prop · G503180 · 1981-12-31 00:00:00 — Även med en utvidgning till "annan tvingandeomständighet" kvarstår ju den garanti mot en från svensk synpunkt mindrelämplig utveckling som tillsynsmyndighetens (eller regeringens) beslutanderätti dessa frågor utgör. Slutligen föreslås att ordet"återförsäkringar" i 10§ p. 3 i klarhetens intresse ersätts med orden"mottagen återförsäkring". 1981/82:180 Bilagedel 366 1 kap. 10 § förordar att samma undantag som gäller förtjänstepensionsförsäkringar även skall avse arbetsmarknadsförsäkringar.Motiven härför anges i yttrande tiU 11 kap. 14-16§§. I utredningsförslaget finns tre olika begrepp sombar alt göra med livförsäkring, nämligen livförsäkringsbolag,livförsäkringsrörelse och livförsäkring. Definitionen av livförsäkringsbolag är hämtad från kommunalskattelagen(30 § 4 mom.). Sålunda avses med livförsäkringsbolag bolag vilkasförsäkringsrörelse uteslutande eller så gott som uteslutande avser personförsäkring.Med personförsäkring avses enligt kommunalskatlelagen livförsäkring, sjuk- ocholycksfallsförsäkring, avgångsbidragsförsäkring samt arbetslöshetsförsäkring. Försäkringsrörelse delas upp mellanlivförsäkringsrörelse och annan försäkringsrörelse än livförsäkringsrörelse. Omförsäkringsrörelse inte avser livförsäkring är den inte att betrakta somlivförsäkringsrörelse. Regeringeneller, efter särskih bemyndigande. får enligtlagförslaget medge undanlag eller avvikelse från bestämmelserna i fråga om bl.a. livförsäkringar som meddelas för dödsfall för av längst ellermot en premie som är beräknad och bestämd för högst i sänder. En sådanförsäkring benämns grundfri livförsäkring. Med stöd av dispens lämnad enligt nugällande lagstiftning drivs numera praktiskt tagel all grupplivförsäkringsåsom grundfri livförsäkring. Om dispensen är generell skall lagförslagetsbestämmelser för annan försäkring än livförsäkring tillämpas för sådan grundfrilivförsäkring. Lagförslaget innebär att vad som där stadgas omlivförsäkring och livförsäkringsrörelse inte gäller för försäkringsbolag sommeddelar grundfri livförsäkring. Det innebär för t. ex. AFAs del att ärett livförsäkringsbolag som inte driver livförsäkringsrörelse och som intemeddelar livförsäkring. Den använda tekniken medför att lagförslaget är svårlästoch förutsätter kännedom om de definitioner utredningen använt sig av. Dessadefinitioner framgår inte av lagförslaget utan måste hämtas från motiven. Deninskränkta definitionen av t.ex. begreppet livförsäkring överensstämmer intemed annan lagstiftning, t. ex. kommunalskattelagen och försäkringsavtalslagen.Den bristande kongruensen framträder i särskilt tydlig relief mot bakgrund avden distinktion utredningen gör mellan livförsäkringsbolag ochskadeförsäkringsbolag, där ju utredningen hämtat definitionen pålivförsäkringsbolag direkt från kommunalskattelagen. Enligt denna lag är 1981/82:180 Bilagedel 367 Uvförsäkringsbolagförsäkringsbolag som driver bl.a. livförsäkring, varmed dock avseslivförsäkring enligt kommunalskattelagens definition och inte enligtutredningsförslagets definition. Visserligenär lagen om försäkringsrörelse lagstiftning som i allt väsentligt endast är avintresse för specialister. Men trols det anser vi det yara av värde att inomlagstiftningsområdel i sin helhet samma uttryck inte får helt olika betydelseoch det gäller särskiU så pass grundläggande beteckningar som livförsäkring ochlivförsäkringsrörelse. Vi vill därför förorda en omskrivning i dessa avseendenså att lagtexten kommer att skilja mellan grundfri och gruppbunden hvförsäkringsamt i konsekvens därmed mellan försäkringsrörelser med grundfri resp.gruppbunden livförsäkring. Somframgår av utredningen har med stöd av de dispensmöjligheter som finns enligtnu gällande lagstiftning Regeringen för praktiskt laget all grupplivförsäkringmeddelat koncession att bedriva sådan försäkring utan stadfästa premiegrunder.Dessa dispenser är i allmänhet generella. Av motiven tiU utredningsförslagetförefaller det som om