prop · G503189 · 1981-12-31 00:00:00 — inom /SR anför: Ett annat av DALK:s förslag, som innebär konsekvenser förpersonalen inom arkivväsendet, är förslaget att personregister som överlämnastill arkivmyndighet skall undantas från tillståndstvång. Förslaget hartillkommit efter förslag från DI. Bakom förslaget ligger arbete i enarbetsgrupp med representanter för DI och RA. Förslaget har föranletts av attRA tagit emot ett allt större antal magnetband från i förstahand statUga myndigheter. Det är av stor betydelse för arkivväsendet och desspersonal att RA ges möjlighet att ta emot maskinläsbar information(upptagningar för ADB) utan hinder av bestämmelser i datalagen. Det måste dockinskärpas, att detta innebär krav på lokaler, maskinell utrustning och personalför hantering av denna typ av material. I dagens kärva ekonomiska kUmat kandetta innebära att RA tvingas flytta över resurser från andra arbetsuppgifter.Detta kan innebära problem för berörd personal, eftersom mängden av annatarkivmaterial och därmed övriga arbetsuppgifter inte sjunker, utantvärtom också ökar. Enligt DIK:s uppfattning bör därför ett genomförande avDALK:s förslag kombineras med ökade resurser till RA 12 1981/82. Prop.1981/82:189 178 fördess verksamhet med att ta emot, förvara och vårda ADB-material från denoffentliga sektorn. Slatenshumanistiskt-samhållsvetenskapliga forskningsråd yttrar: EnligtDALK:s förslag till ändring skall inte krävas tillstånd enligt 2 § datalagen ifråga om personregister som mottagits till förvaring av arkivmyndighet somanges i allmänna arkivstadgan (1961:590). DALK går dock inte närmare in påkonsekvenserna av de bestämmelser som reglerar den situation som uppträder, närforskare vUl låna sådant material från arkiven. Hithörande frågor bör på ettsmidigt sätt kunna handläggas av arbetsgruppen (Gruppen för Datainspektionen). Det vore olyckligt om forskarna skulle behöva kommuniceramed två olika myndigheter för att få ta del av sådant forskningsmaterial bl. a.med hänsyn till förväntad handläggningstid vid respektive myndighet. 8DALK:s förslag med anledning av internationella överenskommelser Deremissinstanser som yttrar sig över DALK:s överväganden och förslag medanledning av internationella överenskommelser, är i huvudsak positiva. Hovrättenför har inte funnit att innehållet i konvention ochOECD:s riktiinjer på någon avgörande punkt strider mot svenska rättsprinciper.Mot de föreslagna lagstiftningsåtgärderna i denna del har hovrätten ingenerinran. Kammarrätteni SundsvaU har inga erinringar mot de förslag till ändringar i och tiUägg tilldatalagen och sekretesslagen som DALK funnit påkallade av hänsyn tillinternationella överenskommelser. Ändringarna och tilläggen bör enligtkammarrätten kunna genomföras även om DALK:s förslag i övrigt inte följs. Flerainternationella organisationer har sökt utveckla principer för deninternationella datatrafiken. Inom har arbetet numera resulterat ien konvention tiU skydd för enskilda vid automafisk databehandling avpersonuppgifter. Konvenfionen har hitfills undertecknats av och ett10-tal andra länder. För svensk del krävs härutöver godkännande föratt den skall bli bindande för . Europeiska gemenskapen (EG) harrekommenderat sina medlemsländer att ratificera konvenfionen. Arbetet inom OECDhar lett fram fill vissa riktlinjer i fråga om integritetsskydd och ompersondataflödet över gränserna. Beträffande dessa riktlinjer har OECDrekommenderat medlemsländernas regeringar bland annat att beakta riktUnjerna inafioneU lagstiftning. har tillsammans med 20 andra medlemsländergodtagit rekommendationen och därmed åtagit sig att följa riktiinjerna.Ytterligare åtgärd från svensk sida krävs inte utan riktlinjerna har härigenomträtt i kraft. Antagandetav rikthnjer föranleder inte några ändringar i gällande svensklagstiftning, då denna i stort uppfyller riktlinjernas krav i olika avseenden. 