prop · G503127 · 1981-12-31 00:00:00 — För det ändamålet torde krävas någon form av intresseorganisation,som företräder samtliga föreningar eller ett fullmaktsförfarande som ger sammaresultat, en förhandlings- Prop.1981/82:127 60 Om en sådan samlad motpart med förhandlingsmandatför hela närradioområdet av olika skäl inte kan åstadkommas, föreslår attregler skapas, så atl varje sändningsort förhandlar och träffar avtal ommusikrättigheterna. alternativ kultur föreslår atl avgiften efter kvantitetspelad musik ersätts med en schablonavgift. I fråga om de efemära inspelningarna noterarupphovsrättsutredningen att kommittén uttalar en viss tveksamhet huruvidaåtminstone en del av de sändande sammanslutningarna är att anse som"radioföretag" i den mening som nationell och internafionellupphovsrätt lägger i begreppet. Att så är fallet är en förutsättning för attföretaget enligt 22 § URL skall ha rätt alt utan avtal härom göra efemärainspelningar. saknar själv fömtsätlningar att bedöma behovelav efemära inspelningar inom närradion, och understryker för sin del att enförutsättning för att sådana inspelningar skall få göras är alt det rör sig omradioföretag i ovan nämnda mening. Utredningen finner det angeläget att frågantas upp lill ny bedömning när ytterligare erfarenheter vunnits och understrykervad nårradiokommittén anfört om behovet av en fortsatt aktiv bevakning av deupphovsrättsliga frågorna. Kommittén blundar för problemen kring de efemärainspelningarna framhåller Utposten, ekonomisk förening förkommunikationssamverkan. Tvärtom vad kommittén hävdar förekommer efemärainspelningar regelbundet åtminstone vid sändningarna i . Den upplysningsverksamhet i upphovsrättsliga frågor somkommittén bedrivit under försöksverksamheten har ännu ej utvärderats påpekarSveriges Radio och . Detta är enligt Författarförbundetav vikt med tanke på att den ansvarige programutgivaren ofta är amatör somfrivilligt ställer sig till sin organisations förfogande och som inte kan fömtsättaskänna till de upphovsrättsliga frågor som är av betydelse för en korrektbedriven programverksamhet. 3.4 Sändare och frekvensutrymme En gmndläggande förutsättning för en närradioverksamhet äratt det finns ett fillräckligt utrymme för närradiosändare på vars förslag endast avser etersänd ljudradio. Möjligheten atlsända på AM-bandet eller per tråd berörs inte i betänkandet, ej heller slereosändningar. I betänkandet redovisas några från teknisk synpunkttänkbara alternativa modeller för närradion; sändare med låg effekt (maximall10 W ERP) med ett täckningsområde begränsat till 4-5 km:s radie, starkaresändare med kommuntäckning, kommunvisa sändningar i ett Qärde FM-nät vari Prop.1981/82:127 61 såvällokalradion som närradion ges tillträde och slutligen ett kombinationsalternativ.Det första alternativet överensstämmer med det sätt på vilketförsöksverksamheten bedrivs. Totalt skulle av landets ytakunna täckas med dessa lågeffektsändare, vilket innebär att avbefolkningen kan förväntas kunna ta emot sändningarna med god hörbarhet. Kommittén föreslår attteleverket i den permanenta verksamheten ges i uppdrag att svara för sändareoch programledningar. En möjlighet skall dock finnas att ansöka om alt få byggaegen sändare som måste godkännas av före driftstart. Utredningensminoritet framhåller dock att denna möjlighet inte bygger på några erfarenheterunder hittillsvarande försöksverksamheten. Televerketanför att frekvensutrymmet för nya FM-sändare i kan komma att reduceras.Vid den kommande internationella revideringen av den gällande frekvensplanenkommer eventuellt och atl tilldelas nya frekvenser som i storutsträckning kommer att avse högeffekt-sändare. Televerketunderstryker därför vad som framgår i betänkandet beträffande användning avnuvarande frekvensbandet 87,för närtadio, nämligen att med vissaundantag kan en närradiosändare med maximalt effekten 10 W ERP placeras i varoch en av landets 279 kommuner. Undantagen gäller enhgt betänkandet framföralltSkåne, och inom vilka områden således