prop · G503156 · 1981-12-31 00:00:00 — De anvisningar som utredningen anser skall utfärdas av riksskatteverketmåste därför bli ganska omfattande både vad gäller antalet länder och vad varjelands namnlag innehåller. Arbetet med att utforma sådana anvisningar och hålladem aktuella kan bli besvärligt. Av dessa skäl bör det enligt hovrättens mening övervägasom inte någon regional eller central myndighet bör handha de familjerättsliganamnförvärven för utländska medborgare. Närmast till hands ligger naturligtvisnamnmyndigheten, som ju ändå skulle ha hand om prövningen i de fall då det intestår klart att släktnamnsförvärvet blir gällande i utlänningens hemland. 1981/82:156 231 10.3 : Bilaga 3 Bestämmelserna för utlänningar ar fill sitt innehåll fögakontroversiella och torde väsentligen utgöra en kodifiering av gällande praxis.Tingsrätten finner lämpligt att en reglering av föreslaget innehåll införes inamnlagen. 10.4 (): Enligt lagförslaget 44 och 46 §§ skall utländskmedborgare, som har hemvist här i riket, få förvärva släktnamn enligt sammaregler som gäller för svenska medborgare om förvärvet blir giltigt enligthemlandets lag. RSV instämmer i detta förslag. Emellertid föreslås ytterligare att namnförvärv skallkunna äga rum även i fall då namnförvärvet ej blir giltigt i hemlandet, om detkan antas att förvärvet inte medför avsevärd olägenhet. Frånsett de uppenbarasvårigheter som ligger i att avgöra vad som kan anses vara avsevärd olägenhet,vill RSV anföra betänkligheter mot de praktiska konsekvenser, som förslagetinnebär. Utländska medborgare, som innehar giltigt hemlandspass, kommer omförslaget genomförs att lagligen kunna uppträda med två olika namnidentiteter.Detta kan innebära avsevärda nackdelar såväl för samhället som för deenskilda. En möjlighet att söka överkomma denna svårighet vore att i passetanteckna att personen i bär annat släktnamn än vad passet anger. För att få effekt bör anteckningen göras på den sida ipasset, där släktnamnet står, RSV ifrågasätter om internationell rått tillåtersvensk myndighet att tillskriva uppgifter i pass som utfärdats av utländskmyndighet annat än på de därför avsedda sidorna. Med hänvisning härtill villRSV betona de olägenheter, som kan uppkomma, om förslaget i denna del föreläggsriksdagen, 1 49 § föreslås bl, a, att politisk flykting som harhemvist här i landet skall likställas med svensk medborgare vid tillämpning avnamnlagen. På skäl som här anförts beträffande möjligheten att inneha giltigthemlandspass med annat släktnamn föreslår RSV att bestämmelsen endast skallgälla politisk flykting som innehar svenskt främlingspass, I 44, 46 och 48 §§ används uttrycket "om det stårklart", RSV anser att ordet "om" är fillfyllest. På s, 228 i betänkandet föreslås att utländskt namnskick,vad avser olika genusformer, skall utan särskild lagbestämmelse tillåtas försåväl svenska medborgare som för utlänningar som förvärvat svensktmedborgarskap. Sådana ändringar av utredningen benämnda"stavningsändringar", föreslås kunna behandlas av pastorsämbetena somfrågor om rättelse enligt 14 § folkbokföringskungörelsen, RSV finner förslagetmindre lämpligt, då man härigenom genombryter principen att namngemenskap äveninnebär identisk stavning av namnet. Till belysning av RSVs inställning idenna fråga hänvisar RSV fill följande yttrande i det av kammarrätt avgjordanamnmålet som refererats på s, 213 i betänkandet: Prop.1981/82:156 232 "Enligt huvudregeln i 6 § namnlagen förvärvar hustrunvid vigseln Bilaga 3 mannens släktnamn. Detta sker automatiskt, om hon ej självvidtager särskilda åtgärder. Namnlagens tillämplighet på utländsk medborgarevid förvärv av släktnamn på familjerättslig grund är ej reglerad i lag (jfr prop,1963:37 sid. 38). Namnrätten anser emellertid i praxis principiellt böra följamedborgarskapet så att en persons namn antecknas på sätt hans nationella lagföreskriver. Skulle en person vara medborgare i mer än ett land, bör namnrätteni det land, där personen såväl har medborgarskap som hemvist, vara