prop · G503142 · 1981-12-31 00:00:00 — I den mån de användspå näringsregleringens område bör de vara knutna till särskilda föreskriftersom näringsutövarna har att iaktta i denna egenskap. Bestämmelserna om beräkning avavgiftsbeloppet bör i all möjlig utsträckning konstmeras så att de utgår frånett mätbart moment i den aktuella överträdelsen - en parameter - som gör detmöjligt att förutse och fastställa hur stor avgiften skall bli i det särskildafallet. Konstmktionen kan vara utformad på elt sådanl sätt att den schablonmässigtfastställda avgiften kan beräknas genomsnittligt motsvara den uppkomna vinslenvid varje särskild överträdelse. I de fall då del bedöms angeläget att sökaneutralisera redan utsikten fill vinst bör dock hinder inte föreligga mot attlåta avgiften utgå enligt gmnder som leder lill väsentligt högre avgiftsbelopp. Berpende på det aktuellarättsområdets natur bör prövas om uppsåt eller oaktsamhet skall fömtsättas föravgiftsskyldighet eller om denna skyldighet kan bygga på strikt ansvar. För atten konstruktion med strikt ansvar skall vara försvarbar frånrättssäkerhetssynpunkt bör förutsättas att det finns starkt stöd för en presumtionom att överträdelser på området inte kan förekomma annat än som en följd avuppsåt eller oaktsamhet. Vidare måste uppmärksammas att särskilda undantag fråndet strikta ansvaret även i dessa fall kan vara nödvändiga med hänsyn fillförhållandena inom avgiftens användningsområde eller till reglernas utformningi övrigt. Sådana undantag bör så långt möjligt vara preciserade, så atl del inle 1981/82:142 100 föreliggernågon tvekan om deras räckvidd. Del sistnämnda gäller även i fråga ombestämmelser som reglerar möjhgheten fill jämkning av avgiftsbeloppet. Något hinder bör inte föreliggamot att låta avgiftsregler som i första hand riktas mot juridiska personer ochstraffrättsliga beslämmelser riktade mot fysiska personer vara fillämpliga vidsidan av varandra. De subjektiva rekvisiten kan därvid vara annoriundautformade i de olika systemen -strikt ansvar vid avgift och uppsåt eller oaktsamhetvid slraffrällsligt ansvar. Om del rör sig om mindre allvarliga överträdelser,kan den vinsteliminering som uppnås genom avgiflen framstå som en fullt tillräckligåtgärd. Del kan i så fall bli aktuellt atl låta införandet av ell avgiftssysteminnebära att de aktuella gärningarna är straffbara. Åläggande av avgiftsskyldighetkan i viss utsträckning överlämnas till de administrafiva myndigheter som ärverksamma på det aktuella området. I vissa fall är det emellertid lämpligt attöverlämna denna prövning till de allmänna domstolarna. Det gäller främst näravgiftsskyldigheten görs beroende av huruvida överträdelsen skett av uppsåteller oaklsamhel och när reglerna är utformade på sådant sätt att det finnsutrymme för betydande skönsmässiga bedömningar. I sådana fall kan sakkunnigaadministrativa myndigheter ges ställning som initiativtagare till eller part idomstolsprocessen. Prop.1981/82:142 101 Lag om ändring i Härigenom föreskrivs i fråga om dels att 36kap. 4 § skall ha nedan angivna lydelse, dels att i balken skall införas en nyparagraf, 36 kap. 3 a §, av nedan angivna lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Har det i anledning av ett brott som är begånget iutövningen av näringsverksamhet uppkommit en otillbörlig förtjänst ellerbesparing för näringsidkaren, får värdet därav förklaras förverkat även närdet inte följer av I eller 2 § eller annars har särskilt föreskrivits. Vad som har sagts i första stycket gäller ej, omförverkande är obilligt. Vid bedömningen av förhållandet skall blandandra omständigheter beaktas om det finns grundad anledning att anta att annanbetalningsskyldighet som svarar mot den ekonomiska fördelen av brottet kommeratt åläggas näringsidkaren. Förverkande på grund av brott Förverkande / anledning av brott avegendom eller dess värde må, av egendom eller dess värde, får om ejannat har föreskrivits, ske om ej annathar föreskrivits, ske a) gärningsmanneneller annan a) gärningsmannen