prop · G50394 · 1981-12-31 00:00:00 — Flygtransporter av fariigt godssker i allt större utsträckning och i dessa transporter ingår så gott somalltid landtransportavsnitt. Vid övergången mellan olika transportmedel itransportkedjan uppstår ofta en rad gränsproblem som bör kunna minskas bl. a.genom harmonisering av de olika regelsystemen. Enligt vår uppfattning tordearbetet med att samordna transportreglerna bli effektivast om en enda myndighetåläggs det samlade ansvaret för alla transportslag. Ett sådant samlatmyndighetsansvar skulle också innebära - ett bättreutnyttjande av tillgängliga resurser, - en aktivarebevakning av och medverkan i det internationella regelarbetet, - en samordnadinformation till berörda parter, - ett samlatorgan av tillräcklig storlek för att kunna rymma expertis på berörda områden, - en effektivaretillsynsverksamhet samt -en samlad utbildningsverksamhet inom farligtgodsområdet. Med utgångspunkt från det som ovan framhållits omfördelarna med ett totalt samlat myndighetsansvar bör det vara realistiskt attsammanföra myndighetsfunktionerna utan alltför stor ökning av kostnader samtutan större risk för kompetenskonflikter. Lokalisering av myndigheten bör ske enligtutredningsförslaget. Alternativt skulle lokalisering kunna ske i anslutningtill . Att inrymma myndigheten hos en produktkontrollmyndigheteller ett eventuellt framtida produktkontrollverk anses vara mindre lämpligt,dels mot bakgrunden av hittillsvarande erfarenhet samt dels med hänsyn till denspeciella transportinriktning som är aktuell. Centralorganisationen SACOISR: Den föreslagna FGE-enhetensynes kunna bli ett ändamålsenligt organ. Vid lokaliseringen bör dock hänsyntas till behandlingen av det utredningsförslag som presenterats rörandeproduktkontrollens organisation. 1981/82:94 211 i , LO: LO delar utredningensuppfattning att det föreligger förutsättningar för ett enhetligtmyndighetsansvar för den föreslagna lagen. Det är enligt LO: s mening naturligt att farligtgodsenheten(FGE) integreras i transportrådet. LO ser det som väsentligt att de fackliga organisationernablir representerade i ledningsorganet för FGE, så att direkta praktiskaerfarenheter kan tillföras. LO kan i stort dela utredarens resonemang inför valet avmyndighet där denna självständiga myndighet för transport av fariigt gods skallintegreras. Dock vill LO ändå understryka en svag länk i dettaresonemang. Det gäller diskussionen om samverkan med produktkontrollmyndighetenenligt lagen om hälso- och miljöfarliga varor. Utredaren konstaterar att transportrådetbesitter transportteknisk sakkunskap men saknar sakkunskap såvitt gäller det farfigagodset. LO menar inte att dessa skäl leder till kravet att inordnaFGE i , men vill understryka att det blir ett viktigt områdeför den blivande organisationskommittén att beakta. Här måste en samordning skeoch riktlinjer för en sådan måste utarbetas. Plast- och kemikalleleverantörernas förening, PKL:Föreningen anser förslaget mycket positivt men skulle uppfatta det spm ännu merpositivt om handläggning av dessa frågor inlemmades i det nyatransportorganet. : Förbundet har i organisationsfrågansamma utgångspunkter som experten har redovisat i sitt särskilda yttrande. : Styrelsen vill föreslå att detnärmare klarläggs huruvida problemen med transport av farligt gods kan lösasinom gällande lagstiftning och myndighetsfunktioner. Svenska petroleutn institutet: Institutet ansluter sigtill bildandet av en särskild enhet inom transportrådet, farligtgodsenheten, FGE. : Förbundet hälsar medtillfredsställelse förslaget att koncentrera myndighetsansvaret. Förbundetvill emellertid ifrågasätta om inte även sjötransporterna borde inordnas underden föreslagna myndighetsorganisationen. och : I frågaom myndighetsansvarets omfattning ansluter vi oss till den mer långtgående lösning,som experten utvecklat i det särskilda yttrande, som intagits iutredningen. Kemikontoret: Den ordningsom f. n. gäller medför så avsevärda nackdelar att en omorganisation bör fåhögsta möjliga