flera kommunerinte kommer att kunna tilldelas frekvenser för närradiosändare. Vidaremåste man räkna med att det i och en del andra områden ilandet inte heller blir möjligt att helt uppfylla målsättningen med en närtadiosändareper kommun. Vadgäller utrymmet för närradiosändare i de nya frekvensbanden instämmerteleverket i kommitténs bedömning att resursen för närradiosändare bör bedömasförsiktigt. Det exempeltal som angetts, 50 sändare i vardera och104-108 MHz, kan vara väl högt om de för avsedda FM4-och FM5-näten utformas så att program kan sändas över enskilda kommuner. Önskemåletom kommuntäckande närradiosändare har framkommit under försöksverksamheten ochframförs även i yttranden från närradioföreningarna i , ochPiteå. Televerketfastslår att den enda möjlighet som står till buds om sådana önskemål skallkunna tillgodoses är att ge närradion sändningsutrymme i de nya FM-nät somsynes komma alt byggas ut för . Det borde vara möjligt att finnaformer för en samulnyltjning av det 4:e FM-nätet som vore acceptabla för såvälnärradions sammanslutningar som för . Detta menar telverket skulleinnebära en rationell användning av frekvens- och sändartekniska resurser. Prop.1981/82:127 62 Televerketanser att hithörande frågor inte i fiilräcklig grad har undersökts ochredovisats av kommittén. vill pröva modeller för teknisk samverkan medlokalradion, som bör testas innan beslut om slutlig modell för närradion tas. Enmodell att pröva är en utbyggnad till kommunvisa sändare som används avlokalradion under dessa fasta sändningstider och av närtadion . Där lokalradion förfogar över egen regionalsändare och där sådan snabbtkan ställas till förfogande bör försök med teknisk samverkan också inledasföreslår föreningen. Olika modeller kunde prövas, t. ex. att kommunerna inomett regionalradioområde förfogar över varsin dag för närtadioförsök. Förbefolkningen skulle försök i denna riktning innebära alt det blev lättare atthålla reda på våglängderna. Det större lyssnamnderlaget borde leda till attfler föreningar blev intresserade. Föreningenpåpekar att det skulle vara en rent teknisk samverkan. Lokalradion skulle ansvarighetsregler och närradion sina. SverigesRadio och Lokalradio framhåller vikten av att en framtida utökning avfrekvensutrymmet i första hand fillgodoser SR-kon-cemens behov. Debeslut som regering och riksdag tar om FM4- och FM5-nätets struktur ärtekniskt bindande framhåller företagen. Eft krav pådessa nät måste vara, atl de är framsynt utformade med tanke på ljudradionsutveckling. Utnyttjandet av ett framtida FM4-nät planeras nu gemensamt av deberörda programföretagen inom trots att uppbyggnaden av nätetkommer att dröja ännu . SverigesRadio erinrar om att överläggningar med företagel som måste föregå ett slutligtavgörande beträffande sändare ännu inte kommit till stånd. SR understrykerstarkt att ett framtida FM4 och - -FM5-nät bör byggas ut för att iförsta hand tillgodose behov. SverigesLokalradio framhåller att FM3-nätet som används för lokalradions sändningarär ursprungligen uppbyggt för att distribuera riksprogram men har brutits uppför alt läcka lokalradioområdena. Detta innebär för lokalradions del att sändartäckningenblir bristfällig i vissa lokala områden är det svårt alt höra sin egenlokalradio. Det nuvarande antalet distributionskanaler innebär att fillgångenpå sändningsfid inte medger erforderlig flexibilitet i lokalradions utbud. Frekvensområdet100-104 MHz kan komma fill användning för ljudradio efter 1983. Lokalradionräknar med att del blir ett nedbrutet kommunnät. Utbildningsradion planerarenökad regionalprogramprodukfion, riksradion kräver mer sändningstid försändningar på minoritetsspråk och på en störte satsning av program för barn ochungdom. Allt detta betyder att lokalradions krav på ökade sändningstider och enökad flexibilitet ej ryms 1981/82:127 63 innanfördet nuvarande FM3-nätet. Lokalradion avser därför atl satsa på en egen kommunbaseradkanal. LRAB menar att det är uteslutet all dela en FM4-kanal med närtadionfrämst