prop · G503130 · 1981-12-31 00:00:00 — en sådan erinran lär den enskilde ofta komma att utgåfrån att han, sedan han fullgjort sin anmälningsskyldighet och erhållitlänsstyrelsens besked atl han tills vidare ej behöver söka tillstånd, ärtryggad i sin rätl fill vattentäkten åtminstone gentemot senare tillkommandetakter. -Frågor som bör belysas under del fortsatta lagstiftningsarbetet är bl.a. vad Prop,1981/82:130 291 sommot bakgmnd av nutida förhållanden skall anses som "hushällsförbmkning"och vilken roll prioriteten skall spela vid fördelning av en vattentillgång. Iförstnämnda hänseende förutsätter hovrätten alt under vatten förhushållsförbrukning ej inryms vattenuttag för exempelvis omfattande, ejarealanknulen djuruppfödning. Priorilelsfrågan torde bli särskilt aktuell, dålänsstyrelsen i efterhand meddelar föreläggande att söka tillstånd för vattentäkter,varav inga eller endast vissa vid anläggandet omfattats avlillslåndsskyldighel enligl 1 8 eller beträffande vilka sådan skyldighet inteföreligger ens vid föreläggandels utfärdande. : Det finns ett stort antal yt-och gmndvaltentäkler som utnyttjas för annat än hushällsförbmkning och som intefillståndsprö-vals enligl VL. Ofta är del fråga om vattentäkter förjordbruksbevattning men det kan också vara fråga om vatten lillhandelsträdgårdar, begravningsplatser, timmempplag eller kyl- ochfabrikationsvatten vid större eller mindre industrier. Om det är fråga ommindre vattenmängder och vattnet tas från havet eller (t. ex.Mälaren) åstadkommer uttaget ofta ingen inverkan på vattenförhållandena (ehuruprövning enligt ML kan vara erforderlig). Tingsrätten anser alt det saknasanledning att för sådana fall ha särskilda förprövningsregler. Den föreslagnabestämmelsen i 12 kap. 1 8 VL-förslaget är tillräckligt sträng för att allavattentäkter som kan antas inverka på motstående inlressen skall varaförprövningsskyldiga. Tingsrätten avstyrker därför de särskilda reglerna omförprövningsskyldighet och anmälningsskyldighet för vattentäkter. Omlikväl utredningens förslag anses böra genomföras synes uttrycket"hushällsförbmkning" kunna leda till tveksamhet om när förprövningsskyldighetföreligger. Enligt motiven (s. 265) hör t. ex. vattning av kreatur tillhushållsförbrukning men däremot inte bevattning för jordbmksändamål. Ominnebörden härav är att tillstånd inte fordras om en jordbmksfas-fighetutnyttjas för kreatursdrift men väl om den används för alstring avjordbruksprodukter synes gränsdragningen mindre lyckad. I gällande VL användsuttrycket "husbehovsförbmkning" och innebörden därav belyses iförarbetena (NJA II 1940 s 35). Enligt fingsrättens mening åstadkommesen bättre gränsdragning om begreppet "husbehovsförbmkning" bibehålls.Gränsen för husbehov blir då om vattningen av kreatur eller bevattningen avmark huvudsakligen sker för eget behov eller inle. Växjötingsrätt: Det förefaller icke som om ulredningen varit medveten om denarbetsmängd, som kommer all drabba länsstyrelserna särskiU i jordbmksbygdertill följd av vad som föreslås i 12 kap. 2 8. Den myckel snabba utvecklingen påjordbruksbevattningens område har medfört att åtskilliga tusentals anläggningarför närvarande är i drift inom landet, och utvecklingen på detta område lordefortsätta i oförminskad takt. Av befintliga anläggningar har endast ett fåtalprövats, därvid i vissa fall uppkommit bl. a. svårbedömdakonkurrenssituafioner. Här föreslås nu lillslånds- och anmälningspliktbeträffande samtliga såväl befintliga som blivande anläggningar. Detförutsattes alt länsstyrelserna skall kunna dels sålla ut vilka anläggningarsom "tills vidare" kan anläggas och nylQas utan fillslåndsprövning,dels förelaga en gmndligare tillståndsprövning beträffande övriga anläggningarmed beaktande av allmänna och enskilda intressen samt konkurrens dels ockmeddela råd och anvisningar beträffande viss vattentäkts ordnande ochbegagnande. Dessutom skall ärendena handläggas på ell enkelt säll och skyndsamtbesked skall lämnas. Såsom tidigare påtalats är del osannolikt