prop · G50341 · 1981-12-31 00:00:00 — omförundersökningsbegränsningar m. m.; Regeringenföreslår att anta de förslag som har tagits upp i bifogade utdrag avregeringsprotokoll ovannämnda dag. Ipropositionen föreslås ändringar i reglema i omförundersökning i brottmål. Ändringarna innebär att möjligheterna att lägga neden förundersökning utvidgas när det är fråga om mindre all-variig brottslighet.Polis och åklagare får på det sättet bättre möjligheter att i stället användasina resurser till att utreda svårare brott. Enligt förslaget skall enförundersökning angående bötesbrott få läggas ned när utredningen skulle krävakostnader som inte står i rimligt förhållande till sakens betydelse. Vidareskall förundersökningen få läggas ned när det kan antas att åtal kommer attunderlåtas enligt de särskilda regler som finns härom i ellernär man kan anta att en tillämpning av bestämmelser om särskild åtalsprövning,t. ex. i den sociala lagstiftningen, skulle leda till att åtal inte väcks. Omdet redan innan en förundersökning inleds står klart att det finnsförutsättningar för nedläggelse enligt de nya bestämmelserna, får det beslutasatt förundersökning inte skall inledas. Ipropositionen föreslås också en regel om att åtalsunderlåtelse kan meddelastrots att åtal har väckts. Slutligenföreslås ändringar i lagen (1964:167) med särskilda bestämmelser om ungalagöverträdare. a. får åklagaren större möjligheter att besluta omåtalsunderlåtelse utan att inhämta socialnämndens yttrande. Härigenom tordehandläggningstiden kunna förkortas avsevärt i åtskilliga fall. Det föreslåsockså en del ändringar i lagen som befingas av socialtjänstreformen. Dennya lagstiftningen föreslås träda i kraft den . 1981/82:41 2 Lag om ändring i Härigenomföreskrivs i fråga om dels att 20 kap. 7 § och 23 kap. 1 §skall ha nedan angivna lydelse, dels att i balken skall införas två nyaparagrafer, 20 kap. 7 a § och 23 kap. 4a §, av nedan angivna lydelse. 20 7 Åklagare må besluta att icke tala å brott: 1. om det kanantagas, att i händelse av lagföi-ing annan påföljd än böter icke skulle kommaatt ådö-mas och den misstänktes lagföring ej finnes påkallad ur allmän synpunkt;eller 2. ombrottetförövats, innan den misstänkte dömts för annat av honom förövat brott ellerfill fullo undergått straff eller annan påföljd för sådant brott, och det äruppenbart, att brottet i jämförelse med det andra brottet är med hänsyn tidpåföljden utan nämnvärd betydelse; eller 3. om det i annatfall av särskilda skäl är uppenbart, att påföljd ej erfordras för att avhålladen misstänkte från vidare brottslighet och att det med hänsyn till omständigheternaej heller eljest är påkallat, att åtal väckes; eller 4. om brottetuppenbariigen begåtts under iinflytande av sådan själslig abnormitet, somavses i 33 kap. 2 § , samt sluten psykiatrisk vård eller vård ivärdhem eller specialsjukhus för psykiskt utvecklingsstörda kommer till ståndutan laföring och åtal ej är påkallat av särskilda skäl. Bes[utjämlikt första stycket 3 må meddelas endast avriksåklagaren. Beslut att ej tala å brott må återkallas, om tillräckligaskäl för beslutet ej längre finnas föreligga. Åklagare får besluta att underlåta åtal förbrott(åtalsunderlåtelse): om det kan antas att i händelse av lagföring någonannan påföljd än böter icke skulle komma att ådö-mas och den misstänkteslagföring ej rav5 ur allmän synpunkt; eller 2. om brottetförövats, innan den misstänkte dömts för något annat brott som han förövateller fill fullo undergått straff eller annan påföljd för ett sådant brott, ochdet är uppenbart att brottet i jämförelse med det andra brottet är utannämnvärd betydc[se för påföljden; eller . 3. om det i annatfall av särskilda skäl är uppenbart att det inte krävs någon påföljd för attavhålla den misstänkte från vidare brottslighet och att det med hänsyn fillomständigheterna inte heller krävs av andra skäl att åtal väcks; eller 4. om brottetuppenbarligen begåtts under inflytande av sådan själslig abnormitet, som avsesi 33 kap. 2 § , samt sluten psykiatrisk vård eller värd i vårdhemeller specialsjukhus för psykiskt utvecklingsstörda kommer till stånd utanlagföring samt åtal inte krävs av särskilda skäl. Beslut enligt första stycket 3 får meddelas endast avriksåklagaren. Beslut om åtalsunderlåtelse får återkallas, om det intelängre finns tillräckliga skäl för beslutet. Senaste lydelse 1974:573. 