prop · G503130 · 1981-12-31 00:00:00 — Fastställande av bestämmelser om vattentappning ochvattentäkter 19 § Saknas bestämmelser om innehållande eller tappning av vattenbeträffande ett valtenförelag eller bestämmelser om nylQandet av en vattentäkteller är meddelade bestämmelser ofullständiga, får vallendomstolen på talan avden som lider skada genom de rådande förhållandena fastställa sådanabestämmelser som är ägnade alt för framtiden förebygga eller minska skador.Bestämmelserna får inte ändra vad som lagligen kan gälla och inte heller skadatredje mans rätt. Paragrafen motsvarar med endast enredakfionell jämkning 15 kap. 22 § i det remitterade förslaget samt 2 kap. 31 §andra stycket och 2 kap. 56 § andra stycket VL men har inte någon motsvarigheti utredningsförslaget. Jag anser, i likhet med flera remissinstanser, attstadgandet fyller en funktion som komplettering till 9 och 17 §§ i förevarandekapitel Qfr också vad som anförts vid sistnämnda paragraO. Jag har inte ansettdet vara motiverat att ha kvar det nuvarande undantaget i 2 kap. 56 § andrastycket VL beträffande en grundvattentäkt för husbehovsförbrukning Qfr 22 kap.7 § nya vattenlagen). Talan enligt förevarande paragrafhandläggs som stämningsmål (se 13 kap. 14 § punkt 8). Företagaren kan bemötakäromålet genom all ansöka om fastställande av bestämmelser eller omlagligförklaring av företagel (se 13 kap. 55 §). Betalning av ersättning, tillträde m. m. Kapidet motsvarar 16 kap. i detremitterade förslaget samt 9 kap. II-29 §§ VL och 19 kap. i utredningens förslag. Gällande bestämmelser tillkom år1974 och jag kan hänvisa lill vad som anfördes då (se prop. 1974:83 s. 164,203, 303 och 309). En motsvarighet till koslnadsbestämmelsen i 9 kap. 26 § VLåterfinns i 20 kap. 10 § nya vattenlagen. En nyhet i förhållande till gällanderätt utgör bestämmelserna i 12 § andra stycket om ränta på ersättning föroförutsedda skador och 19 § om rätt för skadelidande panträttsborgenärer att iefterhand begära ersättning för eventuella förluster. Vidare har 11 § utformatspå elt annal sätt än dess motsvarighet i VL. 20 § har tillagts på förslag avlagrådet. 1 § Löseskilling och intrångsersättning enligt 9 kap. somskall utgå på en gång betalas genom nedsättning hos i det län därfastigheten är belägen. Om ersättningen avser fastigheter iolika län, skall nedsältningen ske hos den länsstyrelse som domstolen ellerförrättningsmannen bestämmer. 1981/82:130 589 2 § Nedsättning enligt 1 § skall inte ske, om fastigheten inle svarar för 16 kap.2-9 §§ någon beviljad eller sökt inteckning eller om de borgenärer som har pant rätt i fastigheten har medgivit att ersättningen betalas ut till den ersätt ningsberättigade. Om fastigheten besväras av gemensam inteckning, gäller vadsom har sagts nu endast om det dessutom föreligger sådana medgivanden frånfastighetsägare och fordringshavare som i 22 kap. 11 § jordabalken föreskrivsför relaxation. Medgivande behövs dock inte av den för vars rätl domstolenseller förrätlningsmannens avgörande är väsentligen ulan betydelse. 3 § I beslut om löseskillingeller intrångsersättning skall anges i vad mån nedsättning skall ske. 4 § Ersättning som inte skallnedsättas betalas till den ersättningsberättigade. Om ersättningen avser marksom skall lösas, åligger del den ersättningsskyldige att hos idet län där fastigheten är belägen anmäla och därvid styrka alt ersättningenhar betalats. Om ersättningen avser fastigheter i olika län, skall anmälangöras hos den länsstyrelse som domstolen eller förrätlningsmannen bestämmer. 5 § Bestämmelserna i I 4 §§gäller även provisorisk ersättning som har bestämts med stöd av 13 kap. 49 §andra stycket. 6 § Vid nedsättning eller anmälanskall den ersätlningsskyldige lill ge in domen eller beslutetsamt lagakraftbevis och vid nedsättning dessutom gravationsbevis förfasligheten. Om det inte sker, skall anskaffa handlingarna på denersätlningsskyldiges bekostnad. 