normgivande. I vissa länder t. ex. i förekommer att sammasläktnamn har olika form beroende på genus. Detta förhållande år en nationellföreteelse, då skilda länder har olika stavningar och ändelser för att uttryckagenus. RSV har tidigare kommit i kontakt med denna fråga i någotannorlunda form. Utländska kvinnor har efter bosättning i ansökt om attfå stavningen av släktnamnet ändrad, så att den blev identisk med makens. Om behörigmyndighet ändrat stavningen i passet, har RSV i sin rådgivningsverksamhet tillpastorsämbetena tillstyrkt ändring i kyrkoböckerna. Om personen blivit svenskmedborgare har, om ändring i pass ej kunnat ske, vederbörande tillråtts att hospatent- och registreringsverket ansöka om namnändring, vilken även regelmässigtmedgivits. Enligt uppgift har ansökningarna föranletts av det besvär som liggeri att makarna har släktnamn med olika stavning. Klaganden som är svensk medborgare har genom svenskborgerlig vigsel ingått äktenskap med grekisk medborgare av grekisk-ortodoxtrosbekännelse. Då annan än grekisk-ortodox vigsel ej erkänns av grekisk lag isådant fall är den svenska vigseln en nullitet enligt grekisk rätt. Hon harföljaktligen ej heller förvärvat grekiskt medborgarskap genom vigseln utan äralltfort endast svensk medborgare. är svensk medborgare med hemvist iSverige. Hon saknar annan anknytning till än att hon är gift med engrekisk medborgare med hemvist i . Under sådana förhållanden finns ejskäl att ge utländsk lag företräde framför den svenska namnlagen, enligt vilkenhustrun vid vigseln förvärvar mannens släktnamn i oförändrad form. RSVavstyrker därför klagandens besvär." Reservation av ledamoten i RSV:s styrelse : Jag delar också - i motsats till och avrespekt för invandrarnas kulturella egenart-namnlagsutredningens förslag attutländskt namnskick, vad avser olika genusformer, skall utan särskildlagbestämmelse tillåtas för såväl svenska medborgare som för utlänningar somförvärvat svenskt medborgarskap. anser att en värdefull komplettering avnamnlagen kommit till stånd genom de bestämmelser av internationellträttsligtinnehåll som föreslås av utredningen. Behovet av dylika regler framhölls avpatentverket i den förut omnämnda promemorian. Såvitt verket kan finna har utredningen åstadkommit entillfredsställande 1981/82:156 233 reglering av de frågor som aktualiseras i samband med utlänningars Bilaga 3 namnförvärv. Beträffande mellannamn för barn hänvisasdock fill vad som anförts under p. En förutsättning för att de föreslagna bestämmelsernaskall kunna fillämpas riktigt av pastorsämbetena och namnmyndigheten är att dekompletteras med informativa föreskrifter angående namnskicket och namnrätten iolika främmande länder. Med tillgång till sådana och om god kontakt upprätthållesmellan berörda instanser bör det vara möjligt att utveckla en enhetlig praxis. Hanteringen av utländska släktnamn med olika genusformerför män och kvinnor har vållat patentverket vissa problem. Det är därförtillfredsställande att utredningen tagit upp denna fråga till behandling. förslag kan godtagas av folkbokföringsmyndigheterna, harpatentverket intet att erinra mot en liberalisering av namnskicket enligtförslaget. 10.6 Kyrkobokföringsinspektören i : De nya namnreglerna bör gälla alla i bosatta,således icke såsom nu enbart svenska medborgare. Givetvis måste tas tillbörlighänsyn till att nationella minoriteters kulturella särdrag icke kränks. 10.7 Kyrkobokföringsinspektören i stifts norrainspektionsområde: Förslagets bestämmelser för utlänningar förutsätter i §§44, 46 och 48 och bedömning grundad jämväl på hemlandets lagstiftning. En sådanbedömning förutsätter att den bedömande myndigheten har tillgång till desärskilda ländernas aktuella familje- och namnlagstiftning samt ett icke ringamått av förmåga att behandla utländska namnformer på ett språkligttillfredsställande sätt. Endast § 49 bör komma ifråga i en ny lagstiftning, 1övrigt bör namnfrågan för utlänningar bosatta i icke avgöras förränsvenskt medborgarskap har erhållits, Förslagets regler tillstyrkes. 