1981/82:41 3 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Närmare föreskrifter om beslut att ej tala å brottmeddelas av regeringen. Beslut om åtalsunderlåtelse får meddelas även sedan åtalhar väckts, om det kommer fram sådana förhållanden som, om de förelegat ellervarit kända vid tiden för åtalet, skulle ha föranlett åtalsunderlåtelse.Åtalsunderlåtelse får dock inte beslutas om den tilltalade motsätter sig deteller om dom redan har fallit. 23 kap. 1 § Förundersökning skall inledas, Förundersökningskall inledas så så snart på grund av angivelse eller snart det på grund avangivelse eller eljest anledning förekommer, att av annat skäl finns anledning att brott, som hör under allmänt åtal, anta att ett brott som hör under förövats. allmänt åtal har förövats. gäller, om inte något annat följer av 4 a eller 22 §. Hör brottet allenast efter angi- Om det krävs angivelse för att velse under al[mänt åtal, må, ehuru brottet skall höraunder allmänt angivelse ej skett, förundersökning åtal, får förundersökning trots det inledas, om angivelse icke kan utan inledas utan angivelse, om det in fora avvaktas; målsäganden skall nebär farc att avvakta en angi- dock, så snart ske kan, underrät- velse. I så fall skall målsäganden tas. Angiver han ej då brottet till underrättas . Om denne då åtal, skall förundersökningen ned- mfe anger brottet fill åtal, skall för- läggas. undersökningen läggas ned. Förundersökning får vidare läggas ned 1. omfortsatt utredning skulle kräva kostnader som inte står i rimligt förhållandetill sakens betydelse och det dessutom kan antas att brottet i händelse avlagföring inte skulle leda till någon svårare påföljd än böter, 2. om detkan antas att åtal för brottet inte skulle komma att ske till följd avbestämmelser om åtalsuti-derlåtelse i 20 kap. eller om särskild åtalsprövningsamt förundersökning inte krävs ur allmän synpunkt. Om förutsättningar för att lägga ned en förundersökningenligt första stycket föreligger redan innan en sådan har inletts, får detbeslutas att förundersökning inte skäll inledas. Beslutenligt denna paragraf meddelas av åklagare. Endast riksåklagaren får besluta,när det kan antas att åtal inte skulle komma att ske till följd av 20 kap. 7 §första stycket 3. Denna lag träder i kraft . Lag om ändring i lagen (1964:167) med särskildabestämmelser om unga lagöverträdare Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1964:167) medsärskilda bestämmelser om unga lagöverträdare' dels att i 4 och 13 §§ ordet "" iolika böjningsformer skall bytas ut mot ordet "socialnämnd" imotsvarande form, dels att1, 3 och 6 §§ skall ha nedan angivna lydelse. Har brottbegåtts av någon som vid tiden för brottet ej fyllt , må, utöver vadsom följer av 20 kap. 7 § , åklagare besluta att ej tala åbrottet, om den underårige ställes under övervakning jämlikt 26 §barnavårdslagen, omhändertages för samhällsvård enligt 29 § sagda lag ellerblir föremål för annan därmed jämförlig åtgärd eller utan dytik åtgärd blirföremål för annan hjälp-och stödåtgärd samt det med skäl kan antagas althärigenom vidtages vad som är lämpligast för hans till- Har brott begåtts av någon som vid tiden för brottet ejfyllt , får, utöver vad som följer av 20 kap. 7 § ,åklagare besluta att underlåta åtal för brottet (åtalsunderlåtelse), om denunderårige bereds vård med stöd av lagen (1980:621) med särskilda bestämmelserom vård av unga eller blir föremål för annan därmed jämförlig åtgärd eller utansådan åtgärd blir föremål för annan hjälp- och stödåtgärd samt det med skäl kanantas att härigenom vidtas vad som är lämpligast för den underårige eller Senaste lydelse av 4 § 1970:447. Senaste lydelse 1971:241. rättaförande,eller om brottet