prop · G503197 · 1981-12-31 00:00:00 — Lokala skaltemyndigheten i fögderi befarar attreformen kommer att medföra en ytterligare belastning av de redan hårtansträngda resursema, eftersom myndigheten måste avsättastora resurser för att klara av upplysning till de skattskyldiga om hur stats-och förmögenhetsskatten har beräknats och uttalar att störa krav kommer attställas på utbildnings- och informationssektionen hos RSV. Sammanfattningsvisbedömer myndigheten att genomförande av reformen kommer att kräva ökaderesurser inte minst och anser att reformen kommer atttillföra skattesystemet nya komplicerade och tidskrävande administrativaarbetsuppgifter, något som helt strider mot gjorda uttalanden och önskemål attförenkla skattereglerna. Lokala skattemyndigheten i fögderi: Tillämpningen av de regler som föreslås i promemorianmedför för lokala skattemyndigheterna delvis betydande komplikationer iförhållande till vad som gäller f. n. De flesta reglerna skall visserligentillämpas vid ADB-mässig beräkning av statlig inkomstskatt t.ex. reglerna ommakebeskattning, marginalskattespärr och begränsningsregeln. De skall emellertidäven tillämpas i stort antal arbetsmoment bl.a. vid manuellaomräkningar av skatt i anledning av ändrad taxering, vid jämkning av preliminärskatt, vid uträkning av förhandsbesked om skatt och vid handläggning av förtursrestitutioner. Prop.1981/82:197 229 Deföreslagna reglerna, som i stor omfattning skall tUlämpas vid beräkninghos lokal skattemyndighet, kommer - trots vissa förenklingar -att medföra ökadesvårigheter i myndighetens arbete. Genomföresförslagen behöver myndigheten tillföras ökade resurser. Utan resursförstärkninginom serviceområdet - framför allt jämkning och omdebitering - kommermyndigheten inte kunna bemästra det nya regelsystemet. fömtsätter att myndigheternas arbete underlättas genom att riksskatteverkettar fram dels lämpliga arbetsblan-ketter dels program så att terminalsystemet istörsta möjliga utsträckning kan utnyttjas för beräkningsarbete. Enmedveten utgångspunkt för expertgmppens arbete sägs ha varit kravet pä enkelheti skattereglerna. Förvisso kunde reformen ha utformats så att lagstiftningenblivit mera komplicerad än vad som är fallet. Föreningen anser ändå att manborde ha gått ännu längre i sin strävan efter förenklingar. Förenklingar iskattelagstiftningen är nödvändiga för att LSM ska fä utrymme för denoffensiva roll i kontrollverksamheten gentemot skattskyldiga och arbetsgivaresom fömtsätts av statsmakterna i annat sammanhang. Föreningenanför vidare att LSM bortsett från de rent taxeringsmässiga konsekvensernakommer att få känna av en kraftig ökning av den redan nu livligaupplysningsverksamheten gentemot allmänheten, att stora svårigheter - inteminst tidsmässigt - kommer att uppstå vid jämkning av prelimi-. när A-skatt ochdebitering av B-skatt, främst novem-ber-febmari, samt att de fillkommandearbetsuppgifterna kommer att gå ut över den egentliga kontrollverksamheten. 53 har framhållits att kravet på enkelhet måste ges hög prioritet. Vidarebetonas att en rad nya arbetskrävande moment tillkommit i taxeringsarbetetunder senare år och att detta lett till problem i olika avseenden. Strävan bördärför vara att förenkla skattereglerna och att undvika att tillföra systemetnya komplicerade och tidskrävande inslag. Detär angeläget att förenklingar i det nuvarande regelsystemet görs. Flertaletlänsstyrelser har i annat sammanhang till regeringen lämnat förslag tillförenklingar som bör kunna genomföras ganska omgående. I första hand bör ettväl fiUtaget schablonavdrag under inkomst av tjänst - liksom i flertalet andravästeuropeiska länder införas. Vidare bör man rensa i avdragsfloran underallmänna avdrag. Avdraget för för kapitalförsäkringar o. d. bör tasbort, liksom avdraget för frivilliga periodiska understöd. Ävenförvärvsavdraget bör försvinna och ersättas av förhöjt bambi-drag. Med dessaändringar skulle granskarna få mera tid för väsenfiigt kontrollarbete. Dessaändringar skulle enligt föreningens