prop · G503163 · 1981-12-31 00:00:00 — artikel 15 i tiUäggskonventionen, är begränsat till ettbelopp motsvarande etthundratjugo miljoner /' det europeiska monetära avtaletden avsedda betalningsenheter sådana dessa enligt artikel 24 iavtalet var bestämda den 29 juh 1960.1 beloppet inräknas icke ränta ellerersättning för rättegångskostnad. artikel 15 i tiUäggskonventionen, är begränsat till ettbelopp motsvarande 300 miljoner särskilda dragningsrätter. I beloppetinräknas icke ränta eller ersättning för rättegångskostnad. Med uttrycket "särskilda dragningsrätter" avsesde av använda särskilda dragningsrätterna. Förstalan om ersättning, skall omräkning från särskUda dragningsrätter tillsvenskt mynt göras efter kursen den dag då atomolyckan inträffade, om ej förviss olycka en annan dag fastställs genom överenskommelse mellan de stater somtiUträtt tilläggskonventionen. Vid omräkning tiU svenskt mynt skall kronansvärde beräknas i enlighet med den beräkningsmetod som Internationellavalutafonden sagda dag till-lämpar för sin verksamhet och sina transaktioner. Om det belopp som med tillämpning av första stycket stårtill förfogande för gotlgörelse av statsmedel enligt 29 och 30 §§ icke förslårtill ersättning för skadorna, nedsättes ersättningarna och därpå belöpanderänta med samma kvotdel. Bestämmelsen i 19 § andra stycket äger motsvarandetillämpning. ÅvUar ansvarighet för en atomskada innehavare avatomanläggning här i riket och förslår det sammanlagda beloppet av de ersättningarsom skall utges enligt 17 § första stycket och 18 § första stycket samt av statsmedelenligt 29-31 §§ eller annars enligt till-läggskonventionen icke till full ersättningför uppkommen skada, utges ytterligare ersättning av statsmedel för skada somhar upp-kommu a) här iriket, b) /, eller , c) annars ombord på ett fartyg eller ett luftfartyg som är regi strerat i , , Fin land eller , eller d) på annat ställe, om skadan har tillfogats svensk medborgare eller svensk juridisk person. Ersättnirig enligt första stycket utgår också för skada iannan stat som har tUlträtt tilläggskonventionen i samma mån som ersättning idenna stat skulle utgå för atomskada som uppkommer i . Det sammanlagda beloppet av de ersättningar som skallutges i följd av en atomolycka, dels enUgt 5-21 §§ och 29-31 §§ av innehavareav atomanläggning och staten, dels enligt sådant avtal som avses i artikel 15i tilläggskonvet7-tionen, dels av staten enligt första och andra styckena, ärbegränsat till . I beloppet inräknas icke ränta ellerersättning för rättegångskostnad. I fråga om ersättning enligt första stycket har 30 §motsvarande tUlämpning. Om det belopp som med tUlämpning ov tredje stycket står tiUförfogande för gotlgörelse av statsmedel icke förslår till ersättning förskadorna, nedsätts ersättningarna och därpå belöpande ränta med samma kvotdel.Bestämmelsen i 19 § andra stycket äger motsvarande tUlätnpning. 32 §Har atomskada, som uppkommit i i följd av atomolycka för varsskadeverkningar innehavare av atomanläggning i är ansvarig, yppatsförst efter det att anläggningsinnehavarens ansvarighet upphört enligt 21 §andra stycket eller motsvarande bestämmelse i annan konventionsstats lag meninom för olyckan, utges ersättning av staten. Också förskada som yppats innan ansvarigheten sålunda upphört utges ersättning avstaten, om den skadelidande visserligen underlåtit att inom föreskriven tidväcka talan eller företaga annan preskriptionsavbrytande åtgärd men haftgodtagbar ursäkt för sin underlåtenhet. Harskadestånd nedsatts enligt 19 § första stycket och, i förekommande fall, 31 §andra stycket eller Harskadestånd nedsatts enligt 19 § första stycket och, i förekommande fall, 31 §tredje stycket och enligt motsvarande bestämmelser i annan konvenlionsslatslag, nedsättes ersättningen av statsmedel enligt denna paragraf i samma mån.Ersättningsskyldigheten bestämmes i övrigt som om anläggningens innehavaresvarat för skadan. Anspråk på ersättning skall vid äventyr av talans förlustanmälas inom tid som anges i 21 § första stycket hos myndighet som Konungen bestämmer. Konungen kan förordna, att ersättning enligt dennaparagraf skall utgå även för skada som uppkommit utom . 