1981/82:189 179 Närdet gäller flödet av personuppgifter över gränserna bör dock följande anmärkas.Enligt riktlinjerna skall medlemsländer undvika att inskränka sådantflöde. (Inskränkning får dock ske i vissa fall.) Flera av medlemmar äremellertid medlemmar även i . I förhållande tiU dessa länder kommerdärför också rådets konvention att gälla, varför förbud eller krav på särskilttillstånd för flödet av personuppgifter över gränserna inte får förekomma. Iförhållande till övriga medlemmar gäller däremot riktiinjernas mindreabosluta bestämmelser, vUka inte hindrar att svensk lag ställer krav påsärskilt tillstånd till överföring av personuppgifter över gränserna. DALKföreslår därför dels att kravet på datainspektionens medgivande tills vidarebibehålls med avseende på dessa länder, dels att inspektionen följerutvecklingen inom OECD-området när det gäller genomförandet av de grundläggandeprinciper som riktlinjerna innehåller. Avsikten är att utröna om det senare kanvisa sig möjligt och lämpligt att ta bort kravet på särskilt medgivande tillutlämnande även tiU dessa länder. Datainspektionenstöder förslagen och ansluter sig till de skäl som står bakom dessa. BeträffandeEuroparådskonventionen yttrar inspektionen: Datainspektionenkonstaterar att de grundläggande principerna för dataskydd som tagits in ikonventionen innebär att registrerade personer i alla länder, där konventionenträtt i kraft, garanteras ett visst minimiskydd i samband med ADB avpersonuppgifterna. Varje konventionspart skall vidta de åtgärder som behövs föratt dess nationella lagstiftning skall innehålla denna s. k. gemensamma kärna.Detta skall därefter göra det möjligt för konventionsparterna att ömsesidigtavstå från att begränsa dataflödet över gränserna och på så sätt underlätta detinternationella samarbetet. Enligt datainspektionens mening kan konventionenssyften uppnås endast genom att parterna uppfyller de krav som enligt konventionenåläggs dem. Datainspektionen biträder därför de av DALK föreslagna ändringarnai datalagen. Datainspektionenförklarar sig beredd att åtaga sig uppgiften som biståndslämnande myndighet.Inspektionen har inget att erinra mot de ändringar som därvid måste göras iinstruktionen för datainspektionen och i sekretesslagen. Ledamoteni datainspektionens styrelse, , yttrar: Rutinmässigoch från integritetssynpunkt ofarlig datatransmission över gränserna bör enUgtmin mening inte hindras eller försvåras. Däremot kan det fortfarande finnasskäl att hindra att speciellt känsliga uppgifter utan någon som helstmyndighetsprövning överförs tiU utlandet. Det är därför väsentligt att det äveni fortsättningen kommer att finnas möjlighet att förena tillståndsbeslut med enföreskrift om att uppgifterna får överföras till utiandet först efter tillståndav Datainspektionen. DAFAstöder DALK:s uppfattning att man bör se positivt på konventionom skydd för enskilda vid automatisk databehandling av personuppgifter,speciellt med tanke på att konventionen följer samma mönster som den svenskadatalagen. vid finner inte anledning Prop.1981/82:189 180 att motsätta sig de föreslagna ändringarna i datalagen ochsekretesslagen-med anledning av . Humanistiskt - samhällsvetenskapliga forskningsrådet anserdet självklart att det internationella forskningsutbytet skall ske på likartadevillkor och instämmer i DALK:s rekommendation att godkänner konventionenoch därvid tar upp behovet av eventuella ändringar i datalagen vid ett sådantgodkännande. 9.1 Allmänna synpunkter på lagtextens utformning Hovrätten för anser att terminologiska ochlagiekniska förbättringar behövs för att göra innehållet mera lättförståeligtoch entydigt. Datainspektionen framhåller också att den föreslagna lagtextenfrån juridiskteknisk synpunkt kan behöva överarbetas. Lagtexten är enligtdatainspektionen i vissa fall svårtillgänglig och kan leda till missförstånd. /vid datainspektionen framförmotsvarande synpunkter, och yttrar att en mindre god lagprodukt kommer att slåtillbaka på juristerna vid datainspektionen, varav flertalet ärSACO/SR-medlemmar. I fråga om detaljer i lagförslaget märks framför allt attden nya texten i datalagen