prop · G503100 · 1981-12-31 00:00:00 — »\ \\ ning i % av omsdttninq I I I I I I I I I I I I I I I I I 63 64 65 66 67 68 69 70 71 72 73 74 75 76 77 78 79 80 81 82 Värdena och1982 avser endast tillverkningsindustrin exkl varv. 1981 enligtföretagsstatistiken bygger på redovisade delårsresultat. Se not i kapitlets börian för jämförelse mellan företagsstatistik ochnationalräkenskaper. Flera faktorer bidrartill all vinsterna inom branschen annan tillverkningsindustri exkl varvberäknas ha minskat . För det första har efterfrågan sjunkit kraftigtför några av branschens varugrupper - särskilt Bilaga 1.1 Preliminär nationalbudget järn och stål samt trävaror - vilket bl apåverkal produktiviteten negativt. Den låga byggakliviteten såväl hemma somutomlands är en av de bakomliggande orsakerna lill delta. För det andra synesförsäljningspriserna som en följd av det svaga efterfrågeläget ha ökat relativtmåttligt. För det tredje beräknas kostnaderna för insatsvaror ha ökat mer äninom verkstadsindustrin. Den sammanlagda effekten är att branschens vinstnivå1981 beräknas vara lägre än 1979 och i elt längre perspektiv får anses sommycket låg. Man får dock komma ihåg all det inom det myckel helerogenaaggregatet ryms flera utpräglade "krisbranscher" som textilindustri,järn- och stålverk samt, nya , trävaru- och byggmaterialinduslri medanlex delar av kemisk industri kan uppvisa en relativt tillfredsställande vinstutveckling. Vinsterna inom massa- ochpappersindustrin påverkas i hög grad av relationen mellan priset på branschensprodukter och priset på skogsråvara. Trots stora prishöjningar på massa ochpapper 1980-1981 (13 1/) lyckades branschen inle kompensera sig för denkraftiga ökningen av insatsvarukostnaderna. Detta medförde att vinstmarginalen,trots en måttlig ökning av lönekostnaden per producerad enhet, beräknas hasjunkit med ca en procentenhet. Därmed skulle branschens driftsöverskotl förfemte året i följd vara negativt 1981, ca . Med hänsyn till deresultat skogsbolagen redovisat för innebär institutetskalkyl ändå en relativt kraftig vinstförbättring under senare delen av 1981.Denna utveckling beräknas ha uppkommit genom all skogsindustrin i avsevärtstörre utsträckning än andra branscher synes ha utnyttjat devalveringen lillalt höja sina försäljningspriser, räknat i svenska kronor. Tabell8:1 Drittsöverskott i tillverkningsindustrin exkl varv 1976-1982 Förädlings- 1976 1977 värde 1980, miljarderkr Massa-, pappers- och pappers- varuindustriPetroleumraffinaderier m m Verkstadsindustri exkl. varv tillverkningsindustri exkl varvTillverkningsindustri exkl varv Procent av förädlingsvärdet Massa-, pappers- ochpappers- varuindustriPetroleumraffinaderier m m Verkstadsindustri exkl. varv exkl varvTillverkningsindustri exkl varv - 1,6 1,1 3,0 - 1,3 1,1 2,0 -0,1 2,0 5.0 -0,2 1,7 -0,4 1,2 6,0 -33,4 -22,1 68,9 -0,9 78,5 11,6 -2,0 73,8 11,5 -4,8 64,3 11,8 Anm Driftsöverskottet beräknat netto (med avdragför kapitalförslitning) och med tillägg av subventioner. Prop.1981/82:100 146 Sammanfattningsvisberäknas 1981 inte vara ett särskill "gott" vinslår förtillverkningsindustrin. Av diagram 8: 1 - vilket också innefattar varv och gruvor, två branscher med myckeldålig resultatutveckling framgår alt bruttovinslmarginalen vid en jämförelse elt par decennier bakåt i tiden ligger pä en tämligen lågnivå 1981 enligl såväl förelagsstalistiken som nationalräkenskaperna. Tilldelta kommer all industrinsfinansiella kostnader bl a på grund av höjda räntor har ökat under senare år.Vid jämförelser och åren finns det dessutomanledning all ha i minnet de realiserade prisstegringsvinsler som iföretagsslatistikens redovisning utgör en stor del av industrins vinster för de senare åren. En indikation på hur denoperativa brutlomarginalen medvaruförbrukningen konsekvent värderad till återanskaffningspriser -har utvecklats ges istället avnationalräkenskapernas data, där inflationsvinster - för - mer eller mindre