31 a § femte stycket eller enligt motsvarande bestämmelseri annan konvenlionsslats lag, nedsättes ersättningen av statsmedel enligt dennaparagraf i samma mån. Ersättningsskyldigheten bestämmes i övrigt som omanläggningens innehavare svarat för skadan. Anspråk på ersättning skall vidäventyr av talans förlust anmälas inom tid som anges i 21 § första stycket hosmyndighet som regeringen bestämmer. Regeringen kan förordna, att ersättningenligt denna paragraf skall utgå även för skada som uppkommit utom . Om detansvarighetsbelopp som gäller enligt 17 § första stycket eller 18 § förstastycket eller motsvarande bestämmelse i annan konventionsstats lag ickeförslår till full ersättning för här i riket uppkommen skada och ersättning avstatsmedel ej utgår enhgt 29 § eller i övrigt enligt tilläggskonventionen, beredesgotlgörelse av statsmedel enligt grunder som lästställes av Konungen ochriksdagen. Sådan gotlgörelse lämnas i här avsedda fall även i tillägg till ersälttningsom utges enligt 32 § för här i riket uppkommen skada, om sådan ersättning nedsattsenligt 32 § andra stycket första punkten. Gotlgörelse som nämnts lämnas förhär i riket uppkommen skada även i fall då på grund av förordnande enligt 19 §andra stycket ersättning från anläggningsinnehavaren tills vidare utgår endastmed viss kvotdel och ersättning av statsmedel ej utgår enligttilläggskonventionen. Om delansvarighetsbelopp som gäller enligt 17 § första stycket eller 18 § förstastycket eller motsvarande bestämmelse i annan konventionsstats, lag ochersättning av statsmedel som utges enligt 29 31 §§ eller i övrigt enligttilläggskonventionen samt enligt 31 a § icke förslår till full ersättning föruppkommen skada, beredes gotlgörelse av statsmedel enligt grunder somfastställes av . Sådan gotlgörelse lämnas i här avsedda fall även itillägg till ersättning som utges enligt 32 § för här i riket uppkommen skada,om sådan ersättning nedsatts enligt 32 § andra stycket första punkten. Gotlgörelsesom nu nämnts lämnas även i fall då på grund av förordnande enligt 19 § andrastycket, 31 § tredje stycket andra punkten eller 31 a § femte stycket andrapunkten ersättning tUls vidare utgår endast med viss kvotdel. Ersättningenligt 28, 29 eller 33 § utgår ej i anledning av atomolycka som avses i 11 §andra stycket. Ersättningenligt 28, 29, 31 a eller 33 § utgår ej i anledning av alomolycka som avses i11 § andra stycket. Belopp som utgivits enligt 28 § får staten kräva åter endast av atoman läggningens innehavare, dennes försäkringsgivare och den mot vilken an läggningens innehavare har ålerkravsrätt enligt 20 §. För belopp som utgivits enligt 29 eller 33 § med anledning av att förordnande meddelats enligt 19 § andrastycket inträder staten i den rätt till ersättning av anläggningsinnehavarensom kan tillkomma den skadelidande. I övrigt kan belopp, som staten utgivitenligt 29-31 §§ eller som eljest utgivits enligt till-läggskonvenlionensbestämmelser i anledning av alomolycka, för vars skadeverkningar innehavare avatomanläggning i är ansvarig enligt annan konvenlionsslats lag, ellersom staten utgivit enligt 33 §, krävas åter endast från fysisk person somorsakat skadan uppsåtligen. Motsvarande gäller i fråga om ersättning somstaten utgivit enligt 32 §. För belopp som utgivits enligt 29, 31 a eller 33 § medanledning av att förordnande meddelats enligt 19 § andra stycket inträderstaten i den rätt till ersättning av anläggningsinnehavaren som kan tillkommaden skadelidande. I övrigt kan belopp, som staten utgivit enligt 29-31 och 31 a§§ eller som eljest utgivits enligt liUäggskonvenlionens bestämmelser ianledning av atomolycka, för vars skadeverkningar innehavare av atomanläggningi är ansvarig enligt annan konventionsstats lag, eller som statenutgivit enligt 33 §, krävas åter endast från fysisk person som orsakat skadan uppsåtligen.Motsvarande gäller i fråga om ersättning som staten utgivit enligt 32 §. Talan imål, som enligt 36 § får upptagas i , och talan mot staten enligt 28,29, 32 eller 33 § väckes vid rätten i den ort där atomolyckan inträffade. Ärtvå eller flera domstolar behöriga, väckes talan vid någon av dem. Finnesej behörig domstol enligt första stycket, väckes talan vid Stockholmsrådhusrätt. Talan imål, som enligt 36 § får upptagas i , och talan mot staten enligt 28,29, 31 a, 32 eller 33 § väckes vid rätlen i den ort där alomolyckan inträffade.Är två eller flera domstolar behöriga, väckes talan vid någon av dem. Finnesej behörig domstol enligt första stycket, väckes talan vid Stockholmstingsrätt. Denna lag träder i kraft den , utom ändringarna i 1, 31 §§ somträder i kraft den dag regeringen bestämmer. Prop.1981/82:163 111 Flertalet remissinstanser ställer sig positiva tillförslagen i departementspromemorian. Hovrätten för , statenskärnkraftsinspektion, , ,försäkringsinspektionen och tillstyrker förslagen i promemorian ellerlämnar dem ulan erinran. har inte något att erinra motde framlagda förslagen. Kommittén understryker särskilt värdet av de höjdaansvarighetsbelopp som föreslås. i län, efler hörande av Östhammarskommun och i ', har inte något alt erinra motförslagen i promemorian. kommun har inte heller något att erinramot de föreslagna lagändringarna. () anför: LRF är starkt kritisk till de ersättningsregler som gällervid alomolyckor. Enligt förbundets uppfattning är bestämmelserna utformade såall anläggningsinnehavaren gynnas på tredje mans bekostnad. Då revideringarnaav konventionerna kan ses som etappmål mot ytterligare förbättringar har LRFinget att invända mot att tillträder ändringsprotokollen men villsamtidigt betona nödvändigheten av att ytterligare förbättringar genomförssnarast. Enligt LRFs uppfattning innebär del gällande systemet enkraftig subventionering av atomanläggningarna på statsmaktens och på tredjemans bekostnad. Genom alt staten övertagit en stor del av ansvarigheten vidolyckor avlastas anläggningsinnehavaren från de normala försäkringskostnadersom borde åvila verksamheten. I de fall skadornas omfattning dessutomöverstiger de fastställda ansvarighetsbeloppen görs begränsning i ersättningentill de skadelidande, vilket också innebär all anläggningarna t. ex.kärnkraftverken ges en otillåtlig prioriterad ställning gentemot kringboendeoch andra som kan komma till skada vid en olycka. Enligt LRFs uppfattning är del bra all begränsningen 1miljon per dödsfall eller personskada avskaffas, men förbundet vill framhållaatt p. g. a. begränsningen av del totala ersättningsbeloppet som kan utgå ipraktiken ändå motsvarande eller ännu hårdare begränsning uppstår med deföreslagna reglerna. Risken för att en olycka skall inträffa går alt beräknastatistiskt. I de fall risken för olycka anses vara mycket liten bör dettasåledes ge utslag i låga försäkringspremier. Mot den bakgrunden anser LRF detinte befogat att tillämpa nedsättning av ansvarighetsbelop- ' Länsförbundels yttrande är likalydande med LRF:syttrande. 1981/82:163 112 peneftersom belastning i form av försäkringspremier p.g.a. den låga sannolikhetenför olycka ändå bör anses överkomlig. Förbundetreagerar mot resonemanget alt ansvarsdelen av försäkringsskäl bör begränsastill medan man förordar en sakförsäkring försjälva alomanläggningen på . På detta område anses alltslå försäkringskapaciletenvara tillräcklig för ett betydligt högre belopp än på ansvarighetssidan. LRFvill vidare hänvisa till att anläggningsinnehavarens ansvarighet i vissa andraländer är betydligt högre, l. ex. i 2,3 miljarderkronor, diskussion pågår om höjning av beloppet. I diskuteras ettlagförslag enligt vilket innehavarens ansvarighet skulle vara obegränsad. I USAär ansvarigheten begränsad till per olycka. I flera fallär en del av ansvarigheten dessutom upptäckt med stalsgaranti. Enligt LRFsuppfattning