prop · G50312 · 1981-12-31 00:00:00 — Även de kyrkliga samfälligheterna måste vidta deförberedelser som fordras för alt de skall kunna fullgöra sina uppgifter under beredskapsUllståndoch krig. För flerförsamlingspasloraten gäller planläggningsskyldigheten m. m.pastorats-angelägenheterna. Omfattningen avförberedelsearbetet blir givetvis beroende på den kyrkliga kommunens storlek. Ismå församlingar och samfälligheter kan arbelel säkerligen bli förhållandevisenkelt. Del är angeläget att planeringsarbetet kommer i gång snabbt. Arbetetbör emellerUd kunna ske successivt. Kommittén ämnar meddela allmänna råd tillledning för förberedelsearbetet. Frågan om upprättandet av särskildaberedskapsplaner behandlas under 5§. I 8 § andra stycketföreskrivs att kyrkorådet leder verksamheten, när en kyrklig kommun harövergått lill krigsorganisaUon. Det har däremot inte ansetts motiverat att ilagen ta in en uttrycklig motsvarighet till föreskriften i 13 § lagen omkommunal beredskap om att kommunstyrelsen skall övervaka atl erforderligplanläggning sker och övriga nödvändiga förberedelser vidtas för den kommunalaverksamheten i krig eller vid krigsfara. Anledningen till att en sådanföreskrift har ansetts onödig är inte främsi att kyrkorådet enligt församlingsslyrelselagen(se 43 § första stycket, 60 § första stycket och 63 § 1 mom.) lederförvaltningen av den kyrkliga kommunens angelägenheter och har inseende ävenöver övriga nämnders verksamhet. Avgörande har i stället varit att den kyrkokommunalanämndorganisaUonen normalt har en myckel blygsam omfattning. Även utan en sådanföreskrift som har diskuterats får det anses klart att det i första handankommer på kyrkorådet atl se till att förberedelseåtgärder vidtas och attåtgärderna på olika verksamhelsområden samordnas. 3§ Vid förberedelsearbetet skall den kyrkliga kommunen samverka med den borgerligakommunen och andra kyrkliga kommuner som är belägna inom denna. Den kyrkliga kommunenskall också samråda med övriga kristna trossamfund inom den borgerligakommunen. Dennaparagraf behandlar den samordning av beredskapsplaneringen som 1981/82:12 75 böräga rum dels med den borgerliga kommunen, dels med andra kyrkliga kommuner ochövriga trossamfund inom den borgerliga kommunen. Den kyrkligaberedskapsplaneringen har flera beröringspunkter med den kommunalaberedskapsplanläggningen, även om den sislnämnda självfallel är väsentligt mer omfatlande.Planeringen pä de olika områdena behöver därför samordnas. För de kyrkligakommunernas förberedelsearbete innebär en samverkan med den borgerhga kommunenatl dennas erfarenheter av beredskapsplanering m. m. kan tas till vara. Planeringsskyldighetenenligt lagen avser enbart de kyrkliga kommunerna. De övriga trossamfunden färhandha sina beredskapsfrågor pä frivillig basis. Ett samråd mellan den kyrkligakommunen och de fria trossamfunden bör emellertid kunna främjaplaneringsarbetet. I andra stycket föreskrivs därför atl de kyrkliga kommunernai en borgerlig kommun skall samråda med övriga kristna trossamfund som ärverksamma inom den borgerliga kommunen. Det ankommer självfallet pä de friatrossamfunden alt själva avgöra i vilken utsträckning de önskar sådant samråd.Det är naturligtvis inget som hindrar att samråd sker med icke kristnatrossamfund. Etl samråd mellan enkyrklig kommun och övriga trossamfund torde främst böra inriktas påorganisatoriska och prakUska problem som rör gudstjänstlivet och församlingsarbeteti övrigt. En sådan fräga kan vara hur behovet av lokaler för verksamheten underberedskapstillstånd och krig skall Ullgodoses. Paragrafen innehåller inte någrabestämmelser om i vilka former samråd och annan samverkan mellan de kyrkligakommunerna, den borgerliga kommunen och övriga trossamfund bör ske. Denna frågakan alltså lösas på det sätt som framstår som lämpligast med hänsyn delokala förhållandena. Pä något håll kan man anse det fördelaktigt att inrättaett varaktigt gemensamt samrådsorgan, medan den samverkan som kan behövas påandra håll kanske har så liten omfattn-, . att det är lämpligare att den sker ifriare former. De allmänna råd som kOir:mittén ämnar ge ul torde kunna anvisalämpliga former för olika typer av s inverkan. 