10.10 Utredningen om barnens rätt: Vi vill fästa uppmärksamheten på ett problem som uppstårnär fråga är om utländska barn, som tas till i adoptionssyfte. 1981/82:156 234 adoptionen i regel vårdnadshavare här i landet. Deblivande adoptivföräld- Bilaga 3 rårna har således ingen möjlighet att föreadoptionen ge barnet ett "svenskt" namn. Med hänsyn till att det kandröja avsevärd tid innan en adoption är klar kan denna svårighet upplevas sompåfrestande för barnet och de blivande adoptivföräldrarna. Vi har ingaförslag hur man skall lösa denna fråga. I vårt eget utredningsarbete ämnar vidock återkomma härfill. 10.11 (): I den i betänkandet på s. 71 omnämnda skriften har GFberört immigranters eventuella särpräglade namnseder och förutsatt att sådanabehandlas i liberal anda. Regeringsrättens dom (5505-1977) ger ett beklaghgtexempel på hur sådana problem inte bör lösas. Lagbestämmelser som medgermotsatt utslag i likvärdiga fall bör enligt GF:s mening och oberoendeav namnlagsarbetets gång i övrigt sättas i kraft. I är ca 49 000 av kommunens 237 000 invånareinvandrare eller barn fill efterkrigstidens invandrare. En stor del av dessakommer från och och från ,dvs. från länder där släktnamnen harolika former för män och kvinnor och ivissa fall anger bärarens civilstånd m. m. Många av invandrarna har blivitsvenska medborgare och eftersom det fill stor del rör sig om människor ifamiljebildande ålder står invandrarna för en stor del av befolkningsökningeni kommunen. Detta betyder att de föreslagna nya svenska namnreglerna kommer atttillämpas på många barn ur ovannämnda minoritetsgrupper, vars namnbrukväsentligt avviker från det svenska. I betänkandet beröres dessa frågor mycket kortfattat (sid.227-229). konstaterar således mycket riktigt, att invandrarna ienlighet med antagna principer för invandrar- och minoritetspolitiken bör fåbehålla sitt särskilda namnskick i så stor utsträckning som möjligt. Man anser att frågan kan lösas som en stavningsändring,som kan behandlas av pastorsämbetet som frågor om rättelse enligt 14 §folkbokföringsförordningen (1976:495). Vidare anför utredningen "Särskildlagbestämmelse i ämnet synes inte erforderlig. Prejudikat från högsta instansi annan riktning än som här förordas föreligger ej." avkunnade emellertid regeringsrätten en domi ett namnärende. En malmöbo av grekiskt ursprung hade ansökt om att hans iSverige födda dotter i enlighet med grekiskt språk- och kulturmönster skulle fåbära den feminina formen av faderns släktnamn. Som stöd för sin ansökanåberopade sökanden invandrarnas valfrihet att få behålla sitt språk och sinkultur. Regeringsrätten avslog ansökan under motiveringen att bestämmelserna inamnlagen får anses förutsätta att ett och samma släktnamn skall ha 1981/82:156 235 samma form för olika bärare av namnet utan variationer medhänsyn till Bilaga 3 bärarens kön eller av annan orsak. Lagen kan enligtregeringsrätten icke anses ge utrymme för en sådan tillämpning av reglerna omsläktnamn, som innefattas i den i målet förda talan. Regeringsrättens dom talar emot att man kan tillgodoseinvandrarnas rätt på sätt som namnlagsutredningen förutsatt. Frågan synes ejheller kunna lösas genom sådan anmälan efter barnets födelse,som förutsätts i den nya lydelsen av 1 § i namnlagen, där det uppenbart gällerett val mellan två skilda släktnamn. anser att denna för storaminoritetsgrupper viktiga fråga bör lösas genom uttryckligt stöd i namnlagen.Därvid bör man beakta de speciella bruk av släktnamn, som gäller för invandrarefrån spansk- och portugisisktalande kulturområdet. Berörda frågor kommer attaktualiseras i allt större utsträckning och nämnden anser att såklara och generella regler som möjligt bör utarbetas så att det ej blirberoende av den enskildes initiativ i varje särskilt fall hur frågan omnamnformerna löses. 