prop · G503113 · 1981-12-31 00:00:00 — Stafiiga insatser för delta ändamål bör begränsas till deursprungUga ändamålen alt endasi användas tiU angelägna regionalpolitiskasyften. Stödtill byggande av kommunala industrilokaler bör därför fortsättningsvisförbehållas orter inom stödområdena 4-6 som är mindre än regionala centra.Lokalerna bör vidare inte ulan särskilda skäl byggas störte än 2000 kvm och inormalfallet bör de avse uthyrning till mer än ett företag. Betydelsen av attstödmyndigheterna noga undersöker presumtiva hyresföretags möjligheter allsjälva bygga lokaler måste understrykas. Samhällsstödkan av regionalpolitiska skäl lämnas till byggande av industrilokaler såväldirekt till ell enskilt företag som lill Stiftelsen Industricentra eller kommun. I alla dessa fall kan stöd lämnas efter samma procentsats. Eftersomstödets storlek även bestäms utifrån bl.a. subven-fionen per nyanställd blirdel enskilda förelag som bygger egna lokaler och har en känd rekryteringsplanofta missgynnat i förhållande till kommuner för vilka subvenfionsnivån inlebegränsas av en viss känd sysselsättningseffekt. Erfarenheterna har dessutomvisat all del förekommer all kommuner utöver det regionalpolitiska stödetyllerligare subventionerar byggkostnaden. Prop.1981/82:113 Bilagedel 340 Som en grandläggande princip bör gälla all del inle börvara billigare för ett förelag all hyra en industrilokal än all självbygga den. För alt komma till rätta med de beskrivna problemen med hänsyn tillförslaget om att tUlskottet av stiftelsekapital lill Stiftelsen Industricentraskall minskas saml att subventionen per nyanställd visatsig vara ungefär dubbelt så stor i kommunala industrilokaler som i normalaslödärenden, bör övervägas om avskrivningslån lill kommunala industrilokaleräven skall minskas . Om kommunala industrilokaler hyrs ul till förelag som inteär slödberättigade, bör slöd till nya kommunala industrilokaler i berördkommun normall inle beviljas. Erfarenheterna av de kommunala industrilokalerna som ellregionalpolitiskt styrmedel är sammanfattningsvis till övervägande del goda.Statligt slöd bör därför även i forlsäliningen kunna utgå lill utbyggnad av mindrelokaler i mindre orter i stödområdena 4, 5 och 6. Verksamheten bör dockkonsolideras genom en mera uttalad inriktning på de regionalpolitiskt mestutsatta områdena och en något minskad statlig subvention lill själva lokalen. Vissa gemensamma frågor för Stiftelsen Industricentra ochkommunala industrilokaler Den verksamhet som utövas genom byggande av statligaindustricentra och kommunala industrilokaler ulgår från samma medel -industrilokaler alt hyra. Stiftelsen och berörda kommuner arbetar emellertid iviktiga avseenden under skilda föratsättningar. När del gäller ortsinriktningenär sfiflelsens uppgift all bygga lokaler i orter av strategisk betydelse förden regionala utvecklingen i stödområdena 5 och 6. De kommunägda lokalernadäremot kompletterar utbudet av hyreslokaler i orter mindre än regionala centrai stödområdena 4-6. De är också inriktade på mindre förelag. En annan och avgörande skillnad mellan StiftelsenIndustricentra och kommunala industrilokaler är kraven på hyresgästerna.Stiftelsen har kravet att som hyresgäster acceptera endast företag som kan gesysselsättningsexpansion för orten. Delta är det viktigaste mofivel för all hakvar en central organisafion för uppförande och framför alll marknadsföring avlokalerna. För kommunala induslrUokaler gäller däremot inga krav pånetlotillför-sel av arbelsliUfällen till orten. Kommunala industrilokaler börmed tanke på den uppslramning i övrigi som föreslagils, även i fortsättningenkunna användas på detta sätl, förutsatt att all extra subventioneringupphör. När del gäller all mäta sysselsättningseffekten per insattslödkrona av lokaliseringsstöd har den totala statliga subvenfionen per nyttarbetstillfälle använts som måttstock. Del statliga slöd som utgått tillStiftelsen motsvarar en subvention om 285 tkr per nyllarbelsfillfälle i 1981/82:113 Bilagedel 341 defyra