uppenbariigen skett av okynne eller förhastande. Åtal skalldock väckas, om det finnes påkallat ur allmän synpunkt. Åtal skalldock väckas, om det krävs ur allmän synpunkt. I frågaom åtalsunderlåtelse sedan åtal har väckts tillämpas 20 kap. 7a §rättegångsbalken. FöreliggerskäUg anledning att ej tala å brott, skall åklagaren, innan han beslutar iärendet, från barnavårdsnämnden i den kommun, där den underårige vistas,inhämta yttrande, huruvida nämnden vidtagit eller avser att vidtaga åtgärd beträffandeden underårige samt huruvida enligt nämndens mening sådan åtgärd kan ansesvara lämpligast för hans tillrättaförande. Om detfinns skälig anledning till åtalsunderlåtelse enligt denna lag, skall åklagareninnan han beslutar i ärendet inhämta yttrande från socialnämnden i den kommunsom enligt socialtjänstlagen (1980:620) har ansvaret för den underårige.Yttrandet skall avse frågan om nämnden har vidtagit eller avser att vidta någonåtgärd beträffande den underårige och om en sådan åtgärd enligt nämndens meningär den lämpligaste för honom. Nämndens yttrande skall, om åklagaren begär det eller nämnden finner det erforderligt, även innefatta redogörelse för den underåriges personliga utveckling samt hans vandel och levnadsomständigheter i övrigt. Det åligger nämnden att avgiva sitt yttrande skyndsamt. Är brottet ringa, må åklagaren får utan att social- utanatt barnavårdsnämndens yttrande inhämtats besluta att ej tala å brottet. nämndensyttrande inhämtats besluta om åtalsunderlåtelse, 1. om brottet är ringa, 2, omdet är uppenbart att förut sättningar för åtalsunderlåtelse fö religger. Nämndenskall även utan samband med yttrande lämna åklagaren de upplysningar somdenne begär ifråga om den underårige. Angåendeprövning huruvida åtal bör väckas mot den som inskrivits vid ungdomsvårdsskolaeller som intagits å allmän är särskiltstadgat. Omnågon, som med stöd av 1 § andra stycket 2 eller tredje stycket lagen(1980:621) med särskilda bestämmelser om vård av unga har intagits i ettsådant hem som avses i 12 § nämnda lag, misstänks för att ha begått brott innanvården vid hemmet har avslutats, skall åklagaren, om brottet hör under allmänt Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse åtal, pröva om åtal lämpligen bör ske. Innan åtalsfråganavgörs, skall den som förestår vården vid hemmet höras, om det inte är obehövligt. Denna lag träder i kraft . Lag om ändring i sekretesslagen (1980:100) Härigenom föreskrivs att 9 kap. 18 § sekretesslagen(1980:100)' skall ha nedan angivna lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 9 kap. 18 § Sekretessen enligt 17 § första stycket gällerinte 1. beslut huruvida åtal skall 1. beslut huruvida åtal skall väckas eller beslut om att lägga väckas, beslut om att förundersök- ned förundersökning, ning inte skall inledas samtbeslut om att förundersökning skall läggas ned, 2. uppgift iärende om strafföreläggande eller föreläggande av ordningsbot, 3. uppgift somavser omhändertagande enligt 3 § lagen (1973:558) om tillfälligtomhändertagande och som inte har inhämtats vid utredning enligt 6 § andrastycket samma lag. Sekretessen enligt 17 § första stycket upphör att gälla,om uppgiften lämnas till domstol med anledning av åtal, såvida inte sekretessför uppgiften skall gälla hos domstolen enligt 16 §, eller uppgiftenuppenbarligen saknar betydelse i målet eller finns i handling som har erhållitsfrån annan myndighet där sekretess gäller för uppgiften. Denna lag träder i kraft den . Lagen omtryckt 1980:880. Prop, 1981/82:41 7 Närvarande: statsministern , ordförande, ochstatsråden , , , , , , ,, , Lagrådsremiss om forundersökningsbegränsningar m. m. Ijanuari 1971 tillkallades sakkunniga för att se överbestämmelsema om rätt för åklagare att besluta att underlåta att åtala förbrott (åtalsunderlåtelse) m.m. Direktiven gick ut på en avsevärd utvidgning avmöjlighelema till åtalsunderlåtelse. En annan huvuduppgift för de sakkunnigavar att se över bestämmelserna om förundersökning i brottmål. Syftet härmed varatt utreda om det var möjligt