prop · G503152 · 1981-12-31 00:00:00 — Den sombeträffande ett litterärt eller konstnärligt verk vidtager åtgärd, som innebärintrång i den till verket jämlikt I och 2 kap. knutna upphovsrätten eller somstrider mot föreskrift enligt 41 § andra stycket eller mot 50 §, dömes, om detsker uppsåtligen eller av grov oaktsamhet, till böter eller fängelse . Samma lag vare, om någon till riket för spridning tillallmänheten inför exemplar av verk, där exemplaret framställts utom riket undersådana omständigheter, att en dylik framställning här i riket skulle hava varitstraffbar enligt vad i första stycket sägs. Den somvidtager åtgärd som innebär intrång eller överträdelse varom i 53 § sägs ärpliktig att, såvitt det finnes skäligt, mot lösen avstå egendom med avseende åvilken intrång eller överträdelse föreligger till upphovsmannen eller hansrättsinnehavare. På yrkande av denne äger ock rätten efter vad som finnesskäligt föreskriva, att sådan egendom skall förstöras eller på visst sättändras eller att andra åtgärder skola vidtagas därmed för att förebyggamissbruk. Den som vidtager åtgärd som innebär intrång elleröverträdelse varom i 53 § sägs är skyldig att, såvitt det finnes skäligt, motlösen avstå egendom med avseende på vilken intrång eller överträdelse föreliggertill upphovsmannen eller hans rättsinnehavare. Sotn sådan egendom anses äventrycksats, kliché, form och liknande hjälpmedel, som kan användas endast förframställning av egendom som sagts. Väckes ifråga om egendom som avses i första stycket ejyrkande om tillämpning av bestämmelserna däri, äger rätten efter vad som finnesskäligt föreskriva, att egendomen skall förstöras eller pä visst sätt ändraseller att andra åtgärder skall vidtagas därmed för att förebygga missbruk. Prop, 1981/82:152 Vad i denna paragraf stadgas gäller ej mot den som i godtro förvärvat egendomen eller särskild rätt därtill och ej heller om det olagligaförfarandet bestått i utförande av byggnadsverk. Bestämmelserna i första och andra styckena gäller ej motden som i god tro förvärvat egendomen eller särskild rätt därtill och ej hellerom det olagliga förfarandet bestått i utförande av byggnadsverk. Föremål,vilket har använts som hjälpmedel vid sådan framställning av exemplar av verksom utgör brott enligt denna lag och vilket kan användas även för framställningav exemplar av andra verk, eller föremålets värde får förklaras förverkat omdet är påkallat till förebyggande av brott eller eljest särskilda skälföreligger. Vad i53-56§§ sägs skall äga motsvarande tillämpning med avseende å rättighet, somskyddas genom föreskrift i 5 kap. Vad i 53-56§§ sägs skall ha motsvarande tillämpning medavseende på rättighet, som skyddas genom föreskrift i 5 kap. Bestämmelsernai 53 § första stycket skall ha motsvarande tillämpning om någon till försäljningutbjuder eller eljest till allmänheten sprider anordning, som anges 145, 46eller 48 § och som har framställts i strid mot lagen. Detsamma gäller om någontill allmänheten sprider anordning som sagts, där anordningen har framställtsutom riket under sådana omständigheter att en dylik framställning hår i riketskulle ha varit straffbar enligt denna lag. Om någon till allmänheten sprider anordning som avses iandra stycket skall 5456§§ ha motsvarande tillämpning. Brott som avses i denna lag må ej åtalas av allmän åklagare, där det ej angives till åtal av målsägande. Brott som avses i denna lag får åtalas av åklagare endastom målsägande angiver brottet till åtal eller åtal är påkallat ur allmän synpunkt. Överträdelse av stadgandet i 3§ eller av föreskrift enligt41 § andra stycket må städse beivras av upphovsmannens efterlevande make,skylde-man i rätt upp- och nedstigande led eller syskon. Egendom varom i 55 § sägs må, där brott som avses i dennalag skäligen kan antagas föreligga, tagas i beslag; därvid skall vad om beslagi brottmål i allmänhet är stadgat äga motsvarande tillämpning. Denna lag träder i kraft den 2 Lag om ändring i lagen (1960:730) om rätt