prop · G50373 · 1981-12-31 00:00:00 — Frågan humvidasäkringsåtgärder omfattas av avtalets nuvarande bestämmelser om handräckningför indrivning av skatt har varit föremål för regeringsrättens prövning i ettmål om resning i ärende om handräckning åt norsk myndighet i skatteärende(regeringsrättens beslut på ansökan av ). Detta mål rörde frågan huruvida betalningssäkring enligtbetalningssäkringslagen kunde företas i för fordran på norsk skatt sominte slutligt fasl-stäUts. Regeringsrätten ansåg att avtalet (art. 1 d)) integav utrymme för detta. Mot denna bakgmnd har det ansetts angeläget att i avtaletange att handräckning kan avse också säkerställande av betalning för fordran påskatt. Jag återkommer i samband med min redovisning av art. 6 i tUläggs-avtalettill denna fråga. Somjag har nämnt, har i art. 1 införts en ny punkt e) avseende handräckningför "säkerställande av betalning för fordran på skatt". Genomartikel 6 införs efter artikel 17 i avtalet dels en rubrik av nämnda lydelse,dels en ny artikel betecknad artikel 17 A, som innehåller de närmare reglernaom handräckning för sådant säkerställande. 17 A första stycket slås tUl en böijan fast att säkerställande skall skeenligt den lagstiftning och den administrafiva praxis som gäller i den stal hosvilken säkerställandet har begärts. Betalningssäkring här i riket för skall iannan nordisk stal skall alltså ske enligt samma regler som om fråga hade varitom svensk skatt av motsvarande slag. Iförsta stycket av art. 17 A föreskrivs vidare att säkerställande kan ske ävenom skattefordran inte är fastställd. Innebörden av denna regel är således atten betalningssäkring i får avse skatt i annan nordisk stat som inte därär fastställd, om fömtsättningarna i övrigt i betalningssäkringslagen äruppfyUda. Motsvarande gäller i fråga om svensk skatt vid betalningssäkring iannan nordisk stat. Andra stycket av art. 17 Amotsvarar närmasi bestämmelserna i art. 16 i fräga om indrivning. Detförutsätts att den behöriga myndigheten i den stat som begärt handräckning försäkerställande av betalning för skattefordran snabbt underrättar den behörigamyndigheten i den andra staten om att skattefordran helt eller delvis harbortfallit så att eventuellt vidtagna säkringsåtgärder genast kan hävas. Itredje stycket av art. 17 A har tagits in en hänvisning till de bestämmelser iavtalet som behandlar handräckning för indrivning för alt klargöra alt debegränsningar och villkor som gäller i fråga om sådan handräckning 1981/82:73 13 ocksåskall gälla i fråga om handräckning för säkerställande av betalning för fordranpå skatt. Artikel7 avser en ändring av art. 20 i avtalet. I art. 20 har sålunda införts etttillägg som ger de behöriga myndigheterna i de avtalsslutande staternamöjlighet alt träffa den överenskommelse som behövs för alt preliminär skattinte skall tas ut i mer än en stat. Förhandlingsdelegationerna i de berördastaterna har enats om ett förslag fill sådan överenskommelse, kalladöverenskommelse om uppbörd av skatt. Jag behandlar denna närmare i följandeavsnitt. 2.3Överenskommelsen om uppbörd av skatt Utgångspunktenför överenskommelsen är att preliminär skatt för inkomst av arbete i annannordisk stal skall betalas endast i en stat. Del är av vikt all påpeka altöverenskommelsen reglerar bara frågan om i vilken stat preliminär skatt skallbetalas. Överenskommelsen avser inte att lösa frågan i vilken av staterna,arbetslagarens hemvislslat eller den stat där arbetet utförs, skattskyldighetför arbetsinkomsten slufiigen skall anses föreligga. Denna fråga måste lösasenligt reglerna i dubbelbeskattningsavtalet mellan de berörda staterna. Deltainnebär alltså att det samband som normalt föreligger mellan frågan omskattskyldighet och skyldighet alt betala preliminär skatt i vissa fall kankomma att brytas i fråga om arbetstagare som arbetar i annan nordisk stat.Detta blir en ofrånkomlig konsekvens om man vill komma tUl rätla med problemetmed dubbla skatteavdrag. Punkt1 i överenskommelsen föreskriver att preliminär skall