10.13 (): Utredningens förslag innebär att utlänningar med hemvisthär i landet tillåts förvärva namn, om det står klart att förvärvet även blirgällande i utlänningens hemland. Då det gäller att avgöra frågan om sökanden har hemvisthär i landet kan inte enbart kyrkobokföringen ligga till grund för dennabedömning. Utlänningar som har uppehållstillstånd som gäststuderande ochutlänningar som meddelats avlägsnandebeslut, vilka inte hunnit eller kunnatverkställas, är ofta kyrkobokförda här i landet. nämnda kategorier bör intei något fall få åberopa svensk namnlag. I övrigt har inget att erinra motförslaget, såvitt gäller namnförvärv som blir gällande i hemlandet. Utredningen föreslår vidare att även namnförvärv, som inteblirgällande i hemlandet skall kunna tillåtas. Vid sådana förvärv krävsemellertid en lämplighetsprövning. Innebörden härav är att om namnförvärvetinte blir gällande i hemlandet, så får det i varje fall inte medföra avsevärdolägenhet för sökanden. vill understryka att sådana förvärv kan leda tillkomplikationer. Meningen är naturligtvis att den föreslagna lämplighetsprövningeni möjligaste mån skall eliminera sådana genom att namnförvärv skall kunnavägras. Det kan emellertid vara svårt att förutse och överblicka dekomplikationer, som kan uppstå om ett namnförvärv inte blir gällande ihemlandet. Från SI Vs eget verksamhetsområde kan följande exempel nämnas. Polska medborgare blir ofta upptagna till svenskamedborgare på villkor att de söker befrielse från sitt polskamedborgarskap. Har då sökande förvärvat nytt släktnamn jämlikt 8 §namnlagen medför detta svårigheter vid ansökan om befrielse från polsktmedborgar- 1981/82:156 236 De polska myndigheterna synes nämligen inte godtaett beslut, vari Bilaga 3 sökandens nya släktnamn förekommer och detta alldeles oavsett om det tidigare namnet används i beslutet,har då inte haft annan möjlighet än att slopa villkoret och uppta sökandentill svensk medborgare. Sökanden har alltså fått dubbelt medborgarskap. Ett annat fall som svensk namnlagstiftning i och för siginte lär kunna förhindra men vilket ändå visar de svårigheter som uppstår närnamn inte erkänns i hemlandet gällde en turkisk familj bosatt här i landet.Makarnas barn, vilka var födda här i landet, hade vid födelsen fått svenskaförnamn. De turkiska myndigheterna vägrade att föra in barnen i föräldrarnashemlandspass under hänvisning till att barnens namn inte var turkiska. Dettamedförde att fick utfärda främlingspass för barnen. Främlingspass kan somregel inte begagnas för besök i hemlandet. Det framstår inte heller som önskvärt att en utlänning harsitt hemlandspass utställt i ett namn och att han i den svenskafolkbokföringen har ett annat namn, vilket inte erkänns i hemlandet.Nackdelarna med att ett namnförvärv inte blir gällande i hemlandet kan drabbasåväl allmänna intressen som den enskilde utlänningen. Mot bakgrund av ovanstående anser att som huvudregelbör gälla att utlänning inte tillåts att med stöd av namnlagen förvärva namn,som inte blir gällande i hemlandet. Om starka skäl föreligger bör namnförvärvkunna tillåtas, även om förvärvet inte blir gällande i hemlandet. Exempelvisbör utlänning med namn, vilket väcker anstöt, kunna förvärva namn enligt svensknamnlag. Då namnmyndigheten tillåter namnförvärv som inte blirgällande i hemlandet, bör sökanden så långt möjligt upplysas om konsekvensernahärav. Utredningen föreslår att med svensk medborgare likställsutländsk medborgare som adopterats av svensk medborgare, statslös person ochpolitisk flykting, 1 fråga om likställdhet för utländska medborgare somadopterats av svenska medborgare gäller visserligen, vilket också påpekas avutredningen, att dessa efter helt kan förvärva svenskt medborgarskapmed stöd av 6 § andra stycket medborgarskapslagen, Enligt vedertagen praxisgäller detta endast adoptivbarn . För adoptivbarn gälleri princip kravet hemvist, 1 många fall ges dock viss dispens frånhemvistvillkoret. Som förslaget till lagtext år utformad avser den även myndigaadoptivbarn. Detta medför att namnlagen blir tillämplig inte bara i samband medadoptionen utan även när t, ex. ett vuxet adoptivbarn ingår äktenskap. Detförefaller