ur trovärdighetssynpunkt. Dessutom torde det knappast ligga i närradionsintresse alt bli kommunradio. En programmässig utveckling förutsätter förLokalradions del ett nytt sändarna! (FM 4) nedbrytbart till närings- och kulturgeografisktsammanhängande områden framhåller LRAB. I fråga om det framtidafrekvensutrymmet vill ge företräde åt en nyradiokanal, P 4. De remissinstanser somyttrat sig i frågan om sändareffekler förordar del första alternativet d.v.s.sändare med låg effekt. Möjligheten att öka effekten i områden med svåramottagningsområden, som i , bör dock finnas kvar påpekarStockholms närradioförening och . Kommitténs mål om ensändare per kommun bör ersättas med flera sändare efter behov. I dessayttranden hävdas att ta i anspråk lediga frekvenser är mer ett administrafivtån ett tekniskt problem. Dessutom bör det utredas om frekvenserna för de svenskamellanvågsstationer (AM-bandet) som planeras läggas ned kan användas. Förmodligen kan man dockanvända effekter upp fill flera tusen watt utan att störa andra sändare påandra orter hävdar och som inte villatt sändareffekten maximeras. Man bör avväga effekten med hänsyn till den ortsom ska täckas. Ingaremissinstanser har något att invända mot att ges i uppdrag attsvara för sändare och programledningar. och instämmer dock i förslaget attmöjligheten för föreningar att använda egna sändare bör finnas. Föreningen förmodern alternativ kidtur menar atl denna möjlighet eliminerar risken attteleverket tar ut oskäliga sändarhyror. anser dock atterfarenheterna från försöksverksamheten talar för att verket ges ettodelat ansvar för sändarverksamheten. Någon annan modell har heller inteprövats i försöksverksamheten. framhåller alt man har en förändamålet lämplig fältorganisation. Av särskild vikt är emellertid att en garanfihärigenom skulle skapas för att den nuvarande goda radiomiljön ävenfortsättningsvis kan bibehållas, vilket bl. a. innebär att sändarna drivs ienlighet med de tekniska bestämmelserna utan atl en omfattande och kostsamkontrollverksamhet behöver bedrivas. Frågan om sändaransvaretkan dessutom ha vissa beredskapsmässiga aspekter. Ett odelat ansvar förteleverket beträffande sändarverksamheten skulle också avsevärt underlätta enövergång lill all ge sammanslutningarna möjlighet atl samutnyttja ett fjärdeeller femte FM-nät med framhålles i yttrandet. SverigesRadio anser det olämpligt atl enskilda föreningar eller sammanslutningar skakunna disponera egna sändare, dvs. Prop.1981/82:127 64 serligenär besittningsrätten villkorlig och kan återkallas, men frekvensutrymmet är enallmän egendom och bör så förbli. Sändningsrätl och äganderätt till sändare ärklart skilda principer hävdar SR som därför bestämt avråder från dennamöjlighet. Slutligenskall noteras att Radio- och Hemelektronikleverantörer och i ett gemensamt yttrande förordar att försök med stereofoniskasändningar i närradion görs under uppbyggnadsskedet. 4 Sändningsrätt och programverksamhet Närradioär i första hand tänkt som ett medel för kommunikation mellan människor somförenats kring en gemensam målsättning d.v.s. medlemmar i en sammanslutning.Denna målsättning bör bibehållas anser kommittén som också finner detnaturligt att del tillgängliga utrymmet vid sidan av förbehållsgrupper av människor framför den enskilde. Huvudsyftetmed reguljär närradio bör vara att föreningslivet i folkrörelser, ideellaorganisationer och trossamfund bereds möjlighet att sända egna lokalaradioprogram. Kommittén framhåller att detta bör komma fill klart uttryck i närradiolagenshuvudregel för erhållande av sändningstillstånd. Kommitténanser således att sändningsrätten bör förbehållas ideella och fackliga lokalasammanslutningar som är juridiska personer med verksamhet inomsändningsområdet. En ny definition av den sändningsberättigade kretsensammanslutningar föreslås i närradiolagen. Enligt denna utesluts sammanslutningarvilkas huvudsakliga syfte är ekonomiskt, bl. a. branschorganisationer ochkonsumentföreningar. Den kooperativa rörelsens sändningsrätt