skall betalas i den staldär arbetslagaren har hemvist, om arbetet i en annan nordisk stat enligt den bedömningsom görs av skattemyndigheten i hemviststalen inte kommer att överstiga 183dagar under kalenderåret. Tidrymden183 dagar har givetvis bestämls för att i görligaste mån få överensstämmelsemed dubbelbeskattningsavtalens regler om korttidsarbete. För att undvika tvistmellan skattemyndigheterna om arbetets varaktighet har sålunda fastslagits attdel är skattemyndigheten i arbetstagarens hemviststat som skall avgöra fråganom avdrag för preliminär skatt skall ske eUer inte. För svensk del innebär detlaexempelvis att den som här i riket anlitar arbetskraft från annan nordisk statskall kunna underlåta att göra skatteavdrag om del visas att avdrag för skattpå arbetsinkomsten sker hos en arbetsgivare i den andra staten. Ett svensktföretag som har uppdrag i annan nordisk stat skall å andra sidan normalt göraskatteavdrag för arbetstagare som arbetar där och harhemvist i . I detta fall skall avdrag för preliminär skatt inte ske iden stat där arbetet utförs. Punkt2 behandlar det fall då arbetsgivaren inte har hemvist vare sig i den stat därarbetet utförs eller i arbetstagarens hemviststat. Fråga är aUlså här omexempelvis en svensk arbetsgivare som utför uppdrag i med Prop.1981/82:73 14 I detta fall ger överenskommelsen den stat där arbetet utförs rättatt ta ut preliminär skatt. Eftersom arbetstagaren inte är skattskyldig iSverige för inkomsten, kan fråga om skyldighet att göra skatteavdrag inteuppkomma för den svenske arbetsgivaren. Inte heller då ett arbete utförs här iriket av en arbetstagare som har hemvist utomlands och utländsk arbetsgivareutan fast driftställe i , föreligger normaU skyldighet att betalapreliminär skatt för arbetsinkomsten här. Är det fråga om en här i riket bosaUperson som har påförts preliminär B-skalt och som arbetar utomlands för enutländsk arbetsgivare bör B-skatten kunna jämkas om han kan visa attpreliminär skatt betalas i den stat där arbetet utförs. Som framgår av angivnaexempel har bestämmelserna i punkt 2 begränsad betydelse för svensk del. De hari första hand fillkommit för norsk räkning. Enligt norsk skattelagstiftning kannämligen bl. a. ansvarighet för preliminär skatt utkrävas av en utländskarbetsgivare. Punkt 3 skall ses somfrislående frän punkterna 1 och 2. Den avser att lösa frågan om skatteavdragför s. k. grå arbetskraft. År de förutsättningar som anges i punkten uppfyllda,vilket skall avgöras av skattemyndigheten i den stat där arbetet utförs, skallarbetstagarens hemviststal avslå från preliminär skatt för arbetslagaren ochdetta oavsett arbetets varakfighet. De olika förutsättningar som anges ipunkten har så långt möjligt anpassats till den rättspraxis som utvecklats i denordiska länderna i fråga om den s.k. grå arbetskraften. En bedömning enligtavtalet om uppdragsgivaren skall anses som arbetsgivare och därmed skyldig attgöra skatteavdrag torde därför regelmässigt komma alt sammanfalla med denbedömning som görs enligt interna skatteregler i de nordiska staterna. Övrigapunkter i överenskommelsen innehåller i stort sett förfaranderegler. Dekompletterande regler som kan behövas om förfarandet för del fårutfärdas av . Överenskommelseninnehåller bestämmelser som förutsätter ändringar i uppbördslagstiftningen. Somhar framgått av min redogörelse, avser dessa ändringar främst de fall i vilkanuvarande bestämmelser medför att skatteavdrag skall göras men på grund av enbestämmelse i överenskommelsen skall kunna underlåtas. Det är däremot intefråga om att utvidga nuvarande skyldighet att göra skatteavdrag fill attomfatta sådana fall då överenskommelsen ger rätl alt kräva preliminärskatt men sådan rätt inte redan finns enligt den svenskauppbördslagsliflningen. Överenskommelsen bör fogas lill protokollet i delta ärende som bilaga2. 