atllänsstyrelserna skall hinna med alla dessa uppgifter, särskilt om man därtilllägger alla de andra typer av vattenföretag som del 1981/82:130 292 enligtnya VL 15; 2 åligger dessa myndigheter all pröva. Helt andra resurser tordebehövas än vad utredningens organisalionsförslag innehåller. Det här ifrågavarande stadgandet jämfört med 17:12, 2 st. nya VL ger vid handen att länsstyrelse kan lämna besked attfillslåndsprövning fills vidare ej erfordras men att uppkommenkonkurrens om samma vattentillgång kan medföra att grundligare tillståndsprövningsedermera behövs. Det torde komma att medföra stor osäkerhet för enskildabevattnare, huruvida investeringar i bevattningsanläggning skall företagas ochhur länge i så fall en sådan anläggning kan få drivas, innan begränsningarinföres på grund av konkurrens från andra bevattnare. Med hänsyn till att bestämmelsen i nya VL 12: 1synes kunna gälla och vara tillräcklig även för yt- och gmndvattentäkter, ochdå konsekvenserna av en särskild förprövnings- och anmälningsskyldighet försådana vattenföretag blir besvärande utan motsvarande nytta, förordarfingsrätten att 2 8 och därmed sammanhängande regler på annat håll iVL-förslaget får utgå. i län:Länsläkarorganisationen anser del befogal alt kräva prövning av anläggningarför jordbruksbevattning. I ulredningen har belysts de positiva sidorna medjordbruksbevattningen. Däremot synes icke den negativa effekten som sådanbevattning kan medföra på grundvattnet, ha belysts. Sådana negativa effekterkan dock inträffa och måste därför noggrant beaktas. Organisationen vill som exempel redovisa ett sådantfall, som varit föremål för handläggning i länet. Elt antal fruktodlare i Kiviki bevattnade sina fruktodlingar med havsvattenfrån Österjön. Detta medförde atl ett flertal närbelägna vattentäkter erhöll såhöga kloridhalter, all hälsovårdsnämnden utfärdade förbud mot bevattningen.Länsstyrelsen och kammarrätten har fastställt beslutet. Lantbruksstyrelsen: Endast ett fåtal vattentäkterför bevatlningsändamål har tillstånd enligt vattenlagen. Del får anses varaett samhällsintresse atl få styrmöjligheter för vattenresursernas utnyttjande.Den föreslagna ordningen synes ge denna möjlighet. Eftersom alla befintliga bevattningsföretag, som nuinle har tillstånd, i samband med en ny lags ikraftträdande måste anmälasuppstår elt betydande administrativt problem. Det finns uppemot 8000 bevattningsanläggningar. Detta visar att del måsle införas ensärskild övergångsbestämmelse som medger bevattnare att göra vattenuttag somförut intill dess anmälan prövats. i : Inombevattningsverksamheten är konfliktrisken mest påtaglig då uttaget sker iandra områden än större vattendrag. Enligt lantbruksnämndens åsikt bör därförför alla bevattningsutlag gälla samma regler som nuvarande vattenlag stadgarför uttag i mindre vattendrag. Detta innebär att uttag ej får göras ulanfillstånd om det är sannolikt att allmän eller enskild rätt förnärmas. Dettaskulle även göra det lättare för den myndighet som efter skallta emot anmälningarna från samtliga valtenultagare för bevatlningsändamål inomområdet enligt 12 kap. 2 8. Atl myndigheten annars , somutredningen anser, skall kunna utreda om del är uppenbart att inga motståendeinlressen skadas i det enskilda fallel får anses som tveksamt. i : Enligt 12:1 iVL-förslagel gäller att "Vattenföretag får utföras ulan fillstånd enligtdenna lag endast om det är uppenbart alt varken allmänt eller enskilt intresseskadas genom företagets inverkan på vattenförhållandena". Allmänt gälleralt man med det nya 1981/82:130 293 VL-förslaget vill få ökade styrmöjligheter vad avservattenföretag. Med den skrivning man nu föreslagil ställes mycket höga kravpåförprövnings-skyldighet. Så gott som varje ingrepp som göres påverkaråtminstone teoretiskt nedströmsliggande intressen. Det må sedan gälla rensningav öppna diken enbart på egen mark eller uttag av bevatlningsvatten ur sjönVättern. När det gäller rensningen av ett öppet dike på egen mark medför dettaatt högvallenflödena ökar