eller annan sommedverkat till brottet, som medverkat till brottet, b) den i varsställe gärningsman- b) den i vars ställe gärningsmanneneller annan medverkande var, neneller annan medverkande var, c) den somgenom brottet beretts c)den som genom brottet bereits , eller näringsidkare som avses i 3 a §, d) den som efter brottet förvärvat d) den som efter brottet förvärvat egendomen på gmnd av giftorätt, egendomen på grund av giftorätt, arv eller testamente eller genom arv eller testamente eller genom gåva eller som efter brottet förvår- gåva eller som efter brottet förvär- ' Paragrafen föreslås ändrad även i prop. 1980/81:84. valegendomen på annal sätt och därvid haft vetskap om eller skälig anledning tillantagande om egendomens samband med brottet. Tillhörde egendomen vidbrottet ej någon av dem som anges i första stycket a)-c), må den ej förklarasförverkad. Särskild rätt till egendomsom förklaras förverkad består, om ej även den särskilda rätten förklaras förverkad. valegendomen på annat sätt och därvid haft vetskap om eller skälig anledning tillantagande om egendomens samband med brottet. Tillhörde egendomen vidbrottet ej någon av dem som anges i första slycket a)-c), får den inteförklaras förverkad. Särskild rätt till egendomsom förklaras förverkad består, om ej även den särskilda rätten förklaras förverkad. Dennalag träder i kraft den . Prop.1981/82:142 103 Sammanställning av remissyttrandena över departementspromemorian(Ds Ju 1981:3) Ekonomiska sanktioner vid brott i näringsverksamtiet Efter remiss har yttranden över promemorian avgetts av justitiekanslern(), riksåklagaren (), hovrätten över och , Stockholmstingsrätt, , brottsförebyggande rådet (BRÅ), bankinspektionen,, (), ,(), statens invandrarverk, ,statens planverk, statens industriverk, statens provningsanstalt, juridiskafakultetsnämnderna vid Lunds och , länsstyrelserna iStockholms och , , ,(), Centralorganisationen /SR,i (LO), (),, , Hantverks- ochIndustriorganisation, Familjeföretagen, ,, . , Föreningen och FöreningenSveriges polischefer'. RA har överlämnat yttranden från överåklagarna iStockholms, och åklagardistrikt samt länsåklagarna i ,och . i har förklarat sigavstå från att besvara remissen men har översänt elt inom dess rättsvetenskapligainstitution utarbetat ytlrande. Vidare har skrivelser inkommit från bl.a.Ackordscentralen, . 2.1.1 Behovet av åtgärder Vad som i promemorian har anförls rörande behovel av lagsliftningsålgärdertillstyrks eller lämnas utan erinran av del hell övervägande antaletremissinstanser. Till dem som uttryckligen ansluter sig till vad som sägs ipromemorian hör bl.a. länsåklagaren i län, bankinspektionen, juridiskafakultetsnämnden vid och . ' Sedermera har yttrande inkommit även från juridiskafakultetsnämnden vid . 1981/82:142 104 Flera remissinstanser - bl.a. överåklagarna iStockholms och , , , ,, statens provningsanstalt, , och . Familjeföretagen och ger uttryck för uppfattningen attbehovet av åtgärder är mera uttalat än vad som uppges i promemorian.Överåklagaren i framhåller sålunda atl brott i näringsverksamhel i allmänhelhar ekonomiska motiv och att den brottspåföljd som gärningsmannen riskerar omhan avslöjas har ringa avhållande verkan i förhållande till den lockelse lillalt åsidosätta för verksamheten gällande bestämmelser som den förväntadevinningen av brottet utgör. Från brollspreventiv synpunkl och även av renaanständighetsskäl är del, enligl överåklagaren, av stor belydelse all möjlighetfinns lill all dra in vad gärningsmannen tjänar på brottet. Överåklagarenframhåller vidare atl möjligheterna härtill är mycket begränsade enligtgällande bestämmelser pch att de nuvarande reglerna nästan inte alls utnyttjasför förverkande riktat mpt juridisk perspn. NO påpekar för sin del alt de problem som diskuteras ipromemorian yttrar sig bl.a. i atl seriösa företag pressas av konkurrensen frånicke seriösa företagare. Det är således enligl NO ingalunda orealistiskt atlräkna med att åtskilliga seriösa företag gått under eller förvandlats