utredningen tänkt sig att dessa generella dispenser skallupphöra. I stäUet skall i dispensen särskilt anges från vilka bestämmelser förlivförsäkringsrörelse bolaget medgivits undantag eller avvikelser. Någonmotivering lill att utredningen förordar att de generella dispenserna skallupphöra och i stället införas en dispenskatalog för de olikalivförsäkringsbolagen lämnas inle. Det är därför svårt att bilda sig enföreställning om tankarna bakom den föreslagna praxisändringen. Såvitt vi kan finna har emellertid den nuvarandegenerella dispensen fungerat tillfredsställande och det har inte vid någottillfälle framförts kritik mot denna, åtminstone vad gäller dispensen för AFAsdel. En fördel med den generella dispensen är onekligen attlivförsäkringsbolaget lättare kan utläsa vad som gäller för bolaget än ombolaget medgivits dispens från vissa regler men inte från andra. En annanfördel är att generella dispenser innebär en betydligt lättare och mindrebyråkratisk handläggning hos dis-pensgivande myndigheten. Sammantaget kan viinte finna några fördelar med den praxisändring som utredningen föreslagit,däremot kan det möjligen finnas vissa nackdelar med den tänkta ändringen. Av utredningsförslaget framgår att dispensen endastavser bestämmelserna i det framlagda lagförslaget. Däremot nämns inte något omhuruvida nu gäUande dispenser automatiskt kommer att gälla även förifrågavarande bestämmelser enligt lagförslaget eller om det skall ske enförnyad dispensprövning. Möjligen kommer detta att beröras i det aviseradeförslaget till promulgationslag. Det är enligt vår mening nödvändigt alt dettaklariäggs innan lagen antas. Prop.1981/82:180 Bilagedel 368 Enligt gällande lag kan koncernförhällande endastföreligga meUan svenska försäkringsbolag. Utredningen föreslår att ocksåallmänna aktiebolag, ekonomiska föreningar, utländska försäkringsbolag ochandra svenska eller utländska företag skall omfattas av koncernbegreppet. Delutvidgade koncernbegreppet medför att koncernredovisningen förutom den svenskaförsäkringsverksamheten också kommer att obligatoriskt täcka t. ex. idotterbolagsform driven fastighetsförvaltning, reparationsrörelse ochförsäkringsrörelse i utlandet. finner dennautvidgning av koncernbegreppet välgrundad. Koncernredovisningen kommerdärigenom att få den grad av öppenhet och information som aUmänteftersträvas. På försäkringsområdet förekommer ett nära samarbetemellan ömsesidiga försäkringsbolag tillhörande en och samma företagsgrupp.Detta lar sig uttryck i gemensam administration och företagsledning samt oftanästan identiska styrelser. Enligt utredningens förslag skallförsäkringsinspektionen kunna förordna, att för bolag inom en sådan grupplagens regler om koncerner skall gälla. Också en sådan regel torde ligga ilinje med moderna redovisningsprinciper och föreningen ansluter sig därför tUlförslaget. 3 Synpunkter på 2 kap. Remissinstanserna bar i stort inte haft något atterinra mot de framlagda förslagen. anför dock ianslutning lill 2 kap. 4 § tredje stycket att det bör klart framgå av lagen attrörelsen skall bedrivas på ett sätt som är ägnat att främja en sund utvecklingav försäkringsväsendet. När det gäUer utformning av koncessionsförfarandetenligt 2 kap. 4 och 5 §§ har vissa synpunkter förts fram av . 4 och 5 §§ Inspektionen delar den bedömning rörande grundernasrättsliga natur som utredningen gett uttryck åt i specialmotiveringen tilldessa bestämmelser (betänkandet s. 169-170). har enligt sinadirektiv att behandla fråga om de s.k. grundernas förenlighet med den nyaregeringsformens föreskrifter om normgivningsmaktens fördelning. Prop.1981/82:180 Bilagedel motiventill förevarande bestämmelser diskuterat denna fråga och därvid kommit tiU denslutsatsen, att bestämmelserna om grunderna (2 kap. 8 §) inte strider motnämnda föreskrifter i regeringsformen. Utan alt vilja föregripa den slutligabedömning av denna fråga som får antagas komma att ske sedanförsäkringsverksambetskommittén redovisat sina överväganden i