prop · G503113 · 1981-12-31 00:00:00 — Inom landstingsområdet pågår och planeras betydandeutbyggnader av öppenvård, långtidssjukvård saml psykiatrisk vård i former somnära sammanfaller med de regionalpolitiska strävandena. Även kommunernasinvesteringsplaner inom barnomsorg kommer vid genomförande att leda liUväsentligt störte behovsläckning fram mol mitten av . När det gällerheldagsomsorg för förskolebarn anser att samtliga kommuner år1990 bör kunna tillgodose av del beräknade behovel. Beträffandefrilidshemsplatser anser att en ytterligare utbyggnad utöver densom planerats måste komma lill slånd saml all denna måste påskyndas för atttillgodose behoven inom rimlig tid. Målsättningenför länets rro/tWörsörining är att skapa föratsättningar för effektivatransporter av gods och resande oavsett del geografiska läget i länet. Trafikenmåste med hänsyn härtill givetvis samordnas med de regionalpolitiska målen.Beträffande persontrafiken anser att det är särskill angelägelall kollektivtrafiken för arbetsresor förbättrats betydligt. Möjligheterna attutnyttja de koUektiva irafikmedlen i länets glesbygdsområden måste ävenutökas. Utbildningsfrågornahar slor betydelse för den regionala utvecklingen. viU ufifrånregionalpoUfiska aspekter särskilt betona alt omfattningen och kvalitén avsektorn i länet bör vara jämförbar med förhållandena i andra delar av landet.Här speglar decentraliseringen inom utbildningen och inom kultursektorn enviktig roll. Det är väsentligt med väl utbyggda institutioner i kommunerna föratt öka tillgängligheten och minska avstånden för befolkningen i länelsytterområden. Närdet gäller den obligatoriska skolan anser att det är 1981/82:113 Bilagedel 213 viktigtatt nuvarande skolor behåUs. Vidare måste gymnasieskolans totala dimensioneringi länet inrymma inle bara ungdomskullarna utan även i ökad utsträckningvuxenstuderande. Beträffande /bör denna ges enfast forsknings- och utveckUngsorganisation med nära koppling till utveckUngeninom näringslivet. Begreppet prioriterad ulbyggnadsort behöver aktualiseras isammanhanget. Miljöproblemeni länet domineras av utsläppen tiU luft och vatten från den tunga industrin. svårighet vad gäller miljöskyddet ligger i all kunna göra prioriteringarmellan olika miljöförbättrande åtgärder. De relativt begränsade resurser somindustrin och samhället i övrigt har för miljöskydd måste sättas in där de största effekten. För att detta ska kunna uppnås krävs bl. a. ökadekunskaper om de specifika effekterna på hälsa och miljö av olika utsläpptaämnen. Eftersomprioriteringarna i miljövårdsarbetet också måste grandas på poUfiskaöverväganden anser det angläget all en kommunalmiljövårdsplanering kommer till stånd. Denna bör ge uttryck för kommunernasvilja vad gäller inriktningen av miljöförbättrande åtgärder. Om möjligt börockså regionala miljövårdsprogram komma lill stånd genom länsstyrelsensförsorg. På riksnivå bör ett mer ullalat priorileringsarbete göras avnaturvårdsverket. Meddagens kunskaper är utsläppen av svaveldioxid ett allvarligt problem dels direktgenom att luftkvaUtén försämras, dels indirekt genom den ökande försurningen avmark och vatten. Enligt uppfattning krävs en lång rad kraftfullaåtgärder för att minska svavelutsläppen och öka miljöns motståndskraft molförsurning. Skogen är en naturresurssom har grandläggande betydelse för sysselsättningen i länet. Skogsmarken harockså stort värde för rekreation och friluftsliv och är därmed en viktigbeståndsdel i en god yttre miljö. Skogsmarken bör i stor utsträckning kunnasamutnyltjas för virkesproduktion och rekreafion. Detta kräver ett vissthänsynstagande från skogsbrukels sida. I områden som är särskill värdefulla förfriluftsliv är naturvårdsinrik-tade skogsbruksplaner bra instrument för attåstadkomma elt samulnyltjande. För huvuddelen av länets skogsmark måste dockhänsynen i skogsbraket grundas på de generella reglerna i naturvårds- ochskogsvårdslagstiftningen. Del gäller bl. E 4 som i flera avsnitt går genomtätbebyggda områden, l.ex. nort om , i , ochÖrnsköldsvik. Ombyggnaden av över avses genomföras medböijan om . anser att nuvarande trafik- ochboendeförhållanden starkt motiverar att dessa vägprojekt lidigarelåggs. För altplanerade projekt ska kunna genomföras och befinl- 1981/82:113 BUagedel 214 ligtvägnät underhåUas på ett tillfredsställande sätt krävs bibehållna väganslag. Bostadsbyggandetsutveckling i länet har inneburit en ökad ensidighet med storsmåhusproduktion. Målet bör vara en dtfferentie-rad lägenhetssammansättning.Det är viktigt alt delta mål återspeglas i den fysiska planeringen.Bostadsbyggandet i länet bör med hänsyn fill energisituationen samt tiU dekommunalekonomiska åtagandena få en delvis förändrad inriktning. Byggandet böranpassas till energisnåla hus som kan förses med vattenburna system som iframtiden kan möjliggöra uppvärmning med alternativa energislag. Möjligheternaatt ta lUl vara den passiva solvärmen bör mer än prövas, bl.a. genomtätare bebyggelse i centralorterna. I mindre orter samt i glesbygden börbyggandet utformas så alt exempelvis jordvärme kan utnyttjas. Vidare börkommuneraa öka sin beredskap för förnyelse av den befintliga bebyggelsen. Planeringenför turism och rekreation i länet pågår i nära anslutning till denfysiska riksplaneringen (FRP). TUlgängliga resurser på kommun-, läns- ochriksnivå bör nu i stället för att användas i en ny omfattanderekreationsplanering samordnas för alt realisera förslagen till åtgärder ibefintliga planer. Härvid bör staten ta ansvaret för genomförande av projekt iområden som klassats som riksintressen i FRP eUer som primärarekreationsområden. Sammanfattningav vad olika länsorgan m.fl. bör göra Iförordningen 1977: 88 om länsplanering har föreskrivits att statlig myndighetär skyldig att lägga resultatet av länsplaneringen fill grand för sinplanering. Enligt en kompletterande förordning (1979:639) ska varje statligmyndighet inom sitt versamhetsområde följa rikfiinjeraa för regionalpolifikenoch verka för att de regionalpoUliska målen nås. Utvecklingsfonderna ska vidareenligt del avtal som träffals mellan staten och landstingen läggalänsplaneringen till grand för sin verksamhet. Slalsmaklerna har i 1979 årsregionalpolifiska beslut uttalat att kommuner och landsfing i sin verksamhetsplaneringbör ta ökad hänsyn tiU regionalpolitiska faktorer och medverka i strävandenatt undanröja förvärvshinder. har redan tidigare isamband med behandlingen av länsplaneringsfrågorna framhållit att det måsteankomma på länsstyrelserna all vid de samrädsför-faranden som äger ram hävda deregionalpoUliska rikfiinjer som antas av statsmakterna. Utskottet anser altdetta inte kan anses som ett intrång i kommuners och landstings beslutanderätt,som för övrigt är fasfiagd i annan ordning. Detla överensstämmer även medbeslämmelseraa i läns-styrelseinstruktionen (1979:234) enligt vilkenlänsstyrelsen ska verka för alt stafiig, och landstingskommunalverksamhet i länet samordnas och anpassas efter de regionalpolitiska mål ochde riktlinjer för hushåUning med mark och vatten som har uppställts för länet. 1981/82:113 Bilagedel 215 Länsstyrelsenföratsätter att respektive berörd myndighel i enUghet med gällande bestämmelseroch statsmakternas intentioner i sin planering av verksamheter ochåtgärdsinriktning beaktar ovan föreslagna sektorsvisa riktUnjer och föreslagnaförändringar i de generella regionalpolUiska in-stramenten redovisade iföregående avsnitt. 4 Synpunkter och förslag beträffande regionalpolitiska medel Detmest utmärkande för det nya regionalpoUfiska stödet (lokaliseringsstödet)är att det medfört en mängd merarbete för länsstyrelserna ocharbetsmarknadsstyrelsen utan att för den skull stödet till företagenförbättrats på något sätt. Då stödmöjligheterna tvärt om har försämrats i mångaavseenden efterlyser en omedelbar översyn av stödbestämmelsernai syfte att verkligen förenkla hanteringen och öka stödets effektivitet. Enligtlänsstyrelsens uppfattning har lokaliseringsstödet efter omläggningen blivitavsevärt mer krävande också för sökande