begränsas lillideella sammanslutningar, t. ex. konsumentgillen. Kommunala organ har underförsöksverksamheten visat närradion ett betydande intresse framhåller kommitténsom dock anser alt kommuner inte skall få sändningsrätt. Däremot skall sändningsfillståndkunna ges fill bl. a. församlingar inom , studentkårer ochelevföreningar liksom folkhögskolor. Sammanslutningarsom varit verksamma inom sändningsområdet föreslås kunna fåtillstånd att sända. Från ettårsregeln skall undanlag kunna göras för närradioföreningar(samarbetsorgan för flera sändande sammanslutningar) och föreningar sombildals inför en folkomröstningskampanj. föreslås liksom under försöksverksamheten bli frivilligt.Kommittén understryker betydelsen av all närradioför- 1981/82:127 65 eningarna fungerar väl och får god anslutning. Härigenomunderlättas en lokal samverkan som innebär att ett tidsschema upprättas för attsedan fastställas centralt. Behovet av förtursregler framförs i särskiltyttrande. Tillstånd att sända närtadio skall ges för högst itaget. I sin reservation framhåller dock minoriteten, att ommöjligheter för enskilda att göra program görs beroende av om föreningar gerutrymme därtill, innebär detta en begränsning av yttrandefriheten. Sändningsrätt för ideella och fackliga lokalasammanslutningar Innehållet i förslaget d.v.s. att närradion förbehålles ideellaoch fackliga lokala sammanslutningar möter i stort inga invändningar frånremissinstanserna. Att enskilda ej får sändningsrätt möter inte heller någrainvändningar. Hovrätten för anser att det kan godtas atttillstånd inte skall kunna ges åt enskilda och bara fill sammanslutningar medvissa typer av verksamhet på sitt program. I den föreslagna närradiolagen åruppräkningen av ändamål emellertid ofullständig särskilt i jämförelse med regeringsformensformulering; "vikten av vidaste möjliga yttrandefrihet ochinformationsfrihet i politiska, religiösa, fackliga, vetenskapliga och kulturellaangelägenheter". I varje fall bör rehgiösa och kulturella ändamål inlesaknas i uppräkningen. och Motormännens riksförbundmenar att fömtom kravet på att en förening kan uppvisa ideell verksamhet såskall föreningen i sina närradioprogram behandla denna del av verksamheten. anser dock att det intefinns bärande skäl att förbjuda icke-ideella sammanslutningar att utnyttjaetermedia. Förbundet anser att yttranderätten i etermedia bör likställas medyttranderätten via andra kanaler. Kommitténs uppfattning att närradion skall begränsas lilllokala sammanslutningar, som har sin huvudsakliga verksamhet inom sändningsom-rådetdelas av , , Frikyrkoråd,, i ochStockholms socialdemokratiska ungdomsdistrikt. vänder sig mot att låta enbartlokala sammanslutningar sända. M menar atl kravet på alt sammanslutningen haren lokal verksamhet bör vara helt tillfyllest. Denna uppfattning delas avSveriges och . Begränsningen av sändningsrätten som bl. a. innebär attbranschorganisationer och konsumentföreningar utestängs, accepteras inte avSAF, , , , Väst, lOGT-NTO, , socialdemokratiska ungdomsdistrikt. och alternativ kultur. Bl.a. framförsföljande synpunkter; 5 1981/82. Prop.1981/82:127 66 SAF finner det oacceptabelt att arbetsgivares möjligheteratt sända i närtadion ytterligare försvåras särskilt som fackföreningsrörelsenkunnat utnyttja närradion, för att under arbetsmarknadskonflikten 1980 spridasitt budskap till allmänheten och medlemmar. SAF vill att närradiolagen utformasså att den ger föreningen och dess regionkontor möjlighet att erhålla sändningsfillstånd. motsätter sig att dess anslutnaförbund/ föreningar beskrives som kommersiella organisationer. målsättning är att tillvaratamedlemmarnas fackliga intressen, exempelvis i ärenden som berörstadsplanefrågor, redovisning, skattefrågor, hyresavtal m.m. Förbundetaccepterar därför inte atl dess lokala organisationer inte anses vara sändningsberättigade.Det kan i så fall ej vara korrekt, menar förbundet, att kooperativakvinnogillen och andra av kooperationen understödda verksamheter får möjlighetatt