ämnet villhovrätten framhålla att del av utredningen förda resonemanget (bet. s.169-170) synes invändningsfritt. I förevarande bestämmelser regleraskoncessionsförfarandel. Utredningens förslag skiljer sig i denna del frångällande ordning i huvudsak endast därigenom att det enligt förslaget krävssärskilt bemyndigande av regeringen för att försäkringsinspektionen skall ägameddela stadfästelse av bolagsordning eller grunder. Mot detta har hovrätten ioch för sig inte något att erinra. Bestämmelserna präglas emellertid av en vissoklarhet och brist på stringens. Sålunda görs inte någon åtskillnad mellan dengrundläggande frågan huruvida förutsättningar för erhållande av koncessionföreligger och det mera formella spörsmålet om beskaffenheten av bolagsordningoch grunder. En sådan åtskillnad skulle enligt hovrättens mening görabestämmelserna enklare och redigare. Därvid synes naturligt att regeringenprövar själva koncessionsfrågan med utgångspunkt från den i 4§ 3 st. angivnabehovsprincipen, medan försäkringsinspektionen -sedan koncession beviljats -handlägger frågan om stadfästelse av bolagsordning och grunder. Sistnämndafråga inrymmer huvudsaklingen rättsliga och tekniska problem som enligthovrättens mening knappast hör hemma på regeringsplanet men lämpar sig väl förfackmyndigheten på området. Det är därvid naturligtvis ingenting som hindrarall regeringen i enklare fall överlämnar även frågan om beviljande avkoncession åt försäkringsinspektionen. Detta kan ske efter prövning in casueller i enlighet med ett mera generellt delegationsbeslut. Om sistnämnda metodkommer tiU användning, synes lämpligt att söka finna ett mera objektivtkriterium än det som anges i 5 § 1 st. 2 p i förslaget vilket enligt bovrättensmening lämnar aUtför stort utrymme åt försäkringsinspektionens fria skön.Hovrätten förordar att förevarande bestämmelser omarbetas i enlighet med nuanförda synpunkter. Arbetsmarknadens parter har i kollektivavtalbeslutat om personförsäkringsskydd åt stora grupper. Försäkringarna härförtorde omsluta större belopp än övriga privata försäkringar sammantagna. DekoUektivavtals-bundna försäkringarna meddelas på uppdrag av de avtalsslulandeparterna av enskilda försäkringsbolag. I vissa fall har dessa bolag bildats avarbetsmarknadspartema. Försäkringar på grund av kollektivavtal måste, enligtföreningens mening, regleras annorlunda än privata försäkringar. 24 1981/82. Prop.1981/82:180 Bilagedel 370 har inte lämnat någrasärskilda förslag beträffande kollektivavtalsförsäkringar. Det har inte helleringått i dess uppdrag. Däremot har försäkringsverksamhetskommittén fått iuppdrag att överväga särskilda regler i lagen om försäkringsrörelse medavseende på koUektivavlalsbundna försäkringar. I avbidan påförsäkringsverksamhets-kommitténs utredningsförslag vill Svenska Arbetsgivareföreningennu beträffande koUektivavlalsbundna försäkringar endast framföra följande. Arbetsmarknadensparter har formen av ideella föreningar. Den typen av juridiska personer harenligt den nuvarande lagen om försäkringsrörelse (5§ och 167 §) varit utestängdfrån möjligheterna att stifta såväl försäkringsaktiebolag som ömsesidigaförsäkringsbolag. För genomförandet av meUan parterna träffade avtal omförsäkringsförmåner har det i vissa fall för parterna varit nödvändigt attbilda försäkringsbolag. Detta har komplicerats av den gamla ordningen. Det kaninte uteslutas att nya sådana bolagsbildningar kommer att behövas. SAF finnerdärför för sin del vidgningen av kretsen tillåtna stiftare i förslagets 2 kap.1 § vara motiverad. "tecknaåterförsäkring" föreslås bli ersatt med "taga återförsäkring". 4 Synpunkter på 34 kap. Någrasynpunkter har inle framförts. 