prop · G503118 · 1981-12-31 00:00:00 — Enfinansieringsform som genom de ändringar jag föreslår i del följande kan kommaalt få ökad vikt i fortsättningen är nuvarande produklutvecklingslån. Denna typav lån med villkorlig återbetalningsskyldighet bör enligt min mening få ettvidgat användningsområde och kunna ges på delvis andra viUkor än f. n. Jagåterkommer strax tiU denna fråga. Risktagandeli utlåningen måste balanseras så att förlusterna kan begränsas. Ökadeförluster skulle leda lill minskade framlida ufiå-ningsmöjUgheler, eftersom yllerligarestatliga medelstiUskott inle kan påräknas i del statsfinansiella läge sområder. Somjag har nämnt har chefen för förordat att turistförelagtas in i utvecklingsfondernas målgrupp. Sådana företag bör därmed få del avfondernas olika finansieringsmöjligheter. Ändringen bör träda i kraft den Ijuli 1982. Jagvill i detla sammanhang också la upp frågan om statligt kredUslöd i form av s.k.hotellgarantUån. Lånegarantier för lurislholell infördes (prop. 1959:1 bU12, SU 1959:10, rskr 1959:10). gällande föreskrifter för statlig garantiför lån fiU lurislholell utfärdades av Kungl. Maj:l i brev den 30 juni 1965.Sådan garanfi lämnas enligt i huvudsak samma grander som för statlig garanti enliglförordningen (1978:507) om industrigarantilån m. m. Garanti lämnas endasi förfinansiering av anläggningstillgångar. SIND beslutar i ärenden om holellgarantiefter förbredande utredning på länsplanel av avdelningskontor.Sedan det statliga regionalpolitiska slödel infördes har verksamhetenmed holeUgaranlUån haft myckel Ulen omfattning. Tolalt har ca 100 garanfierbeviljats. utestående garantier uppgår till knappt 5 milj. kr. Om utvecklingsfondernasmålgrupp utökas med turistföretag blir systemel med holeUgaranlUån obehövligt.Behovel av krediter kan läckas genom de regionala utvecklingsfondernas möjUghetatt ge lånegarantier och andra former av finansiering utan att företagenslånemöjligheter försämras i förhållande liU nuvarande syslem med holellgaranfilån.Jag förordar därför all regeringen inhämtar godkännande altstödformen hotellgarantilån slopas . Handläggningsmässigtinnebär detta 14 I98II82. Prop.1981/82:118 210 delsalt de regionala utvecklingsfonderna övertar de beredande uppgifter som nuutförs av i ärenden om lånegaranti tillturistföretag, dels att beslutanderätten i sådana ärenden förs ned pålänsplanet. Det innebär således en ökad decentralisering. Del ankommer påregeringen att utfärda de övergångsbestämmelser som kan behövas vad gäller nuutestående hotellgarantilån. Jagvill också föreslå en ändring i fråga om reglerna för lånegräns per företag. F.n. gäller alt utvecklingsfonderna får lämna rörelselån eller garanti för lån fillen och samma låntagare så att utestående lånesaldo uppgår tUl högst 1 milj. kr.I undantagsfall kan större lån eller garanti lämnas, efter samråd med SIND. Förproduktutvecklingslån gäller samma lånegräns. Efter samråd med STU kan dockbeloppet ökas till högst 3 milj. kr. Enligtmin mening bör varje fond i fortsättningen ha större frihet att hushålla medsina begränsade resurser utan att behöva höra centrala insatser. Beloppsgränsenbör därför höjas fill 2 milj. kr. fr. o. m. . Jag vill betonaatt jag inte räknar med att denna frihet för fonderna att i undantagsfall lämnastörre lån än f. n. kommer att leda till en totaU sett större utlåning. Jagförordar också vissa ändringar i fråga om produktutvecklingslån m.m. Riksdagenlog senast ställning till riktlinjerna för denna stödform (prop.1980/81:130, NU 1980/81:64, rskr 1980/81:425). Lån kan ges för projekt somgäller utveckling av nya produkter, processer eller system saml förmarknadsföringsprojekt. Lånenlämnas med villkorlig återbetalningsskyldighet. Det innebär att lånet måstebokföras som en skuld hos mollagaren men all skulden kan skrivas bort omprojektet i fråga misslyckas. Fonderna stöder sådana lovande men riskfylldaprojekt som utan denna typ av finansiering inle skulle kunna genomföras. Lånetfungerar så att