjande samspel mellanlänsbostadsnämnderna, kommunernas organ och övriga berörda organ, såsompersonal inom landstingens hjälpmedelsverksamhet. Inom kommunerna torde detvara särskilt viktigt atl utveckla samspelet mellan förmedlingsorganet ochsocialnämnden, som till följd av den nya socialtjänstlagen bör ha ett förstärktförstahandsansvar för "behovsdelen". Om decentraliseringen genomförsär det vidare väsentUgt att finna former för tillfredsställande förtroendemannainflytandeöver besluten. Detta senare är dock interna kommunala angelägenheter. Emmabodakommun: Kommunen tillstyrker begränsad decentralisering av beslutanderättenenligt förslag. 1981/82:126 95 Simrishamnskommun: anser att det ur kommunens synpunkt sett skulle varatill nackdel med en decentralisering av beslutsfattandet i låne- ochbidragsärenden. Anledningenhärtill är bl. a. följande; att det merarbete somdecentraliseringen skulle medföra skulle betyda en personalförstärkning ochdärmed ökade kostnader för kommunen, att om decentraliseringengenomföres enligt förslaget kommer den nuvarande personalen och denpersonal som kommer att nyanställas inte att kunna klara de nyaarbetsuppgifterna på ett tillfredsställande sätt p. g. a. att personalen intehinner att utbildas att sättas in i sina nya arbetsuppgifter. Ikraftträdandetav beslutet bör av denna anledning därför framflyttas ett till ,