7 § Ersättning för mark som lösesskall betalas och anmälan enligt 4 § skall ske från det altsåväl tillståndsfrågan som ersättningsfrågan har avgjorts slutligt. Ersättningsom inte avser mark som löses och som har fastställts alt utgå på en gång skallbetalas från . Om den ersättningsskyldige inte iakttar vadsom har sagts , förlorar han den rätt som han har förvärvat gentemot denersättningsberättigade. Tidsfristerna får förkortas eller förlängas närparterna är ense om del eller om det finns särskilda skäl för det. 8 § Inlösen av mark är fullbordadnär den ersättningsskyldige har fullgjort vad som åligger honom enligt 1 eller4 §. 9 § Den ersätlningsskyldige fårgenast tillträda egendomen när inlösen är fullbordad enligt 8 §. Om förutomlöseskilling eller intrångsersättning annan ersättning har bestämts till följdav avståendet, får dock tillträde inte ske förrän även denna ersättning harbetalats. Tillstånd att på annat sätt än genom inlösen lanågon annans egendom i anspråk eller att vidta åtgärder som medför skada förnågon annan får UtnytQas när den ersättningsskyldige har betalat den ersättningsom har bestämts. Om det är påkallat med hänsyn till denersältningsberättigades förhållanden, skall bestämmas skäligt uppskov medtillträdel eller med utförandel av åtgärden. 1981/82:130 590 10 § Om en del av en fastighet iinlöses, sker ändringen i faslighelsindel- 16kap. 10-11 §§ ningen när inlösen är fullbordad enligt 8 §. Sådana särskilda rätfigheter till en fastighet somhar tillkommit genom frivilliga upplåtelser upphör när inlösen av fastigheteneller av sådan del därav som berörs av rättigheten är fullbordad enligt 8 §, ominle domstolen eller förrätlningsmannen har förordnat att rättigheten skallbeslå. Etl sådant förordnande får meddelas endast om det uppenbarligen är utanbetydelse för den rätl som fillkommer borgenärer med panträtt i.fastigheten. Andra särskilda rättigheter till faslighelen än somanges i andra stycket består efter inlösen, om inte någol annat har förordnatsav domstolen eller förrättningsmannen. Genom inlösen upphör den lösta egendomens ansvarför fordran. Detta gäller dock inle fordran som har förmånsrätt enligt 6 § 1förmånsrällslagen (1970:979). Paragraferna motsvarar med några redaktionellajämkningar i 1,2,4 och 8 §§ 16 kap. 1-10 §§ i det remitterade förslaget saml 9kap. 11-20 §§ VL och 19 kap. 1 10 §§ i utredningens förslag. 11 §Om ersättningen till följd av ett vattenförelag eller annan åtgärd har bestämts slutligt först efter det att lillståndet har tagits i anspråk, skallden del av ersättningen som översfiger vad som fastställts tidigare betalas och anmälan enligt 4 § göras inom en månad från det ersättningen bestämdes slutligt. Detsamma gäller ersättning som har bestämts i samband med godkännandet av ett vatlenföretag som redan har ulförts. Om den sludigt fastställda ersättningen inteöverstiger den ersättning som har fastställts och nedsättnings- elleranmälningsskyldighet annars skulle ha förelegat, skall den ersättningsskyldigeanmäla ersätlningsbeslutet hos sedan detta har vunnit lagakraft. Paragrafen motsvarar med vissa av lagrådetföreslagna ändringar 16 kap. 11 § i det remitterade förslaget samt 9 kap. 21 §VL och 19 kap. 11 § i utredningens förslag. Utformningen av paragrafen har förenklats iförhållande till VL och utredningsförslaget genom att de fall då den skalltillämpas har angivits mera generellt Qfr 9 kap. 21 § Qärde stycket VL).Paragrafen avser till en början fall då ersättningen bestäms slutligt efteruppskov enligt 13 kap. 49 § första stycket. Om därvid förordnatom omedelbar verkställighet av ersätlningsbeslutet enligt 13 kap. 50 § andrastycket bör, såsom lagrådet påpekat, betalningsskyldigheten inträda . Paragrafen avser vidare den situationen attvattendomstolen förordnar om omedelbar verkställighet av elt tillståndsbeslutenligt 13 kap. 50 § första stycket och högre rätt dömer ut en högre ersättning. Andra fall då paragrafen skall tillämpas.