någol nedströms rensningssträckan. När det gällerbevattningsutlag ur sjön kan man åtminstone teorefiskt hävda att denvattenmängd som föres bort undandras kraftproducenterna i Ström. I bältedessa fall borde man med en strikt tolkning av lagtexten begära tillstånd innanåtgärden vidtages. Detta kan knappast ha varit lagstiftarens mening. Rentbagatellartade ingrepp bör icke förprövas, detta leder enbart lill ökadbyråkrati och en tungrodd och kostsam pappersexercis för den enskilda.Istälelt föreslås att man ändrar 12: 1 i VL-förslaget lill "Vattenförelagfår ulföras utan tillstånd enligl denna lag endast om det är uppenbart attvarken allmänt eller enskilt intresse undergår skada av betydelse genomföretagets inverkan på vattenförhållandena." Genom denna skrivning gesmöjlighet atl undvika prövning av rena bagalellärenden. i : I 12 kap. 2 8 stadgasatl yl- eller gmndvattenläkt, som icke är avsedd endast för viss fastighetshushällsförbmkning, får ej anordnas eller nylQas ulan att tillstånd därtillerhållits enligt denna lag eller anmälan gjorts till länsslyrelsen ochlänsslyrelsen lämnat besked i anledning av sådan anmälan. Flertalet vattentäkter för bevattning inom jordbmketnylQas ulan alt något tillstånd därtill sökts. Lantbmksnämndenanser därför att en omfattande upplysning om anmälningstvångel tilllänsstyrelsen måste komma till stånd innan nya VL träder i kraft, så altberörda lantbmkare får vetskap om de nya lagbestämmelserna. i län:Förslagel leder lill en skärpning av reglerna för förprövning och fillåtlighet. I kapitel sägs:"Valtenföre lag får utföras utan tillstånd enligt denna lag endast om del är uppenbart all varken allmänt eller enskilt intresse skadas ". Det kan innebära att de flestabevatlningsföretagen måste bli föremål för utredning. Detta kräver storutredningskapacitet och ett byggt samarbete mellan administrafiv myndighet ochfackmyndighet. i Kristianstadslän: Inom län finns ca 1 200bevattningsanläggningar, varav är belägna påKristiansladsslätlen. På de flesta av dessa anläggningar blir föreslagenvattenlag tillämplig. Härtill kommer fortlöpande ett icke ringa antalanmälningar om nyanläggningar för bevatlningsändamål. Del kan befaras all en såomfattande tillståndsprövning kommer all la avsevärd tid i anspråk medåtföljande ölägenheter för länels jordbmk. ifrågasätter om inteföreslagna bestämmelser är mera långtgående än vad som är erforderligt.Lantbmksnämnden anser, att kraven på att söka tillstånd ulan större olägenhetkan begränsas och föreslår därför följande ändrad lydelse av 12 kap. 1 8,förslaget till vattenlag; "Vattenförelag får ulföras ulan tillstånd enligldenna lag, såvida det inte mera påtagligt kan föreligga risk för atl allmänl ellerenskilt intresse skadas genom förelagels inverkan på vallenförhållandena". i län:Den föreslagna regeln om förprövningsskyldigheten innebären skärpning jämförtmed nuvarande lag genom att förprövning föreskrives i de fall det inte äruppenbart atl varken allmänt 1981/82:130 294 ellerenskilt intresse skadas av det tillämnade vatlenföretaget. Del får ses som enfördel atl enhetliga regler nu införes för olika typer av vattenföretag. Denrådande ordningen med ohka bestämmelser för små och stora vattendrag harmedfört vissa prakfiska gränsdragningsproblem som undanröjes. I fråga ommarkavvaltningsföretagen blir det möjligt att även i fortsättningen genomförasådana ulan att först inhämta tillstånd, förutsatt att överenskommelse omdelaktigheten träffats. Beträffande fillståndsprövningen av yl- ochgmndvattentäkter för bevatlningsändamål föreslås radikala förändringar jämförtmed nuvarande ordning. gäller i princip att den enskildemarkägaren själv har att bedöma om hans vattenuttag har en sådan inverkan påmotstående intressen all fillståndsplikt föreligger. I praktiken har detinneburit att endast ett fåtal vattentäkter för bevattningsändamål harlegaliserats. Med hänsyn fill den snabba utveckling som varit påbevattningssidan och som kan förväntas även i fortsättningen, måsle det ansesvara ett