tillfotografisk bild Härigenomföreskrivs att 16, 18 och 21 §§ lagen (1960:730) om rätt till fotografisk bildskall ha nedan angivna lydelse. Den som beträffande en fotografisk bild vidtager åtgärd, som innebär intrång i den till bilden jämlikt denna lag knutna rätten, eller till försäljning utbjuder eller eljest till allmänheten sprider exemplar av fotografisk bild, som framställts i strid mot lagen dömes, om det sker uppsåtligen eller av grov oaktsamhet, till böter eller fängelse i högst . Den som beträffande en fotografisk bild vidtager åtgärd,som innebär intrång i den till bilden jämlikt denna lag knutna rätten, ellertill försäljning utbjuder eller eljest till allmänheten sprider exemplar avfotografisk bild, som framställts i strid mot lagen dömes, såframt det sker uppsåtligeneller av grov oaktsamhet, till böter eller fängelse . Samma lag vare, om någon till allmänheten sprider ellertill riket för sådan spridning inför exemplar av fotografisk bild, därexemplaret framställs utom riket under sådana omständigheter, att en dylikframställning här i riket skulle varit straffbar enligt vad i första stycketsägs. Den somvidtager åtgärd som innebär intrång eller överträdelse varom i 16§ sägs ärpliktig att, såvitt det finnes skäligt, mot lösen avstå egendom med avseende åvilken intrång eller överträdelse föreligger till fotografen eller hansrättsinnehavare. På yrkande av denne äger ock rätten efter vad som finnes skäligtföreskriva, att sådan egendom skall förstöras eller på visst sätt ändras elleratt andra åtgärder skola vidtagas därmed för att förebygga missbruk. Den som vidtager åtgärd som innebär intrång elleröverträdelse varom i 16§ sägs är skyldig att, såvitt det finnes skäligt, motlösen avstå egendom med avseende på vilken intrång eller överträdelse föreliggertill fotografen eller hans rättsinnehavare. Som sådan egendom anses äventrycksats, kliché, form och liknande hjälpmedel, som kan användas endast förframställning av egendom som sagts. Väckesifråga om egendom som avses i första stycket ej yrkande om tillämpning avbestämmelserna däri, äger rätten efter vad som finnes skäligt föreskriva, attegen- Vad i denna paragraf stadgas gäller ej mot den som i godtro förvärvat egendomen eller särskild rätt därtill. domenskall förstöras eller på visst sätt ändras eller att andra åtgärder skallvidtagas därmed för att förebygga missbruk. Bestämmelserna i första och andra styckena gäller ej motden som i god tro förvärvat egendomen eller särskild rätt därtill. Föremål,vilket har använts som hjälpmedel vid sådan framställning av exemplar avfotografisk bild som utgör brott enligt denna lag och vilket kan användas ävenför framställning av exemplar av andra fotografiska bilder, eller föremåletsvärde får förklaras förverkat om det är påkallat till förebyggande av brotteller eljest särskilda skäl föreligger. Brott som avses i denna lag må ej åtalas av allmän åklagare, där det ej angives till åtal av målsägande. Brott som avses i denna lag får åtalas av åklagare endastom målsägande angiver brottet till åtal eller åtal är påkallat ur allmän synpunkt. Egendom varom i 18 § sägs må, där brott som avses i dennalag skäligen kan antagas föreligga, tagas i beslag; därvid skall vad om beslagi brottmål i allmänhet är stadgat äga motsvarande Ullämpning. Denna lag träder i kraft den Prop.1981/82:152 43 Sammanställning av remissyttrandena över upphovsrättsutredningenspromemoria (Ds Ju 1981:7) Skärpta åtgärder mot upphovsrättsintrång. Efterremiss har yttranden över betänkandet avgetts av justitiekanslern,riksåklagaren, hovrätten för Nedre , , ,brottsförebyggande rådet, universitets- och högskoleämbetet, , . Pressens samar-betsnämnd.Konstnärliga och litterära yrkesutövares samarbetsnämnd (KLYS), FöreningenSvenska Läromedelsproducenter, ,, . FöreningenSvenska Tonsättares Internationella Musikbyrå () u.p.a.. Svenska artistersoch musikers intresseorganisation (), ,, , , , (),i (LO), Svenska gruppen av the (), samt . Dessutom har yttrande inkommit