1981/82:73 15 Denöverenskommelse om uppbörd av skatt som fogas till tilläggsavtalet innebärbl.a. att skatteavdrag för preliminär skall i vissa fall skall kunna underlåtasi en avtalsslutande stat om skatteavdrag görs i en annan avtalsslutande stat.Skatteavdrag skall sålunda kunna underlåtas när en arbetstagare med hemvist ien av de främmande staterna utför arbete här i riket och behörig myndighet iden främmande staten finner att skatteavdrag bör göras där med hänsyn tUl attarbetet inte kan förväntas komma att överstiga sammanlagt underkalenderåret. Skatteavdrag skall också kunna underlåtas när en arbetstagare medhemvist här i riket utför arbete i en av de främmande staterna och myndigheteni denna anser att del är fråga om s. k. grå arbetskraft och att arbetstagarendärför får anses utföra sitt arbete på uppdrag av en arbetsgivare i denfrämmande staten och inte som anställd hos en svensk arbetsgivare. I de här angivna fallenbör därför den lokala skatiemyndigheten kunna besluta att den arbetsgivare somi och för sig är skyldig all göra skatteavdrag för arbetslagaren får underlåtadetta. Ett sådant beslul bör vidare få fill följd att preliminär skatt, som harinnehållils för arbetstagaren innan den lokala skattemyndigheten beslutat ifrågan, får av skattemyndigheten överföras fill den främmande staten för attgottskrivas arbetstagaren där. Till frågan hur ett beslut om en sådanöverföring bör meddelas återkommer jag strax. Somframgått skall den lokala skattemyndigheten kunna gmnda ett beslut om altskatteavdrag får underlåtas på den bedömning av frågan som myndigheten i denfrämmande staten gör. Den lokala skattemyndighetens beslut kommer därför inteatt innefatta något ställningstagande till i vilken stat arbetstagarens inkomstav arbetet skall slutligt beskattas. Om inkomsten enligt vad som beslutatssenare skall beskallas här i riket, skaU därför den preliminär skatt som harinnehållits i den främmande staten överföras lill svensk skallemyndighet föratt gottskrivas arbetstagaren vid beskattningen här. Skatten skall därvidtillgodoräknas arbetstagaren på det sätt som skulle ha skett om skatteavdragethade gjorts här i riket. Pä motsvarande sätt skall här i riket innehållenpreliminär skatt överföras till en främmande stat i vilken skatteavdrag harunderlåtits i enlighet med avtalet, om del senare fastställs allarbetsinkomsten skall beskattas där. Denskatteöverföring till främmande stat som på detta sätt kan komma i fråga sedanden lokala skattemyndigheten har beslutat att skatteavdrag får underlåtas ellersedan det bestämts att arbetsinkomsten skall beskattas i en främmande stat börenligt min mening få ske först efter beslul av . Dethär redovisade förfarandet i fråga om befrielse från skatteavdrag och 1981/82:73 16 överföringav skatt ansluter lill den överenskommelse som enligt lilläggs-avlaletfömtsätts mellan de behöriga myndigheterna i de avtalsslutande staterna och somfinns fogad i detta ärende som bilaga. Som jag redan har sagt måste förfarandetockså regleras i UBL. Jag föreslår alt de erforderliga bestämmelserna tas in ien ny paragraf, 44 a 8. I samband därmed bör mbriken lill del avsnitt i UBL därdenna paragraf förs in ändras. De föreslagna bestämmelserna har utformats iöverensstämmelse med det fömt beskrivna förfarandet och med beaktande av attett beslul om befrielse från skafteavdrag eller om överföring av skatt börfattas enligt de närmare föreskrifter som meddelas av regeringen eUer myndighetsom regeringen bestämmer. Genom sådana föreskrifter bör bl.a. ges anvisning förde säUsynta fall då en arbetstagare har B-skatt som kan behöva jämkas medhänsyn fill att skatteavdrag görs i en främmande stat i enlighet medöverenskommelsen. skall betalning av en avtalsslutande stats fordran på skaUkunna säkerställas i en annan avtalsslutande stat på det sätt som ettsäkerställande får ske i denna andra stat för egna skatter. Detta innebär atten främmande stat skall kunna få betalningen av sin fordran på skattsäkerställd här i riket genom del förfarande som regleras i betalningssäkringslagen.Delta fömtsätter emellertid en föreskrift i lag som medger att betalningssäkringfår ske för fordran på utländsk skatt. Jag föreslår alt en bestämmelse meddenna innebörd tas in i 2 8 betalningssäkringslagen. Denya bestämmelserna i och betalningssäkringslagen bör kunna tillämpas såsnart förutsättning för det finns enligt tilläggsavtalet och denöverenskommelse om uppbörd av skatt som skall träffas enligt avtalet. Jagföreslår därför alt de båda lagama om ändring i UBL och betalningssäkringslagenskall träda i kraft efter den dag då uppgift om lagändringen harkommit ut från trycket i Svensk författningssamUng. 