är svåröverskådlig. Det kan bli ett problem att nåut till den stora kretsen av registeransvariga med information om krav ochföreskrifter. Generellt kan man ifrågasätta om datalagen bör vara tillämpligannat än i vissa delar för registeransvariga som för personregister uteslutandeför personUgt bruk och för arkivmyndigheter. Beträffande de senare gäller altde knappast kan likställas med registeransvariga i sedvanlig mening. Svenska föreningen för ADB och juridik, som i vissaavseenden kritiserar lagtexten, menar att en del av de oklarheter som berörs avföreningen torde kunna lösas genom råd och anvisningar. Oklarheterna tordeenligt föreningen till stor del bero på att DALK koncentrerat sitt arbete påutarbetande av ett lagförslag och inte lämnat närmare förslag till råd ochanvisningar m, m, angående tillämpningen. Svenska föreningen för ADB och juridik har också en mergenerell kommentar när det gäller utformningen av regelsystemet. D ALK:s förslag synes alltså innebära att alla regler i DLi princip skall gälla licensregister t. ex. rättelseskyldighet § 10, § 11,("export"), tillsyn, straff och skadestånd m. m. DALK förutsätter (s.169) alt DI genom tiUsynsverksamhet skall kunna ingripa även beträffande icketillståndspliktiga register. Om så bör vara fallet bör detta tydligt anges samteventuella undantag härifrån. Det är f. n. oklart bl. a. hur registeransvarigsgenerella skyldigheter enligt §7 a förhåller sig till §11 ("export"). Lagförslaget kan tolkas så att 1981/82:189 181 licensregister ej omfattas av § 11, d, v, s. exporten ärfri för sådana register. Enligt DALK skall bl. a. löneregister, vissa religiösaoch politiska register och läkarregister endast kräva licens. Lagtexten synesej ge något utrymme för genereUa föreskrifter för licensregister. Det börövervägas om man i licensen eller i till licensen fogade "" ellerpå annat sätt bör ge generella föreskrifter i frågor om t. ex. säkerhet,bevarande och gallring, utlämnande, export m. m. §§ 5 -7 reglerar endastförutsättningar och föreskrifter för tillståndsregister. I sammanhanget bör anmärkas att de registeransvariga somnämns i § 2 a 3:e och 4:e st. och som endast behöver licens torde för sinverksamhet föra register med vissa av i § 4 mycket känsliga uppgifter somkräver särskilda och synnerliga skäl (ibland endast för vissaregisteransvariga). I § 4 har också tillagts vissa känsliga uppgifter p. g. a.Europarådskonventionen. Som exempel kan nämnas att enligt § 2 a får läkare föralicensregister. Sådana register kan innehålla uppgifter om såväl fysiskt sompsykiskt hälsotillstånd och hos vissa läkare såsom t. ex. gynekologer ibland ivart fall indirekt uppgifter om sexualliv. För angivna uppgifter krävs enligt §4 tillstånd samt särskilda skäl om det är fråga om annan än myndighet. Motsvarande diskrepans mellan §§ 2 a och 4 föreliggerbeträffande religiösa och politiska uppgifter. Känsligheten av sådana registerhos sammanslutning torde dock bero på huruvida det är fråga om "djup"information och omdömen. Det kan finnas skäl att överväga om sammanslutningenligt § 2 a utan tillstånd bör kunna föra register över medlemmar med sådaninformation och utan tidsbegränsning. 9.2 De särskilda bestämmelserna 2 § första stycket Flera remissinstanser kritiserar begreppet"licens". Riksåklagaren ifrågasätter om inte begreppet i dettasammanhang språkligt sett är missvisande, eftersom någon prövning enligtförslaget inte skall ske. Registreringsbevis syns enligt riksåklagarens meningvara en mer adekvat beteckning, Samma uppfattning har JK. Överåklagaren i har samma synpunkter ochföreslår att förfarandet betecknas som registrering och att numret på utdataanges utan förbeteckning. Hovrätten för pekar på att licensenligt allmänt språkbruk betyder tillåtelse eller tillstånd (sbevis). Vad somåsyftas är ett anmälningsförfarande med kvittens från myndighetens sida. Dettabör enligt hovrätten bättre komma till uttryck i lagtexten. Bankinspektionen är också kritisk mot begreppet men anseratt det till nöds kan godtas, , som framför liknande synpunkter somhovrätten för västra menar att begreppet licens i förening medskyldighet för den registeransvarige att ange sin licens i korrespondens med deregistrerade, är ägnat att inge allmänheten oriktiga föreställningar om detverkliga förhållandet. framför också liknande synpunkteroch menar att beteckningen kan uppfattas så att registret och dess innehåll ärgranskat och godkänt av datainspektionen. 