4§ Inom varje stift åligger det domkapitki att följa tillämpningen av denna lag.Domkapitlet skall se att förberedelsearbetet och de kyrkliga kommunernasverksamhet under beredskapstillständ och krig bedrivs på ett ändamålsenligtsätt samt samordnas med annan beredikapsplanläggning och försvarsverksamhet. Isamordningsfrågor skall samråda med . Dennaparagraf motsvarar 14 § första stycket lagen om beredskap. Denbehandlar den regionala tillsynen över de kyrkliga kommunernasberedskapsplanering och tillämpningen av lagen i övrigt. Denna uppgift harlagts på . I fråga om skälen för denna lösning hänvisas lill vad somanförs i den allmänna motiveringen (avsnitt 6.2). Med hänsyn till att dekyrkliga kommunerna i regel torde sakna närmare erfarenhet avberedskapsplanering och annat förberedelsearbete för krigsförhållanden blirdet en naturlig och väsenflig uppgift för domkapiUen som Prop.1981/82:12 76 tillsynsmyndigheter att genom rådgivning och på annat sättbiträda de kyrkliga kommunerna i förberedelsearbetet. Några närmareföreskrifter om hur detta biträde skall lämnas synes inte behövas. Del tordeinte heller behöva uttryckligen föreskrivas att de kyrkliga kommunerna skall samrädamed under förberedelsearbetet. Atl så bör ske framstår som självfallel.Såväl vid förberedelsearbetet som under beredskapstillstånd och krig blir deten viktig uppgift för att verka för all de kyrkliga kommunernasresurser i fråga om präster och annan personal motsvarar behovet. Enligt förevarande paragraf skall bl. a. seUll att förberedelsearbetet och de kyrkliga kommunernas verksamhet under beredskapstillständoch krig bedrivs på ett ändamålsenligt sätl. I lagförslaget har tagits in någrabestämmelser som ger vissa befogenheter gentemot de kyrkligakommunerna (se 5, 8 och 9 §§). skall sålunda kunna förordna att enkyrklig kommun skall upprälla en särskild beredskapsplan och all en kyrkligkommun skall övergå till krigsorganisation. skall också under beredskapsUllståndoch krig kunna meddela en kyrklig kommun föreskrifter beträffande den kyrkliga verksamheiensbedrivande och inriktning. Med hänsyn till arten av de kyrkliga kommunernasuppgifter har det däremot inte ansetts motiverat att i lagförslaget ta in enmotsvarighet till bestämmelsen i 20 § lagen om beredskap om rätt förlänsstyrelsen alt meddela vitesföreläggande mot en kommun som inte fullgör sinaskyldigheter enligt lagen. För all sakkunskap i fråga omberedskapsplanläggning m. m. skall kunna tas till vara föreskrivs en skyldighetför att samräda med . Bara i några fall sammanfallerett stift med etl eller flera län. I övrigt omfattar stiften län och delar avlän. Samrädsskyl-digheten avser samtliga länsstyrelser i de län som hell ellerdelvis ingår i stiftet. I flertalet fall torde de kyrkliga kommunernas förberedelsearbeteinte bli särskilt omfattande eller komplicerat. I de fall när del är befogalatt ålägga en kyrklig kommun att upprätla en särskild beredskapsplan kanarbetet antas bli både mera omfattande och svårare. Detta innebär att störreanspråk då också kommer att slällas på del biträde som skall lämna.De allmänna råd som kommittén ämnar ge ut bör naturligtvis kunna tjäna Ullvägledning. Enligt direktiven skall kommittén överväga behovet avutbildning på central nivå för dem som vid krig eller krigsfara kommer attinneha ledande befattningar inom den själavårdande verksamheten och inom övrigadelar av den kyrkliga verksamheten i krig och - om sådan utbildning ansesbehövlig -lägga fram förslag härom för regeringen. Innan denna del av kommitténsuppdrag har fullgjorts finns del inte underlag för överväganden om behovet avutbildning i dessa frågor för personal vid domkapitlen. I direkUven angesvidare atl kommittén bör fungera som ett rådgivande och samordnande Prop.1981/82:12 77 Kommittén har förklaral sig beredd att medverka vidregionala konferenser eller liknande arrangemang i kyrkoberedskapsfrägor. Ensådan medverkan bör kunna bli värdefull såväl för domkapitlens personal som förförtroendevalda, präster och annan personal i de kyrkUga kommunerna. 