mening kunna genomföras utan störreutredningar. Det finns givetvis även andra önskemål och förslag, vUka framgårav länsstyrelsernas ovan nämnda förslag. För den enskilde blir de avlänsstyrelserna föreslagna ändringarna i regel 1981/82:197 230 En stor fördel med desamma är naturligtvis, att det blir enklare aftdeklarera. Ändringar i denna riktning är också nödvändiga om man villha eft system med definitiv källskatt för flertalet löntagare. Enviktig förutsättning för att reformen skall kunna fungera i praktiken är att deklarafionsblanketternajämte bilagor utformas på sådant sätt att underlag för grundbelopp och tiUäggsbeloppkan tas fram maskinellt. Detsamma gäller kvittning mellan inkomst av kapitaloch underskott av schablontaxerad fastighet och vissa andra tilläggsposter.Det kan inte godtas att reformen genomförs förrän dataprogram framtagits somfungerar fillfredsställande. Det är ett krav att möjliga datorstöd noggrantundersöks. Alltför många skatteprojekt har forcerats fram utan att tillräckligtid anslagits fill programmering och annat förberedande datorarbete. överenskommelse som träffats mellan regeringen och socialdemokraterna s.172 i promemorian - framhålles, att kampen mot skattefusk och skatteflykt börfortsätta och intensifieras. Det är emellertid ostridigt att de föreslagnareglerna för inkomstbeskattningen kommer att ställa stora krav på dem som skallhandha kontrollen och ta ansenliga resurser i anspråk. föresläs i dennu framlagda budgetpropositionen, att de totala kostnaderna för länsstyrelsernaoch de lokala skattemyndigheterna fr.o.m. /83 skall skäras nedmed . Även om vissa punktinsatser föreslås för revisions-och mervärdeskatteenheterna vid länsstyrelserna kommer föreslagnanedskärningar att drabba deklarationskontrollen och även arbetet med besvärentill länsrätt, kammarrätt och regeringsrätt. Vidare vill regeringen t. v. intemedge inrättandet av resterande 160 RS-tjänster sombudgetdepartementet begärt en minskning av fritidsgranskningen fr. o. m. Varkenexpertgmpperna för reformerad inkomstbeskattning eller promsutredarna har söktberäkna vilka resurser som erfordras för nya arbetsuppgifter, . utan endastgjort allmänna uttalanden. Då nägra förenklingsförslag ej heller framlagts, ärdet omöjligt att i detta läge beräkna resursbehovet för att genomföra detframlagda förslaget. Föreningen utgår ifrån att en sådan beräkning görs innanpropositionen föreläggs och att en sådan beräkning blir föremål föröverläggningar mellan berörda parter. Expertgmppenframhåller att en utgångspunkt för förslagen är att kravet på enkelhet måsteges hög prioritet. Därvid synes gruppen i första hand ha haftskattemyndigheternas arbete i åtanke. KF delar expertgmppens uppfattning idenna del. I skilda sammanhang har framhåUits att reglerna för inkomst- ochförmögenhetsbeskattningen redan nu är så omfattande och komplicerade attskattemyndigheterna har uppenbara svårigheter att klara av sina uppgifter attåstadkomma en rättvis och likformig taxering. För den enskilde skattskyldige ärdet omöjligt att överblicka regelsystemet. KF vill hålla för sannolikt att detär få skattskyldiga som med hjälp av skattereglerna kan konstatera ellerkontrollera att de betalar rätt inkomstskatt. Detta är ett förhållande som kanfå förödande konsekvenser för respekten för skattereglerna. KF ifrågasätter omskattesystemet över huvud taget tål regler av sådan art att de ytterligareförsvårar möjligheterna för den enskilde att fuUgöra sina skyldigheter och attkontrollera riktigheten i myndighe- 1981/82:197 231 Förenklingsbehovet är så påtagligt att vissa rättvisesynpunkter i detenskilda fallet måste ges en mer begränsad betydelse. Eftersomavdragsbegränsningen oundvikligen måste innebära en komplikation är detnödvändigt att ta till vara de möjligheter till förenklingar som kanfinnas pä andra punkter, framhåller gruppen. Några förslag till förenklingar avgällande regler lämnas emellertid inte, vilket kan vara förklarligt med hänsyntill den korta tid gmppen arbetar. Enligt