tilloseriösa företag av konkurrenstrycket från de oseriösa. Liknande synpunkter framförs av , SHIO-Familjeföretagenoch som anser atl den ekonomiska brottsligheten utgöretl allvariigt problem på flera områden i samhället och att del från såvälnäringsrättsliga utgångspunkter som från samhälleliga aspekter är angeläget atlåtgärder vidtas för att hindra ekonomisk brottslighet. Organisationerna betonarkravet på konkurrensneutralitet i en marknadsekonomi och framhåller att mindrenogräknade personers systematiska åsidosättande av gällande reglerotvivelaktigt medför en snedvridning av konkurrensförutsättningarna och kaninnebära svåra ekonomiska påfrestningar för den seriösa företagsverksamheten. anser - med hänvisning lill vad samfundetanfört i ell tidigare remissyttrande rörande företagsböter - atl det inte har före-bragtsövertygande skäl för att det föreligger elt behov av de föreslagnalagstiftningsåtgärderna. vid iStockholm som även i övrigl ställer sig mycket kritisk lill de framlagdaförslagen - för fram tanken atl del inte så sällan, även ur samhällsekonomisksynvinkel, torde vara bättre att låta det kapital, som med promemoriansutgångspunkt skall förverkas, få arbeta i förelaget lill att åstadkommarättelse av vad som kommit att brista genom brottet än att dra in medlen tillstaten. Institutionen anser vidare att dålig normeflerlevnad på skilda områdentorde kunna bero mera av atl straff inle utkrävs, där så kunnat ske, eller på Prop.1981/82:142 105 alt tänkbara viten inte åläggs än av atl otillbörligavinster och besparingar av åtgärder och underlåtenheter ter sig skyddade motstatsingripanden saml alt det måhända rent av finns anledning varna föråtgärder som ger grogrund åt tankar att "brott berikar staten" elleratt "staten söker sko sig med straffavgifter" eller intäkter avmotsvarande slag. 2.1.2 Allmänna synpunkter i övrigt Nästanalla remissinstanser godtar en reglering enligt de huvudsakliga riktlinjer somanges i promemorian. Uttryckliga tillstyrkanden har sålunda lämnats av JK, RA,överåklagarna i och , ,hovrätten över och , BRA. bankinspektionen, statensnaturvårdsverk, AMS, statens industriverk, juridiska fakultetsnämnden vid Stockholmsuniversitet (majoriteten), länsstyrelserna i och ,landstingsförbundet, TCO. /SR, LO, , ,. - Föreningen betraktarockså den föreslagna reformen som önskvärd och bra, men ställer sig tveksamtill dess genomförande på grund av de begränsade resurserna som samhälletställer lill åklagarväsendets och polisens förfogande för verksamheten motkvalificerad brottslighet. vill gå ett steg längre än promemorieförslageloch ifrågasätter om inle förverkandesanktionen borde kunna frikopplas frånanknytningen till brott, dvs. en gärning som uppfyller alla objektiva ochsubjektiva rekvisit för ådömande av ansvar enligt en straffbestämmelse. Enighettorde enligt tingsrätten råda om atl överträdelser av lagbestämmelser inte börvara företagsekonomiskt lönsamma. Tingsrätten finner inte tillräckligt bärandeskäl för atl underlåta förverkande av otillbörlig förtjänst eller besparing,då brott inle föreligger och förordar atl förverkande får ske vid lagöverträdelsesom leder till otillbörlig förtjänst eller besparing, oavsell om brottföreligger eller inte, såvida särskilda skäl inte talar för annat. Tanken på en förverkanderegel med generell tillämpning påsåväl som specialstraffrätlens område avvisas av någraremissinstanser. Sålunda anser länsåklagaren i för sin del alt enförverkanderegel av angivet slag inte är ägnad atl på elt effektivt sätt skapamöjlighet att indraga otillbörliga förtjänster eller besparingar. Därtill kommerenligl länsåklagaren en risk för osäkerhet i rättstillämpningen underöverskådlig framlid på gmnd av att en generell bestämmelse föreslås gälla förmycket stora, helerogena och oöverskådliga områden. En framkomlig väg alt nå desyften, som ligger lill grund för promemorian, lorde enligt länsåklagaren varaatt på vaije enskilt område inom specialstraffrätlen anpassa förverkandereglernasinnehåll till de särskilda