1allmänhet har domkapitlen begränsade resurser för det biträde i förberedelsearbetetsom de kyrkliga kommunerna kan behöva. Även om det är angeläget att de kyrkligakommunernas beredskapsplanering kommer i gäng snabbt, är det självfallet intemöjligt att kräva att en fullständig beredskapsplanering skall föreligga iflertalet kyrkliga kommuner förrän efter det att en lag om kyrkligberedskap har trätt i krafl. När det gäller sådana kyrkliga kommuner därförberedelsearbetet kan väntas bli mera omfattande synes det lämpligt attarbetet bedrivs i etl begränsat antal kyrkliga kommuner i varje sUft åt gången.En sådan ordning gör det möjligt att utnyttja de erfarenheter som vinns efterhand, som domkapitlens resurser inte ansträngs lika hårt som vid ettmera forcerat förberedelsearbete. I vilken utsträckning domkapiUen kan behövaökade resurser pä grund av de nya uppgifterna kan inte bedömas . I den män etlsådan behov uppkommer torde resp. domkapitel få begära de medel som behövs isamband med de årliga anslagsframställningarna. Behovetav samordning av de kyrkliga kommunernas beredskapsplanering inom ett stift kanknappast tillgodoses enbart genom kontakter med de enskildakyrkliga kommunerna och del föreskrivna samrådet med länsstyrelserna. Det ärdärför önskvärt att överläggningar i kyrkoberedskapsfrägor anordnas mellanföreträdare för , de kyrkliga kommunerna och de fria trossamfunden.Till sädana överläggningar kan det ibland vara lämpligt att inbjuda företrädareför t. ex. länsstyrelserna och kommunerna inom stiftet. Att reglera ett sådantsamrådsförfarande i författning möter stora svårigheter. Det synes också varalämpligare att samrådet får utvecklas fritt efter de förutsättningar ochönskemål som kan finnas i de olika stiften. Det kan anlas att kommittén kommeratt behandla ocksä denna fräga i de allmänna råden. 5§ Om , med hänsyn till beredskapsuppgifternas omfattning ellerbetydelse, anser att en kyrklig kommuns förberedelser bör redovisas i ensärskild plan, får förordna att en sådan plan skall upprättas. Omförordnande enligt första stycket meddelas i fråga om 1. en kyrklig samfällighet som utgör pastoral och som inleingår i en samfällighet enligt 2, 2. en kyrklig samfällighet som avser alla ekonomiskaförsamlingsangelägenheter eller skallden särskilda beredskapsplanen omfatta även de kyrkliga kommuner som ingår i samfälligheten. Domkapitletfär förordna om revision av särskilda beredskapsplaner, när det påkallas avändrade förhållanden. 1981/82:12 T Dennaparagraf motsvarar (tillsammans med 6 §) 7 § lagen om kom?,- aal beredskap. Detankommer, som nämnts i det föregående, på kyrkorådet i församlingen, denkyrkliga samfälligheten eller pastoratet att se till att beredskapsplaneringenkommer lill stånd och att övriga förberedelser för den kyrkliga verksamhetenunder krig eller vid krigsfara vidtas. Beredskapsplaneringen måste självfalletanpassas efter de lokala förhållandena. När det gäller små kyrkliga enheter medförplaneringen säkerligen inte några svårigheter. Planeringsarbetet blir givetvismer omfattande i de större kyrkliga kommunerna. Beredskapsplaneringen i varjekyrklig kommun bör dokumenteras på något sätt. Det förefaller lämpligt att enenkel plan i någon form upprättas, Ivissa fall kan en kyrklig kommuns planläggning eller verksamhet under beredskapstillståndeller krig ha särskild betydelse från totalförsvarssynpunkt. Detta kan varafallet t. ex. om verksamheten har betydelse för en förhållandevis storbefolkning. För sådana fall ger paragrafen en befogenhet attförordna att den kyrkliga kommunens beredskapsförberedelser skall redovisas ien särskild beredskapsplan. Särskilda beredskapsplaner har upprättats för sågott som alla kommuner. När det gäller de kyrkliga kommunerna torde del däremoti allmänhet inte finnas anledning att förordna att särskilda