enligt inte lika lämpligt att likställa vuxna adoptivbarn medsvenska medborgare i namnrättsligt hänseende. Om detta inte heller är avsikten,bör det framgå av lagtexten. Huruvida sökanden är statslös skall framgå avfolkbokföringen. Åtminstone tidigare förekom det inte så sällan att ochpastorsämbete a hade 1981/82:156 237 olika uppgifter i hithörande frågor. . Beträffande politiskt flyktingskap gäller att svenskutlänningsrätt f. n. inte känner till någon generell sådan prövning. I ärendeom uppehållstillstånd tar inte uttryckligen ställning fill om sökanden ärpolitisk flykting. Prövning förekommer i allmänhet endast i ärende omverkställighet av beslut om avlägsnande och i ärende om resedokument. Inneharsökanden inte resedokument måste som regel en prövning alltså göras av omsökanden är politisk flykting. En sådan prövning förutsätter remiss till ,oavsett om det är namnmyndigheten eller pastorsämbete som ärendet är anhängigthos. Av bestämmelsen i 49 § framgår inte om avsikten är attnamnmyndigheten och pastorsämbete på eget initiativ skall pröva frågan om enutländsk medborgare är politisk flykfing. Är så fallet leder detta enligt SIVtill orimliga konsekvenser, eftersom en prövning av eventuellt flyktingskap dåskulle bli nödvändig i varje namnärende som rör utländsk medborgare. Enligt SIVbör en förutsättning för att politiska flyktingar med hemvist här i landetskall likställas med svenska medborgare vara, att de begär tillämpning avsvensk namnlag. delar utredningens uppfattning att man bör tillmötesgåkravet på att utländska släktnamn tillhörande svenska medborgare skall få ha genusän-delserenligt ursprungslandets sed. Det kan säkerligen upplevas som mycket förnedrandeför en kvinna att ha en maskulin genusändelse och vice versa. Någon särskildlagbestämmelse föreslås inte i ämnet. Prejudikat från högsta instans i annanriktning än som förordats saknas enligt utredningen. Sedan detta skrevs harregeringsrätten prövat frågan (Dom 5505-1977). Fallet gällde en flicka som vidfödelsen förvärvade svenskt medborgarskap och faderns grekiska släktnamn i maskulinform. Ansökan om att få bära en feminin genusform av släktnamnet lämnades utanbifall. Mot bakgrund härav kan det ifrågasättas om en lagreglering inte ärerforderlig. 11.1 (): Enligt övergångsbestämmelsen punkterna 2, 3, 4 och 5 samt7 och 24 §§ i förslaget kan varje svensk med betydelselösa undantag genomanmälan till pastorsämbetet förvärva annat släktnamn, mellannamn som make ellerbarn och ytterligare ett förnamn. Det kan antas att långt ifrån en majoritet avbefolkningen skulle anmäla något namnförvärv. Om emellertid en procent avbefolkningen skulle anmäla förvärv enligt endera av möjligheterna, skulleomkring en kvarts miljon anmälningar inkomma till pastorsämbetena. Detta skullemedföra synnerligen stora påfrestningar beträffande arbetsbelastningen, Samma arbetsanhopningskulle inträffa på länsstyrelsernas dataenheter Prop.1981/82:156 238 och medföra risk för att andra arbetsuppgifter blir eftersatta, RSV Bilaga 3 ifrågasätter därför om skäl inte finns atti övergångsbestämmelserna ange, att anmälningsförvärv enligt de nyabestämmelserna inte får ske om förhållandena ej ändrats sedan tiden förelagens ikraftträdande. Av det ovan anförda framgår att det övergångsvis ändå kanbli fråga om avsevärda arbetsinsatser för de lokala och regionalafolkbokföringsmyndigheterna och därav följande särskilda kostnader (jfr 5,2Folkbokföringen, s, 238), Inledningsvis har också nämnts att en ändring avdataregistreringen som föranleds av att namnfältet blir otillräckligt kan antasmedföra stora investeringskostnader. Som nämnts har nuvarande namnlag visat sig besvärlig atttolka och tillämpa. Före lagens ikraftträdande utgav den dåvarande centralafolkbokföringsmyndigheten () ett 80-sidigt cirkulärmed anvisningar. Det kan antas att även namnlagen i dess nu föreslagna skickblir svårtillämpad. särskilt vid övergången. Det är därför enligt RSV:s meningangeläget att tillräcklig tid före ikraftträdandet kommer