är vidersättning för oförutsedda skador saml då ersättning bestäms i samband med enlagligförklaring av ett vatlenföretag som redan är utfört (se första stycketandra meningen). Enligt 18 § i förevarande kapitel fårersättningsbelopp som har betalats inte återkrävas. I uppskovsfallen gällervidare enligt 13 kap. 49 § tredje 1981/82:130 591 stycketatt ersättningar inte får bestämmas till etl lägre belopp än vad som 16kap. 12 §På sådan ersättning som avses i 11 § första stycket utgår ränta enligl 5 § räntelagen (1975:635) från den dag marken tillträddes eller vattenföre taget eller åtgärden utfördes, om inte någol annal följer av andra stycket. Om betalningen inte sker i rätt tid, utgår ränta enligt 6 § räntelagen för tiden efter det dröjsmålet inträdde. Inlösen fullbordas utan hinder av atl ränta inte betalas. På ersättning som avser oförutsedd skada utgårränta enligt 6 § räntelagen från den dag ersättningsanspråket framställdes vidvattendomstolen. Om den ersättningsskyldige försummar alt betalasådan ersättning enligl 11 § första stycket som skall betalas genom nedsättning,skall på begäran av den som är berättigad lill ersättningeneller del därav söka verkställighet av den dom eller det beslul, varigenomersättningen bestämts. Paragrafenmotsvarar med av lagrådet föreslagna ändringar 16 kap. 12 § i det remitteradeförslaget samt 9 kap. 22 § VL och 19 kap. 12 § i utredningens förslag. I andra stycket av förevarande paragraf har lagilsin en särskild räntere gel som avser ersättning för ofömtsedda skador. I fråga om skälen för denna regel, som saknar motsvarighet i VL och i utredningens förslag, hänvisas till vad jag har anfört vid 15 kap. 17 §. " Tredje styckets tillämplighet har i enlighet medlagrådets förslag begränsats till sådana fall då betalningen skall ske genomnedsättning hos . 13 § Medel som har satts ned ellertagits ut skall ulan dröjsmål sätta in i bank mot ränta. 14 § Nedsatta eller uttagna medeljämte upplupen ränta skall betala ut fill den som har rätt lillmedlen. Vid utbetalningen av medel som har satts ned enligtbeslut av domstolen eller förrättningsmannen skall bestämmelserna om fördelningav köpeskilling för fast egendom som har sålts på exekutiv auktion fillämpasmed de avvikelser som anges i tredje stycket. Om rätl för innehavare avpantbrev atl avstå från sin rätt till betalning och om verkan därav finnssärskilda beslämmelser. Om fastigheten är besvärad av en inteckning ochdessutom av en särskild rättighet som minskar fastighetens värde och har sämrerätt än inteckningen, skall den borgenär som har panträtt på gmndval av inteckningenfå betalning som om fastigheten inte besvärades av rättigheten, i den mån detbehövs för alt han skall få full betalning för sin fordran. Ersättningen förrättigheten skall minskas i motsvarande mån. 15 §Sammanträde för fördelningen skall hållas så snart det kan ske. Kallelser till sammanträdet skall minst i förväg sändas till fastighetsägaren, andra sakägare och kända innehavaie av panträtt. De skall i kallelsen uppmanas atl anmäla sina anspråk senast vid sammanträ- 1981/82:130 592 det.Om del finns särskilda skäl för del, skall en kungörelse om samman- 16kap. 16 19 §§ trädet minst i förväg också föras in i Post- ochInrikes Tidning- 16 § När inlösen av mark ärfullbordad, skall det antecknas i fastighetsboken. 17 § Om det råder tvist om bättrerått till ersättning, skall ersättningen nedsättas hos , även omnedsättning inte behövs enligt 1 §. Bestämmelserna i 1315 §§ skall tillämpas ifråga om sådan ersättning. 18 § Ersättningsbelopp som harbetalats får inte lill någon del återkrävas. Vad som sagts nu gäller inte, omdet tillstånd som föranlett beslutet om ersättning upphävs på talan av denersättningsberättigade. Paragraferna motsvarar, med av lagrådet föreslagen jämkningi 16 §, 16 kap. 16-18 §§ i det remitterade förslaget och 9 kap. 23-25 och 27-29§§ VL samt 19 kap. 13-18 §§ i utredningens förslag. Av skäl som har anförts vid13 kap. 44 § har 9 kap. 24 § Qärde stycket VL inte fått någon motsvarighet i14 § i förevarande kapitel. Som jag har nämnt under kapitelmbriken har i 20kap. 10 § nya vattenlagen tagits in en motsvarighet till kostnadsbestämmelseni 