företag. Företagens benägenhet attutnyttja stödet vid investeringar har följaktligen minskal. Den kanske aUvarligaslebegränsningen i stödgivningen ligger i den ytterst begränsade beslutsrätt somden regionala nivån är betrodd med. vill med skärpa framhåUa attlänen i framliden måste få betydligt större frihet att själva besluta i frågorsom rör utvecklingen av del egna näringslivet. Redan begränsningen fill enbartindustrieU eller induslriliknande verksamhet utgör en stark och omotiveradinskränkning av länsstyrelsernas beslutskompelens. Den innebär alllänsstyrelsen inle får besluta i ärenden som avser turism, partihandel,uppdragsverksamhet m. m. saml kommunala industrilokaler. 1 stort saknashållbara skäl för all undanhålla länsstyrelserna beslutsrätten i dessaverksamheter. Turistärenden skulle också med fördel kunna hanleras på regionalnivå. föreslår all beslut i turistärenden kan fattas avlänsstyrelserna efter hörande av rekreationsberedningen och det regionalaturistorganel. Lika omotiverat är altstöd till kommunala industrilokaler ska beslutas centralt. Länsstyrelsernamåste anses bäst skickade att bedöma behovet av industrilokaler i olika orter idel egna länet. En annan begränsande regel är alt belul i ärenden som rörföretag ochleller koncerner med mer än 500 anställda, dvs. de som omfattas avavtalet om lokaliseringssamråd, endasi får fattas av AMS eUer regeringen viaindustridepartementets etablerings-delegation. Delegationens enda roll i dettasammanhang borde vara alt i skedet/öre lokaUseringsstödansökan skaffa framlämpliga objekt och därvid förmå de störte förelagen att investera utanförstorstadsregionerna. Närdet gäller nyetableringar liksom branschundantagen anser länsstyrelsenfarhågorna för konkurtenssnedvridning som betydligt överdrivna. 1981/82:113 Bilagedel 216 Vadbeträffar beslutsrätten vid nyetableringar bör central prövning endastifrågakomma i ärenden som gäller överflyttning avverksamheter/filialela-bleringar mellan stödområdeslän. föreslårvidare att branschundantagen slopas helt eller delvis. Under alla förhållandenmåste träindustriärenden kunna prövas av . Beträffande stöd förmarknadsföring, produktutveckling och liknande anser all beslutenbör åvUa den nivå som har bästa kunskapen och störst möjUghet alt samordnasådana frågor. Då kunskaperna på den regionala nivån ökat markant senare år serlänsstyrelsen inle något skäl för en fortsall central prövning i dessa ärendenoch föreslår alt beslutsrätten delegeras till länen. Gränsen förlänsstyrelsernas beslutskompetens ifråga om lån till omsättningstillgångar harsatts fiU ett stödunderlag på , vUkel innebär att en centralprövning erfordras i elt annars okomplicerat ärende. Gränsen börsnarast slopas. LänsstyrelsenvUl i det här sammanhanget också erinra om alt det regionalpolitiska stödetvarit i stort sell del enda genomförandemedel som funnits för konkretaregionalpolitiska åtgärder. När nu på senare lid särskilda medel ställts tilllänsstyrelsernas direkta disposition för genomförande av åtgärder i anslutninglill länsplaneringen, vore det naturligt all länsstyrelserna finge förfoga ävenöver lokaliseringsstödmedlen. Med tanke på att lokaliseringsstödet är ettutpräglat regionalpolitiskt medel är det nödvändigt all bl. a.genom delegering av besluten smidigt och så långt möjligt obundet kan disponeradetta för den regionala utvecklingen så väsentliga verktygel. Endastlänsstyrelsen kan i full utsträckning svara för detta och därmed optimaltsamordna de regionalpolitiska insatserna. Självaslödreglerna behöver också ses över. I första hand behövs förändringar påföljande punkter: - Räntebefrielsenbör återinföras för all dämpa höga inkörningskoslnader för företagen och därmed göra lokaliseringsstödet attraktivare. - AvskrivningslånettiU maskiner har inte kunnat ersätta räntebefrielsen som subventionsmöjlighet. Därfill är restriktionerna beträffande syssel sättning och investeringsstorlek alltför starka. Dessa bör således slopas om stödformen ska få avsedd effekt. - AUmäntsett bör en