att - i syfte att bättre ta fill vara polisensresurser - i större utsträckning underlåta förundersökning eller lägga ned enpåbörjad förundersökning. De sakkunniga', som antog namnet åtalsrättskommittén (Ju1970:63), avlämnade betänkandet (SOU 1976:47) Färre brottmål. Ensammanfattning av betänkandet och kommitténs lagförslag bör fogas till protokolleti detta ärende som bilagor I och 2. Beträffande gällande ordning ochutredningens närmare överväganden hänvisas till betänkandet. Efter remiss har yttranden över betänkandet avgetts avjustitiekanslern (), riksåklagaren (), , ,, brottsförebyggande rådet (BRÅ), överbefälhavaren,, statskontoret, generaltullstyrelsen, ,, statens invandrarverk, hovrätten för , , fingsrätt, i , länsstyrelseni , i , sam- ' , ordförande,riksdagsledamoten , f. polismästaren , dåvarande riksdagsledamotenDaniel och dåvarande byråchefen . Experter: dåvarandeskyddskonsulenten , departementssekreteraren ,byråchefen , direktören i hovrättsrådet . Prop.1981/82:41 8 arbetsorganet(Ju 1%8:59) för rättsväsendets informationssystem (), socialutredningen (S1969:29), . , Sverigesadvokatsamfund, Landsorganisafionen i (LO), (), Centralorganisationen /SR, (), . Föreningen , Föreningen . Remissinstansernahar bifogat yttranden, RÅ från överåklagarna i , och Malmöoch från cheferna för länsåklagarmyndigheterna i , ochKopparbergs län, i från polisstyrelsen iStockholms polisdistrikt samt i frånGöteborgs och polisdistrikt. Överåklagaren i har till sittyttrande bifogat ett yttrande från chefsåklagaren i . Ensammanställning av remissyttrandena till den del de avser sådana förslag avkommittén som tas upp i detta lagstiftningsärende bör fogas till protokolletsom bilaga 3. Degrundläggande bestämmelserna om åtal finns i 20 kap. (RB).Enligt 20 kap. 6 § RB skall åklagare, om inte annat är föreskrivet, väcka åtalför brott som hör under allmänt åtal. Detta innebär att åklagaren som detbrukar sägas har en absolut åtalsplikt. Det finns dock betydande inskränkningari den absoluta åtalsplikten genom att åklagaren i åtskilliga fall skall göra enlämplighetsprövning av åtalsfrågan. Ensådan lämplighetsprövning är föreskriven bl.a. i de bestämmelser som röråklagarens rätt att besluta om åtalsunderlåtelse. Enligt20 kap. 7 § RB får en åklagare besluta om åtalsunderiåtelse i fyra fall (förstastycket 1-4). PunktI avser bötesbrott. Åklagaren har rätt att underlåta åtal om det kan antas atti händelse av lagföring annan påföljd än böter inte skulle komma att ådömas ochden misstänktes lagföring inte är påkallad ur allmän synpunkt. Punkt2 ger möjlighet till åtalsunderlåtelse i vissa konkurrens- ochåter-fallssituationer. Åklagaren får sålunda underlåta åtal för brott som harförövats innan den misstänkte har dömts för annat av honom förövat brott ellertill fullo har undergått straff eller annan påföljd för sådant brott och det äruppenbart att brottet i jämförelse med det andra brottet är utan nämnvärdbetydelse med hänsyn till påföljden. Prop.1981/82:41 9 Enligtpunkt 3 finns möjlighet till åtalsunderlåtelse i sådana fall där del avsärskilda skäl är uppenbart att påföljd inte behövs för att avhålla denmisstänkte från vidare brottslighet och det med hänsyn till omständigheternainte heller i övrigt är påkallat att åtal väcks. Beslut enligt denna punkt fårmeddelas endast av RÅ. Enligtpunkt 4 kan åklagaren underlåta åtal för brott som uppenbarligen har begåttsunder inflytande av sådan själslig abnormitet som avses i 33 kap. 2 §brottsbalken, dvs. sinnessjukdom, sinnesslöhet eller annan själslig abnormitetav så djupgående art att den måste anses jämställd med sinnessjukdom. Vidarefordras för åtalsunderlåtelse i detta fall dels att sluten psykiatrisk vårdeller vård i vårdhem eller specialsjukhus för psykiskt utvecklingsstördakommer till stånd utan lagföring, dels att åtal inte är påkallat av särskildaskäl. 