9 kap. 26 § VL. 19 §Om en borgenär som har panträtt i en faslighet gör förlust på gmnd av att ersättning inte har beslämts eller har blivit för låg och ersättningens belopp på gmnd av överenskommelse mellan den ersättningsskyldige och sakägaren eller av någon annan anledning inte har prövats av domstolen eller förrätlningsmannen, är borgenären berätfigad lill ersättning av den ersättningsskyldige mot avskrivning på fordringshandlingen. Rätl till er sättning föreligger också för förlust till följd av att överenskommelse har träffals om ersättning i annat än pengar eller om att skadeförebyggande åtgärder skall ulföras. Paragrafen motsvarar med av lagrådet föreslagenutformning 16 kap. 19 § i del remitterade förslaget samt 9 kap. 73 § VL i desslydelse före och 19 kap. 19 § i utredningens förslag. F. n. gäller enligt 10 kap. 21 § Qärde och femte styckenaoch 57 § tredje stycket saml 11 kap. 60 § sjätte pch sjunde styckena VL attförrättningsmannen resp. skall göra en oskadlighetsprövningmed hänsyn till panträttsborgenärerna, även om en överenskommelse föreliggermellan parterna. Dessa bestämmelser, som motsvarar 5 kap. 25 § tredje stycketexpropriationslagen, infördes (se prop. 1974:83 s. 164). Angivna bestämmelser i har emellertid på skälsom har angivits vid 13 kap. 44 § inte fått någon motsvarighet i den nya lagen.I stället gäller enligl 12 kap. 32 § första stycket och 13 kap. 44 § atlersättning skall bestämmas i enlighet med vad som har överenskommits. Dettainnebär en återgång lill den ordning som gällde före och sombygger på Prop.1981/82:130 593 altskadelidande panlrättsborgenärer i efterhand kan begära ersättning för 16kap. 1 förevarande paragraf har alltså denna möjlighet 17kap. Paragrafen blir tillämplig i alla de fall då fråganom skäligheten av ersättningens storlek inte har prövats, l.ex. på gmnd av ettsärskilt avtal mellan parterna eller parts medgivande vid förrättningen ellerrättegången. Jag anser del inte lämpligt alt utvidga ersättningsrätten enligtförevarande paragraf lill att avse även överenskommelser om delaktigheten i ensamfällighet. Utredningens förslag med denna innebörd har alltså inte fåttnågon motsvarighet. Talan om ersättning enligt förevarande paragrafskall väckas vid och handläggas som stämningsmål (se 13 kap.14 § punkt 9). I överensstämmelse med utredningens förslag har talerälten intebegränsats till någon Gfr 9 kap. 73 § andra meningen VL i lydelse föreden ). 20§ Vad i detta kapitel sägs om fastighet gäller i fillämpliga delar ocksåtomträtt. Paragrafen har tillagts på förslag av lagrådet somen följd av att den generella regeln i 22 kap. 1 § i det remitterade förslagetrörande tomträtts likställighet rhed fastighet i enlighet med lagrådets förslagutgått. När del gäller betalning av ersättning m.m. enligt nu förevarandekapitel skall alltså tomträtt likställas med fastighet, vilket ocksåöverensstämmer med gällande rätt (se 9 kap. 1 § andra stycket VL). Underhåll m. m. Kapidet, som motsvarar 17 kap. i det remitteradeförslaget och 20 kap. i utredningens förslag, har behandlats i den allmännamotiveringen i lagrådsremissen (avsnitt 2.6). 1§ Den som äger en valtenanläggning är skyldig att underhålla den så att detinte uppkommer skada för allmänna eller enskilda intressen genom ändringar ivattenförhållandena. Om vattenanläggningen med stöd av en särskild rättighetulförts på annans mark och äganderätten till anläggningen övergått tillmarkägaren till följd av alt rälfigheten upphört, kvarstår dock underhållsskyldighetenför den som var rättighetshavare. Den som enligt 8 kap. 2 § har medgivits rätt attanvända någon annans vatlenanläggning är jämte ägaren skyldig att underhållaanläggningen, om inte bestämt något annat. I 14 kap. 2 § och 15 kap. 6 § finns bestämmelser omöverflyttning av underhållsskyldigheten. Paragrafen motsvarar med av lagrådet föreslagenutformning 17 kap. 1 § i del remitterade förslaget. Prop.1981/82:130 594 Första stycket första meningen, som motsvarar 20 kap. 1§ första 17 kap. 1 § stycket