beredskapsplanerskall upprättas. Nären särskild beredskapsplan skall upprättas för ett flerförsamlingspastorateller en total ekonomisk samfällighet torde det vara lämpligt att planen omfattaräven den verksamhet som ligger kvar på de kyrkliga kommuner som ingår i samfälligheten,I ett sådant fall finns det naturligtvis ett starkt samband mellan detplaneringsarbete som gäller samfälligheten och det arbete som gäller dekyrkliga kommuner som ingår i denna. Den ordning som på grund härav föreskrivsi andra stycket gör det möjligt alt utnyttja pastoraten och de totalaekonomiska samfälligheterna även för de kyrkliga beredskapsfrågor som rör dekyrkliga kommuner som ingår i resp. samfällighet. Systemet innebär attplanläggningsarbetet koncentreras i de fall där det är av mera kompliceratslag. Härigenom kan man dra fördel av den överblick över ett större område somfinns hos samfälligheten och få till stånd en bättre enhetlighet iplanläggningen. Vad som har sagts gäller också i fråga om Stockholmskyrkliga samfällighet och de församlingar som ingår i samfälligheten. Iparagrafens tredje stycke ges möjlighet att förordna att de kyrkligakommunernas beredskapsplaner skall revideras vid ändrade förhållanden. Sådantförordnande kan exempelvis föranledas av att beredskapsplanerna måste ändrasmed hänsyn till omläggningar i annan beredskapsplanläggning. 6 §Den särskilda beredskapsplanen upprättas och antas av den kyrkliga kommunen. Ifall som avses i 5 § andra stycket upprättas och antas planen av samfälligheten. Densärskilda beredskapsplanen skall underställas för godkännande. Prop.1981/82:12 79 ? I första stycket finns bestämmelser om upprättande ochantagande av särskilda beredskapsplaner. Det är det beslutande organet iförsamlingen eller den kyrkliga samfälligheten som har att anta planen. Atl enkyrklig samfällighet som upprättar särskild beredskapsplan även för deförsamlingar som ingår i samfälligheten därvid måste samarbeta intimt medförsamlingarna ligger i sakens natur och har därför inte föreskrivitsuttryckligen. Vidare föreskrivs att planen därefter skall underställasdomkapitlet för godkännande. har i belänkandet (SOU1980:10) Ökad självstyrelse föreslagit alt kravet pä underställningskall slopas i fråga om kommunernas särskilda beredskapsplaner. Med hänsyn tilllänsstyrelsernas uppgifter och befogenheter som tillsynsmyndigheter och filldet samarbete mellan kommunen och som förekommer iplanläggningsarbetet anser kommittén att underställningsskyldigheten bör kunnatas bort utan risk för menliga effekter på beredskapsplanläggningen (bet. Motsvarande resonemang skulle kunna föras i fråga om de kyrkligakommunernas särskilda beredskapsplaner. Kommunerna har emellertid helt andraresurser för planläggningsarbetet än församlingarna och de kyrkliga samfällighelerna.De har också en betydande erfarenhet av beredskapsplanering och annanverksamhet inom totalförsvaret. Även om beredskapsplanläggningen för dekyrkliga kommunernas del kan antas bli jämförelsevis okomplicerad, synes därförett underställningsförfarande vara motiverat åtminstone i ett inledningsskede. 7 § En kyrklig kommun är under beredskapsUllstånd och krigskyldig att i de hänseenden i vilka den är verksam för dem som är kyrkobokfördainom den kyrkliga kommunen utöva verksamhet även till förmån för andra personersom till följd av krigsskada, utrymning eller andra med krig eller krigsfarasammanhängande utomordentliga förhållanden vistas inom den kyrkliga kommunen. I paragrafen föreskrivs en skyldighet för den kyrkligakommunen att låta församlingsarbetet och annan kyrklig verksamhet omfatta ocksåsådan befolkning från andra kyrkliga kommuner som på grund av ofredsförhällan-denvislas inom den kyrkliga kommunen. Skyldigheten gäller i förhållande till såvälmedlemmar i som dem som tillhör ett annat trossamfund eller intetillhör någol trossamfund. Paragrafen motsvarar i sak en liknande föreskrift i förstadelen av 1 § lagen om beredskap. Någon motsvarighet till senare delenav nämnda paragraf synes med hänsyn