det lyfter av en del av företagets/innovalörens risk medprojektet. I normalfallet finansieras högst av projektkostnaden med produklutvecklingslån.Fonderna har slor frihet all bestämma ränte- och återbetalningsvillkoren medhänsyn till omständigheterna i del enskilda fallet. SINDhar i skrivelse fill regeringen föreslagit vissa förändringar i utformningenav reglerna för produktutveckUngslånen. Sålunda förordar verket allutvecklingsfonderna får större valfrihet att anpassa stödet efter förulsällningarnaför de enskilda projekten. Verket menar att slödel bör kunna utgå i form avbidrag med villkorlig återbetalningsskyldighet, kopplat fill ell royaltyavtal,eller såsom lån med räntefrihet. Enligtmin mening bör utvecklingsfonderna i fortsättningen kunna lämna finansielltstöd även för andra typer av åtgärder än de som f. n. gäller för produktulvecklingslånen.Vidare bör slödel kunna lämnas på delvis andra villkor än vad som gäller förproduktutvecklingslånen. Jag föreslår därför all låneformen produklutvecklingslånersätts med en ny form för finansiellt slöd liU riskfyUda projekt. Den nyafinansieringsformen bör benämnas utvecklingskapital. 1981/82:118 211 Utvecklingskapitalbör kunna lämnas för all finansiera olika typer av väl avgränsade projekt somhar lill syfte all utveckla ett företag och som är förenade med en betydanderisk. Risken bör vara så stor att åtgärden inte bedöms kunna genomföras, om deninte finansieras med utvecklingskapital. Vidare bör i likhet med vad som nugäller för produklutvecklingslån företaget självt svara för en betydande del avprojektels finansiering. Sålunda bör som hitfills endast i undanlagsfall mer än50% av projektkostnaden finansieras genom ulvecklingskapital. Innan störreandel än av projektkostnaden finansieras med utvecklingskapital börutvecklingsfonden samråda SIND. Ulvecklingskapital börkunna lämnas tUl följande ändamål. ändamål är givelvis sådana produklutvecklingsprojektsom f.n. omfattas av systemet med produktutvecklingslån, dvs. främstproduktutveckling och olika typer av riskfyllda marknadsföringsprojekt. Jag vUli del sammanhanget erinra om förslaget från underleverantörsgruppen mellanindustridepartementet. och Mekanförbundom offertslöd till småförelag som vill samverka vid större anbudspro-jekl inomlandet. Ytterligare exempel är underleveranlörsgruppens förslag om finansieUt slödlill beställare som tiUsammans med svensk underleverantör utvecklar nyaprodukter eller produktionsteknik. Åtgärdersom syftar lill all förbättra produktionsprocessen bör i allmänhet inte kunnafinansieras med ulvecklingskapital. Mer radikala förändringar avproduktionsprocessen som är förknippade med betydande risk och som inte kanfinansieras på annat säll bör dock kunna finansieras med ulvecklingskapital.Jag vill i det sammanhanget anknyta lill min redogörelse för förslagfrån Dala- och eleklronikkommillén. Jag vUl också peka på möjligheten all pådelta sätt finansiera olika delar av sökprocessen i samband med förvärv av nyteknik, l.ex. (I 1979:14) bedriver f.n.försöksverksamhel inom delta område. Denskuld som uppkommer i del förelag som får nuvarande typ av produklutvecklingslåninnebär en allvarlig belastning av balansräkningen i de fallutvecklingskostnaden inle kan las upp som en tillgång i bokföringen. Del gällerframför alll nystartade eller mindre förelag med stora utvecklingsprojekt somförst böqar ge upphov fill intäkter. Jagförordar att utvecklingskapital skall kunna lämnas i form av både lån och sombidrag för att täcka vissa kostnader. Lämnas ulvecklingskapital i form avbidrag ökas inle företagels skuldbörda. I de fall bidrag lämnas för att täckavissa kostnader för ett projekt bör ell vUlkor för bidraget vara attutvecklingsfonden får andel i de framlida intäkterna av projektet i fråga genomroyaltyavtal. Det ankommer på utvecklingsfonden att i det enskilda falletavtala med stödmollagaren om royallyavgtfler lill fonden från ett visslprojekt. Även i fortsättningen bör stödet kunna ges som lån