färdiga anläggningarna. I de uthyrda kommunala industrilokalernauppgår samma subvenlionsmått till 500 tkr per nytt arbetstillfälle. I bådafallen har lokaliseringsbidrag och avskrivningslån salts i relation tillantalet nya arbetstillfällen. De angivna siffrorna kan jämföras med deriktvärden för subvention per nytt arbetstUlfälle som gäller förföretag som investerar på egen hand med lokaliseringsstöd inom stödområdena 5och 6, nämligen 250 tkr resp. 325 tkr. Denavgörande frågan blir om de kommunala uppgifterna som Stiftelsen Industricentraresp. de kommunala industrilokalerna skall fullgöra skaU anses så viktiga attde motiverar en högre statsfinansiell belastning per nyll arbetstiUfälle änstödet till enskilda företag som bygger själva. För stiftelsens del äruppgiften främst att få tiU stånd en industriell expansion i frånregionalpolitisk synpunkt strategiskt viktiga orter i stödområde 5 och 6.Stiftelsen är på väg att på ett godtagbart säll lösa sin svåra men vikligauppgift och denna relativt begränsade merkostnad kan därför anses motiverad. Närdet gäller kommunala industrilokaler är subvenlionsnivån per nyll arbetstillfällehög. För små orter och företag i de regionalpolitiskt hårt utsatta regioneraabör del dock vara av ulomordenlligl slor regionalpolitisk betydelse att medstatUgl slöd underlätta även befintliga förelags överlevnad ochrationalisering, trots att antalet nya arbetslUlfäUen blir mycket begränsat. Förnärvarande kan fasfighetsförvallande bolag som hyr ut lokaler lill företag medstödberättigad verksamhet få stöd om äganderätten lill bolaget ligger hos sammafysiska eller juridiska intressenter som dominerar industriförelaget. Stöd kanäven ges för att bygga gemensamma lokaler både i de fall de rörelsedrivandeförelagen direkt äger lokalen och när ägandet utövas indirekt genom ellsärskill fastighelsförvaltande bolag. Lokaliseringsstödtill privata industrilokaler föreslås kunna lämnas enligt sammavillkor som för stöd lill kommunala industrilokaler. Genom all vUlkorenföreslås bli likadana bör det även vara möjligt för kommuner och privatabyggherrar att få stöd fill ett gemensamt bildal bolag för uppförande avindustrilokaler. UtbUdningsstödkan utgå för all inom elt företags ram utbilda personal i samband med utökningeller omstrukturering av verksamheten. För all stöd skaU utgå krävs bl.a. attdet föreligger behov av särskUt kvalificerad utbildning. Utbildningsstödkan utgå i hela landet. Behovel får dock anses som störst i regioner med storundersysselsättning eftersom del i dessa områden i stor utsträckning saknas enindustriell tradition. 1981/82:113 BUagedel 342 ninginom företag är också särskilt markerat inom dessa områden eftersom fillgångenpå annan utbildningskapacitet, exempelvis AMU-utbildning, är minst fillgodoseddhär. Efterfråganom ulbildningsslöd har inte varit så stor . Detla är delvis ennaturlig följd av att sysselsättningsstödet ökats, offertstödet införts ochatt kravet på särskilt kvalificerad utbildning skärpts.Handläggningstidningarna för ansökningar om ulbildningsslöd har även blivit sålånga att stödet därför kommit att bli ineffektivt. Ett problem som delvissammanhänger med föregående är att de administrativa kostnaderna för stödetblivk relafivt sett höga. Behovetav ett stöd med utbildningsstödets inriktning har inte ifrågasatts i någotsammanhang. Förutom de motiv som tidigare anförts kan yllerligare nämnas attdet är ytterligt viktigt att exempelvis höja den tekniska nivån på industrininom stödområdena. HärtiU är ulbildningsslödel speciellt lämpligt genom sin flexibilitetoch betoning på kvaUficerad utbildning. Ettsätt att komma tUlrätta med problemen med ulbildningsslödel är naturligtvis attslopa stödformen och låta speciella utbildningskostnader täckas inomoffertslödels ram. Det har dock två väsentliga nackdelar, dels innebär det mednuvarande regler en inskränkning till stödområdena 4-6, dels innebär det encentralisering av beslutsfattandet som ej är önskvärd och gör det kanske änsvårare att minska handläggningsliderna. Ettalternativ till att slopa stödformen är att göra vissa förändringar av denna.Genom följande förslag tiU förändringar bör de problem med stödformen somtidigare beskrivits fill slor del kunna elimineras. 