första meningen i utredningens förslag samt 2 kap.33 § första stycket och 59 § första stycket VL, har behandlats i den allmännamofiveringen i lagrådsremissen (avsnitt 2.6.1). Som har angivits där gällerunderhållsskyldigheten oavsett om tillstånd lill anläggningen har meddelatseller inte. Vad som är en vattenanläggning framgår av definitionen i Ikap. 3 § andra stycket. Häri innefattas anläggningar för bortledande avgrundvallen samt diken och andra anordningar för markavvattning. Underhållsansvaret innebär altägaren är skyldig inte bara att utföra löpande reparationer ulan även atl byggaom en anläggning som har Qänat ut. Sådana delar av anläggningen som saknarbetydelse för någon annan än ägaren behöver dock inte vidmakthållas. Redan vidanläggningens tillkomst är ägaren skyldig att se fill att del inle uppkommernågon fara för skada på motstående intressen genom ett felaktigt utförande elleranvändning av bristfälligt material. Även om anläggningen inle vidare skallanvändas får den inte lämnas i ett sådant skick att det är risk för att denorsakar skada. Särskilda beslämmelser om utrivning av vattenanläggningar finnsi 14 kap. Första stycket andra meningenmotsvarar tredje stycket i det remitterade förslaget. Enligt stadgandetkvarstår en rättighetshavares underhållsskyldighet även om äganderätten tillanläggningen har övergått till markägaren. En regel om äganderättens övergångtill markägaren har tagits in i 8 kap. 1 § Qärde stycket. Rättighetshavarensunderhållsansvar kvarstår fill dess skyldigheten har förts över på någon annanenligt 14 kap. 2 § eller 15 kap. 6 §, vartill hänvisas i tredje stycket avförevarande paragraf. Andra stycket motsvarar 20 kap. I §första stycket andra meningen i utredningens förslag. Enligt huvudregeln är densom får rätt alt använda någon annans vattenanläggning jämte anläggningensägare ansvarig för underhållet. Detta innebär att de solidariskt svarar förunderhållet gentemot tredje man. Den interna uppdelningen avunderhållsansvaret får ske efter nylQandegraden eller på det sätt parterna harkommit överens. har emellertidmöjlighet att helt eller delvis befria den som får använda en vatlenanläggningfrån underhållsskyldigheten. Sådan befrielse kan komma i fråga främst dåanvändarens utnyttjande av anläggningen framstår som obetydligt i förhållandetill ägarens eller endast avser en viss mindre del av anläggningen. Ivaltendomsldlens beslut enligt 8 kap. 2 § bör då regleras inte baraomfattningen av det solidariska ansvaret gentemot tredje man utan äyen.deninterna uppdelningen. Tredje stycket motsvarar tredjestycket i del remitterade förslaget och 20 kap. i § andra stycket i utredningensförslag. Som har anförts i den allmännamotiveringen i lagrådsremissen (avsnitt 2.6.1) skall till skillnad mot gällandeVL och utredningsförslaget försum- Prop.1981/82:130 595 melse av underhållet medföra straffansvar (se 21 kap. 1 §första stycket 17 kap. 23 §§ punkt 3).Enligl 21 kap. 3 § kan vid vite förelägga den underhållsskyldigeatt vidta rättelse. handräckningenligt 4 § samma kapitel. Den som lider skada av försummat underhållkan också väcka talan vid vattendomstol om åtgärder eller skadestånd(se 13 kap. 14 § punkt 10). Om försummelsen av underhållet är allvarlig,kan tillståndet förklaras förverkat (se 15 kap. 5 § andra stycket). 2 § Vattenföretag som inverkar på vattenförhållandenaskall drivas så atl de inte i onödan skadar allmänna eller enskilda intressen. Paragrafen motsvarar 17 kap. 2 § i det remitteradeförslaget och 20 kap. 2 § i utredningens förslag saml 2 kap. 29, 30 och 32 §§ VLQfr också 2 kap. 27, 28 och 55 §§ VL). Etl tillstånd till eltvatlenföretag innebär regelmässigt också en rätt alt utöva skadlig inverkan påvattenförhållandena. anger i tillståndet den inverkan påvattenförhållandena som är tillåten och utdömer ersättning för de skador somkan förväntas uppkomma därigenom. Inom ramen för tillståndet kan emellertidvattenföretaget ofta drivas på olika sätt - mer eller mindre skonsamt förmotstående intressen. Förevarande