samhällsintresse atl få styrmöjligheter beträffande vattenresursernasutnytQande. Den föreslagna ordningen synes ge denna möjlighet. Genom delföreskrivna anmälningsförfarandet, blir det tillståndsmyndigheten och intemarkägaren som avgör behovet av fillslåndsprövning. Anmälningsskyldighetenkommer att ge fillståndsmyndigheten kännedom om förekomsten av bevattningsanläggningari olika områden och därmed underlag för beslul. villunderstryka angelägenheten av en smidig och snabb handläggning. Det kommer attställa stora krav på tillståndsmyndigheten i samband med lagens införande. i : Utredningen harmed hänsyn till konkurrensförhållandet till vattnet föreskrivit enanmälningsskyldighet lill länsslyrelsen om någon vill ta i anspråk grundvatteneller ytvatten för annal än hushållsförbrukning. Det kan kanske verka onödigt formelh att behövagöra en sådan anmälan till i de delar av landet därvattentillgången är god, om man vill bevattna t. ex. en mindreträdgårdsanläggning. På grund av den konkurrens som kommer att råda omvattentillgången inom stora delar av södra och torde det dockbli nödvändigt med en sådan anmälan. Del är då angelägel att , somutredningen påpekar, verkligen snabbi lämnar positivt besked i de fall där detär uppenbart att varken allmänt eller enskilt intresse kan skadas genomföretaget och i annat fall anmodar vederbörande att inkomma med ansökan omtillstånd. i : För yl- ochgrundvattentäkt föreslås en strikt förprövningsskyldighet. Även här bordeundantag kunna tillämpas i vissa fall. Måttliga vattenuttag i våra större sjöaroch vattendrag eller vid kusterna skall rimligen inte behöva förprövas. Deprövningsärenden som myndigheterna får att handlägga enligt lagförslaget blirsäkerligen ändå ganska talrika och kvalificerade. i län:Vattenlagsförslagets regler enligt 12: 2 ang. tillstånd samt anmälan om yl-och gmndvattenläkt kommer då utveckhngen inomjordbmksbevattningen är mycket hög. Reglerna torde vara en fömtsättning för allframledes kunna överblicka och hanlera dessa intressen inom framföralltområden med många konkurterande företag. i : Utredningenföreslår att skyldighet införes för var och en som avser alt utnylQa gmnd-eller ytvattentäkt för bevattning alt göra anmälan av takten tills sakkunnigmyndighet, som föreslås bli . Länsslyrelsen avgör om fillståndkrävs och prövar tillstånd för utnytQande av yt- eller gmndvattentäkl. Prop,1981/82:130 295 Med hänsyn till den relativt goda vattentillgångeni norra delarna av landet och bevattningarnas f. n. ringa omfattning anserlantbruksnämnden att myndighetsprövningen tills vidare kan begränsas. föreslär att i norra delen avlandet hela län eller vissa områden inom län fills vidare efter beslut av resp.länsstyrelse kan undantas från anmälningspUkt och därmed även fråntillståndsprövning. Detta överensstämmer principiellt även med utredningenssynpunkter att myndighelsprövning av grundvattenläkter som inle bedöms hamenlig inverkan pä motstående intressen i möjligaste mån bör undvikas. Uppföljning av utbyggnader avbevattningsanläggningar inom länet torde kunna ske med lantbmksnämndensmedverkan, varvid behovet av utökning av anmälningsplikten ochtillståndsprövningen kan bedömas efterhand. i : I 12 kap. 1 8anges om förprövningsskyldighet för vatlenföretag, att sådan alltidföreligger, såvitt det inle är "uppenbart" att varken allmänt ellerenskilt intresse skadas. Här har den nuvarande skrivningen"sannolikt" fått en betydande skärpning som komplicerar en stor delav jordbrukels vattenföretag och för dem in i en omfattande apparat förtillståndsgivning. Det är önskvärt atl den nuvarande skrivningen, som medgeren smidigare behandling, står kvar. i : I 12 kap. 2 8av lagförslaget stadgas att yl- eller gmndvattenläkt, som icke är avsedd endastför att förse viss fastighet med vatten till hushållsförbrukning, ej fårutföras eller nylQas ulan alt tillstånd därtill erhållits enligt lagen elleranmälan gjorts lill och lämnat besked i anledningav sådan anmälan, paragrafen torde vara avsedd alt vara tillämplig