med vUlkorligåterbetalningsskyldighet i de fall där detta är mest ändamålsen- 1981/82:118 212 ligt.1 sådana faU bör lånen som löpa med normal ränta och amorteringar sombestäms med utgångspunkt i lånebeloppet eller med vinstberoende ränta. Isistnämnda fall bör amorteringarna inte vara beroende av vinstnivån. Jag vUlstryka under att återbetalningsviUkor eller motsvarande ersältningsviUkor intefår ha den formen att utvecklingsfonden får någon form av ägarinlresse iföretagel. Med hänsyn till bl.a. risken för förluster på verksamheten med ulvecklingskapitalförordar jag all denna del av fondernas finansieringsverksamhet begränsas underett övergångsskede. Eninvändning som kan riktas mot en sådan utvidgning av utvecklingsfondernasfinansieringsverksamhet somjag nu har förordat är all den ökar möjligheternaför förelag med otillfredsställande soliditet alt finansiera vissautvecklingsprojekt. Detta kan i sin lur innebära att förelagen underlåter attvidta andra åtgärder för att stärka soliditeten. Jag vill betona att syftet medulvecklingskapital inte får vara att allmänt stödja förelag med svag soliditet.Finansieringen med ulveckUngskapilal måste knytas liU vissa klart avgränsadeoch väl definierade utvecklingsprojekt. Jag återkommer senare till frågan omåtgärder för alt öka möjligheterna för småförelag alt få tillgång tiUriskkapital med syfte all öka soliditeten i företaget (avsnitt 11). JagviU också betona att utvecklingskapital inte heller i fortsättningen avsessubventionera enskilda projekt utan delvis avlyfta risken med företagsulvecklandesatsningar. Del innebär all utvecklingsfonderna genom royaltyavtal o. dyl. ivissa fall kan komma att få tillbaka väsentligt större belopp än delursprungliga stödet. De regeländringar somjag förordar bör alltså kunna ledatill en riskuljämning för fonderna. Del ligger i både företagens och fondernaseget intresse att fonderna inom ramen för sina resurser gör sådana satsningarsom dels stimulerar utvecklingen i företagen och dels begränsar fondernasförluster och därmed deras totala resursförbrukning. Jag vUl erinra om allfonderna hUtUls har fått tillbaka en ytterst begränsad andel av de belopp somlämnats som produklutvecklingslån. När verksamheten med ulvecklingskapitalutvidgas, är del angelägel alt fonderna gör en sådan riskfördelning av sinainsatser all inte fondkapitalet urholkas. Med tanke på de problem som ärförknippade med all utforma royaltyavtal m. m. är det angeläget med enförsiktig utbyggnad av denna del av verksamheten. Ett nära samarbete ocherfarenhetsutbyte mellan fondema och med centrala myndigheter bör eftersträvas.Jag avser att nära följa verksamheten. Detla är särskilt angelägel i rådandestatsfinansiella läge, där utrymme saknas för yllerligare medelsfillskolt lUlfondema. Jagavser alt nu ta upp vissa frågor om bankernas roU i de finansieringsärendensom utvecklingsfonderna enligl mina förslag i fortsättningen kommer atthandlägga. I promemorian (Ds I 1981:25) Bankernas roU i industri-poUtikenföreslås bl.a. all bankerna skall svara för en ökad andel av Prop.1981/82:118 213 riskkredilgivningen,dock på marknadsmässiga villkor. Flera remissinstanser är positiva tillförslaget. I promemorian (Ds I 1981:28) Översyn av del regionalpoUliska stödet tiUnäringsUvet förordas all föratsättningarna för någon form av"samrisklån" utreds. Med sådana lån avses att en bank och ellsamhällsorgan fillsammans lämnar lån fill ett förelag och att banken därvid del accepterar sämre säkerheter än normalt, dvs. att banken tar en reellkreditrisk. Föregen del anser jag all förslaget om samriskengagemang mellan bankerna och de statsslöddakredilinsfituten är intressant. Förslaget har tillstyrkts av fieraremissinstanser. Sambandet med den kredilpoliliska regleringen behöver dock yllerligareövervägas. Det ingår i uppdraget lill den kreditpoUtiska beredningen och banklagsulredningenalt bl.a. se över denna fråga. Jag har också noterat alt bl.a. och i sina remissyttranden har anförtbetänkligheter