fullständigt eliminerats,se också not i kapitlets böijan. Del kan i detta sammanhang vara värt alt nämna några avde svårigheter som vidlåder bestämningen av lagerprisvinsternas storlek. Utgångspunkten för beräkningen avnationalräkenskapernas driftöverskott är alt intäkter och kostnader skallvärderas lill priser gällande en och samma tidpunkt.Detta betyder exempelvis all kostnaden för en såld vara skall mätas med de priser, löner etc som är aktuellavid försäljningsrillfället, dvs måttet skall visa resursförbrukningensåteranskaffningskostnader. Av flera skälär det dock i praktiken så att företagen huvudsakligen redovisar anskaffningskostnadenför förbrukade insatsvaror. De kostnader för lön etc som företaget haft är, enligl samma synsätt, värderade efter denlönenivå som rådde när varan producerades. Om produktionen värderas leveransdagens priser, och om insatsvaruprisernastiger, kommer skillnaden mellananskaffnings- och åleranskaffningspris för insatsvaror att utgöras av de prisstegringar som ägt rum medan varornalegat i lager. Detta medför alt företaget beträffande insatsvarorna först görprisstegringsvinsler varan ligger iinsatsvarulager, därpå för den tid den ingår i lagren av varor i arbete ochlill sist den - i bearbetatskick - ligger i färdigvarulager. Om varje lagertyps omloppstid är tre månaderbetyder detta att man till den avföretaget redovisade kostnaden försålda varor bör lägga 9 månaders prisökning på insatsvaror, och därmed dramotsvarande lagerprisvinsl från rörelseresultatet. Pä liknande sätt kan deingående lönekostnaderna justeras. En grundläggande förutsättning - som sällan nämns för altberäkningsmetoden skall ge ett rikligt mätt på de prisstegringsvinsterföretagen tillgodogör sig är dock att prisetpå den färdiga produkten inte är beroende av den historiska produktionskostnaden ulan uteslutande sätts utifrån devid försäljningstidpunklen aktuellaåteranskaffningskostnaderna. I själva verket torde dock företagen i stor utsträckning utnyttja historiskakostnadsdata som underlag för sina prissältningsbeslul. Det finnsdärför en risk för att lagerprisvinsterna Bilaga 1.1 Preliminär nationalbudget 147 överskattas om de beräknas på ovannämnda sätt. 'De prisstegringsvinsler som av nationalräkenskapsenhelen lagts lill kostnadenför förbrukad insats kan sägas utgöra en kompromiss. Man har endast lagt lillprisvinsler pä insalsvarulager, vilket till stor del beUngals av strävan att fårimliga värden på prisindexama för industrins förbrukning av insatsvaror och-tjänster. Beträffande 1982 harkonjunkturinstitutet förutsatt all förelagen visar återhållsamhet när detgäller all utnyttja del utrymme för exportprishöjningar som devalveringenskapat. Detta skulle bl a medföra att relativa exportpris förbearbetade varor blir lägre än 1981, vilket i sin lur beräknas påverka exportvolymen positivt. Efterfrågan på svenska industriprodukter bedöms därmed kommaall utvecklas sä gynnsamt att produktionsvolymen ökar med ca 3 1/inomtillverkningsindustrin exkl varv. Del förtjänar att påpekas allefterfrågeökningen uteslutande beräknas komma från utlandet medan den inhemskaefterfrågeutvecklingen förutses bli fortsatt svag. Produktiviteten antas ökamåttligt () men trots detta beräknas lönekostnaden per producerad enhetstiga förhållandevis lite, eller med ca 3 1/. Med hänsyn också tilldevalveringen torde därför den svenska industrins arbetskraftskostnaderrelativt utlandet - mätt i gemensam valuta - komma att sjunka nästa år.Industrins förbrukning av insatsvaror förutses däremot fortsätta alt öka starkti pris 1982, vilket till stor del är en kalenderärsefTekt av under hösten 1981- genom devalveringen - höjda importpriser. Sammantaget kan dock en betydandeökning av industrins vinster väntas . Inom verkstadsindustrin tordevinstnivån därmed bli jämförelsevis hög, medan den inom såväl massa-ochpappersindustrin som restbranschen annan tillverkningsindustri exkl varvberäknas bli avsevärt