1) Deutbildningsplaner, som ligger tiU grund för varie ansökan om utbildningsstöd, utarbetas normalt lokall av förelag, fack och länsarbets nämnd gemensamt. Endasi om speciella oklarheter föreligger beträffande UtbUdningens uppläggning bör planen remitteras till den centrala yrkes nämnden. Decentrala yrkesnämndernas roll blir på detla sätt något förändrad. I stället föratt som godkänna eller utarbeta utbildningsplan i varie enskilt slödärendeblir yrkesnämndernas roll mer övergripande. De bör exempelvis kunna utarbetacentrala anvisningar och standardiserade utbildningsplaner, biträda parternamed råd, föreslå läromedel, förmedla lärarresurser osv. 2) får bevilja stöd med högst 15 kr.för varje ut-bildningsfimme för personer som nyanställs i nystartad ellerutvidgad verksamhet. 3) får bevilja slöd med högst30 kr. för vatje ulbildningslimme och i undantagsfaU även för redan anstäUdpersonal. Enföljd av dessa ändringar bör bli all beslut kommer att meddelas av regeringenendast i enstaka fall. Idetta sammanhang förtjänar alt framhållas alt det är viktigt att ulbildningsslödelinte används för att ge ett allmänt ekonomiskt tillskott till 1981/82:113 Bilagedel 343 regionalpoUtisktangelägna projekt ulan all behovet av särskill kvalificerad utbildningfortfarande skall vara avgörande för om slöd skall utgå. Genomde här föreslagna åtgärderaa bör utbildningsstödets funktion kunnaupprätthållas på en i stort sett oförändrad ambitionsnivå, handläggningstidernaförkortas avsevärt och de administrafiva kostnaderna för stödet minskas väsenfiigt. Sysselsältningsslödetär avsett att läcka aUmänna inkörningskostnader i nystartad eller utvidgadverksamhet. Slödel lämnas i form av dels förstaårsstöd, dels fortsatt stödunder upp till . Det omfattar enbart ökningar av personalen och grandarsig på den genomsnitfiiga sysselsättningen under elt år uttryckt iårsarbetskrafter. Antalet årsarbetskrafter avrundas till närmast lägre hela talvid beräkning av stödets storlek. Stödet utgår i stödområdena 46 och ärdiiferentierat efter stödområde. Sysselsättningsstödetär mer generellt utformat än övriga regionalpolifiska stödformer. Endast vidansökning om förstaårsstöd för mer än lio årsarbetskrafter görs en särskildprövning av t. ex. del enskilda projektels förutsättningar och stödelssamhällsekonomiska effekter. Del är ännu för tidigt att utvärdera det höjdasysselsättningsstödets effekter. Sannolikt främst på grund av den dåligaindustrikonjunkturen har efterfrågan på sysselsältningsstöd hUtiUs inte varitså slor som då förutsågs. År1979 gjordes även den förändringen att antalet årsarbetskrafter avrandas lUlnärmast lägre hela anlal vid beräkning av slödels storlek. Eftersomförändringen i första hand drabbar små företag föreslås att antaletårsarbetskrafter i fortsättningen skall avrundas nedåt fill tiondels årsarbetskraftvid beräkning av stödels storlek. Sysselsätlningsstödutgår som tidigare nämnts i samband med nystartad eller utvidgad verksamhet. Enbesvärlig fråga har under stödels hela tillvaro varit hur man skall behandlade fall där utökningen av anlalel sysselsatta sker genom helt eller delvisövertagande av annan verksamhet. Eftersomsysselsältningsslödet är avsett all läcka igångkörningskosl-nader bör del iprincip inte utgå för övertagandel av en verksamhet eftersom dessa kostnaderdå måste bedömas vara väsentligt lägre. Endast i de fall den övertagnaverksamhet ges en helt annorlunda produkfionsinrikt-ning och de övertagnatillgångarna är av obetydligt värde för den nya verksamheten börsysselsältningsstöd kunna utgå. Ett annat faU är när denövertagna verksamheten varit nedlagd . Den lid under vilken enverksamhet skall ha legal nere för all kvalificera lill stöd bör inte vara såkort. Avgörande måste bl. a. vara att det inle framstått som lönsamt alt väntaut