mot förslaget om samrisklån. Efter samråd med chefen för ekonomidepartementelanser jag därför att frågan bör ses över närmare inom , närnämnda utredningar har lagt fram sina förslag. Jagvill nu redogöra för de regionala utvecklingsfondernas företagsserviceverksamhetsamt kortfattat återge resultaten från SIND;s utvärdering (SIND 1981:7) Deregionala ulveckUngsfonderna och Industriförbunds rapport utvecklingsfonderna med avseende på före-lagsservicefrågor. Deregionala utvecklingsfonderna bedriver förelagsservice i enlighet med derikfiinjer som beslutades av (prop. 1977/ 78:40, NU1977/78:34, rskr 1977/78:110). Fondema arbetar enligl dessa riktUnjer medinformations- och kontaktverksamhet, allmän rådgivning och översiktligaförelagsanalyser, konsultverksamhet samt utbildningsservice. Syftet är allkomplettera serviceutbudet på de områden där det privata utbudet är ofillräckligl.Fonderna söker så långt som möjligt utnyttja befintliga privata och statligaorgan i slällel för all bygga upp egna fasla resurser. Verksamhetenkoncentreras tUl fyra prioriterade insatsområden, nämligenmarknadsföring/export, produktutveckling, nyetablering och underleveranlörsfrågor.Somjag har nämnt visar SIND:s undersökning alt fondema i storutsträckning har följt samhäUets intenfioner för verksamheten och attföretagarna uppfattar fondernas verksamhet posifivt. Avsina fillgängliga administrativa resurser för använde fonderna cahälften tiU företagsservice i olika former. SIND framhåller i sin utvärderingalt företagens framtida behov främst avser serviceverksamhet saml riskfylldalån liU produktutveckling och marknadsföring. SIND föreslår därför allutvecklingsfonderna ökar sina insatser på företagsserviceområ-del. 1981/82:118 214 BådeSIND och framhåller i sina studier att fondernas insatser ärmarginella i förhållande lill del privata utbudet. SIND konstaterar t. ex. allendasi av de mindre och medelstora liUverkningsföretagen har någon årligkontakt med fonderna. Enliglmin mening har företagsservicen lill småförelagen varit ett värdefuUt inslag iden stafiiga småförelagspolitiken. Jag delar också SIND:s uppfattning att förelagsserviceinsalsernarelativt sett bör få en ökad betydelse i utvecklingsfondernas verksamhet.Liksom hillills bör insatserna i allt väsentligt ses som komplement påmarknader där ett småföretagsan-passat utbud saknas. Jagövergår nu till att kortfattat redogöra för de olika slag av förelagsser-viceinsatsersom bedrivs. Informations-och kontaktverksamheten syftar bl. a. till alt förse företagen med uppgifterom nya lagar och förordningar eller om andra samhälleliga beslut som påverkarförelagen samt underlätta för företagen alt snabbi komma i kontakt med rättinstans, när de behöver krediter, råd eller annan service. Fondema utnyttjadeunder en femtedel av sina företagsserviceresurser till informations-och kontaktverksamhet. SIND föreslår i sin utvärdering alt den aUmännaförmedlingsverksamheten bibehålls. Även understryker fondensroll som s. k. konlaktgros-sisl. Enligtmin mening bör denna verksamhet även i fortsättningen utgöra ett väsentligtinslag i fondernas arbele. Informations- och kontaktverksamheten bör dock äveni fortsättningen kunna kompletteras med rådgivnings-och konsulttjänster. Rådgivningoch konsultverksamhet bedrivs i huvudsak inom områdena marknadsföring/export, underleveranlörsinsalser,produktutveckling, nyetablering, administration/ADB m. m. Deregionala utvecklingsfonderna har i enlighet med de riktlinjer som beslutadesav sökt sprida information om leknisk utveckUng ochmarknadsförändringar genom aUmän information och mer omfattande insatser ienskilda företag. För all bättre tillgodose detta informationsbehov föreslår SINDall fondernas aktiva, uppsökande verksamhet utökas och alt den regionaUanpassade speciaUstkompelensen vid fonderna förstärks. Erfarenheterna frånfonder som arbetat med sådan mer förelagsanpassad information eller rådgivninginom marknadsförings- och produktutvecklingsområdet är