bl. Samtligaremissinstanser som har avgivit yttrande i sak tillstyrker eller lämnar utanerinran huvudpunkterna i utredningens förslag. I huvuddelen av yttrandenautvecklas även synpunkter i olika hänseenden på förslaget. Dessa synpunkterredovisas i det följande. Konstnärliga och litterärayrkesutövares samarbetsnämnd (KLYS) och () tillstyrker emellertid förslagen utan närmare kommentarer. Justitiekanslernanför att han från de synpunkter som han har att beakta - främsträttssäkerhetssynpunkter - inte har något att erinra mot förslagen ipromemorian. Riksåklagarenhar överlämnat yttranden från överåklagaren i ochlänsåklagaren i och anför: Erfarenheternafrån andra länder ger anledning befara, att den illegala verksamheten påupphovsrättens område, främst beträffande fonogram och videogram, även i värtland kommer att öka. 1981/82:152 44 densnabba tekniska utvecklingen och att därav dra avsevärd gör dessutomdenna marknad till en attraktiv del av den organiserade brottsligheten. Deändringar i den immaterialrättsliga lagstiftningen som föreslås synes ägnadeatt möta den väntade utvecklingen och är att hälsa med tillfredsställelse. Denföreslagna höjningen av straffmaximum och ändringen i åtalsbestämmelsenbetonar samhällets syn på nödvändigheten av att effektivt skydda dels de immaterialrättsligarättigheterna, dels samhällets behov av ett brett kulturellt utbud. Attbrottsliga gärningar på det nu aktuella området givits ett högre straffvärdeoch en vidgad strafflatitud medför rent tekniskt, att rättegångsbalkensbestämmelser om tvångsmedel i större utsträckning kan komma till användning.Detta ger givetvis en ökad effektivitet åt åklagaren under förundersökningen. Åandra sidan kan detta också medföra en ökad belastning av åklagarväsendetsresurser som redan är hårt ansträngda. Jag anser mig dock inte kunna på dengrunden avstyrka förslaget. Överåklagareni anför: Tillströmningen till åklagarmyndigheten i av målrörande olovliga förfaranden med fonogram och videogram har , 1980och början av 1981 ej varit särdeles stor och har rört endast brott av tämligenringa beskaffenhet. har emellertid inkomna angivelseroch på grund av dem inledda förundersökningar om olovliga förfaranden medvideogram, i första hand framställning och försäljning av piratkopior avfilmverk, ökat påtagligt och avser brottslighet av betydande omfattning. Detförekommer också omständigheter, som ger stöd åt uppfattningen att man kanbefara att brottsligheten med videogram har anknytning till annan grövreorganiserad brottslighet av ekonomisk natur. Nuvarandebestämmelser i upphovsrättslagen ger ej tillräckliga möjligheter att ingripamot piratkopiering. Inte heller vid andra former av intrång i upphovsrätt ärnuvarande bestämmelser tillräckliga. Sålunda har det förekommit attförundersökningar tagit mycket endast på grund av svårigheter attanträffa den misstänkte och höra honom. Ökade möjligheter till anhållande ochhäktning skulle innebära att förundersökningar kunde genomföras snabbare ochmera rationellt och att tid som åtgår till eftersökning i stället kundeanvändas till utredning. Detföreligger ett stort behov av samtliga de möjligheter till mera ingripandeåtgärder mot upphovsrättsintrång, som föreslås. Utredningens förslag tilländring av upphovsrättslagen och lagen om rätt till fotografi tillstyrksdärför. Länsåklagareni anför: Upphovsrättsintrång i form av piratkopieringar av fonogramoch videogram har svåra skadeverkningar. Skadeverkningarna är kanske i förstahand av ekonomisk art men äveri kulturella värden angrips genom den illegalaverksamheten. torde sådan verksamhet ha förekommit endast i relativtbegränsad omfattning i vårt land. Riskerna för att verksamheten trappas uppökar emellertid i takt 1981/82:152 45 medden tekniska utvecklingen, som gör det möjligt att på ett enkelt och billigtsätt göra bra kopieringar och få avsättning för dessa hos allmänheten. Motdenna bakgrund är det angeläget att lagstiftningen är utformad på ett sådantsätt att den ger