7 § RB gäller oavsett gärningsmannens ålder. Beträffande ungdomar som vidtiden för brottet inte fyllt finns det dessutom särskilda bestämmelser omåtalsunderlåtelse i lagen (1964:167) med särskilda bestämmelser om ungalagöverträdare (lag). Enligt denna lag får åklagaren - utöver vad somföljer av 20 kap. 7 § RB - underlåta att väcka åtal, om brottet uppenbarligenhar begåtts av okynne eller förhastande eller om den underårige utan lagföringblir föremål för sådana åtgärder som är lämpligast för hans tillrättaförande.Åtal skall dock alltid väckas när det är påkallat från allmän synpunkt. Närskälig anledning fill åtalsunderlåtelse föreligger och brottet inte är ringaskall åklagaren inhämta yttrande från barnavårdsnämnden. Iprincip förutsätter ett beslut om åtalsunderlåtelse, vare sig det grundas på RBeller lag, att utredningen är fullständig och att det är klarlagtatt den misstänkte har begått brottet. I praktiken krävs normalt att denmisstänkte har erkänt brottet. Vidsidan av bestämmelsema om åtalsunderlåtelse finns det olika bestämmelser omsärskild åtalsprövning i vissa fall. Till dessa hör sådana bestämmelser ibrottsbalken som föreskriver en lämplighetsprövning av åtalsfrågan vid vissatyper av brott. Vidare kan nämnas 13 § skattebrottslagen (1971:69), där ensärskild åtalsprövning föreskrivs beträffande vissa skattebrott. Enlämplighetsprövning av åtalsfrågan är också föreskriven i 57 § lagen (1954:579)om nykterhetsvård och i 21 § lagen (1964:450) om åtgärder vid samhällsfarligasocialitet beträffande den som är intagen i anstalt. Båda dessa lagar upphävsi samband med att socialtjänstreformen träder i kraft . Enåtalsbestämmelse motsvarande 57 § nykterhets-vårdslagen har tagits upp i 31 § iförslaget till lag om vård av missbrukare i vissa fall (LVM) (prop. 1981/82:8). Beträffandeden som har inskrivits vid ungdomsvårdsskola föreskrivs en lämplighetsprövningav åtalsfrågan i 69 § bamavårdslagen (1960:97). 1981/82:41 10 En mot 69.§ svarande bestämmelse togs in i 1964års lag enligt förslag i prop. 1979/80:1. Förslaget antogs dock, som närmareberörs i det följande, inte av . Bestämmelseromförundersökning i brottmål återfinns i 23 kap. RB. Enligt huvudregeln i 1 §skall fömndersökning inledas så snart anledning förekommer att brott somfaller under allmänt åtal har förövats. Det föreligger med andra ord en absolutförundersökningsplikt. En närmare redogörelse för bestämmelserna omförundersökning lämnas i det följande. Kommitténföreslår i sitt betänkande genomgripande ändringar i reglerna om åtal ochförundersökning. Förslaget innehåller följande huvudpunkter: Den absoluta åtalsplikten stårkvar frånsett ett par mindre undantag men möjligheterna till åtalsunderiåtelseenligt RB utvidgas avsevärt. Åtalsprövningen beträffandeunga lagöverträdare förenklas. Målsägandens rätt att väckaåtal när åklagaren inte gör det, den s.k. subsidiära åtalsrätten, avskaffas. förslag skall som en gmndläggande förutsättning föråtalsunderiåtelse gälla att hinder inte möter med hänsyn till något viktigtallmänt eller viktigt enskilt intresse. Under fem särskilda punkter upptas deolika fall där åtalsunderlåtelse skall vara möjlig. Den första punkten avserbötesbrott och motsvarar nuvarande första punkten i 20 kap. 7 § RB förstastycket. Här föreslås att åtalsunderlåtelse skall få meddelas om ej hindermöter med hänsyn fill grundrekvisitet och det kan antas att annan påföljd änböter inte skulle komma att övervägas. Enligt kommittén innebär förslaget ettväsentligt utökat utrymme för åtalsunderlåtelse i bötesfal-len. Enligt denandra punkten i förslaget kan åtalsunderlåtelse meddelas i vissa konkurrens-och återfallssituationer. Bestämmelsen motsvarar nuvarande andra punkten i 20kap. 7 § första stycket RB och ger ökade möjligheter till åtalsunderlåtelse idessa fall. Förslaget innebär att de begränsningar som ligger i att det skallvara "uppenbart" att det brott för vilket åtalsunderlåtelse övervägsär utan "nämnvärd" betydelse slopas. Den tredje punkten motsvarasdelvis av nuvarande Qärde punkten och avser s.k. re-socialiseringsfall, dvs.sådana fall där lagöverträdaren blir föremål för vårdande, stödjande eller hjälpandeåtgärder som bedöms vara ägnade att främja