lägre än under lex 1970-talets första är. Av tabell 8:1 och 8: 3framgår effekterna av de gjorda pris- och kostnadskalkylerna på industrinsdriftsöverskotl (netto) . I beräkningarna ingär avdrag förkapitalförslitning och tillägg av subventioner. Driftsöverskoltets andel avförädlingsvärdet beräknas sålunda ha sjunkit något 1980-1981 för aU sedan stiga1981-1982. Fram till mitten av1970-talet var det regel att de svenska industriprodukternas priser är för ärsteg i någorlunda samma takt som världsmarknadspriserna. De avvikelser somförekom var i allmänhet inte större än alt de kunde förklaras av skillnader ivarusammansältning mellan den svenska och den utländska industrins produktion.Också produktionskostnadernas ' En enligt denna metodutförd kalkyl över prisstegringsvinsterna kan likafullt på sitt sätt varaupplysande. Vad som sker skulle med en sådan tolkning vara att företagenutnyttjar en del av sina stora nominella lagerprisvinster för att"subventionera" kostnaderna för den löpande produktionen. Tilldetta kommer att lagerprisvinster delvis innebär en nödvändiginflationsuppräkning av företagets tillgångar. Diagram 8: 2 Driftsöverskottetsoch kapitalförslitningens andelar av förädlingsvärdet i tillverkningsindustrinexkl varv 19631982 J \ I \ \ \ I I I I I i I L 63 64 65 66 67 68 69 70 71 72 73 74 75 76 77 78 79 80 81 82 Anm. Vinstnivån 1963-1971 är inte fulltjämförbar med motsvarande mått för perioden1972-1982 på grund av skillnader i behandlingen av lagerprisvinster. utveckling brukade - i enlighet medEFO-modellens förutsättningar -ganska väl följa världsmarknadspriset. Dennastabilitet i pris- och kostnadsrelationerna medförde att variationerna iindustrins lönsamhet inte blev speciellt kraftiga. Pä senare år harutvecklingsmönstret varit betydligt ryckigare, vilket diagram 8:2 ger tydligabesked om. Vinstmarginalerna har svängt kraftigt mellan åren och likaså harvariationerna i relativpriset i förhållande till utlandet varit avsevärda. I tabell 8:2 illustreraspris-, kostnads- och marknadsandelsutvecklingen' för den del av svensktillverkningsindustri som producerar bearbetade varor. De svenska och deinternationella priserna har för denna varugrupp utvecklats tämligen olikaunder (se också kapitlet om utrikeshandeln), medan det inomde branscher som tillverkar mera råvarubetonade produkter ofta funnits ett mereller mindre etablerat världsmarknadspris som de svenska leverantörerna ipraktiken haft begränsade möjligheter att avvika från. Under 1975 och 1976utnyttjade de svenska företagen den omständigheten att det i prissättningen avbearbetade varor är möjligt att - åtminstone på kort sikt - avvika från deninternationella prisutvecklingen. Del gjordes i ett försök att kompensera förde kraftiga kostnadsökningar som industrin, framför allt på lönesidan, dådrabbades ' Marknadsandelar ochrelativpriser avser den svenska och de utländska marknaderna tillsammans, seäven not till tabell 8: 2. Tabell 8:2 Priser,kostnader och marknadsandelar för bearbetade varor 19751982 Kostnader per enhet lönekostnader insatsvaror etc Summa rörlig kostnad -0,7 12,1 7,2 -1,4 -3,0 -0,7 -0,2 Svenskt produktpris Marknadspris Svenskt relativpris -3,8 -4,8 10,0 14,8 -4,2 -3,6 -0,6 -1,2 -2,4 -1-0,6 -1-1,6 Anm Marknad ochmarknadsandel avser hemma- och exportmarknaderna sammanvägda. Marknadsandelsutvecklingenpå hemmamarknaden är mätt som variationer kring trenden, vilken uppgår till . Orsaken är att definitionen av marknadsandelar skiljer sigmellan hemma- och exportmarknaderna. Sverigesexportmarknadsandelar definieras som svensk exports andel av mottagariändernasimport, medan hemmamarknadsandelenistället har inhemsk förbrukning som nämnare. Importens andel av den inhemskatillförseln ökar dock - på grund av ökad internationell arbetsfördelning - mereller mindre trendmässigt i de flestaländer. Detta antyder att om exportmarknadsandelar (mätta enligt ovan)är oförändrade så ökarsamtidigt den svenska