5 Synpunkter på 5 kap. Ett par remissinstanser - försäkringsinspektionenoch riksbank har avstyrkt eller ställt sig tveksamma tiUutredningens i 5 kap. framlagda förslag att införa nya finansieringsformer förskadeförsäkringsaktiebolagen i form av konvertibla skuldebrev, skuldebrevförenade med optionsrätt samt vinstanJelslån, medan tillstyrkt förslaget. Såsom utredningen framhållit utsädes ipropositionen 1973:93 med förslag tUl lag om konvertibla skuldebrev m. m. attden nya lagstiftningen inte berörde bankaktiebolag och försäkringsbolag, vilkabolag omfattades av en särskild lagstiftning, och att dessa typer av bolagåtminstone då inte syntes ha något mer tvingande behov av att kunna anlitakonvertibla skuldebrev Prop.1981/82:180 Bilagedel 371 ochskuldebrev förenade med optionsrätt. Utredningen föreslår emellertid nuinförande av dessa finansieringsformer för skadeförsäkringsaktiebolag. Utredningsförslagetinnehåller också regler som skulle möjliggöra för skadeförsäkringsaktiebolagatt utge vinstandelslån. Inspektionenär medveten om att.nägra invändningar mot dessa förslag ej tidigare rests fråninspektionens sida under utredningsarbetets gång. Såvittavser skuldebrev förenade med optionsrätt och - i synnerhet -vinstandelslån harinspektionen emellertid numera kommit att bli mera tveksam till lämpligheten avatt introducera dessa finansieringsformer. Med beaktande av de överväganden somlåg bakom prop. 1968:143 med anledning av kreditinstitututredningens förslag(SOU 1967:64, se särskilt s. 61) kan det med fog sättas i fråga huruvida endylik upplåning inte är oförenlig med föreskriften i 2 § FRL (= 1 kap. 2 § 1st. i förslaget) om att försäkringsbolag inte får driva annan rörelse änförsäkringsrörelse med mindre särskilda skäl föranleder annat. En sådan upplåningsynes nämligen i själva verket leda till en kapitalförvaltning som inte utgörett direkt utflöde av försäkringsrörelsen. I direktiven för FVK (s. 7) harslagits fast att principen att försäkringsbolag inle utan särskilda skäl fårbedriva annan rörelse än försäkringsrörelse bör upprätthållas också ifortsättningen. Inspektionen, som anser sig på grund av vad sålunda anförtsböra avstyrka förslaget att införa nu nämnda finansieringsformer, ifrågasätterriktigheten av utredningens påstående (betänkandet s. 217), att det enligtgällande lagstiftning inte skuUe föreligga något hinder för försäkringsbolagenatt emittera vinstandelslån. Vadåter gäller frågan om konvertibla skuldebrev är problemet i viss månannorlunda. Denna finansieringsform kan närmast ses som ett i vissa lägenfördelaktigt alternativ till den traditionella finansieringsformen nyemission.Såsom motivering för konvertibla skuldebrev har anförts bl.a. attförsäkringsbolag med stor utländsk affärsrörelse skulle med användande avkonvertibla skuldebrev få ökade möjligheter att anskaffa utländskt kapital.Härigenom uppkommer emellertid den komplikationen att man riskerar att få ettökat utländskt inflytande över försäkringsaktiebolagen i i takt med attkonverteringsrätten utnyttjas. Hela frågan om utländska medborgares rätt attförvärva aktier i svenska försäkringsbolag kommer att övervägas av FVK.Inspektionen anser att ett införande nu av konvertibla skuldebrev skulle på ettolämpligt sätt föregripa FVK:s kommande StäUningstagande i berörda fråga.Inspektionen förordar därför att ett slutligt Ställningstagande till kommitténsförslag i denna del får anstå till dess en avstämning kan ske med FVK:skommande förslag i fråga om utlänningars rätt tUl direkt aktieförvärv i svenskaförsäkringsbolag. Det är enligt inspektionens mening angeläget att FVK medskyndsamhet överväger denna fråga. var av skiljaktig mening och anförde: "Enligt min mening ärde av styrelsen åberopade skälen mot att låta 1981/82:180 Bilagedel 372 skadeförsäkringsaktiebolagenfå komma i åtnjutande av de i lagförslagets 5 kap. upptagna nyafinansieringsformerna inle hållbara. Den (prop. 1968:143) genomfördalagstiftningen på bankområdet har enligt min bedömning inte någon beröring medde problem som aktualiseras genom utredningens nu framlagda förslag ominförande av nya finansieringsformer för skadeförsäkringsaktiebolagen. Det äruppenbart att den upplåning av främmande kapital, som dessafinansieringsformer avser all underlätta, skall användas för