utvärdering göras av avskrivningslånet som stöd form i förhållande till andra subventionsmöjligheter och dess effekter på företagens bokslut och resultat. Det egentliga värdet av avskrivnings lånet kan tfrågasätlas liksom den administrativa apparat som gällande bestämmelser fömtsätter. - Regelnom könskvotering bör göras mer flexibel och verkUghelsanpas- sad i tillämpningen så att avsett syfte kan nås i praktiken. - Stödför uppförande av små kommunala industrilokaler kan endast utgå fill mindre orter och om filltänkta hyresgäster inte själva kan bygga med hjälp av lokaliseringsstöd. Tillämpningen av de här aktuella bestämmel- 1981/82:113 Bilagedel 217 sernamåste behandlas myckel generöst. VUlkoret att lokalerna i förväg ska varauthyrda bör slopas. 1 slällel bör staten akfivt stimulera kommunerna istödområde 4, 5 och 6 all bygga industrilokaler. Denförsta infördes elt nytt glesbygdsstöd. Stödet är en sammanslagningav tidigare stödformer för sysselsättning och service i glesbygd och skärgård.Länsstyrelsen ansvarar för samordningen av del nya stödet. Erfarenheterna efterell års handläggning av slödel ger vid handen att kreditgaranliramen varit förknappt tilllagen i förhållande lill totalramen för insatser.Handläggningsordningen för driftsstödet tUl kommersieU service bör förenklasbl.a. genom slopande av samrådspliklen med . Reglerna för attge delta stöd bör också mjukas upp. Bidragsdelen av stödet till hemsändning,av dagligvaror bör ökas från 35 tiU exempelvis 50 procenl. Länsplaneringenoch medel för dess genomförande Projektverksamheteninom ramen för den regionala utvecklingsplaneringen är sedan flera årförhåUandevis omfattande i . Inom ramen för länsplaneringenär ett trettiotal projekt under arbele. Tyngdpunkten ligger inominduslriulveckling samt jord, skog och fiske. har tidigare imånga olika sammanhang påtalat det nödvändiga i all medel ställs till förfogandepå regional nivå för aktiva och ålgärdsinriktade insatser för alt framföralltöka sysselsättningen inom länet. De särskilda medel som nuerhålUt för åtgärder m. m. i anslutning till länsplaneringen är komplement tillbefintliga regionalpolitiska stödformer och ligger i linje med länsstyrelsensframförda önskemål. Del är ytterst angelägel alt del skapas kontinuitet i dennamedelsliUdelning. Den framlida fördelningen av dessa medel för varje budgetårkan logiskt knyta an till den årliga översynen av länsplaneringen(länsrapporterna) och därigenom göras optimalt flexibel inom den regionalaulvecklingsplaneringens ram. anser således all hittUlsvarandeerfarenheter av försöksverksamheten är positiva. Etableringsdelegationenhar inle lyckats leda storindustrins expansion från storstadsregionerna ochandra överhettade områden. Delta ger anledning till kritisk granskning avtillgängliga medel och arbetsformer. vidgat informationsutbyte mellandelegationen och länsorgan/kommuner är en av de första åtgärder som måste kommatill stånd. För alt förverkliga intentionerna bakom delegationens tillkomstmåste \idare fiyttningsbidrag 1981/82:113 Bilagedel 218 (ellermotsvarande)/ör/örerag återinföras som ett verkligt och utnyttjatregionalpoUtiskt styrmedel. förordar också all statsmakternanoga överväger alt en försöksverksamhel med etableringskontroll införs somstrategiskt medel i regionalpolifiken. Uppenbartär att - utöver flyttning av stafiiga myndigheter och av tillväxten inomindustrin - måste samordnande och därmed effektivitetshöjande instUutionellasatsningar kunna göras utifrån ett regionalpolitiskt betraktelsesätt. Exempelpå möjUga sådana lokaliseringssalsningar utgör bransch-, utveckUngs- ochutbildningsorgan såsom Plast- och Gummitekniska InstUutet (PGI/PGL SundsvaU),() samt försöksanläggning i länet förmelanolframställning. Ettsjötransportstöd bör införas för att nå kostnadsmässig neutralitet meUantransporter till lands och sjöss. Stödet bör vidare samordnas inom de nordiskaländerna. Det bör påbörjas en utredning med uppgtft att kartlägga densnedvridning av transportströmmarna som blivit följden av att transportstödetendast ulgår för landlransporter. Denfrån 1 juU 1979 nya lagen om skatteutjämningsbidrag fill kommuneraa innebarförsämrade relativa viUkor för kommunerna i norra . Utifrån allmännaregionalpolitiska strävanden måste därför reformen starkt ifrågasättas.Länsstyrelsen förordar således alt skatteutjämningssystemet ändras så attbalansen mellan kommunerna i Nortland och i övriga landet återapprättas. 