dock inte odelatpositiva. SIND:s studie visar att företagarna ofta uppger sig vara mindre nöjdamed dessa tjänster än med t. ex. tjänster inom redovisnings- ellerproduktionsområdet. I studien (SIND PM 1980:7) Behovet av förelagsservicekonstateras också att strategisk rådgivning av marknads- eller produklulvecklingskaraktärställer betydligt högre krav på resurser och kompelens än vad mer rufinmässigrådgivning inom t. ex. redovisningsområdet gör. SIND föreslår mol bakgrand avde svårigheter som har uppmärksammals alt detaljutformningen av dessamarknadsförings- och produklutvecklingsljänster utreds. 1981/82:118 215 Industriförbundetkonstaterar i sin utvärdering att utgångspunkterna för de olika produktulvecklingsaktivitelernaofta har varit för allmänna. De bästa resutalen har uppnåtts närutgångspunkterna har varit konkreta behov i det enskilda företaget ochutvecklingsarbetet inriktats mol idenfifi-erade behov på marknaden.Industriförbundet är dock mer negativt inställt tUl omfattande direkta insatserav fonderna inom dessa områden. Förbundet anser att fondernas marknadsförings-och produklulvecklingskonsuller i huvudsak skall vara generaUsler och f. ö. replierapå andra privata och stafiiga organ. Föregen del anser jag att de delvis motstridiga uppfattningar som förts frammotiverar en närmare utredning om detaljutformningen av de framlidaserviceinsatserna. Enligl min mening bör en sådan utredning få sin utgångspunkti fondkonsullernas erfarenheter frän arbete i småföretag. Utredningsarbetet börbedrivas i samarbete mellan tjänstemän vid de regionala utvecklingsfonderna ochföreträdare för centrala organ. Även i fortsättningen bör fondernas insatseranpassas lill den allmänna näringspolitiken saml lill regionala och lokalabehov. De mer resurskrävande rådgivnings- och konsultinsatserna bör enligt minmening utgöra ell kompletterande stöd i samband med konkreta, lokaltinitierade projekt i särskill utvecklingsbara förelag. Jag avser all återkommatill regeringen med förslag fill en utredning om förelagsservicens konkretautformning. Fondernaskall också främja nyföretagandet. Av SIND:s rapport (SIND 1982:2) Nya förelagframgår del alt etableringarna Irendmässigt har minskat saml allantalet konkurser har ökat. De nyetableringskampanjer som SIND har drivit isamarbete med fonderna resp. och de subventionerade s.k. slarla-eget-kursernahar varit värdefulla inslag i den etableringsfrämjande verksamheten. SINDkonstaterar i rapporten att intresset för etableringskampanjerna har varitstort. Fonderna har dock i många fall saknat resurser för alt följa uppintresset hos deltagarna i kampanjerna. SIND vill mol bakgrund av dessaerfarenheter inte förorda någon ny kampanj med allmän och bred inriktning.Däremot ställer sig SIND posifivt till mer begränsade och målinriktadekampanjer som tar sikte på t. ex. kvinnligt nyföretagande, arbetskooperativ m. m. Jaganser all nyetableringsinsalserna har varit av slor betydelse inte minst föratt väcka ett intresse för nyetablering och småförelag i allmänhet. I likhetmed SIND anser jag dock att eventuella nya etableringskampanjer bör kunnariktas mot mer avgränsade målgrupper av det slag SIND har förordat. UlveckUngsfondernasutbildningsservice är uppdelad på sex utbildningsområden som varderainnefattar flera län. Regionkontoren är knutna fill fonderna i , ,, , och . SamtUga fonder har däratöver egnautbildningskonsulter som stödjer sig på regionkontorens resurser. Fondernalägger större vikt vid att informera om och förmedla andra organs utbildning änatt utveckla och anordna egna kurser. 