befrämjande avsjälva försäkringsrörelsen. Det saknas därför anledning att ifrågasätta attupplåningen som sådan skulle stå i strid med förbudet mot drivande av främmanderörelse. I fråga om såväl konvertibla skuldebrev sorn skuldebrev förenade medoptionsrätt gäller dessutom att det genom upplåningen erhållna främmandekapitalet i huvudsak kan antas komma att medföra en fördelaktig ökningav del egna kapitalet genom begagnande av rätlen till konvertering elleroption. Sammanfattningsvis föreligger det således enligt min bedömning ingahinder från legalitetssynpunkt mot ett införande av de av utredningenföreslagna nya finansieringsformerna. Hur stort det praktiska behovet av sådanaf. n. kan vara saknar jag tillräcklig kännedom om. Varje ökad möjlighet atttäcka uppkommande behov av kapitaltillskott bör dock ses som en fördel som inleutan tvingande skäl bör avvisas. Vad gäller det beträffande konvertibla skuldebrevåberopade argumentet att ett införande av en möjlighet att begagna sådana vidanlitande av utländskt kapital skulle kunna medföra risk för ett ökat utländsktinflytande över bolagen förtjänar påpekas att det - bortsett frånvalutapoUtiska regler av administrativ karaktär - enligt gällande rätt inteföreligger något hinder för utlänningar alt göra direktförvärv av aktier isvenska försäkringsaktiebolag. Huruvida FVK:s överväganden kan komma att härutinnanmedföra någon förändring går inte nu alt bedöma. Såvitt jag vet harnågra olägenheter med den rådande ordningen inte förmärkts. Skulleemellertid en inskränkning av den hittillsvarande obegränsade rätten tillaktieförvärv ske, kommer en sådan inskränkning naturligtvis att slå igenomockså på konvertibla skuldebrev. Det är i detta sammanhang också att märka altsärskUt skadeförsäkringsverksamhelen kommit att i allt stöneutsträckning präglas av en internationalisering. Mot delta synes någonprincipiell invändning ej kunna riktas. Det är angelägel att inte i onödan lägga hinder ivägen för svenska bolag att operera på den internationella marknaden och attkunna vid behov effektivt konkunera om utländskt kapital. En framgångsrikutlandsverksamhet kommer också de svenska försäkringstagarna tillgodo. För anser jag således att det inte heller i nu ifrågavarande hänseende möternågot hinder mot att genomföra utredningens förslag." 1981/82:180 Bilagedel 373 Försäkringsbolagen utgör en av de huvudsakligakällorna för långfristiga lån på den svenska kapitalmarknaden. Deras behov avatt själva uppträda som låntagare på denna marknad är begränsad och bör såvara. Det finns enligt fuUmäktiges mening inga skäl som talar för attinstitutioner, som till sin karaktär bör vara inriktade på att förvalta medelsom uppkommer i försäkringsrörelsen, skall få vidgade möjUgheter att genomupplåning öka sina placeringar. Fullmäktigevill emellertid även beakta en annan aspekt, nämligen att de trefinansieringsformer, som nämns i utredningens förslag, skulle kunna bidra tillatt vidga det egna kapitalet i skadebolagen. Lagenom försäkringsrörelse innehåller inte några bestämmelser som exakt anger kravetpå eget kapital. En viss praxis har dock utvecklats i tiUsynsmyndighetensbedömning av kapitalkraven. Man utgår därvid bl. a. från de minimiregler somgäller inom EG. I såväl som utomlands räknas endast det egna kapitalet,inte skulderna i form av lån. FuUmäktige vUl därför avstyrka förslaget så vittgäller möjligheterna för skadebolag att emittera vinstandelslån. Lån av dettaslag kan fyUa en viktig funktion för att finansiera näringslivet. De leder dockinte till någon ökning av det egna kapitalet och bör därför enligt fullmäktigesmening inte komma i fråga för försäkringsbolag som enligt praxis inte börbedriva någon långfristig upplåning för finansieringen av sina placeringar. Utgivande av lån med optionsrätt innebär i förstaband att skulderna ökar, i andra hand att det egna kapitalet vidgas näroptionen utnyttjas. Utgivande av konvertibla skuldebrev innebär att skulden påsikl kan komma att förvandlas till eget kapital. Fullmäktige anser därför altskadeförsäkringsaktiebolaget bör få möjligbeter att använda skuldebrev av desistnämnda slagen som en väg att öka det egna kapitalet. Närdet gäller konvertibla skuldebrev och lån med optionsrätt reses emellertidfrågan om utlänningars rätt att inneha aktier i svenskt försäkringsbolag.Denna fråga skall behandlas av försäkringsverksamhetskom-mittén. Enligtfullmäktiges mening vore det lämpligt att avvakta resultatet av denutredningens arbete innan denna lagändring vidtas. 