hans anpassning. Fjärdeoch femte punktema i kommitténs förslag saknar motsvarighet i gällande rätt.Enligt den Qärde punkten skall åtalsunderiåtelse kunna meddelas som ersättningför en förutsedd villkorlig dom. Den femte punkten avser sådana fsill där denmisstänkte har blivit föremål för vissa ingripande åtgärder från samhälletssida. Här avses bl.a. sådana fall där brott har be- Prop.1981/82:41 11 gåttsi anställning och lett fill disciplinpåföljd eller avskedande och sådana falldär en utlänning utvisas efter brott. Kommitténföreslår att möjligheterna till åtalsunderlåtelse i de s.k. RÅ-fahen (nuvarandetredje punkten i 20 kap. 7 § första stycket RB) utvidgas bl.a. genom attnuvarande krav på god prognos slopas. Kommitténföreslår också att möjlighet att lägga ned åtal införs för det fall att detefter åtalets väckande framkommer sådana förhållanden som ger anledning tillåtalsunderlåtelse. Enligt förslaget skalldet bli möjligt att lägga ned en fömndersökning i sådana fall däråtalsunderlåtelse kan fömtses. Förundersökningen skall också kunna läggas ned ifråga om brott som kan antas föranleda ett lägre bötesstraff än 20 dagsbötereller i penningböter. Även i sådana fall där det föreligger endisproportion mellan utredningskostnader och sakens betydelse skallförundersökningen kunna läggas ned enligt kommitténs förslag. Om det redan frånböljan står klart att det finns fömtsättningar för nedläggelse enligt de nyabestämmelserna, får det beslutas att förundersökning inte skall inledas. Remissinstansernaansluter sig i allmänhet till kommitténs förslag att behålla den nuvarandeabsoluta åtalsplikten. Mot förslaget att utvidga möjligheterna tillåtalsunderlåtelse enligt RB är remissinstanserna däremot över lag negativa.Kritiken har varit särskilt stark mot punkterna 3-5 i kommitténs förslag. Manhar pekat på att förslaget innebär en ändrad rollfördelning mellan domstol ochåklagare och funnit detta äventyrligt från rättssäkerhetssynpunkt. satts i fråga om principen om allas likhet inför lagen kan upprätthållasmed förslaget. Enannan kritisk synpunkt som framförts av flera instanser är att kommitténunderskattar domstolsförfarandet som kriminalpolifiskt medel. Värdet frånkriminalpolitisk synpunkt av det föreslagna systemet med åtalsunderiåtelse ärenligt dessa instanser ringa. Enligt åtskilliga remissinstanser försämrasvidare målsägandens ställning på ett oacceptabelt sätt genom förslaget. Enmajoritet bland remissinstanserna tror inte att förslaget för med sig någranämnvärda processekonomiska vinster. Bl.a. antas förslaget totalt sett ledatill en ökad arbetsbelastning för åklagarväsendet. Kommitténsförslag om forundersökningsbegränsningar har fått ett blandat mottagande avremissinstanserna. Flera remissinstanser hävdar att respekten för lagbudeninte kan upprätthållas när det är allmänt bekant att brott lämnas utan åtgärd.Några pekar på att återfallssituationer inte kan beaktas. Andra menar attförundersökningsbegränsningar motverkar möjligheten att i ett tidigt skedevidta kriminalvårdande åtgärder. 1981/82:41 12 Påsenare år har en rad reformer genomförts i syfte att åstadkomma en rationellareanvändning av rättsväsendets resurser. Det har bl.a. gjorts begränsningar avdet straffbara området. I en del fall har det rört sig om en avkriminalisering(t.ex. i fråga om fylleri). I andra fall har en s.k. depenali-seringgenomförts, dvs. straffet har ersatts av andra sanktionsformer (t.ex. vidparkeringsförseelser). Reformerna har i betydande utsträckning också avsettstraffprocessuella åtgärder. Den lagföring som ankommer pååklagarna (strafförelägganden, åtalsunderlåtelse) har sålunda fått ett vidgattillämpningsområde. Vidare har ökade uppgifter anförtrotts den enskildepolismannen (ordningsbot, rapporteftergift). Dessa reformer har betytt mycketför rättsväsendets effektivitet. Undersenare år har olika typer av grov brottslighet, t.ex. den grova narkotikabrottsligheten,ökat i oroväckande grad. Även den ekonomiska brottsligheten har på senare årfått en allt större utbredning.