behov som föreligger, varvid för-8 1981/82. Prop.1981/82:142 106 verkandereglerna skulle kunna utbytas av ellerkompletteras med etl avgiftssystem. - Liknande synpunkter framförs avlänsåklagaren i och SAF. En ledamot av juridiska fakultetsnämnden vid Stockholmsuniversitet, som intar en mycket kritisk hållning till avgifter av del slag sombehandlas i promemorian, anser att förverkande inom område i ochför sig borde kunna få ske av sådan som motsvaras av skada för enskildi den mån del kan tagas för visst att målsägandeanspråk inte kommer allframställas men atl man på specialstraffrätlens område i första hand borde göraen översyn och eventuell komplettering av aktuella förverkanderegler. Några remissinstanser uttrycker tveksamhet huruvidaförverkande av uppkommen vinsl utgör en tillräcklig reaktion från samhälletssida vid den typ av brott som det här är fråga om. Sålunda ifrågasätter riksskatteverketom de föreslagna förverkandereglerna drabbar en näringsidkare tillräckligtavskräckande; näringsidkaren riskerar genom sanktionen inle någol annat än denotillbörliga vinsten. Kombinerat med sanktionsavgift av del slag som föreslåskunna införas i respektive specialförfattning synes dock sank-tionssystemelenligt verket bli värdefullt. Liknande synpunkter framförs av statens provningsanstalt.Även bankinspektionen anser att den allmänpreventiva effekten av elt hot omförverkande kanske inte alla gånger är så stor. Flertalet av de remissinstanser som yttrat sig i fråganuttalar sin tillfredsställelse över alt den i promemorian föreslagna ordningenbättre låter sig infogas i den gällande rätten än det system med företagsbötersom har diskuterats. Uttalanden i denna riktning har gjorts av JK, RÅ,överåklagarna i och åklagardistrikt, länsåklagaren i Uppsalalän, , bankinspektionen, statens industriverk, juridiskafakultetsnämnden vid , i ochSvenska företagares riksförbund. anser för sin del att förslagel alt istället för företagsböter använda sig av elt modifierat förverkandeinstiluthar en klar fördel i det att fillämpningspmrådel avses omfatta även brottsbalksbrottoch atl subjektet inte behöver bli begränsat till juridisk person. Däremot ärsystemet med förverkande enligl styrelsen så till vida mer begränsat, som deli motsats till företagsbotssystemet är en särskild rättsverkan av brott, dvs. iprincip krävs etl ådömt personligt straffansvar innan förverkande kan ske. I övriglanser styrelsen att föreslagna tillägg till bestämmelserna om förverkande iminst lika hög grad som företagsbotssystemet torde tillgodose de rättmätigakrav, som kan uppställas på verkningskraftiga möjligheter till repressivaåtgärder mot den icke-seriösa näringsverksamheten i landet. BRÅ instämmer inte i att man bör överge tanken påinförande av korporativt straffansvar. BRÅ pekar på att man med det nuframlagda förslaget visserligen tillgodoser en del av de funktioner som ett korporativtansvar 1981/82:142 107 skulle kunna fylla men att förslaget i andra hänseendeninte kan ses som något alternafiv till ett sådant. BRÅ påpekar vidare alt denföreslagna förverkanderegleringen tar sikte endast på att neutralisera vissaekonomiska fördelar som kan vara förenade med brott i näringsverksamhel.Fråga är alltså inte om någon sanktionsform. Förslagel bör snarare ses som ettutlopp av tanken atl det framstår som slötande att ekonomiska fördelar skallkunna uppkomma genom broll även när delta upptäcks och lagfors. Genom attreducera den möjligheten kan också vissa preventiva effekter uppnås. Etl korporativtstraffansvar sträcker sig dock längre genom att ett sådant förenas medegentliga sanktioner och ett direkt av det brottsliga förfarandet. - Inleheller ett avgiftssystem efter de principer som redovisas i promemorian kanersätta ett korporativt ansvar. Avgifterna förutsätts komma till användning "endaslinom speciella och klart avgränsade rättsområden" främst där"regelöverträdelser är särskilt frekventa". Behov av att kunna riktakraftigt mol elt företag kan dock uppkomma i en mängd fall som inte kanförväntas bli avgiftsreglera-de. Även TCO anser alt institutet förelagsböter bör bliföremål för etl förnyat och fördjupat utredningsarbete. Liknande synpunkterframförs av , som anser atl företagsböler har betydande fördelarpå konsumentområdet. 