prioritet. En omstrukturering av myndighetsfunktionerna inom farligtgodsområ- Prop.1981/82:94 212 det ter sig sålunda som en nödvändighet för att få tillstånd säkrare och effektiva transporter av farligt gods. Man skulle härigenomåstadkomma en avsevärd kostnadsbesparing och effektivisering såväl inom denoffentliga sektorn som inom näringslivet. I utredningsförslaget förordas endast en samordning avmyndighetsfunktionerna på landsidan. Enligt Kemikontorets uppfattning vore detbeklagligt om omorganisationen skulle stanna vid en sådan halvmesyr. Enligt Kemikontorets mening är det både önskvärt ochnödvändigt att låta omorganisationen omfatta också sjöfartsverketsmyndighetsfunktioner vad avser styckegodstransporter av farligt gods. Enligt Kemikontorets uppfattning gäller i princip sammaresonemang för flygtransporter som ovan förts beträffande sjötransporter.Naturligtvis har denna fråga ännu inte samma tyngd emedan omfattningen avflygtransporter av farligt gods fortfarande ligger på en förhållandevis lågnivå. Kemikontoret menar att en sammanläggning av även dessa myndighetsfunktionerter sig naturfig och är önskvärd. Enligt Kemikontorets uppfattning är en administrativanknytning till en lämplig lokalisering. : Föreningen tillstyrker att FGEskapas och förutsätter att FGE får den kvalitet i kunskapshänseende ochauktoritet i tillsynshänseende som behövs. På grund av läge måste nästan alla transportertill och från utlandet gå sjöledes. Härvid spelar färjesjöfarten en mycket storroll. Färjetrafiken präglas av sin snabbhet i bl. a. godsomsättning och sin"förlängda arm" av landsvägstrafiken. Det är synnerligen viktigt att FGE kan ge samordnadeföreskrifter, anvisningar och råd för alla transportsegment inklusivesjösegmentet. Det är därför ofrånkomligt sett ur sjöfartsnäringens synvinkelatt hos FGE finns expertis avseende sjötransport av farligt gods. Utredningensförslag att inte inkludera dvs. sjötransportexpertis i FGE ärdärför i princip felaktigt därför att då ingen förändring uppnås på ett områdedär en förändring är nödvändig. Föreningen kan tänka sig att FGE förläggs till eller närasjöfartsverket vilket kan vara fördelaktigt ur kostnadssynpunkt. ansluter sig således mot bakgrund av ovanståendetill det särskilda yttrande som avgivits av Hans Hoppe (expert). , TTF: TTF har i princip intetatt erinra mot förslagen, även om det - med hänsyn till de snabbt ökandeintegrerade transporterna - hade varit önskvärt att samtligamyndighetsfunktioner hade kunnat inordnas under den nya myndighet somutredningen föreslår. tillstyrker förslagetom FGE. 1981/82:94 213 Rikspolisstyrelsen:Det är enligt styrelsens mening viktigt att FGE-enheten vid handläggningen avtransportsäkerhetsfrågor beträffande farligt gods utåt framstår som ensjälvständig myndighet som i dessa frågor är oberoende av transportrådet.Förslaget att FGE-enheten skall ledas av en särskilt utsedd delegation är enbra lösning av integritetsfrågan. , SJ:Skall transportrådets styrelse inte ha något att säga till om vad gäller FGE: ssakliga verksamhet? Detförutsätts att SJ blir representerat såväl i den delegation som skall leda FGEsom i den till FGE knutna rådgivande nämnden. , TPR:Utredaren har funnit att TPR: s arbetsuppgifter är sådana att den tilltänkta farligtgodsfunktionenpå ett naturligt sätt kan införlivas i verksamheten. Denna funktion kan enligtutredaren, om den integreras i TPR, dra stor nytta bl. a. av rådets planerandeoch samordnande verksamhet och dess omfattande sakkunskap omtransportnäringen. Med hänsyn härtill anser TPR att den föreslagsna konstruktionenför anknytningen av FGE till TPR är svårförståelig. Skall frågorna omtransporter av farligt gods knytas till en redan befintlig myndighet bör dettaske genom en integrering i myndighetens övriga verksamhet. Med hänsyn till attutredaren inte närmare har motiverat sitt förslag rörande organisationen är detenligt TPR svårt att bemöta utredarens förslag annat än på följande sätt. Frågorna om farligt godsbör självfallet integreras i TPR: s verksamhet i övrigt. Vad som talar härförär inte minst de verksamheter som TPR handhar . TPR har ettsammanhållande ansvar för den regionala trafikplaneringen av såväl person- somgodstrafik på landsväg. Betydande kunskap om transporter både nationella ochinternationella finns inom TPR. Inte minst i TPR: s arbete med bl. a. tillståndsgivningi fråga om internationella vägtransporter kommer ofta frågor om transport avfarligt gods in i bilden. Detta och en rad andra omständigheter talar för attarbetet med transporterna av farligt gods integreras i TPR: s verksamhet iövrigt. Ett genomförande av den ordning som utredaren har föreslagit ter sighelt verklighetsfrämmande och skulle med all sannolikhet leda till stora svårigheternär det gäller att genomföra den enhetlighet och samordning som utredaren harsträvat efter. TPR förordar alltså attden föreslagna enheten för farligt gods inlemmas i på sammasätt som TPR:s arbetsuppgifter i övrigt. Denav utredaren föreslagna rådgivande nämnden - som f. n. är knuten till industriverket- kan med fördel knytas till TPR efter samma mönster som gäller . Det kan isammanhanget erinras om att det finns en rådgivande delegation förberedskapsfrågor och samrådsgrupper för bl. a. yrkestrafik- och handikappfrågorknutna till TPR. De hittillsvarande erfarenheterna har visat att denna ordninghar fungerat väl. Vidare förutsätts att inom finns personer medsakkunskap på området. Prop,1981/82:94 214 Statskontoret: Statskontoret kan inte finna att kommitténhar anfört tillräckliga skäl mot att infoga FGE-funktionen som en heltintegrerad del av transportrådet. Kommitténs uppfattning skulle ha varitnaturlig om det varit fråga om att infoga FGE-funktionen i en organisation medhuvudsakligen affärsdrivande verksamhet. Men det är inte fallet här. själv påpekar är transportrådets arbetsuppgifter sådana att FGE-funktionenkan ha stor nytta av rådets planerande och samordnande verksamhet och av dessomfattande sakkunskap om transportnäringen. Denna sakkunskap bör givetvisutnyttjas på alla nivåer i organisationer. Statskontoret anser därför att FGE-funktionenbör helt integreras i transportrådets organisation och att FGE således bör varaen enhet vid sidan av rådets båda övriga huvudenheter. I konsekvens därmedavstyrker statskontoret också att en särskild delegation inrättas. Däremot börett rådgivande organ för frågor som rör transport av farligt gods knytas tilltransportrådet. , RRV: En nackdel med utredningensorganisationsförslag är att FGE administrativt inte kommer att stå under detorgan som har beslutsfunktionerna, nämligen den föreslagna delegationen. , SIND: Beträffande FGE:ssjälvständighet understryker SIND att verkets erfarenheter av handläggningenav farligtgodsfrå-gor bekräftar uppfattningen att FGE måste ges en klartsjälvständig ställning. Balansgången mellan respektive säkerhet och ekonomi,nationella och internationella intressen, myndigheternas skiftande intresseninom säkerhetssektorn liksom behovet av långsiktig planering förutsätter att FGEkan arbeta oberoende. : anser att det ärolämpligt att FGE (farligtgodsenheten) skall ledas av en delegation.Beslutanderätten bör tillkomma enheten eller den myndighet som enheten skallkomma att tillhöra. anser vidare med hänsyn till frågornas art attpersonal med dels kemiskt, dels tekniskt kunnande måste vara väl representeradi FGE. , AB och : Vivill särskilt understryka nödvändigheten av att myndigheten får en självständigstatus och att den oavsett var den organisatoriskt placeras blir beslutsmässigtsjälvständig. : På ledningsplanet - chef,delegation och rådgivande nämnd - bör FGE ha den fristående ställning somkommittén föreslagit. : Förbundet finner detväsentligt att den i betänkandet föreslagna farligtgodsenheten (FGE) inomtransportrådet blir självständig i frågor som rör säkerheten vid transport avfarligt gods. Härigenom kommer ämnesområdets betydelse att framstå på ett meramarkant sätt. Det är från förbundets synpunkt angeläget att representantför berörda fackliga