KF:s uppfattning är det angeläget atten fortsatt översyn av skattereglerna medför konkreta förenklingar för såvälskattemyndigheterna som för den enskilde skattskyldige. SHIO- Familjeföretagen och : Genomreformens andra moment kommer skatteadministrationen att tiltföras nya ochomfattande arbetsuppgifter som kräver utbildning av personal och ytterligarepersonal av stor omfattning. De skattskyldigas svårigheter att på ett korrektsätt lämna de ytterligare uppgifter som krävs kommer med största sannolikhetatt öka frekvensen av tekniska fel. Skattemyndigheternas kontrollverksamhetkommer att bli omfattande och möta en mångfald frågor som kommer att leda tilltaxeringsprocesser. Vid gransknings- och kontrollverksamheten kommer med storsannolikhet en mångfald frågor upp som torde kräva ändrad lagstiftning. Tillföljd härav kommer ytterligare regler med fiUhörande övergångsbestämmelser attbehöva skapas efter hand. En sådan utveckling leder fill än större administrafivaproblem och misstro till vårt redan invecklade skattesystem. Genom införande avbegränsningsreglerna kommer man att skapa fler problem än man löser. Detär oacceptabelt att belasta vårt komplicerade skattesystem medförslaget regelkomplex, som mbbar symmetrin i systemet och gör skattesystemetännu svårare att förstå för de skattskyldiga. Att komplicera systemetytterligare kan inte befrämja skattemoralen. Vadsom framför allt behövs inom svenskt beskattningsområde är förenklingar avgällande bestämmelser. Detta inte minst för att en normalsvensk skall ha enrimlig möjlighet att undvika oavsiktliga fel, som kan leda till icke obetydligaekonomiska och civilrättsliga konsekvenser. Det nu föreliggande förslaget gårtyvärr den motsatta vägen, trots att man i detsamma i flera sammanhang sägersig syfta fill förenklingar. Förslageninnebär också i mycket stor omfattning problem beträffandekontrollmöjligheterna. Detta i sin tur kommer att leda tiU avsevärda risker förstötande orättvisor. Undersenare år har ställts krav frän såväl myndigheter som andra grupper attskattebrott och annan ekonomisk brottslighet måste stoppas. Det är också heltklart, att komplicerade skatteregler och ett högt skattetryck utgör en god grogmndför ekonomisk brottslighet. Tyvärr tvingas vi konstatera, att det nu framlagdaförslaget genom sitt invecklade regelsystem ej kommer att underlätta rättsfillämpningeneller medverka fill en bättre skattemoral. Slutligenanser vi, att reformen ytterligare krånglat till skattelagarna och därmed gjortdet ännu svårare för gemene man att på rätt sätt upprätta sin 1981/82:197 232 deklaration.Att försöka sig på någon form av skatteplanering blir för honom i del närmasteogörligt. Vivill inte underlåta påpeka de stora svårigheter, som kommer att uppslå vidutformning av deklarationsblanketter. Del kan synas trivialt att nämna i dettasammanhang, men sådana överföringar av belopp som i dagens blankett 1, där t.ex.underskott av villaschablon skall skrivas åtta gånger, får bara inte öka. Detvill således tiU att ordentliga resurser och god tid anslås för att få tillstånd användbara blanketter. ipromemorian utsägs att en utgångspunkt för förslagen är kravet på enkelhet. Sommotivering härför anförs att en rad nyaoch arbetskrävande moment har tillkommiti taxeringsarbetet samt att det är allmänt omvittnat att denökade belastningen på skatteförvaltningen har lett till problem i olikaavseenden. Förbundetanser - med beaktande av medlemmarnas arbetssituation denna motiveringvälgrundad. RS-reformen har ännu inte följts upp med en fillräcklig utbyggnadav taxeringsorganisationen. Ändå torde de planer som denna utbyggnad vilar påinte ta hänsyn till de ytterligare arbetsmoment som tillkommit genom ny ochändrad lagsfiftning . Taxeringsarbetet har därigenom alltmerblivit inriktat på ren formell granskning. Redan utan ytterligarearbetsbelastning kan därför ifrågasättas om taxeringen uppfyller denmålsättning som uppställs härför. ' I promemorian uttalas också att föreslagenavdragsbegränsning oundvikligen måste