på bl. a.vattentäkter för jordbruksbevattning. föreslär attanmälningsförfarandet begränsas till telefonkontakter med länsslyrelsen iområden där bevattning sker i ringa omfattning och där vattentillgången är god. : Den föreslagnaanmälningsskyldigheten för bl. a. ytvattentäkter är angelägen och tillstyrkesav . Den starkt expanderandejordbruksbevattningen har medfört stora problem i vissa landsändar.Vattenföringen har inte räckt till för all fisken ska kunna leka ochöverleva. Styrelsen anser det därför vara av största betydelse attförprövningsskyldigheten införs . Att avvakta härmed till den 1 jan.1982, då lagförslagen i övrigt avses träda i kraft, kan medföra skador som blirmycket svåra att avhjälpa. Anmälningsskyldigheten för anordnande och nyttjandeav ytvallentäkter bör därför brytas ut ur förslaget och tills vidare tas insom ell tillägg i nuvarande vattenlag. i : Nyatekniska betingelser har medfört atl bevattning inom jordbmket de senaste årenuppvisat en mycket snabb utveckling. Det finns skäl att anta all dennautveckling kommer all fortsätta. Detta medför att grundvatten- ochytvatteniillgång-arna i bevaltningsintensiva områden ofta blir hårt ansträngda.Konkurrenssituationer bhr allt vanligare. Behov av lagstiftning med möjlighetatt styra utvecklingen och fördela resurserna är därför myckel angelägen.Utredningens förslag om anmälningsplikt för yt- och grundvattenläkter med påföljandetillståndsprövning synes ge sådan styrmöjlighet. i län: Länsstyrelsenansluter sig i denna del i stora drag till ulredningens förslag men vill ändåframhålla följande. I län med den stora omfattning av anläggningarför jordbmksbevattning kan förmodligen innehållet i förslagel 8 1 få lillföljd all länsslyrelsen i de flesta fall måste lämna besked om att prövningerfordras trots Prop.1981/82:130 296 atl några påtagliga risker ej föreligger. Det kan därförifrågasättas om inte utan olägenhet för allmänt eller enskilt intresse,utrymmet för tillståndsprövning något kunde begränsas, förslagsvis genomändrad lydelse i 8 I "Vattenföretag får utföras ulan tillstånd enligtdenna lag, såvida del inte mera påtagligt kan föreligga risk för att etlallmänt eller enskilt intresse skadas genom förelagets inverkan påvattenförhållandena". Vidare beträffande vad som förslagits i 8 2 voredet rimligt att de vid lagens ikraftträdande befintliga bevattningarna självafick avgöra, givelvis i beaktande av vad som blir stadgal 18 I, om de mellanliden för anmälan och tillstånd kunde använda sina anläggningar därför atl delfinns anledning befara att det kan taga relativt lång fid för länsslyrelsen attlämna besked till samtliga anmälare. När det gäller tillständstiden bör delkrävas att den sätts så att den kan täcka den tid som anses skälig föravskrivning av de ganska stora investeringar det här rör sig om. i län:Förslaget lill förprövning av vattentäkter påminner delvis omanmälningsförfarandet enligt miljöskyddskungörelsen. Vid anmälan enligt dennaskall meddela råd och anvisningar. Sådana råd och anvisningaruppfattas emellertid ofta som något slag av tillstånd. Förfarandet enligtmiljöskyddskungörelsen har därför vid många tillfällen visat sig mindreändamålsenligt. kan ej heller som dispens pröva förelag för vilkadet förskrivs enbart anmälan, även om det ur mänga synpunkter skulle varaönskvärt. Enligt förslagel till vattenlag skall ha möjlighet attgenast eller vid senare tillfälle ge anmälaren föreläggande om atl sökatillstånd. Förslagel innebär således i motsats till miljöskyddskungörelsen inlenågon strikt uppdelning mellan anmälan och tillstånd. Detta synes vara enuppenbar fördel och borde förenkla handläggningen avsevärt. LRF: Förbundet finner det angelägetatt enhetliga och enkla bestämmelser tillskapas för nyttjande av yt- ochgmndvattentäkter. Utredningen har i 12 kap. behandlat frågan omförprövningsskyldighet. LRF vill här understryka värdet av den fastslagnagrundprincipen, att vattenföretag får utföras utan fillstånd såvida inleallmänt eller enskilt intresse skadas. Liberalt