5 Förslag till konkreta åtgärder riktade till den centrala nivån Ienlighet med de riktlinjer som styrelse angav inför arbetet medlänsprogrammel har tyngdpunkten lagts på förslagsdelarna för att markeraålgärdsinriktningen. Länels problem är väl kända och dokumenterade bl.a. itidigare länsplaneringsomgångar. Utförliga nulägesbeskrivningar och djupabristanalyser skulle därför undvikas. Nedanstående redovisning utgör såledesendast en mindre del av de förslag som återfinns i det fullständigalänsprogrammel. Skogsindustrinsstrakturtationalisering har gått längre i än på många andrahåll. Trots detta föreligger ett stort behov av ytterligarestrakturförändringar inom en betydande del av näringen. Således talar mycket -bl. a. virkeskvalitet, marknadsbild och limmerlillgång - för att väsentligt merav landets produktion av sågade och därefter vidareförädlade trävaror bordekunna ske i Västernortland. Länsstyrelsenhemställer alt regeringen aklivi medverkar fiU aviserade strakturförändringarinom skogsindustrin genomförs utan att den samlade industrisysselsättningen irespektive kommun minskar. Överkapacitets-, samordnings- och råvamproblemenliksom sysselsättningsfrågorna fordrar emellertid därtill att ett klart ochsamlat grepp kan tas för att länet och Prop.1981/82:113 Bilagedel 219 landetska uppnå en slagkraftig struktur inom skogsbrak och skogsindustri. Därförförordar även att ett bredare och långsiktigt utvecklingsprogramför skogsindustrin utarbetas på initiativ av regeringen. Deti länsprogram 1974 presenterade förslaget att skapa ett petrokemiskt centrum() i länet har genom besluten all böria borra efter olja i Norska havetnort om 62 breddgraden fått ökad verklighetsbakgrand. Detta gäUer också eneventuell pipeline för gas från de norska oljefälten liU ochandra delar av länet. För all allsidigt - inom ramen för det nordiskasamarbetet - studera förutsättningarna för ett petrokemiskt centram i länet,föreslår vidare att regeringen tillsätter en utredning. Inomområdet lätta konstruktioner finns en stor utvecklingspotential. Att ökakunnandet om hur lätta material bäst utnyttjas är angelägel. Länsstyrelsenföreslår att regeringen avdelar resurser tiU länet - förslagsvis 5 miljonerkronor - för expertinsatser inom delta teknikområde. Dessa bör lämpligenknytas tUl Aluminiuminslitutel, och /Härnösandshögskola. Därvid erhålls med relativt små ytterligare resurser kompetens påhög teknisk nivå. Länsstyrelsenföreslår att statsmaktemas fördelning av anslag och speciella projektmedeltill lånsstyrelserna och utvecklingsfonderna i högre grad än för närvarandeutgår från länens olika regionalpolitiska behov. I detta sammanhang kan erinrasom att industriministern i 1979/budgetproposition understrakit kravetpå statens industriverk om att vid fördelning av medel till ulveckUngsfondernatiUämpa förordningen av skyldighet för stafiiga myndigheter att följariktUnjerna för regionalpoUfiken. Isbrytningens resurser börökas så att störte och bredare fartyg kan assisteras till Norrlandshamnarnaunder svåra isvintrar när även sydligare kuslsträckor fordrar isbrytning.Länsstyrelsen anser vidare att isbrytarna ska stationeras i . Detta börske med hänsyn tiU de goda föratsättningar som finns i regionen (strategisktläge i isområdel, kvalificerad varvsservice med tortdocka, m.m.) samt densysselsättningseffekt som därvid skulle erhållas. Även isbrytarledningen bordemed fördel kunna placeras i med tanke på alt där finns marindepå ochkustradiostation. Länsstyrelsenföreslår att regeringen initierar en vidare utfiytt-ning av statligcentral förvaltning från . Den