är ett sådant syslem alt föredra framför det som gäller i Sverige.I den män försäkringskapaciteten är otillräcklig bör del ansvarighetsbelopp somstaten ålar sig betraktas som en stalsgaranti eller som en försäkring förvilken normala försäkringsavgifter las ut. Detta bör gälla även föranläggningar som ägs av staten. Enligt nuvarande regler är staten inle försäkringspliktig.Fördelen med all normala försäkringspremier belastar verksamheten är altverksamheten blir mera konkurrensneutral gentemot andra verksamheter. Enligtförbundels uppfattning bör därför 17 § utformas så att anläggningsinnehavarensansvarighet är obegränsad. Konsekvensändringar måste då göras i andra paragrafersom t. ex. reglerar nedsättning av ersättning för skador i de fall skadornasvärde överstiger det totala ersättningsbeloppet. Förbundetifrågasätter vidare de preskriptionsregler som gäller för skador. På grund avde speciella förlopp som slrälningsskador kan få och där effekterna kanskevisar sig först på myckel lång sikt ifrågasätter förbundet de föreslagnapreskriptionsreglerna, särskilt som dessa är utformade till all omfatta ävendet ansvar som staten åtagit sig. Kravetpå ökad ansvarighet från anläggningsinnehavarens sida bör också åtföljas avökad regressrätt för staten, dvs. möjlighet att från anläggningsinnehavareneller dennes försäkringsgivare återkräva utlagd ersättning vid skadefall. i har tidigare i skrivelser krävt bäUre beredskap vidForsmarks kärnkraftverk och krävt all t. ex. markägare och djurinnehavarehålls skadeslösa för de kostnader som en alomolycka kan medföra. Enligtförbundels uppfattning är en god beredskap och väl genomtänkta och övadeaktionsprogram vikliga inslag i strävan all hålla kostnaderna vid en eventuellolycka nere. Länsstyrelseni län anför efter hörande av : delaruppfattningen all möjligheterna till ersättning ål dem som lider skada vid eneventuell kärnkraftolycka bör förbättras. Prop.1981/82:163 113 Redanden penningvärdesförsämring, som ägt rum sedan de nuvarande maximibeloppenfastställdes, motiverar höjning av beloppen. finner del ocksåangeläget att lagstiftningen på området ändras så att kan tillträda dereviderade konventionerna. Avpromemorian framgår att den tillgängliga försäkringskapacileten för svensk deltorde klara försäkringsbelopp som svarar mot en ansvarighet om ca 500 miljonerkr. vill därför inle yrka på att anläggningsinnehavaresansvarighetsbelopp höjs mera än vad som föreslås i promemorian. Medanledning av uttalandet på sidan 69 i promemorian att vart och ett av de fyrareaktorområdena i kommer all utgöra en anläggning i aiomansvarighetslagensmening vill fästa uppmärksamheten på att centrallagret för använtbränsle (CLAB) anläggs inom I km avstånd från reaktorn O 1 i Oskarshamnsverket.Då centrallagret och kärnkraftverket har skilda ägare/innehavare medför delenligt den föreslagna lagändringen att det blir två anläggningar i aiomansvarighetslagensmening. Länsstyrelsenhar i övrigt inte någon erinran mot de framförda förslagen och tillstyrker föreslagnaändringar av atomansvarighetslagen. Kommunstyrelsenanser del vara angeläget alt rätlen till ersättning för skadelidande tredje mani samband med drift av atomanläggning har tillfredsställande innehåll ochomfattning. Nuvarande ansvarighetsbelopp har varit oförändrade sedan slutet av1960-talet. De förändringar av penningvärdet som förekommit visarklart på behov av antingen omräkning av ansvarighetsbeloppen med kortaretidsintervaller än vad som varit fallet eller införande av ett syslenmed möjlighet till fortlöpande omräkningar i takt medpenningvärdeförändringarna. Kommunstyrelsen hemställer att regler för lösandelav nämnda problem övervägs i samband med nu aktuella ändringar i atomansvarighelslagstiflningen. Kommunstyrelsenförutsätter att i begreppet alomanläggning i 1 § atomansvarighetslagen ingårcentrallagret för använt kärnbränsle och alla lager för radioaktiva produktersom finns vid kärnkraftverken saml hantering av sådana