att finnas dels för RSV;sanvisningar och dels för att hinna med en specialinriktad utbildning avpersonalen vid pastorsexpeditionerna, I avsnittet om kostnadsberäkning anger utredningen attförslaget kan komma att avsevärt påverka namnsektionens verksamhet. a.skulle det enligt utredningens uppfattning troligen behövas en jurist mindre. finner det svårt att på nuvarande stadiumuttala sig om vilka konsekvenser en ny namnlagstiftning kan komma att få pånamnsektionens organisation och personalbehov. Följande resonemang kan dockredan nu föras. Förslaget innebär att ett stort antal ärenden överförs frånnamnmyndigheten till pastorsämbetet. Detta är emellertid i regel enklaärenden, som inte är speciellt tidskrävande och vilka i storutsträckning handläggs av byråassistenteri på namnsektionen. De merkomplicerade och tidskrävande ansökningarna, som handläggs av juristerna,kommer i stor utsträckning att även efter lagändringen åvila namnmyndigheten.Vidare innebär utredningsförslaget och de jämkningar däri som förordats avpatentverket att vissa ärenden, som handläggs av pastorsämbeten ochdomstolar, överflyttas till namnmyndigheten. Detta gäller bl. a. vissafamiljerättsliga förvärv för utlänningar som är . Hur många dessaärenden kommer att bli är svårt att förutse. De kan dock väntas bli relativtmånga, eftersom har ett stort antal invandrare. Invandring sker ävenfrån länder i andra världsdelar, vilka har ett för svenska förhållanden heltfrämmande namnskick. Detta kommer förmodligen att komplicera utredningen imånga fall. Överhuvudtaget kommer utredningen i ansökningarbeträffande utlänningar att bli betydligt mer omfattande - och därmed ocksåmer tidskrävande 1981/82:156 239 - änden utredning som görs i sådana ärenden. Bilaga 3 Namnsektionen har att besvara ett stort antal både skriftliga och muntliga förfrågningar från allmänhet och myndigheter. Särskiltantalet förfrågningar från pastorsämbetena kan väntas öka om förslaget gårigenom. Detta eftersom pastorsämbetena troligen kommer att rådgöra medpatentverket bl, a, i de många fall där det kan vara tveksamt om vilkenmyndighet som skall handlägga ett ärende. Det ovan anförda leder enligt patentverkets mening tillatt en viss försikfighet bör iakttas när det gäller nedskärning avpersonalstyrkan om förslaget går igenom. Utvecklingen måste avvaktas.Patentverket kan dock redan nu säga att namnmyndigheten även i fortsättningenkommer att ha behov av en språkvetenskaplig rådgivare, i första hand när detgäller ansökningar om nybildade släktnamn. Förslaget synes inte påverka kostnadenhärför. I utredningens kapitel 5 (s. 237 f.) företas en ungefärligberäkning av kostnaderna för namnsektionen vid patent- och registreringsverket,1 kostnadsberäkningen och översikten över personalen vid namnsektionen nämnsinte den språkvetenskapliga rådgivaren. Nämnden förutsätter att detta har andraorsaker än att utredningen skulle ha tänkt sig att en språkvetenskapligrådgivare inte längre skulle behövas om dess förslag går igenom. Vi villkraftigt understryka att en ändring av 9 § namnlagen enligt utredningensförslag leder till att namnmyndigheten i större utsträckning än tidigare måsteanlita språkvetenskaplig expertis, Under littera 5.2 Folkbokföringen har anförts attförslaget medför vissa kostnader för sådana ändringar i folkbokföringensdataregister som kan bli erforderliga. Kostnaderna för detta har dock intekunnat förutses. Konsekvenserna av ett ökat antal namnändringar medför ettväsentligt merarbete för lokal skattemyndighet. En namnändring medför i förstahand en ändring i personaviregistret. Namnändringen kan emellertid få följdverkningari andra register, exempelvis - (ex. utbor - fysiska personer, som taxeras endast till kommunalinkomstskatt i annan kommun än hemortskommunen), Hanteringen av deklarationer m. fl. handlingar försvårasmed anledning av att en familj kan ha helt olika efternamn. En del skrivelser m,m, saknar personnummer eller annan identitet, endast namnet är angivet i en delfall. 1981/82:156 240