innebära en komplikation och att deldärför är nödvändigt att ta till vara de möjligheter tillförenklingar som kan finnas på andra punkter. Sammantagetmed de effekter det nu också remitterade förslaget om proms medför förtaxeringsarbetet vill förbundet allvarligt ifrågasätta om taxeringsarbetet ifortsättningen verkligen kommer att uppfylla den målsättning som uppställtshärför. TCOvill också avslutningsvis framhålla att förslaget om reformerad inkomstbeskattningmedför betydande merarbete för skatteadministrationen. De områden som i förstahand berörs är deklarationsgranskning, skatteuträkning (preliminärskatt,jämkningar m.m.) och information till allmänheten. Utan resursförstärkningarkommer detta merarbete att resultera i att andra arbetsuppgifter blireftersatta eller måste utföras under stor tidspress. Erfarenhetsmässigt blirresultatet en försämrad arbetssituation, en lägre nivå på skattekontrollen ochen sämre service till allmänheten. TCOmenar aft det är viktigt all man förebygger alt en sådan situation iippkommergenom att tilldela skatteadministrafionen erforderliga resurser. Prop.1981/82:197 233 11 Allmän produktionsfaktorskatt och alternativa finansieringsformer Näringslivsorganisalionemaavstyrker genomgående att skattereformen finansieras med en aUmänproduktionsfaktorskatt. Det framhålls bl. a. att denna skatteform hämmarinvesteringarna och tillväxten och försvagar de svenska företagens ställninggentemot utländska konkurrenter. I en del yttranden ifrågasätts också behovetav lotalfinansering. Löntagarorganisa-tionema företräder olika synpunkter. Enfråga som återkommer i yttrandena är om den aUmänna produktionsfaktorskatlenverkligen övervältras bakåt i enlighet med vad kommittén har utgått frän. Verkethar inte heller i nu föreliggande sammanhang funnit anledning att ta ställningtill de samhällsekonomiska effekterna av om en produktionsfaktorskatt införs.En samhällsekonomisk kalkyl över sådana effekter i olika hänseenden står ochfaller med de antaganden, t.ex. beträffande övervältringsgraden, som den byggerpå. Emellertid finns det ej någon möjlighet att i praktiken vare sig beläggaeller vederlägga dessa antaganden - ens i efterhand. Enövervältring bakåt av promsen är liksom av arbetsgivaravgiften beroende av detutrymme som finns för löneökningar och av utfallet av avtalsförhandlingarna. Ifråga om skatten pä kapitalersättning är det än mindre möjligt att garantera enövervältring bakåt. Det beror främst på förekomsten av priskonkurrens med andraformer för kapitalplacering, bl. a. på den internationeUa kapitalmarknaden. RRVanser mot bakgmnd av angivna förhållanden att införandet av promsen främst kanfå psykologisk betydelse genom det särskilt uttalade syftet att utgörafinansiering av inkomstskattereformen och genom betoningen av utvidgningen avunderlaget för beskattning av kapitalersättning. Denna betydelse skallemellertid ses i belysning av att promsen utgör en riskabel beskattningsform,därför att den kan allvarligt äventyra ansträng-ningama att förbättrabytesbalansen, om en verklig övervältring av skatten bakåt inte kommer tillstånd även i ett längre tidsperspektiv. Enligt RRV:s mening bör därför denerforderliga ökningen av skatteinkomsterna sökas i skatteformer som vid sidanav arbetsgivaravgiften med större säkerhet ger den avsedda övervältringenbakåt. Om promsen införs, är det under alla förhållanden viktigt, att övervältringseffekternaav de för skattereformens finansiering erforderliga förändringarna iskattesystemet noga följs genom övervakning av priser och löner samt denekonomiska utvecklingen i övrigt. Antagatt de avtalsslutande parterna på arbetsmarknaden blir överens om en nivå på denominella löneökningarna som är förenlig med en bibehållen eller någotförbättrad konkurrenskraft för industrin. 