till arten av de kyrkliga kommunernasuppgifter inte behövas. Det kan vara mera tveksamt om inte ett visst behovföreligger av en motsvarighet till föreskriften i 5 § första stycket nämnda lagom skyldighet för en kommun varifrån utrymning sker att lämna bistånd åt enkommun där befolkning från utrymningsområdet inkvarteras i större omfattning.Ett sådant bistånd skulle kunna gälla t. ex, Ullhandahällande av personal förverksamheten bland de inkvarterade. Något behov av en sådan föreskrift haremellertid inte påtalats i samband med remissbehandlingen av Prop.1981/82:12 80 anför allbefolkningen enligt de principer som f. n. utarbetas i första hand skall gesskydd i skyddsrum och att det därför kan antas alt utrymningsåtgärder iframtiden kommer alt bli aktuella i mindre utsträckning än vad som anges inuvarande planer. Med hänsyn till det anförda synes övervägande skäl tala föratt någon motsvarighet den akluella föreskriften inle behövs. 8 § Under beredskapstillständ och krig fär en kyrkligkommun övergå lill krigsorganisation. Om förordnar om det, skallden kyrkliga kommunen övergå till krigsorganisation. skall genastunderrättas om beslut, varigenom en kyrklig kommun har övergått till krigsorganisaUoneller återgått till fredstida organisation. leder verksamheten, när en kyrklig kommun harövergått till krigsorganisation. får meddela övriga nämnder ochandra organ i den kyrkliga kommunen, dock ej fullmäktige eller församlingsdelegerade,föreskrifter om verksamhetens inriktning och bedrivande saml fördela personaloch utrustning mellan de organ som ingår i krigsorganisationen allt efteruppkommande behov. Under beredskaps- och krigsförhållanden kan det föreligga eltbehov av att anpassa den kyrkliga verksamheten efter lägets olika växlingar.Paragrafen möjliggör för den kyrkliga kommunen att övergå till krigsorganisaUon.Paragrafen motsvarar 11 § lagen om beredskap. Kyrkoberedskapskommillénslagförslag, som saknade regler om övergång krigsorganisation, krilseradesav etl par remissinstanser just för detta. I första hand ankommer det på de kyrkliga kommunernasjälva atl avgöra när de under krig eller vid krigsfara bör övergå tillkrigsorganisation. Paragrafen öppnar en möjlighet också för attförordna att en eller flera kyrkliga kommuner skall övergå lill sådan organisation.Domkapitlet kan genom sin överblick över läget i stort förutse att en kyrkligkommun kommer att bli utsatt för särskild belastning. skall isädana fall kunna höja den kyrkliga kommunens beredskap genom en dylikföreskrift. I paragrafens andra stycke anges att kyrkorådet lederverksamheten, när den kyrkliga kommunen har övergått till krigsorganisation. Krigsorganisa-Uoneni övrigt bör utformas med hänsyn till de kyrkliga uppgifterna under beredskapoch krig. I planläggningsarbetet bör naturligtvis ingå att ange hur krigsorganisaUonenskall vara utformad. I egenskap av ledningsorgan får kyrkorådet meddela denkyrkliga kommunens övriga nämnder och andra organ, dock inte kyrkofullmäktigeeller församlingsdelegerade, direkUv rörande verksamhetens inriktning ochbedrivande samt fördela personal och utrustning mellan de organ som ingår ikrigsorganisationen. Direklivrälten innebär inte någon generell möjlighet förkyrkorådet att överta uppgifter som ankommer pä ett annat organ eller att flyttaöver arbetsuppgifter från ett ordinarie organ till ett annat. Genom alttillföra ett organ, som ställs inför övermäktiga uppgifter, resurser frän eltannat, mindre belastat kyrkokommunalt organ, synes kyrkorådet på ell lämpligaresätl än Prop.1981/82:12 81 genom beslut i organets slälle kunna nå åsyftat resultat.Överflyttningen av arbelsuppgifterna bör således ske under de förutsättningarsom anges i administrativa fullmaktslagen och tillämpningsföreskrifterna tilldenna. 