organisationer kommer att ingå i den föreslagna delegationsom Prop.1981/82:94 215 skall leda FGE samt i den rådgivande nämnd som föreslåsskall knytas till FGE. Kemikontoret: Beträffandestatus för den samlade farligtgodsenheten så är det av största betydelse att denvad gäller behandling av sakfrågor får en självständig ställning under ledningav en delegation/styrelse. Kemikontoret förutsätter att industrin bereds möjlighetatt utse en representant till detta ledningsorgan. : De uppgifter somlandtransportmyndigheten föreslås få är mycket omfattande Pch kvalificerade.Därför måste tillräckliga resurser ställas till myndighetens förfogande redanfrån starten. Det kommer att vara av väsentlig betydelse för hela denföreslagna reformens framtid att landtransportmyndigheten med kraft kangenomföra sina uppgifter. , SJ: Med anledning av uppgifterna iavsnitt 5.4 att 2,5 tjänster skulle kunna överföras från SJ till FGE vill SJframhålla att f. n. endast en halv tjänst kan anses uteslutande avdelad förhandläggning av farligtgodstransporter inom företaget. nedläggsomfattande arbete på dessa transporter även av andra tjänstehavare(specialister på färjetrafik, vagnar, cisterner och container). Sammantagetkan dessa specialister anses motsvara en halv tjänst för farligtgodsfrågor. Skulle SJ i fortsättningen ha kvarstått somtransportmyndighet för farligt gods i järnvägstrafik hade emellertid enupprustning blivit nödvändig. Man kan därvid räkna med att två tjänstehavarekonstant skulle ha behövt helt avdelas för dessa frågor och härutöver skullebl. a. ovannämnda specialister ha behövt anlitas. Totalt kan 2,5 tjänsteranses ha blivit erforderliga med nuvarande transportvolym. Att SJ inte ökat personalantalet inom området transporterav farligt gods utan tvärtom tonat ner aktiviteten här, beror dels på tvångetatt i nuvarande ekonomiska läge rationalisera verksamheten, dels på att SJvelat avvakta utredningen om samordningen av de olika regelverken m. m. om transportav farligt gods. SJ måste räkna med att även med bortfalletmyndighetsansvar få avdela en tjänstehavare för järnvägsspecifika frågor omfarligt gods och som kontaktman till FGE. Härtill kommer kvarståendepersonalbehov för intern utbildning och rådgivning samt för farligtgodsfrågorinom färjetrafiken. Vidare torde en SJ-expert behöva biträda FGE-företrädareni järnvägsspecifika frågor vid de internationella farligtgodssammanträdena, iregel , liksom med representation i särskilda arbetsgrupper ianslutning härtill samt vid av OCTI anordnade möten för RID. : Till en början får konstateras, attutredningens resursberäkningar är sä ofullständigt redovisade, att man inte avdessa kan dra 1981/82:94 216 några säkra slutsatser. Grundläggande för resonemangen äremellertid tanken att man genom omflyttning av tjänster mellan nuvarandemyndigheter och den föreslagna myndigheten skulle kunna bedriva verksamheteninom totalt sett oförändrade kostnadsramar. Avsikten med den nya myndigheten är dock en höjdambitionsnivå. Frågor om regelutveckling, samordning, klassificering m.fl.arbetsuppgifter kommer troligen att kräva resurser och ta sig uttryck intebara i den nya myndighetens lönekostnader utan även i kostnader för resor,konferenser, sammanträden m. m. vilka ökar i jämförelse med nuläget. En viktiguppgift är utveckling och rådgivning för den ökade tillsynsverksamheten. Attsätta sin tillit till tänkbara opreciserade rationaliseringsinsatser förefallerorealistiskt. Ej heller kan förväntas att erforderliga personalförändringarmellan myndigheterna kommer att kunna ske på ett så mekaniskt sätt somutredningen synes mena. Möjligheten att dämpa denna kostnadsutveckling bör varamöjlig i skiss till lösning. Med hänsyn till redan föreligganderesurser och den möjliga vidgningen av arbetsuppgifter borde antalet nyatjänster kunna hållas tillbaka. I övrigt menar utredningen att de nya befogenheter somtilläggs polisen, tullmyndighet m.fl. inte medför några kostnadsökningar. Åandra sidan hävdar utredningen, att dess ökade befogenheter skulle