denna lidpunkt. Tiden bör vara lägst . Enav huvudreglerna för sysselsättningsstöd är att stöd utgår för det 1981/82:113 Bilagedel 344 antalårsarbetskrafter varmed sysselsättningen under elt år överstigit del högstaantalet årsarbetskrafter under de tre närmast föregående åren.Sysselsättningsstöd bör därför i de fall en verksamhet övertas kunna utgå fördet antal årsarbetskrafter varmed sysselsättningen överstigit antal årsarbetskrafteri den övertagna verksamheten under kalenderåret före övertagandet. Deriktlinjer för sysselsätlningsstöd i samband med övertagande av annanverksamhet som här föreslagils bör göra del lättare att i enskilda fall bedömai vilka fall stöd kan utgå. bör dessutom genomförhandsprövning kunna ta ställning lill enskilda ärenden. År1979 infördes villkor om könskvotering även för sysselsällningsslödet. Liksomför övriga stödformer innebär villkoret all av det antalarbetsplatser som tillkommer tiU följd av slödel skall förbehållas vartderakönet. Eftersomkönskvolering i samband med regionalpolitiskt slöd i olika sammanhang bedömtsvara ell verksamt medel för ökad jämslälldhel mellan könen är det intemotiverat att slopa villkoret om könskvolering för sysselsätlningsstöd trotsatt del är svårt all tillämpa för denna stödform. Eftersomföretagen måste ta fram mer specifika uppgifter för att erhållasysselsätlningsstöd föreslås alt i samband därmed även en fördelning av antaletlimmar på män och kvinnor måste föreligga. Villkoret om könskvotering kan dåutformas så att av det anlal årsarbetskrafter som tillkommerhos förelaget under kvalifikalionsårel skall tillhöra vartdera könet. Beslut om offertslöd fallas av regeringen och dess utformningavgörs från fall lill fall. Offertstödet är avsett alt användas när övrigaregionalpolitiska stödformer inte går att tillämpa. Det kan användas i samtligastödområden när del gäller projekt inom den privata tjänste- ochservicesektorn, riksorganisationer och administrafiva funktioner inom störteindustriföretag. För övriga typer av stödberättigad verksamhet kan offertslödbeviljas inom stödområdena 4-6. Vidstödets införande var avsikten alt staten på offert från ell förelag skullebetala särskUd ersättning lill företaget för all del vidtar åtgärder som stateni regionalpolitiskt syfte önskar att företaget skaU göra. 1 praktiken harstödet främst kommit lill användning dels genom att avskrivningslån i vissafall utformats med annorlunda villkor, dels genom alt ändamål som annars ej kanstödjas med bidragsmedel, l.ex. flyttnings- samt speciella utvecklings- ochmarknadsföringskostnader, fått sådana medel samt dels genom utformning avspecieUa villkorslån. Därutöver har slödel, i större utsträckning än vad mantänkt sig, kommit all bli elt defensivt medel på så sätt att det använts föratt rädda sysselsättningen i företag. Offertstödethar inte kommit lUl "tillräcklig" användning. Prop.1981/82:113 Bilagedel 345 bl.a.uppmärksammats av , vilken uppmanat regeringen att verka för ökadanvändning av stödformen. Attstödet inte använts mer beror dels på att del inle är tillgången på pengar utansnarare på godtagbara projekt som styr medelsförbrukningen, dels på att övrigaregionalpolifiska stödformer, vilka används i första hand, tillgodoser deflesta stödbehoven. Genomtidigare förslag i denna promemoria om ändrad utformning av avskrivningslånenbortfaUer ytterligare en del av behovet av offertstödet. Denfortsatta användningen av offertstödet bör främst koncentreras på offensivaåtgärder. Del är härvid viktigt att återigen uppmärksamma betydelsen av attstödja de tidigare faserna i ell företagsutvecklingsprojekl. Under rabrikenregionall nyförelagande har fidigare beskrivits olika åtgärder som vidtagUs påsenare år för all stödja exempelvis produklutveck-Ungs- ochmarknadsföringsåtgärder. Där föreslås också all medel skall ställas fillförfogande för bl. a. mindre bidrag lill sådana åtgärder. Möjligheternafill stöd i mer fastlagda former för nämnda åtgärder bör därför övervägas iförsta hand inom offertslödels ram. Om erfarenheterna härav blir goda kansenare övervägas om inte lokaliseringsstöd i form av avskrivningslån skallkunna lämnas för i första hand marknadsföringsåtgärder. Föratomfortsalt användning för de offensiva åtgärder som redovisats är delönskvärt all den ursprangliga tanken med offertstödet ålerappli-vas. Detta börske genom ytterligare informafion och inifiativ, speciellt inomlokaliseringssamrådets ram. Speciell uppmärksamhet bör därvid ägnas tjänste-och servicesektorn, för vilken övriga stödformer ofta inle är så välavpassade. 