produkter. Mot föreslagnanya ersättningsbelopp för de olika stegen i ansvarighetssystemet och dessuppbyggnad har kommunstyrelsen intet att erinra. Förslaget att staten påtar sigett civilrättsligt ansvar utöver vad som krävs enligt föreliggandetilläggskonvention tillstyrkes. Kommunstyrelsen har heller intet att erinramot att gränsen för statsansvaret sätts till för skadorför vilka innehavare av svenska atomanläggningar är ansvariga. iMalmöhus län tillstyrker förslagen i promemorian. Den anmärker att det torde ipraktiken vara omöjligt all begära att anläggningsinnehavaren skall ha ettobegränsat ansvar, bl. a. på grund av försäkringsmarknadens kapacitet. 8 1981/82. 1981/82:163 114 Kävlingekommun, som inte har något att erinra mot förslagen i promemorian, anser attfrågan om det ansvarighetsbelopp som gäller för anläggningsinnehavaren börprövas på nytt . Länsstyrelseni har inte något alt erinra mot att tillträderändringsprotokollet till tilläggskonventionen. noterar dock attutvidgningarna av begreppet on-site-property, vilket i första hand gynnar en eventueUtskadeståndsberättigad, får anses värdefull. anser det vara av storvikt att allmänhetens ersätlningsmöj-ligheter ytterligare kan förbättras ihändelse av alomolyckor, m. m. Påde skäl som redovisas i promemorian torde det därvid inte längre vara befogalalt inte låta anläggningsinnehavaren bära en betydligt större andel av detekonomiska ansvaret vid en eventuell olycka. Del bedöms sålunda vara skäligtatt höja avgiften i 17 § lagen enligt förslaget. Jämväl införandel av ettstatsansvar enligt 31 a § lagen synes välgrundat. Det kan dock ifrågasättas ominte det angivna beloppet bör göras flexibelt med hänsyn till eventuellaförändringar av nuvarande penningvärde. Oaktat staten under alla förhållandentorde få tillskjuta medel, om de i lagen föreskrivna maximibeloppen inte skulleförslå, kan en sådan reglering vara av visst värde. Härutövervill även ifrågasätta om inte förklaringen av "särskildadragningsrätter" i 31 § andra stycket lagen rent lagtekniskt i stället börinordnas under 1 §, som innehåller definitioner av vissa begrepp som används ilagen. Det förhållandet att 31 § ej avses träda i kraft, förränändringsprotokollet till tiUäggskonventionen träder i kraft torde ej utgörahinder däremot. Anläggningsinnehavarensansvarighet enligt 17 § uppgår f.n. till för varjeatomolycka, med möjlighet för regeringen alt i vissa fall fastställa ett lägreansvarsbelopp, lägst . Enligt 22 och 23 §§ får försäkringenlas så all denna gäller för anläggningen med ett beloppmotsvarande av ansvarsbeloppet. I enlighet härmed har bolaget hosSvenska Atomförsäkringspoolen tecknat ansvarsförsäkring för bolagetsbränslefabrik på Finnslätlsområdel i med försäkringsbeloppet 30miljoner kronor. Vidare har försäkringsavtal tecknats avseende bolagets ansvarför atomskada till följd av atomolycka under transport av alomsubstans medförsäkringsbeloppet 30 respektive 60 miljoner beroende på transportensinnehåll. Ipromemorian föreslås en höjning av anläggningsinnehavarens ansvarighet från 50till . Enligt vad bolaget erfarit kommer Svenska Atomförsäkringspoolenatt kunna tillgodose motsvarande krav på höjning av ansvarsförsäkringsbeloppen,dvs. Prop.1981/82:163 115 Emellertid kommer detta, som även anges i promemorian, allpåverka försäkringsbeloppen för korresponderande sakförsäkringar. Nuvarandemöjligheter alt i vissa fall fastställa ett lägre ansvarsbelopp har, utan attskäl härtor angivits i departementspromemorian begränsats till endast alomolyckasom uppkommer under transport av obestrålal uran. För delta fall harföreslagits ansvarsbeloppet mot f. n. Finnslättsfabrikenkommer däremot enligt förslaget inte längre all omfattas av möjligheten av ettlägre ansvarsbelopp. Det nuvarande ansvarsbeloppet kommerdärigenom att höjas till . För anläggningen gäller f n. ettsakförsäkringsbelopp om , vilket inle är tillräckligt föratt läcka anläggningens fulla värde. En höjning av ansvarsbeloppet