5.3 Föreningenauktoriserade revisorer () I 5 kap,--- har även intagits bestämmelser (16 §)om vinstandelsbe vis, vilket också borde ha medfört motsvarande utvidgning av kapitlets rubrik. Vid rättelse av rubriken bör observeras, alt 16 § första stycket synes vara avsett att gälla även ömsesidiga försäkringsbolag. 1981/82; 180 Bilagedel 374 Vi finner det----- helt naturligt att ocksåskade-försäkringsbolag skall fa ge utkonvertibla skuldebrev och skuldebrev förenade med optionsrätt samtvinstandelsbevis. 6 Synpunkter på 6 kap. Remissinstanserna har lämnatförslaget utan erinran. har dock förordatett förtydligande av lagtexten. 6 kap. 9 § andra stycket Första meningen föreslås förtydlighetens skull få följande lydelse: "Första stycket utgör inte hinderför ett försäkringsbolag eller ett dotterföretag att vid övertagande av enrörelse även förvärva däri ingående egna aktier eller att på auktion inropa förföretagels fordran utmätt egen aktie". 7 Synpunkter på 7 kap. Några remissinstanser har bl.a. haft synpunkter påomfattningen och utformningen av begränsningsregeln i 7 kap. 16 § avseendedelägarskap i svenska eller utländska aktiekbolag. Förslag har lagts framangående stadgandet i 7 kap. 8 § om återbäringsgrunderna och i anslutning till7 kap. 19 § angående införande av en generell sekretessbestämmelse eftermönster från banklagstiftningen. Bestämmelserna i första stycket avdenna paragraf motsvarar vad som f. n. gäller gäller enligt 336 § FRL.Utredningen har diskuterat om den i paragrafen angivna femprocentregeln inteborde omfatta också andelar i andra företag än svenskt eller utländsktaktiebolag. Med hänsyn till att bestämmelserna varit föremål förlagstiftningsåtgärd (dock inte genom SFS 1980:41 utan SFS 1979:1053), harutredningen emellertid avstått från att föreslå någon ändring i berördahänseende. Enligt inspektionens erfarenheter har denna fråga fått ökadaktualitet . Det har sålunda kommit till inspektionens kännedomalt vissa större försäkringsbolag överväger att engagera sig i vissa former avrörelse som avses att bedrivas genom handelsbolag och kommanditbolag. Prop.1981/82:180 Bilagedel 375 nensmening skulle det vara motiverat att nu utvidga bestämmelsernas räckvidd tillockså sådana bolag samt till ekonomiska föreningar. Såvitt gäller bestämmelserna i paragrafens andrastycke kan del enhgt inspektionens mening ifrågasättas om undantaget frånkravet på medgivande bör gälla även utländska bolag av angivna karaktär.Inspektionen förutsätter emellertid att denna fråga lämpar sig bättre föravgörande i ljuset av FVK:s kommande överväganden. Inspektionen vill i detta sammanhang fästauppmärksamheten också på bestämmelsernas redaktionella utformning. Den iparagrafens första stycke angivna femprocentregeln har i praxis tolkats så,att det avgörande är röstvärdet av aktiema. I den mån det funnits aktier medolika röstvärde, har medgivande enligt bestämmelserna i paragrafen inte ansettserforderligt om aktieinnehavet överstigit men innehavet inte getthögre röstvärde än . Med utgångspunkt från denna tolkning kan delifrågasättas om inte regeln i paragrafens första stycke borde utformas så, attett försäkringsbolag inte får utan inspektionens medgivande äga "störreandel av aktierna i ett svenskt eUer utländskt aktiebolag än som svarar mol ettröstetal av högst av röstetalet för samtliga aktier". Ettgenomförande av en sådan ändring kräver en redaktionell anpassning avbestämmelserna också i 19 kap. 10 § 2 st.