4 Kontroll av räntor () avlämnade till budgetdepartementet ett betänkandeKontroll av räntor. I belänkandet föreslås bl. a. att det införs en allmänskyldighet för banker m. fl. att lill ledning för inkomsttaxeringen självmantlämna kontrolluppgifter om kontohavarnas kapitaltillgodohavanden ochränteintäkter. Vidare föreslås att de skattskyldiga skall vara skyldiga att iden allmänna självdeklarationen specificera utgifts-räntor och skulder iinkomstslagen annan faslighet och kapital. Prop.1981/82:73 17 Förslagetom en utvidgad uppgiftsskyldighel för bankerna får ett blandat mottagande avremissinstanserna. En del är positiva men det stora flertalet ställer sigtveksamma eller avvisande liU förslagel. Det framhålls att del saknasfillräckligt underlag för att ta ställning till om ett sådant omfattandekontrollsystem bör införas. Flera instanser anser att man bör undersökamöjligheterna att i stället införa någon form av stickprovskontroller e.d.Förslaget om en skyldighet att specificera utgiftsräntor m. m. isjälvdekla-rafionen godtas allmänt av remissinstanserna. Föregen del är jag inte beredd att ta ställning lill förslagel omett kontrollsystem för bankräntor m. m. Frågan kräver fortsatta övervägandenmed hänsyn fill bl.a. möjligheterna alt genomföra stickprovskontroller. Detbör påpekas att det inom bl.a. RSV pågår arbete för att klarlägga hurkontrollresurserna skall användas för att totalt sett få bästa möjliga resuhat.Det finns anledning att återkomma till frågan om ett kontrollsystem förbankränlor när delta arbete har resulterat i ett förslag tiU en kontrollplanför skatteområdet. Närdet däremot gäller förslagel att vissa utgiftsräntor och skulder skallspecificeras i självdeklarafionen är jag i stort sett ense med RSV. Jag anseralltså all en sådan specifikationsskyldighel nu bör införas. Den bör som RSVhar föreslagit avse inkomstslagen annan fastighet och kapital. När det gällerannan fastighet bör dock endast s. k. schablonvillor omfattas. RSV:sförslag innebär alt långivarens namn och personnummer skall anges och attskuldbelopp och räntor skall specificeras för varje långivare. Jag ansluter migtill förslaget. Enligt min mening bör man dock inte alllid kräva att uppgiftlämnas om personnumret för en långivare som är fysisk person utan det bör varatillräckligt med uppgift om antingen personnumret eller adressen.Uppgiftsskyldigheten bör enligt min mening regleras i taxeringslagen(1956:623), TL. Jag föreslår att bestämmelserna tas in i en ny paragraf, 25 c8, och att de utformas i enlighet med vad jag nu har anfört. De nyabestämmelserna bör tillämpas första gången vid taxering. Ienlighet med vad jag nu anfört har inom budgeldepartementet upprättas förslagfill 1. lag om ändring i uppbördslagen(1953:272), 2. lag om ändring ibetalningssäkringslagen (1978:880), 3. lag om ändring i taxeringslagen(1956:623). Förslagenbör fogas till protokollet i detla ärende som bilaga 3'. 'Bilagan har uteslutits här. Förslagen under 1-2 är likalydande med dem som ärfogade till propositionen. Förslaget under 3 är likalydande med 25 c § i delförslag till lag om ändring i taxeringslagen (1956: 623) som är fogat tillpropositionen. 