1.6Utökad decentralisering av beslut om regionalpolitiskt stöd till näringslivet 1.6.1Nuvarande handläggnings- och beslutsordning för lokaUseringsstöd Ansökningar omlokaliseringsstöd handläggs av regionala organ, arbetsmarknadsstyrelsenoch regeringen. På regional nivå fördelas handläggningen meUan länsstyrelse,länsarbetsnämnden och den regionala utvecklingsfonden. är detsamordnande och beslutande organet. granskar och prövar delsysselsältningsmässiga innehållet i ansökan. Utvecklingsfonden genomför normaUden grandläggande företagsekonomiska bedömningen av ansökan. Vidcentrala beslut genomför respektive regeringen denytterligare beredning som kan erfordras sedan länsorganen i yttranden redovisatsina bedömningar av ansökan. Prövningav ansökningar om lokaliseringsstöd omfattar en rad regionalpolifiska ochföretagsekonomiska bedömningar. Handläggningsarbelel måste vara effektivt i denmeningen att de ansvariga organen fattar väl Prop.1981/82:113 BUagedel 346 underbyggdaoch motiverade beslut. Det är angelägel att i största möjliga utsträckningbegränsa kostnaderna i form av kreditförluster som följer av felaktigabedömningar. Vidare måste i effektivitetsbegreppet inrymmas bl. a. desamhällsekonomiska kostnaderna av all genomföra expansionshö-jandeinvesteringar i branscher inom vilka betydande överkapacitet råder eller ibranscher med stora strakturproblem. Beslutom lokaliseringsstöd fattas på tre olika nivåer: länsstyrelserna,och regeringen. Avgörandeför om elt beslut fallas på central nivå eller länsnivå är om stödet bedömspåverka sysselsättningen m.m. inom flera län. Eftersom detta kriterium inle ärså lätt all tillämpa i praktiken har uppställts vissa schablonregler för allavgöra på vilken nivå beslut skall fattas. Länsstyrelsenhar i princip beslutanderätt för slöd till verksamhet som bedöms somindustriell eller induslriliknande och där del sammanlagda godkändaslödunderlagel uppgår lill högst . Beslutanderätten är dockinskränkt även i ett antal övriga situationer. T. ex. har regeringen genomsärskilt beslut undantagit vissa branscher från prövning, vidarefår stöd till etablering av nytt fristående arbetsställe eller tUl flyttning avförelag från elt län tUl ett annat inte beslutas av länsstyrelse oavsettslödunderlagets storlek. Arbetsmarknadsstyrelsenbeslutar i princip övriga ansökningar om lokaliseringsstöd utom l.ex. när detsammanlagda godkända slödunderlagel översfiger 15 milj. kr., eller ansökanavser slöd liU verksamhet utanför stödområdet. I dessa och några andrasituationer är regeringen beslutsinstans. Dennuvarande beslutsordningen har varit i kraft . Den harinneburU en kraftig ökning av anlalel länsslyrelsebeslut. /81fattade beslut i av antalet ärenden, arbetsmarknadsstyrelsenoch regeringen i respektive av ärendena. Del är de nämndaundantagsreglerna snarare än beloppsgränserna som är avgörande för var beslutenfallas. DecentraUseringenhar således nått relativt långt vad avser anlalel fattade beslut men denbeloppsmässigt största delen beslutas fortfarande på central nivå. Budgetåret1980/81 var den beloppsmässiga fördelningen meUan länsstyrelse,och regeringen 16, 25 resp. . 1.6.2Möjligheter tiU ytterligare decentraUsering Erfarenheternaav den decentraliserade beslutsrätten visar att de regionala organen i stortvisat prov på god beredning av ärendena. Denkrifik som kan riktas mol nuvarande beslutsordning är vidare främst allhandläggningsliden är lång. Den genomsnittliga handläggningsliden är, räknatfrån den tidpunkt den ursprangUga ansökan inlämnades, vid länsslyrelsebeslutca 1,5 månad, vid beslut av ca och vidregeringsbeslut ca . 