2.2.1 Tillämpningsområdet i stort Den begränsning som ligger i atl beslämmelsen föreslås ägatillämpning endast när brott har begåtts i utövningen av näringsverksamhelaccepteras av de remissinstanser som godtar huvuddragen i den föreslagnalösningen (se ovan avsnitt 2.1.2). Några remissinstanser - bl. RÅ och BRÅ - befarar dockalt uttryckel "i utövningen av näringsverksamhet" kan ge upphov tilltolkningssvårigheter. RA erinrar i sammanhanget om de svårigheter somuppkommit när del gäller atl bestämma innebörden av del i 7 kap. 4 §rättegångsbalken använda uttrycket "i utövning av tjänsten". pekar på att delar av denkommunala verksamheten inryms i begreppet "näringsverksamhet" menframhåller också all del lorde ligga i sakens natur alt tillämpning av denföreslagna bestämmelsen endast i rena undantagsfall kan komma all aktualiserasi den kommunala verksamheten eller för ett kommunall bolag. Även juridiska fakultetsnämnden vid Stockhobns universitetkommenterar den närmare innebörden av begreppet näringsverksamhel och påpekardärvid alt tillämpningsområdet blir större än vad som kanske direkt framgår avlagtexten, eftersom uttrycket "näringsidkare" i det föreslagnastadgandet är avsett atl ha samma innebörd som i I § bokföringslagen, där Prop.1981/82:142 108 det enligt motiven givits en tämligen vidsträckt innebördoch bl.a. omfattar näringsverksamhet som inte drivs i vinstsyfte. Rikspolisstyrelsenlar särskilt upp frågan mol vem en förverkandetalan av angivet slag bör kunnariktas. Styrelsen påpekar i denna del alt det är viktigt atl föreslagnabestämmelser omfattar yrkesmässigt bedriven verksamhet av ekonomisk art ividsträckt bemärkelse. Bestämmelserna måste därför inbegripa illegala näringslransaktionerbeträffande såväl produkiion av och handel med varor och utbjudande av tjänstersom olika kapitalformer, exempelvis fastigheter och värdepapper.Gränsdragningen vid att broltel skall vara begångel i utövningen av näringsverksamhelfår enligt styrelsen inte hindra att till följd av andra handlingar uppkomna otillböriigavinster också kan förverkas. Sådana handlingar behöver ju inle vara ett direktled i den ursprungliga näringsverksamheten men väl i näringsidkarens totalaverksamhet. En olillböriigl åtkommen förmån som används utanförnäringsverksamhet för atl därigenom vinna ytteriigare förmåner måsle vara förverkningsbari sin helhet. En jämförelse med räntesituationer kan därvid göras. Vidare måsledet vara fullt klart att med näringsidkare inle bara skall avses den som lillsynes driver näringsverksamhel eller formellt är ansvarig för denna ulan ävenden reella näringsidkaren som finns i bakgrunden (bakmännen). Om brott begås avpersoner som biträder näringsidkaren i dennes verksamhet, exempelvis medbokföring eller av-lalsleckning, måste otillbörlig vinsl kunna förverkas såvälhos näringsidkaren som biträdet. Ett motsvarande förhållande som gäller inäringsförbudsfallen måste alltså råda i fråga om möjligheten atl förverkaotillbörliga förmåner. Om bulvaner begått brott som näringsidkaren får nyttaav, bör förmånen vara förverkningsbar även hos näringsidkaren. Typfallet ärbrott som begås i en näringsidkares verksamhet men medför en direkl vinsl ellerannan fördel hos en annan näringsidkare. Den senares vinst skall också kunnaförverkas bl.a. för atl ekonomiskt kunna åtgärda de systematiska konkurserna. Liknandesynpunkter framförs av som betonar vikten av allförverkandereglerna utformas så atl det klart framgår atl också andra ännäringsidkaren kan drabbas av förverkandet. En sådan prdning är enligl verketen fömtsättning för atl sanktionen skall få avsedd verkan, i synnerhet vidbrott som begås i näringsverksamhel som bedrivs av få-mansbolag ochhandelsbolag; vinningen tillkommer i dessa fall som regel annan ännäringsidkaren och kanske också annan än gärningsmannen. 