1981/82:73 18 Jaghemställer att lagrådels yttrande inhämtas över lagförslagen. Regeringenbeslutar i enlighet med föredragandens hemstäUan. til aftalen mellem , , , ogSverige om bistand i skattesager Regeringerne i , , , og Sverigeer, foranledigel af 0nsket om at indgä en tillaegsaftale til aftalen af 9.november 1972 mellem , , , og om bistand iskattesager, som aendret ved till-Isgsaftalen af 21. (nedenforkaldet "aftalen"), blevet enige om f0lgende. Suomen, Islannin, Norjan, Ruotsin ja Tanskan välillävirka-avusta veroasioissa tehtyä sopimusta muuttava ja täydentävä lisäsopimus Suomen, Islannin, Norjan, Ruotsin ja Tanskan halliluk-setoval, haluten tehdä Suomen, Islannin, Norjan, Ruotsin ja Tanskan välillävirka-avusta veroasioissa 9 päi-vänä marraskuuta tehtyä sopimustaQäljempänä "sopimus"), sellaisena kuin se on muutettuna 21 päivänäheinäkuuta tehdyllä li-säsopimuksella, muuttavan ja täydentävänlisäsopimuk-sen, sopineet seuraavasta: 20 Bilaga 1 Tilläggsavtal till avtalet mellan , , , ochSverige om handräckning i skatteärenden Regeringarna i , , , och Sverigehar, föranledda av önskan att ingå ett filläggsavtal fill avtalet den 9 november1972 mellan , , , och om handräckning iskatteärenden, i dess genom tilläggsavtalet ändrade lydelse(här nedan kallat "avtalet"), kommit överens om följande: Artikel I i aftalen får f0l-gende asndrede ordlyd: De kontraherende stater forpligter sig til at ydehinan-den bistand i skattesager på den nedenfor angivne made. Bistand if0lge denne aftale omfatter: a) forkyndelse afdoku-menter, b) opiysning iskattesager, såsom tilvejebringelse af selvangivelser eller andre meddelelserog udveksling af opiysninger uden sasrlig be-gaering eller efter anmodning idet enkelte tilfa;lde. c) fremskaffdse afselvan-givelsesblanketter og andre skatteblanketter, d) opkrajvning af skat, herunder foranstaltninger til at hindre, at forskudsskat traekkes i mere end en stat, samt e) inddrivelse af skat og / art i kla Sopimuksen I artikla muu-tetaan näin kuuluvaksi: "'I artikla Sopimusvaltiot sitoutuvat antamaan toisilleen virka-apuaveroasioissa jäljempänä mainitulla tavalla. Tämän sopimuksen mu-kainen virka-apu voi koskea: a) asiakirjojentiedoksian-toa. b) selvitystäveroasioissa, kuten veroilmoitusten tai muiden ilmoitusten hankki-mistajatietojen vaihtamisla ilman erityislä pyyntöä tai yksittäistapauksessa teh-dystäesityksestä, c) veroilmoitus-jamuiden verolomakkeiden saatavana pitämistä, d) veronkantoa, siihen luettuina toimenpiteet sen välttämiseksi, etta veron en- nakkoa suoriletaan useam- massa kuin yhdessä val- liossa, sekä e) veron perintää ja vero- Artikel I i avtalet erhåller följande ändrade lydelse: De avtalsslutande staterna förbinder sig att lämna varandrahandräckning i skatteärenden pä sätt nedan anges. Handräckning enligt detta avtal kan avse: a) delgivning avhandlingar, b) utredning iskatteärenden, såsom införskaffande av deklarationer eller andra uppgifter ochutbyte av upplysningar utan särskild begäran eller efter framställning i detenskilda fallet, c) tillhandahållandeav deklarationsblanketter och andra skatteblanketter, d) uppbörd av skatt, däri inbegripna åtgärder för att undvika att preliminär skatt uttages i mer än en stat, samt e) indrivning av skatt och Viöbötarsamningur vidsamning milli , Danmerkur, Finnlands, Noregs og Svijjjööar um adstod1 skattamålum RikissQörnirIslands, Danmerkur, Finnlands, Noregs og Svijjjööar sem öska aö gera meö sérviöbötarsamn-ing viö samning fra 9. milli , Danmerkur,Finnlands, Noregs og )jö9ar um aöstoö i skattamålum, eins og honum hefurveriö breytt meö viöbötarsamningi frä 21. (hér eftir nefndursamn-ingurinn), hafa oröiö sam-mäla um eftirfarandi: ogSverige om bistand i Regjeringenei , , , og som 0nsker å inngå entilleggsavtale til avtalen av 9. mellom , , ,og om bisland i skaltesaker (nedenfor kall "avtalen"),slik den lyder etter tilleggsavtalen av 21. , er blitt enige omf0l-gende: tillavtalet mellan , , , och om handräckning iskatteärenden Regeringarnai , , , och har, föranledda av önskan attingå ett tilläggsavtal till avtalet mellan ,, , och om handräckning i skatteärenden, i dess genomtilläggsavtalet ändrade lydelse (här nedan kallat"avtalet"), kommit överens om följande: I. gr. samningsins oröistsvo: Aöildarrikinskuldbinda sig til aö veita hvert ööm aöstoö i skattamålum ä J)ann häll, semgreinir hér ä eftir. Aöstoösamkvsemt