bestämmelse ålägger företagaren att visaaktsamhet vid driften av valtenförelag. Bestämmelsen är endast tillämplig i defall särskilda bestämmelser om valtenförelagets drift inte har meddelats. Omdet exempelvis inte närmare har angivits hur innehållande och tappning vid enregleringsdamm skall ske innebär bestämmelsen alt åtgärderna skall ulföras såatl onödiga skador på motstående intressen undviks såväl uppströms somnedströms, dvs. normalt så att snabba flödes- eller valten-ståndsändringarundviks. Om en företagare brister i denaktsamhet som åligger honom enligt förevarande bestämmelse, kan han bli skyldigatt ersätta uppkomna skador. Talan om sådan ersättning kan väckas hosvattendomstolen enligt 13 kap. 14 § punkt 11. Företagaren kan också drabbas avstraffansvar enligt 21 kap. 1 § första stycket punkt 3. 3 § Den som är skyldig alt underhålla en vattenanläggninghar rätl att nylQa annans mark för arbeten eller åtgärder som behövs för att under hållsskyldigheten skall kunna fullgöras. Den underhållsskyldige skall beta la ersättning för skada och intrång. Paragrafen motsvarar 17 kap. 3 § idet remitterade förslaget saml 20 kap. 3 § i utredningens förslag och 14 kap. 6§ Qärde stycket VL. Tvist om ersättning för skada prövas av vattendomstolenefter stämning (se 13 kap. 14 § punkt 12). Prop,1981/82:130 596 Tillsyn och besiktning 18 kap. 1-4 §§ Kapitlet, som motsvarar 18 kap. idet remitterade förslaget och 21 kap. i utredningens förslag, har behandlats iden allmänna motiveringen i lagrådsremissen (avsnitt 2.6.1). Kapitletinnehåller med särskilda underrubriker beslämmelser om fillsyn (1 och 2 §§),besiktning (3-5 §§), rätt till tillträde m. m. (6 och 7 §§) samt tystnadsplikt(8 §). Det uttryckliga tillsynsansvar somlänsstyrelserna åläggs i den nya vattenlagen måste ses mot bakgmnd av detansträngda statsfinansiella läget och andra uppgifter som under senare tidålagts eller kommer alt åläggas länsstyrelserna. Som anförts i den allmännamotiveringen i lagrådsremissen måste lämplighetssynpunkter och angelägenhetenav eft riktigt resurs-utnytQande fälla utslaget i fråga om vad denvattenrättsliga tillsynen skall omfatta och hur den skall bedrivas. Några kravpå omfattande tillsynsinsatser eller omfattande inventeringar frånlänsstyrelsernas sida torde inte kunna ställas om det skulle medföra altangelägnare uppgifter inom andra områden eftersatts. I vart fall i ettinledande skede efter den nya vattenlagens ikraftträdande måsle tillsyneninriktas främst på de från säkerhels-synpunkt särskilt angelägnavattenanläggningarna. 1 § Tillsyn över vatlenföretag och vatlenanläggningarutövas av länssty relsen. Om särskilda skäl föreligger, får ien fillståndsdom eller elt tillståndsbeslut förordnas alt någon annanmyndighet än skall, jämte , utöva fillsyn i vissthänseende. 2 § Företagaren är skyldig att på begäran avtillsynsmyndighet lämna de upplysningar om vattenföretaget eller vattenanläggningen som behövs för tillsynen. får föreläggaföretagaren att utföra de undersökningar som behövs för fillsynen. Om särskildaskäl föreligger, får härvid föreskriva att en undersökning skallutföras av någon annan än förelagaren och utse någon att utföra undersökningen. I beslut om föreläggande enligtandra stycket får utsätta vite. Paragraferna motsvarar, med en redaktionelljämkning i 2 § första stycket, 18 kap. 1 och 2 §§ i det remitterade förslagetsamt 21 kap. 2 och 3 §§ i utredningens förslag. Paragraferna, som saknarmotsvarighet i VL, har utformats efter mönster av 38 och 43 §§ ML. Tillsynsfrågorna har behandlats i den allmänna motiveringen i lagrådsremissen (avsnitt 2.6.1). Enligt 20 kap. 11 § skall vattenföretagets ägare svara för kostnaderna för tillsyn som avses i 1 § andra stycket och undersökningar som avses i 2 § andra stycket andra meningen. 3 § I tillståndsdom och tillståndsbeslut får föreskrivasatt en vattenanläggning skall besiklas, sedan företagel har utförts. Prop, 1981/82:130 597 Besiktningsmanförordnas av efter anmälan av företaga- 18 kap. 45 §§