enligtförslaget kan komma alt leda till en minskning av sakförsäkringsbeloppet för Finnslättsfabrikenpä motsvarande sätt som för kärnkraftverken. Eftersomverksamheten i Finnslättsfabriken enligt gällande tillstånd endast avser obestrålaluran synes rent tekniska skäl tala för att de motiv, som ansetts giltiga föratt fastställa ett lägre ansvarsbelopp för transport av obestrålat uran, även skullevara giltiga för verksamheten i Finnslättsfabriken. Bolaget föreslår därföralt 17 § i atomansvarighetslagen utformas så att ansvarigheten för atomolycka ibränslefabriker, som endast bearbetar obestrålal uran, begränsas tiU 100miljoner kronor. Forsmarks kraft grupp aktiebolag (FKA): FKA har hos Svenska Atomförsäkringspoolen tecknat delsansvarsförsäkring avseende alomanläggningen Forsmark block 1 och 2, delssakförsäkring. Ansvarförsäkringen gäller med ett försäkringsbelopp om 60 milj.kronor. Såvitt avser sakförsäkringen är beloppet begränsat till - för -trots alt anläggningarna har ett väsentligt högre värde.Anledningen till det otillräckliga sakförsäkringsbeloppet är den begränsade -totala försäkringskapacitet som slår till buds på den svenska och deninternationella försäkringsmarknaden. Frågan om höjning av del ansvarbelopp,för vilket anläggningsinnehavaren svarar måste därför ses i belysning jämvälav den kapacitet som finns på sakförsäkrings-sidan. Det nuvarande beloppet för anläggningsinnehavarensansvarighet fastställdes vid atomansvarighetslagens tillkomst och harsedan dess stått oförändrat. En höjning av beloppet synes därför motiverad,varvid kapaciteten på sakförsäkringssidan dock måste uppmärksammas. Här börvidare försäkringsfrågornas samband med finansierings- och säkerhetsaspekteruppmärksammas, då det för anläggningsinnehavaren, för att kunna möjliggöraupptagande av lån, kan vara av största vikt att kärnkraftanläggningens värdeåtminstone till väsentlig del täcks av sakförsäkring. Den i promemorianföreslagna höjningen från 50 till 500 milj. kronor synes -sedd från bl. a.denna synpunkt - ligga på gränsen för vad som kan anses 1981/82:163 116 Hur en föreslagen höjning kommer att påverkakapaciteten för sakförsäkringarna är givetvis omöjligt att nu fastslå men ipromemorian har angivits att en sänkning av kapaciteten med 250-300 milj.kronor förefaller trolig. Sammanfattningsvis skulle FKA vilja hävda att ennågot mindre höjning av anläggningsinnehavarens ansvarighet hade varit önskvärdmen att den föreslagna höjningen med största tveksamhet ändock må kunnaaccepteras. Här må också kunna tilläggas att en viss "inflationsvinsl"möjligen kan tänkas uppstå, därest det dröjer med lagens ikraftträdande. Beträffande sistnämnda fråga - ikraftträdande för deföreslagna ändringarna - bör beaktas alt sak- och ansvarsförsäkringar tecknasper kalenderår. Då såsom ovan angivits en höjning av ansvarsbeloppet kommeratt inverka även på sakförsäkringsbeloppen måste såväl ansvars- som sakförsäkringaromförhandlas. Del synes därför vara rationellt att de nya reglerna träder ikraft , förslagsvis , OKG har hos Svenska Atomförsäkringspoolen tecknat delsansvarsförsäkring avseende alomanläggningen block 1 och 2,dels sakförsäkring. Ansvarsförsäkringen gäller med ett försäkringsbelopp om 60milj. Såvitt avser sakförsäkringen är beloppet begränsat till - för år1981 - 2 100 milj. kronor trots all anläggningarna har ett väsentligt högrevärde. Anledningen till del otillräckliga sakförsäkringsbeloppel är denbegränsade - totala - försäkringskapacitet som slår till buds på den svenskaoch den internationella försäkringsmarknaden. F.-ågan om höjning av detansvarsbelopp, för vilket anläggningsinnehavaren svarar, måste därför ses ibelysning jämväl av den kapacitet som finns på sakförsäkringssidan. Detnuvarande beloppet för anläggningsinnehavarens ansvarighet fastställdes vidatomansvarighetslagens tillkomst och har stått oförändrat.En höjning av beloppet synes därför motiverad, varvid kapaciteten på sakförsäkringssidandock måste uppmärksammas.