1981/82:118 216 Medstöd av regeringens bemyndigande (Dir 1981:30) har chefen förutbildningsdepartementet tillkallal en särskild utredare som skall behandla UtbUdningensroll för att främja den svenska ekonomins utveckling och konkurtenskraft. I direkfivenlill denna utredning uppmärksammas särskilt de mindre och medelstora företagensutbildningssituation. Jagser posUivl på fondemas ulbUdningsaklivileter och den ökade uppmärksamhet somde små förelagens utbildningsbehov har fåll i andra sammanhang. Jag har ocksåmed tUtfredsställelse noterat det nära samarbete som i vissa län harutvecklats med högskolans och gymnasieskolans regionala organ. Enligt minmening är det naturligt att de regionala utvecklingsfonderna även ifortsättningen utnyttjar utbildningsinsatser som naturliga inslag iförelagsserviceverksamheten. Jagvill dessutom framhålla följande. I min anmälan till 1977års småförelagsproposilion redogorde jag för de områden som då enligl minmening borde prioriteras. Mol bakgrand av bl. a. de utredningar somjag harrefererat ser jag inga skäl lUl all nu göra en annan bedömning. Enligl minmening bör alltså fondema även i fortsättningen främst arbeta medmarknadsförings-, produktutvecklings-, export-, underleverantörs- och nyelableringsfrågor.Inom ramen för de prioriterade insatserna bör teknikupphandling och aUmäntinnovationsfrämjande åtgärder särskilt uppmärksammas. Jag återkommer senare(avsnitt 13) till frågan om statsbidrag tiU utvecklingsfonderna. Redan nu villjag föralskicka att en besparing föreslås på detta anslag genom all del interäknas upp med hänsyn lill prisutvecklingen. a. mot denna bakgrund menockså med hänsyn till det angelägna i alt fondema får en marknadsprövning avsina serviceinsatser, bör de fortsättningsvis i ökad utsträckning sökadelfinansiera sin verksamhet med hjälp av avgifter för utförda tjänster. 11 Småförelagsinriktade utvecklings- och investmentbolag Fråganom småföretagsinriklade utvecklings- och investmentbolag behandlades i prop.1980/81:130 om industripoUtikens inriktning m.m. Därvid lämnade jag enredogörelse för statens åtgärder på detta område. Beträffande bolag där statendirekt eller indirekt är huvudman för verksamheten anförde jag att ytterligareerfarenheter av de befintliga bolagen borde vinnas, innan frågan om all inrättanya sådana bolag las upp fill prövning. Beträffandesmåförelagsinriktade utvecklings- och investmentbolag på privat basis anmäldes,all frågan övervägdes om åtgärder för alt underiätta att sådana bolag bildades.Till grund för dessa överväganden låg bl.a. uttalande (NU1979/80:43, rskr 1979/80:395) att 1981/82:118 217 har förslag i frågan lämnats dels av utredningenangående de små och medelstora förelagens finansiella situation' i betänkandet(SOU 1981:95) TiUväxlkapital, dels av STU i rapporten , ett systematt förse mindre förelag med eget kapital. Både betänkandet och rapporten har remissbehandlats. JagviU nu efter samråd med chefen för ekonomi- och budgetdepartemenlen la uppfrågan om småförelagsinriktade utveckUngs- och investmentbolag saml åtgärderför alt stimulera all sådana bolag bildas. Både den särskilde utredaren och STUanvänder beteckningen Tillväxtinvest för sådana bolag. Jag använder ifortsättningen samma beteckning. Förslagenom TUlväxfinvest syftar till all finna former för all kanalisera riskvilligtkapital tUl småförelagssektorn. En bärande tanke är därvid all del riskvUligakapitalet skall investeras i huvudsak i form av ägarkapilal på minoritetsbasis.På så sätt behåller småföretagaren själv det avgörande inflytandet över sittföretag, som det egna kapitalet i företagel ökas och affärsmässigtkunnande i olika former kan tillföras företaget genom minorilelsinlressenlen. Föregen del ser jag det som mycket angelägel all finna former för all filtföra småförelagssektornriskkapital på minorilelsbasis. ÅlskiUiga exempel kan ges på expansivasmåförelag där ägaren i samband med behov att öka det egna kapUalel i förelagethar sell del som enda möjligheten all sälja företaget till ell större bolag.Efter försäljningen har det visat sig svårt att driva verksamhetenframgångsrikt inom ramen för en störte organisation och expansionen haravstannat. Dessa exempel innebär naturligtvis inle all det allfid är lillnackdel om småförelag köps upp av större företag. 1 många fall kan en sådanutveckling innebära den bästa vägen till fortsatt expansion för en vissverksamhet.