sända. anser att om organisationerutesluts med motiveringen att de främjar sina medlemmars ekonomiska intressenbör i konsekvensens namn också även fackföreningar uteslutas. KF protesterar med skärpa mot den diskriminering avkonsumentföreningarna som utan klara motiv uteslängs från den framtidanärradion. Konsumentföreningarnas medlemmar har gått samman för attfrämja sina intressen som konsumenter och för att få inflytande och kunskapersom konsumenter. Det finns i detta avseende ingen principiell skillnad mellanen konsumentförening och andra former av folkrörelseaktivitet. Såväl KF som HSB är mycket kritiska mot att en parlamentarisktsammansatt utredning kan framlägga ett förslag som innebär att begränsa de konsumentkooperativaorganisationernas möjligheter för att förbättra medlemsinflytandet och för attförstärka medlemsinformationen. alternativ kultur framhåller att iassociationsrättsliga sammanhang hänförs branschorganisationer och köpmannaförbund/föreningarsamt fackföreningar till samma kategori. Egenskapen att främja sina medlemmarsekonomiska intressen renderar dem en ojämlik behandling av kommittén i och medatt denna egenskap är gmnd för utestängning från närradion för den ena gmppenmedan den andra på grund av sin storlek i medlemsantal slipper dennabehandling. Föreningen tar kraftigt avstånd från denna ojämlikhet i denföreslagna lagen. Ävenekonomiska föreningar som har till huvudsakligt syfte att arbeta ideellt får ejsändningsrätt enligt förslaget. Utposten, ekonomisk förening förkommunikationssamverkan efterlyser ett klargörande och eventuellt ettförtydligande i lagtexten och påpekar all föreningens syfte, inte dessorganisationsform bör vara avgörande för sändningsrätt. och , närradioföreningarna iSandviken och , i och social- Prop.1981/82:127 67 demokratiskaungdomsdistrikt instämmer i kommitténs uppfattning att kommunerna inte skall fåegen sändningsrätt. menar dock att det kan vara lämpligt all närtadioföreningensamarbetar med sin kommun. Detta kan främst ske genom stöd till lokala band-och medieverkstäder. Liknande synpunkter framförs av . Stockholmssocialdemokratiska ungdomsdistrikt invänder dock mot ett sådant stöd till band-och medieverkstäder. Man bör vara återhållsam med kommunala resurser tillnärradion då kommunens eventuella resurser bör kanaliseras till lokalradion sompå ett mer allsidigt sätt kan spegla den kommunala verksamheten. Närradiosändandeföreningar riskerar vidare att favoriseras på bekostnad av föreningar somväljer att framföra sitt budskap pä andra sätt. Umeåkommun tror att kommunernas intresse att utnyttja närradion blir ringa medtanke på att sändarnas begränsade räckvidd gör att man inte kan nå samtligainnevånare i en kommun. Inågra yttranden framförs dock argumenl för en sändnings-räft. Eftersom kommunerna redanfrån starten har varit diskvalificerade har ingen hitfills söktsändningstillstånd påpekar som anser reglerna bör omprövas.Samtliga de argument som gäller för organisationer och föreningar när detgäller att göra sin verksamhet känd, konkurrera med övriga nyheter i redanetablerade medier, kostnader osv., gäller också kommunerna. kommunföreslår således att även kommunerna skall ges sändningstillstånd. Liknandesynpunkter framförs av och . Kommunerna bör få begränsad rätt att ha egna informationsprogram inärtadion anser KDS. ochSkola beklagar att utredningen inte närmare har utvecklat möjligheterna hos en närradioverksamhetav den typ som funnits på . Frågan om kommunernas intresse diskuteras ochavfärdas mycket kortfattat framhåller förbundet som inte vill gå in på fråganom närradio i allmänhet men anser närradiotanken vara en uppgift förskolan som är väl värd att bygga vidare pä. Åtskilligaremissinstanser ställer sig tveksamma till eller tar avstånd från kommitténsförslag att endast sammanslutningar som varit verksamma inomsändningsområdet skall få sända. Endast i och socialdemokratiska ungdomsdistriktsyttranden kan utläsas stöd för denna regel som man dock anser behöverkompletteras. menar att