1981/82:189 182 i anser att ansökan om licensbör kompletteras med en försäkran alt fråga inte är om tillståndspliktigaregister. Hovrätten för menar att det finns risk förmissförstånd av lagtexten. Detta belyses enligt hovrätten genom förslaget till2 § 1 st. av ordet "registrerad",- som här avser en registeransvarig.Enligt definitionen i 1 § avses emellertid med"registrerad" en enskild person beträffande vilken personuppgift ipersonregister förekommer. 2 § andra stycket JK anser att ordet "naturlig" bör utgå ur 2 §andra stycket 3. Datainspektionen anser att formuleringen i 2 § andrastycket 4 bör förtydligas. Stadgandet reglerar samköming och samutnyttjande ochtorde därigenom få stor betydelse . Det är därför väsentligt altsvårigheter inte uppstår vid tolkningen av stadgandet. Svenska föreningen för ADB och juridik yttrar: Av DALK:s motivering (s. 218 ff) framgår att samköming ochsamutnyttjande av personregister regleras i § 2 p. Paragrafen ärsvårtillgänglig i sig och dessutom krävs att §§ 2 a - 7 a också beaktas för attbedöma huruvida tillstånd erfordras. Konstruktionen av det nyatillståndsförfarandet synes enligt DALK (s. 185, 219 och 223) innebära attställning bör tas till utlämnandefrågan redan i "ursprungsärendet"för att undvika att den nye registeransvarige som vill samköra ellersamutnyttja data blir underkastad en tillståndsprövning. Detta bör inte varanågot större problem när det ursprungliga registret är ett tillståndsregisteroch det är känt vilka andra registeransvariga som avser samköra eller utnyttjapersonregister. I många faU är det svårt eUer omöjligt att förutse samkörningenoch samutnyttjande. Särskilt beträffande licensregister, t. ex. arkivregister,om möjligheter att ge föreskrifter saknas, är innebörden av DALK:s förslagoklar. Det är önskvärt att villkoren för licens respektive licensoch tillstånd angående samköring och samutnyttjande av personregister nogaövervägs från integritetssynpunkt samt utformas klarare i lagtexten och påannat sätt. 2 § tredje stycket Svenska föreningen för ADB och juridik yttrar: Register som förs för "personligt bruk" kräverenligt § 2 varken licens eller tillstånd. Ej heller behöver förteckning enligt§ 7 b inges till datainspektionen. Enligt DALK (s. 158) skall sådan registeransvarigvara underkastad om registeransvarigs skyldigheter, tillsyn m. m.Registeransvarigs skyldigheter omfattar också bl. § 11 DL (export). Det ärinte självklart att "registeransvarig" som varken behöver licenseller licens och tillstånd skall anses som registeransvarig enUgt DL ochomfattas av samtliga bestämmelser i lagen t. ex. §§ 10 och 11. Reglerna omstraff och skadestånd i DL berörs ej av DALK. Det bör övervägas om reglerna iDL helt eller delvis bör vara tillämpliga på personregister för personligtbruk. Det bör framgå klart av lagtexten om och i så fall vilka regler somgäller för dessa register. 1981/82:189 183 2 § fjärde stycket Svenska föreningen för ADB och juridik anser attdefinitionen bör föras in under 1 § datalagen. 