1981/82:197 234 inkomstskattesänkningengenomförs då mot att löntagarna minskar sina nominella lönekrav tills sammareala utfall uppnås, som företagen belastas med endera mervärdeskatteller produktionsfaktorskatt. Företagens konkurrrenssituation blir dåoförändrad liksom löntagarnas real-inkomster, men med det viktiga undantagetatt inkomstskatteskalan har genomgått en betydande förändring. Skullemervärdeskatten i stäUet användas för att dra in köpkraften blir skUlnaden attden inhemska prisnivån höjs med samma belopp som förändringen imervärdeskattesatsen. Detta medför förändringar av förmögenhetsfördelningen ochufiöser vissa automatiska kompensationer liksom kompensationskrav i övrigt somverkar ytterligare inflationsdrivande om inte särskilda kompenserande åtgärdervidtas. Det innebär således en uppenbar nackdel i jämförelse med en finansieringmed något av faktorskatterna. Det bör eriiellertid understrykas att promsensfördelar i detta avseende inte kan uppnås med mindre än att övervältringen skerfullt ut och i en riktning. Erfarenheter från de s.k. Hagamndorna i början av1970-talet tyder på att detta villkor i praktiken är svårt att uppfylla. Åandra sidan är förmodligen förväntningarna hos företagen mer realistiska . Den erfarenhet vi har av en industriell kris och dess följdverkningarsaknades helt 1974 vilket kan förklara företagens dåvarande överoptimism. Dennaledde fill att de nominella löneökningarna blev lika höga som i vårakonkurrentländer trots att någon motsvarighet till våra kraftiga höjningar avarbetsgivaravgifterna inte förelåg. Det senaste löneavtalet pekar också på enbetydande realism på löntagarsidan. Det är dock som nämnts ovan intetillräckligt med att övervältringen enbart sker bakåt. Industriföretagen harvisserligen fått en kraftigt förbättrad situation men derasvinstnivåer är inte ännu tillfredsställande. Det medför att de inte kan bäraen betydande del av produktionsfaktorskatten utan att det färsysselsättningskonsekvenser. Uppbindningen av de avtalsslutande parterna föratt säkerställa en övervältring bakåt bör därför göras kraftigare än som varfallet vid , annars riskeras 10000-tals arbetstillfällen i denkonkurrensutsatta sektorn. Ivalet mellan arbetsgivaravgifter och produktionsfaktorskatt väger neutralitetentyngre än den initiala investeringshämmande effekten. Det är den relativtarbetsintensiva verkstadsindustrin, inte de mer kapitalintensivabasindustrierna som bör expandera . Det är dessutom intemotiverat att i dagens läge punklbeskatta arbetskraften. Det slutliga valet stärföljaktligen mellan produktionsfaktorskatten och mervärdeskatten. Förproduktionsfaktorskatten talar möjligheten att sänka konsumentprisindex ochdärmed inflationsförväntningarna. För mervärdeskatten talar att regeringen intebehöver välja mellan risken av en konkurrenskraftsförsvagning och risken av enkonflikt med arbetsmarknadens parter som följd av en aktiv roll i löneförhandUngama.Industriverket förordar därför att mervärdeskatten utnyttjas förköpkraftsindragning i samband med avtalsrörelse och inkomstskattesänkning,om inte garantier kan skapas för att en produktionsfaktorskatt övervältrasfullständigt och på löntagarna; Detta ställningstagande innebär inteatt industriverket genereUt förordar produktionsfaktorskatten. När enköpkraftsindragning är aktueU av andra skäl än i den här ovan behandladesammanhanget med sänkningen av marginalskattesatserna bör mervärdeskattenutnyttjas i stället, om man inte anser att en övervinstsituation är förhanden. Men i ett sådant läge utgör en re valvering ett gott alternativ. 1981/82:197 235 /SRfinner det inte meningsfullt att i detta sammanhang göra några uttalanden om ivilken grad reformen kommer att behöva finansieras. Självfallet kommer detunder att krävas en ansvarsfull ekonomisk polifik, vilket bl.a.innebär en successiv begränsning av budgetunderskotten. Det är dock knappastsannolikt att de skattehöjningar detta fömtsätter är just de som i debattensägs motsvara en totalfinansiering av den nu föreslagna sänkningen av dendirekta statsskatten. Kommande års ekonomiska politik kan inte bindas på ettsådant sätt. Sannolikt kommer kommunalskattesatserna att höjas somdet finns en risk att inflationen urholkar storleken på