samn-ini jjessum lekurtil: a) birtingarskjala, b) rannsökna i skattamålum, svosem öflunar framtala eöa annarra upplysinga og skipta ä upplysingum basöi änsérstakrar beiöni og sam-kvaeml beiöni hverju sinni, c) afhendingar framlals-eyöublaöaog annarra skatta-eyöublaöa, d) afdrättarskatta, jjar ä meöal aögeröa til aö foröast aö staögreiösluskatti sé haldiö eftir i fleiri en einu riki, svo og Artikkel1 i avtalen får f0l-gende endrede ordlyd: Dekontraherende stater förplikter seg til å yle hver-andre bistand i skattesakerpå den mate som er nedenfor. Bistandetter denne avtale kan omfatte: a) forkynnelse av doku-menter, b) opplysninger i skattesaker, såsom fremskaffing av selvangivelser eller andre oppgaver og utveksling avopplysninger uten saerskilt begjasring eller etter anmodning i det enkeltelilfelle, c) fremskaffing av selvan-givelsesblanketter og andreskatteblanketter, d) oppkreving av skatt, herunder innbefattet tiltak for å unngå at forskudd på skatt kreves i mer enn en stat, samt ArtikelI i avtalet erhåller följande ändrade lydelse: Deavtalsslutande staterna förbinder sig att lämna varandra handräckning i skatteärendenpä sätt nedan anges. Handräckningenligt detta avtal kan avse: a) delgivning av handlingar, b) utredning i skatteärenden,såsom införskaffande av deklarationer eller andra uppgifter och utbyte av upplysningarulan särskild begäran eller efter framställning i det enskilda fallet, c) tillhandahällande avdeklarationsblanketter och andra skatteblanketler, d) uppbördav skatt, däri inbegripna åtgärder för att undvika att preliminär skatt uttages i mer än en stat, samt e)innheimtu skatta og e) inndriving av skall og e)indrivning av skatt och sikkerhedsstillelsefor beta-Ung af skattekrav.'' saamisen maksamisen tur-vaamista." säkerställande av betalning för fordran på skatt." Artikel 2 i aftalen får f0l-gende asndrede ordlyd: Som skal anses i denne aftale: a) skat, påhvilken aftale mellem de kontraherende stater til undgåelse afdob-beltbeskatning for så vidt angår skatter på indkomst, for-mue, arv ellerefterladen-skaber i0vrigt finder anven-delse, b) gaveafgifter; c) motorafgifter idel omfång, som angives i en i hen-hold til artikel 20 truffen aftale; d) mervaerdiafgiftog an den almindelig omsaetnings- afgift i det omfång, som an gives i en i henhold til artikel 20 truffen aftale; e) punktskatter i det om fång, som angives i en i hen hold til artikel 20 truffen af tale; O socialforsikringsbidrag og andre bidrag til det offentligei det omfång, som angives i en i henhold til artikel 20 truffen aftale. Med skat ligestilles for-skud på sådan skat og afgift, somomfattes af denne artikels f0rste stykke." Sopimuksen 2 artikla muu-tetaan näin kuuluvaksi: Verolla tarkoitetaan tässä sopimuksessa: a) veroa, johonsovelle-taan sopimusvaltioiden vä-listä, tulo-, omaisuus-, pe-rintö- taijäämistöveroa kos-kevan kaksinkertaisen vero-tuksen välttämiseksi tehtyäsopimusta, b) lahjaveroa, c) moottoriajoneuvove- roa, siinä laajuudessa kuin määrätään 20 artiklan mu- kaisessa sopimuksessa, d) lisäarvonveroa ja muuta yleislä liikevaihto- veroa, siinä laajuudessa kuin määrätään 20 artiklan mu- kaisessa sopimuksessa, e) pisteveroja, siinä laa juudessa kuin määrätään 20 artiklan mukaisessa sopi muksessa, O sosiaalivakuutus- ja muita julkisia maksuja, siinälaajuudessa kuin määrätään 20 artiklan mukaisessa sopimuksessa. Veroon rinnastetaan I kappaleessa tarkoitetun veron ja maksun ennakko." Artikd 2 i avtalet erhåller följande ändrade lydelse: Med skatt avses i delta avtal: a) skatt, påvilken avtal mellan de avtalsslutande staterna för undvikande av dubbelbeskattningbeträffande skatter på inkomst, förmögenhet, arv eller kvarlåtenskap ägertillämpning, b) gåvoskatt, c) motorfordonsskatt,i den omfattning som anges i överenskommelse enligt artikel 20, d) mervärdeskatt och an nan allmän omsättningsskatt, i den omfattning som anges i överenskommelse enligt arti kel 20, e) punktskatter, i den om fattning som anges i överens kommelse enligt artikel 20,