2 a § andra stycket Svenska föreningen för ADB och juridik anför: Enligt § 2 a krävs inte tillstånd i fråga ompersonregister som mottagits för förvaring av arkivmyndighet. Enligt § 7behöver förteckning ej inges till DI. För dessa register krävs licens enligtDALK och reglerna om registeransvarigs skyldigheter och DLs tillsyn m. m.skall tillämpas (s. 184 f). Det bör klart anges i lagtexten att licens krävs.Register för personligt bruk som ej kräver licens och arkivregister behandlas isamma stycke i § 7 b beträffande undantag från förteckningsskyldighet m. m. Detkan starkt ifrågasättas om det är lämpligt att låta arkiverade registeromfattas av alla bestämmelser i t. ex, rättelseskyldighet och § 10-utdrag,Syftet med arkivering torde vara att bevara möjlighet att ta del av uppgifterrelevanta vid den tid då registret "aktivt" fördes. Om arkivregisterbör behandlas som andra register är det svårförståeligt att arkivregisterundantas från förteckningsskyldighet och uppgivande av licensnummer enligt § 7b, 2 a § tredje stycket Datainspektionen anser att det finns skäl att förtydliga 2a § tredje stycket så att det klart framgår vilken sammanslutning som fårregistrera resp, uppgift. 2 a§ fjärde stycket Datainspektionen anser att 2 a § fjärde stycket börförtydligas så att omfattningen av vad läkare och tandläkare får registreraklarare anges. Svenska föreningen för ADB och juridik har en mer generellkommentar fill regelsystemet: § 21 st. reglerar licens. § 22 st. reglerar"undantag" från huvudregeln dvs. fall när både licens och tUlståndkrävs. 1 § 2 a reglerar "undantag" från "undantaget" dvs.när tillstånd ej krävs. "Rekvisiten" för tillstånd respektiveundantag från tillstånd är en tämligen ostrukturerad blandning av bl, a,uppgifter som sådana, uppgifter för visst ändamål och olika "kvaUtet"på registeransvariga. Ytterligare förutsättningar för tillstånd anges i §§ 5-7och är delvis desamma som redovisas i § 2, Det synes därför nödvändigt för densom avser att inrätta ett register inte bara att söka ledning i första hand i §2 och undantagen i § 2 a utan även studera §§ 3-7 för att bedöma om tillstånderfordras och om och på vilka villkor ett sådant kan komma att ges. Vidare kanenligt DALK ett Prop.1981/82:189 184 förenklat förfarande i tillståndsärenden bli aktuellt (s,167), Det är angeläget att "rekvisiten" för licens respektive licensoch tillstånd klargörs. Riksåklagaren menar att uppgifter om härkomst kan vara avminst lika känslig natur som uppgifter av det slag DALK anger. Han anser därföratt registrering av uppgifter om härkomst skall få ske endast om särskilda skälföreligger. Den föreslagna regeln i 7 a § har till syfte att varanormgivande för de registeransvariga. Frågan är om inte denna regel bordepreciseras ytterligare eller i vart fall närmare utvecklas och exemplifieras ilagmotiven för undvikande av osäkerhet hos de registeransvariga om reglernastillämpning och risken att nya eller ändrade föreskrifter med stöd av 18 §datalagen meddelas av DI i efterhand. De registeransvariga bör såledesnågorlunda kunna förutse och bedöma konsekvenserna av ett nytt register ochinte riskera ändringar av registret till följd av lagtolkningssvårigheter. Svenska föreningen för ADB och juridik yttrar: Ingivande av förteckning enligt § 7 b synes vara enrelativt enkel och prakfisk procedur för att ge överblick liksom angivande avlicensnummer vid kommunikation. DALK synes avse att Ucensnummer skall angesäven vid kontakter med DI. Detta förefaller praktiskt men framgår ej avlagtexten, § 7 b. En praktisk fråga som är oklar, är om varje registeransvarigskall ha eU licensnummer för samtliga licens och tiUståndsregister, gamla somnya. Om så är fallet kan övervägas om det inte är enklare att låta alla registeransvarigasregister ingå i förteckningen. Det är något oklart varför enUgtövergångsbestämmelserna registeransvarig skall söka licens. Licensnummer kaneventuellt övergångsvis ges på grundval av den första till DI ingivnaförteckningen över olika sorters register, Svenska föreningen för ADB och juridik anför: har pekats på oklarheter beträffandetillämpningen av § 11 beträffande bl, a, licensregister. § 11 synes iföreslagen lydelse såvitt avser hänvisningen tiU Europarådskonventioneninnebära, att de möjligheter artikel 12 i konventionen ger till undantag ivissa särskilt angivna fall - mycket känsliga data och re-export - frånutlämnande av uppgifter ej skall tillämpas. Föreslaget tiUägg till 7 kap. 16 §sekretesslagen är formulerat på samma sätt som § 11 DL och synes innebäragenerellt undantag från sekretess. 