2.2.2 Det förverkade beloppet Förslaget tillstyrks eller lämnas ulan erinran avflertalet remissinstanser. Uttryckliga tillstyrkanden har lämnats av JK,överåklagarna i och åklagardistrikt, ,hovrätten över och , , , statensindustriverk,juridiska fakultetsnämnden vid (majoriteten), länsstyrelserna i Prop.1981/82:142 109 , TCOSACO/SR, LO, Föreningen . SAF anseralt de föreslagna förverkandereglerna leder till svårbemästraderättssäkerhetsproblem och påpekar i denna del att såväl lagtext som motiv ärallmänt hållna. Det framgår inte närmare vilka vinster som skall kunnaförverkas. Det är enligt föreningen inle tillfyllest med molivuttalanden somatt förverkande skall kunna ske om det "frän allmän synpunkt framstår somstötande att förelaget får tillgodogöra sig den ekonomiska fördelen" elleratt förslaget "företrädesvis" tar sikte på systematiska lagöverträdelser.Det saknas i promemorian erforderliga garantier för atl de utbyggda förverkandemöjligheternainte kommer att användas gentemot seriöst bedriven företagsamhet. Ytterligarenågra remissinstanser pekar på de svårigheter som kan uppkomma, när det gällerfastställa ett orsakssamband mellan en ekonomisk fördel och elt bakomliggandebrott. BRÅ förmodar atl avsikten mindre torde vara att avgränsa vissa former avfaktisk kausalitet än alt ställa upp normativa krav som bör ställas påsambandet mellan brott och ekonomisk förmån. Enligt rådets uppfattning skulledet i dessa hänseenden vara av värde för rättstillämpningen om klarareuttalanden kunde utvecklas inför en ny lagstiftning. NO tar uppfrågan om gränsdragningen mellan förverkningsbara och icke förverkningsbaraekonomiska fördelar. NO hänvisar därvid fill uttalanden i promemorian där delsägs att, om l.ex. ett företag till följd av inbesparade invesleringskoslnaderkan hålla lägre priser än vad konkurrenlerna kan göra och till följd häravökar sin försäljning och därmed sin vinst, sambandet mellan försäljningsvinstenoch brottet blir alltför uttunnat för atl elt mot vinslen svarande beloppskall kunna förverkas. Enligl NO bör man inte göra en sådan principiellinskränkning; den omständigheten att det är svårt och ibland omöjligt attfastställa ell orsakssamband och kvantifiera den vinst som härrör från brottetär inle något skäl att anse all den vinsl, som vid en domstolsprövning kanklarläggas, inte skall kunna förverkas. Del finns enligt NO inte några somhelst skäl alt tro att svenska domstolar skulle åsidosätta rimliga rätlssäkerhetskrav.NO anser vidare alt den viktigaste invändningen mot den angivna begränsningenär atl del troligen i många fall är den företagsekonomiska vinsten somdominerar såsom anledning till brottet och att det därför ärotillfredsställande atl den företagsekonomiska vinsten inle kan förverkas. NOförordar att de problem som hänger samman med frågan om vilka slags vinstersom skall kunna förverkas och hur del förverkade beloppet skall fastställasanalyseras i samråd med ekonomisk expertis samt alt del därvid övervägs altförverkande skall omfatta även sådana företagsekonomiska vinster som harberörts. Även , SHIO-Familjeföretagen ochSveriges Prop.1981/82:142 110 förordar atl problemen om vilka slagsvinster som skall kunna förverkas och hur det förverkade beloppet skallfastställas noga analyseras från företagsekonomiska utgångspunkter innan denföreslagna bestämmelsen läggs till gmnd för lagstiftning. Organisationernaframhåller bl.a. att domstolarna vid tillämpning av den föreslagna regelnkommer alt röra sig på ett område där inte enbart juridiska överväganden tordevara en nödvändig fömtsättning för att ett i sak riktigt beslut skall kunnafattas. framställer invändningar molden terminologi som har kommit till användning i promemorian och den föreslagnalagtexten. Förbundet pekar därvid på att man i promemorian diskuterar värdet avden otillbörliga ekonomiska förmånen av brott med användande av begrepp som"förmån", "förtjänst", "vinst", "alla vinster","besparing", "investeringskostnad".