medföra eneffektivare förebyggande tillsyn. En sådan kan knappast åstadkommas utan enökad ambitionsnivå hos de olika myndigheterna, vilket rimligen ställer krav påytterligare resurser. , TPR: I fråga om personalbehovet förverksamheten anser utredaren att tio handläggartjänster bör kunna räcka i ettinledningsskede, varav åtta heltidstjänster skulle överföras från fem angivnamyndigheter som i större utsträckning sysslar med frågor om farligtgods. Även övriga två föreslagna tjänster motiveras av att arbetsbesparing kanske på olika håll. Utöver de tidigare redovisade arbetsuppgifterna föreslåsockså att flera nytillkommande uppgifter läggs på TPR. För dessa anges ingapersonalresurser. TPR vill starkt ifrågasätta om det föreslagna antalettjänster är tillräckligt. Utredarenhar inte gjort någon mera ingående analys av resursbehovet i fråga om handläggaruppgifterna,vilket hade varit önskvärt. I avsaknad av grundmaterial har inte heller TPRhaft möjligheter att göra några närmare beräkningar. Det torde emellertid ståklart att tio handläggartjänster är otillräckligt. Det finns enligt TPR allanledning att - innan slutlig ställning tas till förslagen - noga penetreradenna resursfråga. I fråga omkanslifunktionen för FGE har utredaren förutsatt att telefonväxel, expeditionoch personaladministration kan inrymmas i TPR: s befintliga resurser (s. 105 ibetänkandet). Med anledning av detta uttalande vill TPR först peka på att tillbegreppet "expedition" torde ha hänförts registratur, kassa, bokslut,anslagsframställningar, intendentur, vaktmäs-teri, kopieringsresurser,bibliotek etc. Prop.1981/82:94 217 Deuppräknade delfunktionerna bedöms kunna tillföras viss ökning av arbetsvolymen.I fråga om utskrifts- och expedieringsarbete finns dock inga marginalresurser. TPRfinner att även i denna resursfråga noggrann undersökning måste göras, innanbehovet slutligt avgörs. Statskontoret:Kommitténs resursberäkning är osäker. Statskontoret vill i detta sammanhangpåpeka att möjligheterna att effektivare utnyttja tillgängliga personalresurserför tillsynsverksamhet har diskuterats i betänkandet tur (SOU 1979:45, bilaga10, s. 82). ,RRV: FGE kommer i inledningsskedet att få en rad betungande uppgifter bl. a.att omarbeta alla regler som påverkar transport av farligt gods. RRV anserdärför att resursberäkningen för den nya enheten inte är tillräckligtpreciserad. Resursbehovet kan bli större än det av utredningen beräknade.Kostnadsberäkningarna bygger vidare på att myndigheter som sysslar medfrågor som rör transporter av farligt gods snabbt kan minska sin personal,vilket förefaller osäkert. : Enligt mening bör verkets roll beträffandefarligt gods ligga i att informera transportmyndigheterna om olika varors hälso-och miljöfariighet. Det överlämnas alltså helt åt transportmyndigheterna attvidta de åtgärder (regleringar, information, tillsyn etc.) som är motiveradeutifrån verkets farlighetsbedömningar. Sådana bedömningar bör göras i form avformellt samråd mellan respektive myndigheter. Fören rationell arbetsfördelning mellan olika myndigheter fordras en klaransvarsfördelning. Det kan t. ex. inte accepteras att eller produktkontrollnämndenhar något slags halvt ansvar för farligt gods. Föratt kunna stå till tjänst med bedömningar av hälso- och miljöfarliga varorbehöver som ju omfattar även produktkontrollbyrån behålla de2-3 tjänster som har en huvudinriktning på transport, förpackning m. m.av hälso- och miljöfarliga varor. Samarbetet med transportmyndigheterna kräverinte bara kunskaper om hälso- och miljöfarlighet hos det gods somtransporteras. Viss minimal kunskap när det gäller bl. a. fordon, transporter,förpackning m. m. är också nödvändig för en ömsesidig dialog. All sådan kunskapär koncentrerad till nyssnämnda tjänster. Erfarenhetenvisar att det är stora svårigheter och därför arbetskrävande att fåmiljöriskerna att beaktas i det internationella konventionsarbetet påtransportsidan. Med hänsyn härtill bör viss expertis från verkets sida aktivtmedverka i konventionsarbetet