geografiska fördelningen av detidigare omlokaUseringarna innebar att nortlänen inte ens erhöU en andel somstår i relation till deras sammantagna befolkning. Nya omlokaliseringar bördärför uteslutande förbehållas den norra landsändan. En decentralisering inomlänet i störte omfattning kan för övrigi inle ske med mindre än att länettilldelas ytterligare central statlig förvaltning. Dåförsurningshotet är det mest överhängande miljöproblemet ilänet föreslår alt regeringen dels genom beslut genomförövergängen till lågsvavlig olja i länet fidigare än planerat den 1 1981/82:113 Bilagedel 220 oktober1984, dels ökar de statliga bidragen lill industrierna för all isamband med koncessionsförhandlingar effektivt ska kunna verka för minskadesvavelutsläpp och dels väsentligt uppräknar anslaget för kalknings verksamhet. Arbetet med turism ochrekreationsfrågor i regionala organ skulle underlättas betydligt omstatsmakternas rekommendation till lösning via beredskapsmedel följdes av enmotsvarande justering av anvisningarna för beredskapsanslagens utnyttjande. Allatillgängliga resurser för rekreation och turism bör nu inriktas på alt slutföraden pågående områdesplaneringen i alla delar och att möjligt sökagenomföra de planerade åtgärderna. För att detta ska vara möjligt fordrasemellertid en omfattande stafiig ekonomisk uppbackning. I första hand är ellslöd för cenlralanläggningen i aktuell. Sammanfattning av länsprogram 1980 för 1 Hittillsvarande och framtida befolknings- och sysselsättningsutveckling Befolkningsförhållandenapräglas i hög grad av den kraftigt negativa Utveckling länet hade från mittenav och hela 1960-lalet. har länet haft en måttligbefolkningsökning men invånarantalet är fortfarande lägre änår 1954. 135000 invånare mol 153 1954. Befolkningenär mycket ojämnt fördelad över länet med en stark koncentration tillÖstersundsområdet som är länels enda välutvecklade läl-ortsregion. Ungefärhälften av länels befolkning bor inom 4 mil från . Somen följd av de tidigare stora utflyttningarna har länels befolkning en mycketogynnsam åldersslraklur. 1 medeltal är av invånarna 65 åreller äldre. 1 kommun är morsvarande andel medan länelsglesbygdsområden har omkring 30 procenl av befolkningen i de högsta åldrarna. Densneda åldersfördelningen har medfört alt länet har ell årligtfödelseunderskott. För hela länet låg det under 1970-talel på i medeltal 230personer . Utanför kommun har underskottet de senaste årenlegal på omkring 500 personer . Antaletinvånare i länet väntas enligt prognoserna i Länsplanering öka långsamtmol främst genom en beräknad fortsall folkökning i kommun.Den beräknade befolkningsulveckUngen, 137 130 in- 1981/82:113 Bilagedel 221 vanareår 1990, föratsätter bl. a. ett inflyttningsöverskott på i medeltal 600personer . Räknatpå befolkningen i åldern hade länet den lägsta andelenförvärvsarbetande män av alla län med 77 procenl. Även förvärvsfrekvensenbland kvinnor i samma åldersgrapp är låg i förhåUande tUl riksgenomsnittet.Även i det här avseendet har Östersundsområdet bättre förhållanden än länet iövrigt. Men inte ens i når sysselsättningsgraden för män upp tiUriksnivån medan förvärvsfrekvensen för kvinnor ligger över riksgenomsnUtet. Delåga förvärvsfrekvenseraa slår inte igenom i anmärkningsvärt högaarbetslöshetstal. Orsaken är sannolikt att det utanför Östersundsområdet medett par undantag inte finns några egentliga lokala arbetsmarknader. Bristernapå arbetsmarknaden visar sig i stäUet i att ett stort anlal människor fårsysselsättning genom arbetsmarknadspoUliska åtgärder och i altförtidspensioneringen i länet är den högsta i landet. År1975 var totalt 56500 personer förvärvsarbetande i länet. Av dem hade drygt 48procent sina arbetsplatser inom kommun. Sysselsättningen i länetberäknas enligt prognoserna öka tiU 64100 förvärvsarbetande genomfortsatt inflyttning och stigande förvärvsfrekvenser. Förvärvsfrekvensernaför kvinnor väntas stiga i aUa kommuner medan de för män däremot antas ökamycket svagt eller t. o. m. sjunka något för del.