1981/82:189 185 Register kan upphöra att föras genom förstöring ellerarkivering. I det senare fallet uppkommer fråga om registeransvar förarkivmyndighet. § 12 2 st. innebäratt tillståndsregister och register enligt §2 a 1 st. skall anm'älas för DI. Möjligen bör § 12 förtydligas med att anmälanskall ske innan registeransvarig upphör att föra registret. Om DI ellerregering/riksdag tidigare meddelat föreskrifter om bevarande, gallring etc.synes det inte vara några problem. Däremot framgår inte av föreslagna § 12 hurskall förfaras med registret om sådana föreskrifter saknas. Syftet medlicensförfarandet avses vara att flertalet register, också myndighetsregister, inteskall vara tillståndspliktiga. Det är givetvis en fördel om register ochuppgifter som inte "behövs" förstörs utan att DI behöver belastas medanmälningar i klara fall. DALK anför dock bl. (s. 231) "När det gällermyndigheter är även arkivintresset en sådan särskild omständighet som kanföranleda undantag". DI:s roll i förhållande till myndighetslicensregister är oklar. Frågan sammanhänger också med vad som ovan anförts omeventuella generella föreskrifter för licensregister. Som framgår av det tidigare anförda är det av vikt rentallmänt att det för registeransvarig framgår vilka regler som är tillämpligaför honom men särskilt med hänsyn till reglerna om straff och skadestånd t. ex.underiåtelse att tillämpa § 10 DL. Svenska föreningen för ADB och juridik anför: Besvärsbestämmelsen i § 25 berörs inte av DALK.Besvärsrätt får förutsättas föreligga för registeransvarig och JK ocksä i frågaom DLs beslut att registrera och meddela licens. Ett praktiskt fall kan varagränsdragning mellan licens respektive licens och tillstånd vilket kan vara avintresse också från kostnadssynpunkt. En förtydligande motivering beträffandebesvärsrätt kan övervägas. 10 Ikraftträdande och övergångsbestämmelser De föreslagna övergångsbestämmelserna har kritiserats på tvåpunkter -tidpunkten för ikraftträdande av skyldigheten att ange Ucensnummerenligt 7 b § tredje stycket samt skyldigheten för nuvarande tillståndshavareatt ansöka om licens. Flera remissinstanser förordar således längre övergångstideroch undantag från anmälningsskyldigheten för tidigare meddelade tillstånd. anser att tidpunkten för skyldighet att ange licensnummerbör senareläggas om den föreslagna tiden är för kort. Några remissinstanserpåpekar att hänvisningen i första stycket i övergångsbestämmelserna till 7 b §är felaktig. I lagtexten har angetts andra stycket men det skall rätteligenvara tredje stycket. Bankinspektionen understryker behovet av attanpassningsperioden blir tillräckligt lång. Enligt inspektionens uppfattninggäller detta i hög grad kreditinstitut, fondbolag och andra som står underbankinspektionens Prop.1981/82:189 186 En alltför snar övergång kommer att föranledabetydande kostnader. Bankinspektionen föreslår att bestämmelsen i 1 b § träderi kraft först och att en regel införs enligt vilkendatainspektionen kan medge förlängt uppskov med bestämmelsens iakttagande närskäl finns för det. (Se vidare avsnitt 5.3 i remissammanställningen.) Skyldigheten för nuvarande tillståndshavare att ansöka omlicens kritiseras av hovrätten för , , ,juridiska fakultetsnämnden vid , bankinspektionen,statskontoret. Om statsmakterna ändock stannar för ett system medlicenser av det slag som DALK förordar, vill starkt ifrågasätta förslagetatt alla de myndigheter och företag m. m. som finns registrerade hos datainspektionenskall behöva på nytt anmäla sin avsikt att använda ADB. De uppgifter som redanfinns borde vara tillfyllest för inspektionen. På grundval av dem börinspektionen kunna utfärda licenser. Härigenom slipper man från det merarbetesom omkring 20 000 licensansökningar skulle medföra för dem som använder ADBoch datainspektionen behöver inte registrera dem. Förslaget innebär emellertid att licens måste meddelasäven i fall då tillstånd redan lämnats. Förslaget innebär enligt bankinspektionensmening en onödig byråkratisering.