effektiva möjligheter att bekämpa den illegala verksamheten. Deförslag som läggs fram i promemorian om straffskärpning förupphovsrättsintrång tillgodoser dessa syften på ett tillfredsställande sätt.Genom straffskärpningen blir det sålunda möjligt att i ökad omfattning användatvångsmedel och förutsättningarna för att utreda och beivra brotten förbättrasgenom att preskriptionstiden föriängs. Jag tillstyrker därför den föreslagnastraffskärpningen. Detföreslås också att åtal skall få väckas inte endast efter angivelse av målsägandenutan även när åtal är påkallat ur allmän synpunkt. Denna ändring iåtalsmöjligheterna kan knappast få annat än marginell betydelse. I vissa fallkan det emellertid vara svårt att klara ut vem som är målsägande och ibland kandet vara svårt att få fram en angivelse. Det kan också tänkas attangivelse inte lämnas, därför att målsäganden har fått sina ekonomiska anspråktillgodosedda, men att det ändå finns vissa allmänna intressen som motiverarett åtal. I sådana fall bör det finnas möjlighet att väcka åtal, trots attangivelse inte föreligger. Jag tillstyrker därför ändringen i fråga omåtalsförutsättningarna. Hovrättenför Nedre anför: En reform som ökar möjligheterna att bekämpaupphovsrättsintrång framstår, mot bakgrund av den situation som f. n.föreligger och den betydande risk för att den s. k. piratkopieringen kommeratt öka i omfattning, såsom i hög grad önskvärd. Eftersom några meragenomgripande förändringar i den gällande ordningen inte torde vara attförvänta , är det angeläget att sådana ändringar i detnuvarande regelsystemet som befunnits erforderliga kommer till stånd utan tidsutdräkt.Detta gäller i första hand åtalsreglerna som ger en vidgad möjlighet tillingripande mot intrång i upphovsrätten. Mot den angivna bakgrunden kanhovrätten tillstyrka det framlagda förslaget. Stockholmstingsrätt anför: Det som främst tilldrar sig intresse är den oroandeutvecklingen vad gäller framställning och distribution av s. k. piratkassetter.Utredningen finner att dagens lagstiftning ej ger möjlighet till tillräckligteffektiv bekämpning av denna form av brottslighet. Påföljdenför uppsåtligt eller grovt oaktsamt intrång i upphovsrätt är nu böter ellerfängelse . Efter att ha övervägt tre olika möjligheter harutredningen stannat för att vidta endast den ändringen av straffbestämmelsenatt straffmaximum höjs till fängelse . Tingsrätten, som inte själv harnågon erfarenhet av mål angående piratkopiering, delar uppfattningen att sådanverksamhet i större skala utgör så allvarlig brottslighet att den bör kunnaföranleda frihetsstraff överstigande nuvarande straffmaximum. Ett välkäntförhållande är domstolarnas obenägenhet att utmäta sådant straff inom de övretvå tredjedelarna av en straffskala. Detta kan ifråga om nu aktuell skala ledatill straff som i jämförelse med Prop.1981/82:152 46 påföljderför annan brottslighet framstår som väl låga. Ett exempel härpå är den avutredningen under 4.2.2 omnämnda hovrättsdomen, enligt vilken straffet sattestill fängelse blott en månad trots att hovrätten själv konstaterade att enbetydande rättskränkning förelåg. En viktig fördel med förslaget om höjning avstraffskalan är att därigenom erhålls en behövlig förlängning avpreskriptionstiden och ökade möjligheter till tvångsåtgärder. Behovet avåtgärder i den riktningen har utredningen klart belyst. Under åberopande avdet anförda biträder tingsrätten förslaget om höjning av maximum till . Tingsrättengodtar även vad utredningen i övrigt anfört och har ingen erinran mot denlagtext som föreslagits. Rikspolisstyrelsentillstyrker i sak de föreslagna lagändringarna. Härutöver anför styrelsen attstraff-, lösen- och förverkandebestämmelserna i upphovsrättslagen bör tas upp ivar sin paragraf till åstadkommande av bättre systematik. () - som i sitt yttrande även går in på olika mera tekniska frågorvilka redovisas längre fram i remissammanställningen - anför helt allmänt ifråga om förslaget: Densnabba tekniska utvecklingen har medfört