bör räcka förnybildade föreningar för att få sända närradio. StockholmsUniversitets Studentkår påpekar att man bör iaktta försik- Prop.1981/82:127 68 tighet med lagtextens formulering. Del vore enligt kårenolyckligt om en alltför snäv formulering skulle utesluta en lång radsammanslutningar. Hovrätten i , statskontoret, SAF, Sverigesfrikyrkoråd, , närradioföreningarna i , ,, , , Radio , , , alternativ kultur, och Scientologkyrkansnärradioverksamhet i resp. ifrågasätter regeln. Hovrätten i känner sig inle övertygad omskälen för förslaget. Ett sådant krav kan knappast förenas med de iregeringsformen uttryckta principerna för begränsning av yttrandefriheten anserhovrätten som tillstyrker experten förslag i ett särskilt yttrande.Skall tidsgränsen finnas kvar, måste åsyftade undantag anges i lagtextenklarare än genom uttrycket "särskilda skäl" framhåller hovrätten. Statskontoret påpekar att regeln begränsar möjligheternatill närradioverksamhet formellt till det etablerade föreningslivet.Statskontoret anser i likhet med experten att stabilitetskravet fåranses tillräckligt säkerställt i och med att en sammanslutning skall varajuridisk person. Denna synpunkt har även SAF. Om inte förslaget till närtadiolagkan utformas så att den ger SAF och dess regionkontor sändningsmöjlighet,hemställer SAF att kravet verksamhet på orten bör slopas såatt lokala arbetsgivare garanteras möjlighet att få sändningsfillstånd genomatt gå samman i en särskild förening för närradioverksamhet. föreslår att regeln ersätts medett krav om ett minsta antal medlemmar inom sändningsområdet. En del av remissinstanserna riktar kritik mot denföreslagna utformningen av bestämmelserna om vilka som skall få tillstånd atlsända närtadio. Hovrättenför anser att förslaget på vissa punkter brister i precision ochsvarar illa mot regeringsformens krav på garantier mot onödiga ingrepp iyttrande- och informationsfriheterna. Närradiolagens tillståndsprövning hos administrafivaorgan enligt kriterier som delvis är mycket obestämda visar dels attmöjligheterna att vid konkurrens erhålla ett önskat tillstånd är osäkra, delsatt riskerna att förlora ett tillstånd på grunder som inte kan fömtses äravsevärda. Konstruktionen har en del drag gemensamma med indragningsmaktenenligt tryckfrihetsförordning, som regeringen , medkringgående av juryrättegången, begagnade i syfte atl krossa den liberalapressen. Hovråden anser det angeläget att grunderna för rätt att fåtillstånd och för fördelning av tillstånd och sändningslider mellan olikasammanslutningar uttrycks klarare i lagtexten och atl även gmnderna för återkallelseav tillstånd preciseras. Förfarandet i ärenden om tillstånd och om återkallelseav tillstånd bör ordnas annorlunda än kommittén har föreslagit. Prop.1981/82:127 69 Den sökande sammanslutningen bör få rätt att överklagabeslut i ärenden om fillstånd, om den anser atl ansökningen inte har bifallitsfullt ut. Besvärsprövningen torde vara en naturlig uppgift för enförvaltningsdomstol menar hovrätten. Statskontoretframhåller att kommitténs noggranna och detaljerade analys av vilka intressensom bör få sändningsrätt indirekt pekar på de svåra avgränsningsproblemen.Kravet på att de sammanslutningar som vill sända närtadio också skall varajuridiska personer slås fast som kriterium på viss stabilitet. Detta kräver t.ex. registrering hos . Huruvida närtadioföreningarna som sådanauppfyller kravet på att vara lokal sammanslutning som bedriver "ideell,politisk, facklig eller religiös" verksamhet inom sändningsområdetframgår ej av någon analys eller granskning i betänkandet påpekarstatskontoret. Statenskulturråd ifrågasätter den mycket liberala tillståndsgivningen när det gällerföreningar som skapats endast för närtadioverksamhet. Även av andra skäl bör enstriktare tillståndsprövning övervägas anser . anser alt betänkandets kapitel om vilka som får sända inärradion saknar den exakthet som man kan kräva och föreslår att frågan blirföremål för bättre utredning innan regeringen lägger sin proposition.