i frågor som gäller avgränsning ochklassificering av farligt gods. : gör bedömningen att den ibetänkandet föreslagna omorganisationen av myndighetsansvaret inte praktisktmärkbart kommer att avlasta strålskyddsinstitutet några arbetsuppgifter mendäremot förbättra förutsättningarna för en bättre nationell samordning avföreskriftssidan. Prop.1981/82:94 218 delar därför inte den bedömning somgjorts i betänkandet att bildandet av FGE skulle innebära en arbetsbesparingav 0,5 tjänst för strålskyddsinstitutet. I detta sammanhang måste också påpekasatt den personalresurs som strålskyddsinstitutet f.n. haft möjlighet att avdelaför transportärenden är sammanlagt högst 0,5 manår per kalenderår och berörolika sektioner inom institutet. Arbetarskyddsstyrelsen: Det kan ifrågasättas om inte detpersonella resursbehovet i FGE-enheten är större än vad som föreslagits och omman inte tagit för lätt på frågan om behovet av teknisk och kemisk sakkunskapför arbetet både nationellt och i det internationella normeringsarbetet. i : vill i dettasammanhang understryka behovet av samordning mellan olika transportslag vidreglering av transport av farligt gods och betona att transporträdets nyaenhet måste ges verksamma medel för detta arbete. Det är vidare av största viktatt transportrådet genom ett nära samarbete med produktkontrollerandemyndigheter tillförsäkras tillräcklig sakkunskap. : Resursbehovet sammanhänger till en delmed den myndighetsprganisation som man kan komma att stanna inför, formelleller reell arbetsfördelning beträffande exempelvis arbetet med faroklassificeringliksom den internationella utvecklingen härvidlag m. m. En annan viktig frågagäller ambitionsnivån i arbetet. Här kommer också tillsynsmyndigheternasresurser in i bilden. Enligt miljödatanämndens mening har kommittén intetillräckligt ingående analyserat resursbehovet. : En fråga, som endast berörsi förbigående, är att klassningsunderlag skall lämnas av den som behöver fåfarligt gods klassat. Vart denne skall vända sig för att få hjälp med detofficiella underlaget/provningen nämns inte. Klassning av t. ex. explosivavaror grundar sig på resultat av utförda prov enligt FN-rekommendationerna.Dessa prov kräver tillgång till kompetent personal, särskild utrustning ochspeciella lokaler, och fordrar i vissa fall även icke obetydliga riskområden.Sådana resurser finns inte avsatta för ändamålet och nämns inte iresursberäkningen. En annan sak som inte berörs i betänkandet är att varkendet farliga godset eller sättet att officiellt prova det är något en gång föralla fastslaget. Erfarenhetsmässigt tillkommer ämnen med okända egenskaper, nyinsikt vinns beträffande provning, nya frågeställningar uppstår etc. Ekonomiskaresurser för viss forskning/utveckling rörande provningsmetodik m. m. bördärför avsättas inom farligtgodsenheten. : Som exempel på svårigheter som enligtförslaget möter den nya transportmyndigheten kan nämnas klassificeringen av vadsom enligt lagen skall avses med farligt gods. skallsålunda enligt 6§ förslaget till förordning om transport av farligt gods Prop.1981/82:94 219 meddela sådana beslut. Även om nuvarande internationellaregler i stor utsträckning (men således inte alltid) entydigt utpekar vilkafarliga ämnen som avses, anges mera sällan kompletterande kriterier förreglernas till-lämpningsområde i fråga om sammansatta produkter. a. motbakgrunden av egna erfarenheter rörande kemisk och toxikologisk information isamhället misstänker miljödatanämnden att kommittén underskattat svårigheternavid klassificering speciellt då det gäller riskbedömningar pä grund av en varastoxiska egenskaper. Kammarrätten i : Med tillfredsställelse läser mani betänkandet (s. 107) att tillsynen över landtransporterna i fortsättningenbör ske i första hand i hamnar och andra terminaler, magasin, inlämningsställenoch andra fasta anläggningar, där den förebyggande effekten kan antas varastörst och tillsynsarbetet kan bedrivas under säkra förhållanden, samt atttillsynen bör vara så allsidig som möjligt.