att helt nya möjligheter skapats attgöra intrång i upphovsrätten och denna närstående rättigheter. Särskiltbeträffande fonogram och videogram finns nu metoder för att förhållandevisenkelt i stor skala olovligen framställa exemplar av skyddade verk.Internationellt sett har också, som utredningen redogör för, spridning avsådana illegala framställningar antagit en betydande omfattning. Utaneffektiva motåtgärder finns anledning att befara att omfattningen kan ökaytterligare, dels genom fortsatta tekniska framsteg och dels genom störremarknader. Vad som inte är ägnat att förvåna, men oroa, är att verksamhet avdetta slag visat sig ha nära förbindelser med organiserad brottslighet av annatslag. Själva förfarandena sker ofta i väl organiserade och yrkesmässiga former. Relativtsett synes ha varit ganska förskonat från mer allvarliga fall avintrång av det aktuella slaget. Detta utesluter dock inte att det också härfinns anledning att även med straffrättsliga medel stävja en hotande utveckling.Förslagen i den remitterade promemorian utgör i detta perspektiv en väsentligförbättring av gällande rättsläge. I allt väsentligt anser också BRÅ attförslagen är väl underbyggda och avvägda. BRÅ tillstyrker således att deframlagda förslagen läggs till grund för lagstiftning. I vissa hänseenden anserdock rådet att justeringar är påkallade. Detbör också understrykas att enligt BRÅ:s uppfattning kan de av utredningenframlagda förslagen inte ses som annat än provisoriska lösningar i avvaktan påatt utredningen slutför sitt utredningsuppdrag som avser rättsområdet somhelhet. Vad utredningen kommer fram till i detta sammanhang blir naturligtvis imånga hänseenden av avgörande betydelse för sanktionssystemet. BRÅ vill härsärskilt hänvisa till vad utredningen på 1981/82:152 47 s.66 anför ångande s. k. närstående rättigheter. BRÅ förutsätter därför attutredningen återkommer till frågan om sanktioner vid intrång. Universitets-och högskoleämbetet hänvisar till yttranden som har avgetts till ämbetet av dejuridiska fakultetsnämnderna vid universiteten i , och . Juridiska fakultetsnämndenvid anför: Piratkopiering av upphovsrättsligt skyddatmaterial, främst grammofonskivor och videogram, har fåtten allt större utbredning och är i dagens läge ett stort internationelltproblem. I vissa länder dominerar t.o. m. piratmaterial på marknaden. Också iSverige har problemet blivit alltmer påtagligt och delvis synes det röra sig omyttringar av organiserad kriminalitet av högst allvarligt slag. Detkan påpekas att pirat-problemet inte enbart är ett upphovsrättsligt problem.Särskilt i vissa sydostasiatiska länder förekommer kopiering och efterbildningav välkända produkter helt utan hänsyn till skyddade patent, mönster och varukännetecken.Det generella pirat-problemet har bl. a. tagits upp inom . I tycksdock problemen väsentligen koncentrera sig till piratverksamhet på grammofonskive-och videogram-området. vill dock understryka vikten av attstatsmakterna även mera generellt håller en handlingsberedskap påpiratområdet. Den nuvarande svenska immaterialrättslagstiftningenär knappast utarbetad med sikte på att motverka sådana intrång iensamrätterna, som har karaktären av målinriktad, storskalig kriminalitet. Åtalför intrång i upphovsrätt har i allmänhet gällt fall av begränsad räckvidd ochhar i regel endast lett till utdömande av jämförelsevis blygsamma böter. I storutsträckning handläggs upphovsrättsmål angående inträng såsom civilmål. Vissaunder aktuella rättegångar i anledning av piratkopiering påupphovsrättsområdet har emellertid radikalt brutit detta mönster. Fakultetsnämndenfinner det mot denna bakgrund i hög grad berättigat att upphovsrättsutredningenbrutit ut frågan om mera effektiva sanktioner mot piratkopiering från densamlade utredningsuppgiften och lagt fram ett särskilt förslag härom. Dettasynes med hänsyn till förslagets begränsade räckvidd heller inte mötabetänkligheter utifrån de nordiska samarbetssträ-vanden som kännetecknarupphovsrätten. Fakultetsnämndenhar heller inte något att erinra mot de framlagda förslagen, dvs. höjning avstraffmaximum, vidgade åtalsmöjligheter, vidgade möjligheter att ingripa medtvångsmedel samt införande av ett spridningsskydd också på droitsvoisins-området. vid anser för sin del att utredningen harvisat tillräckliga skäl för en utvidgning och skärpning av sanktionerna vidöverträdelse av upphovsrättslagstiftningen och finner inte anledning tillerinringar mot de föreslagna lagändringarna. 