skattereformen. Detfinns samfidigt inte anledning att tro att förräntningskravet från den som görinvesteringar inom näringslivet kommer att förändras. Kapitalets förräntningskravär starkt beroende av internationella avkastningsmöjligheter. En ökadbeskattning av kapitalinkomsterna kommer i ett sådant fall att leda till attkapitalavkastningen efter skatt återställs till den tidigare nivån genom olikaanpassningsprocesser. För nyinvesteringar kommer en sådan lönsamhet att krävasatt såväl den normala kapitalavkastningen som skatten täcks. Det innebär attanpassningen kommer att ske genom att investeringsvolymen sjunker, vilketmedför en lägre kapitalstock per anställd och en lägre produktivUet och fillväxttaktän eljest. Vid en given produktionsteknik så kommer den totala kapitalandelen iproduktionen att öka på bekostnad av löneandelen. Vid en internationeUjämförelse kommer då lönerna att anpassas nedåt. Åtgärder av det slag sominnebär att kapitalstockstiUväxten hälls tillbaka är enligt /SR:suppfattning inte något samhällsintresse , utan medför i första hand ensämre reallöneutveckling och under en övergångstid eventuellt också ökadesvårigheter att hålla en fuU sysselsättning. Deskäl som kan tala för en likformig beskattning av de olika produktionsfaktorernasynes därför enligt /SR vila på en svag ekonomisk grund. Detär enligt /SR:s uppfattning viktigt att de nya skatter som kan komma attinföras inte försämrar den internationella konkurrenskraften. Men skatterna börheller inte verka inflationsdrivande. Dessa båda målsättningar torde varaenklare att uppnå med höjda arbetsgivaravgifter än med höjd moms ellerinförande av allmän produktionsfaktorskatt. Erfarenhelema från de s.k.Haga-uppgörelserna är att höjda arbetsgivaravgifter vid denna fid inte kom attavräknas fuUt ut från löneutrymmet. I stället minskade vinsterna. Dessaerfarenheter innebär-mellertid inte att detsamma behöver ske under 1980-talet.Vid tiden för Haga-uppgörelserna och de därpå följande lönerörelserna fanns sannolikten mindre medvetenhet än om riskerna med för stora lönekostnadsökningar.Det fömtsättes att företagen hela fiden skulle kunna vidta åtgärder somkompenserade för dessa kostnadsökningar. bör arbetsgivaravgifter kunnahanteras på ett mer medvetet sätt. Medhänsyn tiU de betydande finansieringsproblem som f. n. finns i den offentligasektorn är /SR medveten om att höjningar av såväl arbetsgivaravgifter sommoms kan bli aktuella. En allmän produktionsfaktorskatt medförande lägreinvesteringar framstår i dagens läge som ett sämre alternativ. 1981/82:197 236 avråder starkt från införandet av en allmän produktionsfaktorskatt.Föreningen anser att en sådan skatt skulle verka inflationsdrivande och ledatill ökade kapitalkostnader för särskilt de små och medelstora företagen. Ensänkning av de direkta skatterna av den omfattning som här föreslås måste iprincip finansieras. LO uttalade redan isamband med remissen över föregående betänkande om den s.k. promsen, "Bmttoskatter"(Ds B 1979:3) att proportionella skatter hellre borde tas ut indirekt än i formav direkta skatter. Arbetsgivaravgifter var att föredra framför moms, men hadeden nackdelen att enbart arbetsinkomster belastas. Enallvarlig invändning mot den tekniska lösning som föreslogs 1979 var att såvälföretagens räntekostnader som utdelningar undantogs från proms-underlaget. Enmycket stor andel av den del av produktionsresultatet som går tiU ersättningtill kapitalet undandrogs därmed den avsedda beskattningen. LOförordade därför bestämt att ytterligare ansträngningar skulle göras för attinkludera räntor och utdelningar. Detär därför med tillfredsställelse LO nu kan konstatera att så har skett. Promsenkan därmed bli en naturlig finansieringskälla för reformen av den direktaskatten. I statsskatteskalan görs ingen skillnad mellan arbetsersättning ochkapitalersättning. De som får sina inkomster från kapitalersättning får alltsådel av marginalskattesänkningen på precis samma sätt som löntagare och andramed arbetsinkomster.