uttolkat skulle dennaformulering kunna användas som regel när det gäller bevattningstäkler.Utredningen utvecklar också en sådan tolkning i specialmotivering lill 12 kap.Där sägs bl. a. all det är "lämpligare atl som fömtsättning förförprövningsskyldighet utgå från företagets inverkan på motstående inlressen istället för vattenområdets art". Den diskussion utredningen för idetta avsnitt kan i alll väsentligt godtas. Förbundet finner det därföregendomligt och inkonsekvenl att ulredningen stannar för atl endast grundvattenläklsom är avsedd för hushållsförbrukning bör undantas från anmälningsplikt.Förbundet vill påstå att utredningen i sina avvägningar i alltför hög gradvägletls av de extrema torråren 19751976. Normalår har de flesta jorbmksbygderi vårt land goda vattenresurser som kan utnyttjas lill bevattning utan attallmänna eller enskilda intressen på något sätt skadas. All därför drivaförprövningsskyldigheten till en obligatorisk skyldighet är inte sakligtmotiverat. Förbundet vill därför fäsla särskild vikt vid vad ulredningen sägerpå sid. 323, att anmälningsskyldigheten bör kunna fullgöras på enklasttänkbara sätt. LRF vill därför föreslå att myndighetsprövning av vattentäkter,som erfarenhetsmässigt inle kan ha någon menlig inverkan på motstående intressen,inskränks till en registrering. Förfaringssättet bör gälla beträffande såvälgrundvatten- som ytvattentäkter. Målsättningen för myndighetsutövningen måstevara, att undvika all onödig byråkrati. Prop.1981/82:130 297 möjligheterfinnas atl snabbt ingripa när skador kan väntas uppstå. Emellertid bör medhänsyn fill vad nedan sagts anmälan ske fill rätten i stället för tilllänsslyrelsen. När ställning skall tas fill frågan öm en anmälan skall åtföljasav ansökan bör del hydrologiska tillståndet bedömas för ett större område ochen och ej kortsiktigt med hänsyn till elt enstaka torrår. Denuvarande vattendomstolarna, som är geografiskt indelade med hänsyn tillnederbörds- och tillrinningsområden, torde vara väl skickade att göraerforderliga bedömningar. Detnya vallenlagsförslagel bör kunna ge möjligheter fill elt förenklalbehandlingsförfarande vid anläggandet av vattenreservoarer för exempelvisbevattning. Förbundet anser atl del är angeläget atl så kan ske för att på etleffektivt sätt kunna utnylQa överflödsvatlen . Dessamöjligheter bör på alll sätt stimuleras och inle försvåras genom krångligabeslämmelser. Delfinns omkring 7000 bevattningsanläggningar. Endast ett fåtal av dessalorde ha tillstånd enligl vattenlagen. Men eftersom alla befintligabevattningsföretag i samband med ny lags ikraftträdande måste anmälas uppslårstora administrativa problem. Enhgt LRFs mening är det orimligt att därvidbegära att tillstånd skall behöva prövas innan vattenuttag får ske. Förbundetvill därför än en gång understryka att ett smidigt och enkeltanmälningsförfarande bör vara fillräckligt för att rätt till vattenuttag skallföreligga, även i de fall när en ingående prövning måste ske efter dettaövergångsskede. i : Då huvudandelen av anläggningarna förjordbruksbevattning torde kunna utföras ulan störte inverkan på motståendeinlressen, bör lagtexten mildras så all endast mera påtaglig risk för påverkanmedför tillslåndsplikt. Annars kan ett myckel stort antal tids- ochkostnadskrävande utredningar och lillslåndsärenden bli följden ulan att ellverkligt behov föreligger. Onödigt höga kostnader och tidsutdräkt kan fåstarkt negativa konsekvenser för den samhällsekonomiskt viktigajordbmksbevattningen. En enkel anmälan möjliggör för tillståndsmyndighelen attfölja utveckhngen och vid behov taga upp fördelningsfrågorna. Dei bmk befintliga bevattningsanläggningarna bör få fortsätta oberoende avtidsbehovel för tillståndsmyndighetens meddelande. : föreslår en väsentlig skärpning iförprövningsbestämmelserna. Kontrollen från det allmännas sida kommerdärigenom att öka i hög grad. För att man i framfiden skall kunna anordna ochutnylQa en yl- eller gmndvattentäkl kommer det att krävas tillstånd avlänsstyrelsen.