1981/82:152 48 vid anför: villinledningsvis betona att de regler som övervägs i första hand bör vara ägnadeatt tillvarata intressena hos de grupper som skyddas av den upphovsrättsligalagstiftningen. Nämnden ifrågasätter starkt om frihetsstraffet och höjdastraffskalor skall tagas som utgångspunkt för framtida lagstiftning inom dettaområde. Som en allmän utgångspunkt bör därför gälla en prioritering avskadeståndssanktionen framför straff. Utredningen har stannatvid att inte föreslå några ändringar beträffande skadeständsfrågornasreglering. vill härtill påpeka att det är angeläget att dekategorier som skyddas av den upphovsrättsliga lagstiftningen - vilka ofta ärekonomiskt beroende av ett verksamt skydd mot intrång i deras rätt - i störstamöjliga utsträckning kompenseras för den förlust ett intrång innebär. Denuppskattning av skada som kan komma att ske enligt 35 kap. 5 § rättegångsbalkenbör därför göras pä ett sådant sätt att eventuella svårigheter att uppskattaskadans belopp inte innebär en fördel för den som gjort sig skyldig tillintrånget. vill vidare understryka att en restriktiv syn intebör läggas till grund för bedömningen av yrkanden om ideellt skadestånd. Somskäl för en skärpning av straffskalan har anförts bl. a. att det finns anledningatt se allvarligt på förfaranden som innebär intrång i upphovsrätten.Fakultetsnämnden finner det rimligt att samhället inte ser mildare pä intrång iupphovsrätt än på andra arter av förmögenhetsbrott. En höjning av straffmaximumtill fängelse utgör med hänsyn till vissa härmed förbundna konsekvenser- främst förlängning av preskriptionstiden, ökade möjligheter till användningav tvångsmedel samt den inverkan på prioriteringen och användningen avresurser inom polis- och åklagarväsendet som kan förväntas ske - en övergångtill en ordning som enligt fakultetsnämndens mening är väl ägnad att bidragatill en förstärkning av skyddet för olika upphovsrättsinnehavare. Beträffandekriminalisering av spridning av de anordningar som anges i 45, 46 och 48 §§upphovsrättslagen, anser fakultetsnämnden det vara angeläget att den lucka iskyddet som f. n. föreligger tas bort. Av främst lagtekniska skäl hade detenligt fakultetsnämndens mening varit av värde att utreda huruvida reglernahärom, i stället för som skett i utredningens förslag, kunde inordnas ibland deregler som anger rättigheternas innebörd. , som finner detmateriella innehållet i de föreslagna reglerna vara väl avvägt, ansluter sigemellertid till den föreslagna lösningen, enär ikraftträdandet av de nyareglerna inte bör anstå. mening föreligger inte skäl att behandla intrång ifotografirätt annorlunda än intrång i upphovsrätt. biträderdärför utredningens förslag även vad gäller ändringar i lagen om rätt tillfotografisk bild. 1981/82:152 49 Sverigesadvokatsamfund, som tillstyrker utredningens lagförslag, anför vissa synpunkterpä de skäl som utredningen har anfört för sitt förslag: Utredningenanför på s. 65 andra stycket: "Självfallet skulle sådana möjligheter till ingripanden med åklagar- och polisväsendets hjälp ge en avsevärt större effekt än de möjligheter till civilrättsliga ingripanden ivissa fall som finns ." här anför är en effekt av kriminaliseringen men bör inte anses somett skäl för kriminalisering. Att en kriminalisering får vissa effekter somanses önskvärda, bör inte tas som skäl för en kriminalisering, eftersom dessaeffekter kan uppnås på andra sätt, nämligen genom särskilda regler härom, sominte behöver innebära en kriminalisering.