1981/82:113 Bilagedel 347 Enytterligare decentraliserad beslutsrätt ger givetvis även en önskvärdförstärkning av del regionala inflytandet över den industriella och sysselsältningsmässigautvecklingen i regionen. Delär vidare av betydelse att få till stånd en bättre kontinuitet i uppföljningenav kredilbeslul. Genom decentralisering av kreditbeslulen förstärks motiven föratt följa upp slödförelagens utveckling. Vidstöd fill framförallt småföretag är personkännedomen särskill betydelsefull.Ett regionalt beslutsfattande fångar på ell bättre säll upp denna. Delnuvarande systemet med en uppdelning av beslutsbefogenheterna mellan regionaloch central nivå har också fördelar. Centrala beslut innebär l.ex. störteförutsättningar för enhetlighet i bedömningar och ställningstaganden. Vidarehar centrala organ bättre överblick över utvecklingen inom näringsgrenar ochbranscher saml ett vidare perspektiv på regionala förändringar. Ielt cenlraUserat system begränsas också de tendenser lill konkurtens mellanregioner om företag och projekt som inle är bundna till en vissinvesteringsort. Risk föreligger att ett regionaU beslutsfattande kan leda lillalt konservera en befintlig produklionsslraklur. De regionala beslutsfattarnakan komma att utsättas för ett hårt tryck att bevara existerande arbetstillfällen.Med detta följer också ökade risker för icke marknadsmässiga ingripanden föratt skydda regionens företag. Demotiv som framförts för en ytterligare decentralisering av beslut omlokaliseringsstöd är dock av den karaktären all ytterligare decentraliseringförtjänar alt övervägas. Vidutformningen av en ökad regional beslutanderätt måste emellertid nämnda riskerbalanseras. Av avgörande betydelse är härvid all i stödsystemet genomföraförändringar så all de regionala organen får ett direkt ansvar för hushåUandelmed givna ekonomiska resurser. Det är vidare angelägel all den kompetens och deresurser som finns hos de regionala organen utnyttjas på elt effektivare sättän och alt aUa möjligheter tUl inomregional förenkling ocheffektivisering lUlvaratas. 1.6.3Modell för decentraliserat system får beslut om lokaliseringsstöd Enutvidgning av beslutanderätten på regional nivå aktualiserar behovet avförenkling av beslutsprocessen även på länsnivå saml behovel av bättresamorduing med det sektorsorgan som pä länsnivå har det allmänna ansvaret förindustripolitik, nämligen den regionala utvecklingsfonden. Om inte en ökadsamordning beträffande lokaliseringsstöd nu sker mellan länsstyrelsernasbeslutanderätt och utvecklingsfondernas beredning av stödärendena samt dessasövriga induslripoUliska serviceverksamhet och slödgivning kommer riskerna attöka för kompetenskonflikter i framliden. Länsstyrelsernasroll som samordnare av sektorspolitik och fördelare av statliga insatser medhänsyn tUl respektive läns specifika förutsättningar bör förslärkas. En väg altöka länsstyrelsernas inflytande över använd- 1981/82:113 Bilagedel 348 ningenav statliga medel är all överlämna resurser för flera närbesläktade ändamål isamlad form från central till regional nivå. Därmed öppnas möjligheter förlänsstyrelserna all inom givna ramar prioritera och fördela givna resurser. Deregionalpolitiska medel som bör tilldelas i ell sammanhålletanslag för prioriteringar är följande. Företagsstödi form av regionalpolitiskt slöd fill näringslivet (avskrivningslån,ulbildningsslöd och sysselsätlningsstöd), medel för regionall nyförelagande,företagsstöd i form av glesbygdsstöd (i den mån verksamheten inle bedöms kunnabli föremål för regionalpolitiskt slöd), slöd lill kommersieU och socialservice i glesbygder, saml slöd fill projektverksamhet (utvecklingsarbete) iform av medel för alt ta fram och utveckla förslag inom olika samhällssektorer. Iett längre perspekfiv bör yllerligare anslag av regionalpolitisk karaktär kunnainordnas i ett sammanhållet anslag för regionalpolitiska åtgärder.