9 § Under beredskapslillslånd och krig får ,om det är nödvändigt för samordning med annan verksamhet inom totalförsvaret, meddela en kyrklig kommun föreskrifter beiräffande den kyrkliga verksam hetens bedrivande och inrikining. Denna paragraf motsvarar 14 § andra stycket lagen omkommunal beredskap. Den ger en viss direktivrätt gentemot dekyrkliga kommunerna. Befogenheten för atl meddela föreskrifter börutnyttjas bara om det är oundgängligen nödvändigl. Befogenheten gäller baraunder beredskapstillständ och krig. Den kan inte användas för atl förmå enkyrklig kommun att i fredslid vidta önskade förberedelseåtgärder. Det börobserveras all paragrafen avser den kyrkliga kommunens verksamhet i stort.Avsikten är alltså inle alt skall kunna ingripa i den internaledningen av den kyrkliga kommunens dagliga verksamhel. Sådana direktiv av meraövergripande karaktär som paragrafen gäller kan bli akluella, när särskilda insalserinom en viss del av den kyrkliga kommunen eller ett visst uppgiflsområde behövsi samband med t. ex. befolkningsomflyttningar. 10 § En kyrklig kommun har rätt lill ersättning frånstaten för kostnader som under beredskapstillstånd eller krig har uppkommit för den kyrkliga kommunen till följd av verksamhet enligt 7 §. Ersättningen belalas av . Den kyrkliga kommunen har rätt alt få förskott på sådan ersättning av länsslyrelsen. Denna paragraf molsvarar 18 § lagen om beredskap.Enligt paragrafen har en kyrklig kommun, som enligl 7 § har utövat verksamhetäven lill förmån för befolkning frän andra församlingar, rätt lill ersättningför kostnader som har uppkommit lill följd av den utvidgade verksamhelen. Avparagrafen följer att det är endast koslnader som verkligen beror pä denutvidgade verksamhelen som grundar en rätt till ersättning. Om en viss kostnad del hänför sig till verksamhelen för den egna befolkningen och till en deltill verksamhet för befolkning från andra församlingar och koslnaderna inte kansärskiljas, fär kostnadsfördelningen grundas pä en skälighetsbedömning. Om detdäremot inte är klart alt den utvidgade verksamheten har föranlett någraytterligare kostnader för den kyrkliga kommunen, föreligger inte heller någonrätt till ersättning. Av detta följer att paragrafen knappast kan grunda enrätt ersättning för avlöningsförmåner ät präster. Enligt 16§ lagen om beredskap kan en kommun som har upprättat en särskildberedskapsplan fä statsbidrag för planläggningskostnaden. Kommittén föreslåren motsvarande ersättningsbestämmelse i fråga om den kyrkliga beredskapen.Civilförsvarsstyrelsen och civilbefälhavaren i 6 1981/82. 1981/82:12 82 södracivilområdet ifrågasätter om ersättning från slaten bör utgå för de kyrkligakommunernas beredskapsplanläggning. Den kyrkligaberedskapsplanläggningen kan inte anses jämförlig med kommunernasberedskapsplanläggning. Den kyrkliga beredskapsplanläggningen blir intetillnärmelsevis lika omfattande. Detta gäller även om man vid jämförelsenbeaktar skillnaderna mellan de kyrkliga och de borgerliga kommunernas storlek.De kyrkliga kommunerna skall inte tillföras några nya uppgifter under beredskapoch krig. De kyrkliga kommunernas planeringsarbete bör inle bli särskiltkrävande ens sett i förhållande till deras ofta blygsamma resurser. Denkyrkliga beredskapen bör byggas upp successivt. Principen bör därför vara attde kyrkliga kommunerna själva med egna medel bekostar också sin planering förberedskap och krig. Lagförslaget innehåller följaklligen inle någonmotsvarighet 16 § lagen om beredskap. H§ Talan mol beslut enligt denna lag förs genom besvär hos regeringen. Under beredskapstillständeller krig fär förordna alt ett beslut som meddelas enligl dennalag skall gälla med omedelbar verkan. Paragrafeninnehåller beslämmelser om besvärsrätt. Ett beslut av enligt 5, 6,8 eller 9 § får överklagas genom besvär hos regeringen. Omikraftträdandebestämmelsen är endast att anmärka atl lagen bör träda i kraft säsnarl som möjligt med hänsyn till vikten av alt en beredskapsplanläggning pådet kyrkokommunala området påbörjas. 1981/82:12 83 Lag om kyrklig beredskap Härigenom föreskrivs följande. 1 § Denna lag gäller de kyrkligakommunernas beredskap. Med kyrklig kommun avses i lagen församling och kyrklig samfällighetenligl lagen (1961:436) om församlingsslyrelse.