exportens andel av avnämariändernas inhemska förbrukning.Ett riktigt marknadsandelsmått skullealltså mäta svenska leveransers andel av den inhemska tillförseln i allaländer. Detta har dock inte varitmöjligt. Det har därför istället varit nödvändigt att jämställaandelsutvecklingen på hemmamarknaden med motsvarande utveckling påexportmarknaden. Trendrensningen av hemmamarknadsandelen syftar alltså till att korrigera för att den ökande internationellaspecialiseringen påverkar de bägge marknadsandelsmåtten på olika sätt. Rörligkostnad är beräknad med avdrag för subventioner. Källor: Nationalräkenskaperna, svensk handelsstatistik, beräkningargjorda för kapitlet om utrikeshandeln samt . Bl a på grund av de marknadsandelsförlustermed åtföljande produkti-viletseffekler som blev resultatet avrelalivprishöjningen steg dock kostnaderna likafullt mer änförsäljningspriserna och en kraftig sänkning av branschens vinster inleddes.Genom devalveringarna 1977 kunde de svenska producenterna sänka sina priserrelativt de utländska konkurrenterna såväl 1977 som 1978 och ett visståtertagande av marknadsandelar kom till stånd. Delvis på grund av attdevalveringen drev upp priserna på importerade insatsvaror men under 1977också på grund av den snabba ökningen av lönekostnaderna per producerad enhetfortsatte industrins vinster att sjunka. Bollenläget nåddes 1978 dådriftsöverskoltets andel av förädlingsvärdet var lägre än för något annat ärunder . En avsevärd återhämtning av vinstmarginalerna kundeemellertid ske 1979. Detta var huvudsakligen en följd av attarbetskraftskostnaden per enhet sjönk jämfört med året innan, vilket i sin turtill stor del kan hänföras till den ovanligt starka produktivitetsökningen.Trots den förmånliga kostnadsutvecklingen höjde de svenska producenterna sinaförsäljningspriser mer än de utländska konkurrenterna vilket på kort sikt tordeha resulterat i ökade vinstmarginaler. 1980 höjdes relativpriset gentemotutlandet återigen men detta räckte inle lill mer än att bibehållavinstmarginalen oförändrad. En starkt bidragande orsak till detta var denmycket låga produktivitetsökningen (0,) 1979-1980. synes de svenska försälj- 1981/82:100 150 ningspriserna ha fortsatt att öka i något lite snabbaretakt än de internationella priserna. Det är relativpriset på hemmamarknadensom beräknas ha stigit medan relativa exportpris däremot bedöms ha sjunkitnågot. har - som en konsekvens avdevalveringen -antagits enrelativt kraftig sänkning av de svenska relativpriserna på såväl hemma- som exportmarknaderna. Tack vare attlönekostnaderna förutses öka tämligen långsamt beräknas ändå ettavsevärt utrymme återstå för höjningar avvinstmarginalerna. Driftsöverskottets andel av förädlingsvärdet skulle därmed kunna bli väl så hög som för1970-lalels första år. Det börpåpekas att vinstutvecklingen för råvarubranscherna beräknas bli avsevärt sämre än för bearbetade varor varförvinstnivån inom tillverkningsindustrin som helhet i ett längre perspektiv intekan sägas vara särskilt god. Utöver kalylernaför bearbetade varor har beräkningar gjorts över tillverkningsindustringrovt indelad i branscher. Dessa kalkyler ger vid handen att verkstadsindustrinsförsäljningspriser har ökat med drygl 1980-1981med de kraftigaste höjningarna för exportsortimentel (). Massa- och pappersindustrin - varsförsäljningpriser i högre grad än för industrins huvuddel är nära bundna tillden internationella prisutveckhng-en - beräknas 1980-1981 ha höjt prisetpå massa och papperspriset med ca12%. De kraftigt ökade kostnaderna för skogsråvara medförde dock ändå en- om än måttlig - sänkning av vinstmarginalen. De svenska petroleumraffinaderierna höjde sina priser med 1978-1979 vilket emellertid var lite jämfört medvad som noterades på den så kalladespotmarknaden; de svenska importpriserna för petroleumprodukter ökade tex med i runt tal 1978-1979.Under 1980 var oljemarknaden merdämpad. De svenska producentpriserna ökade ändå tolalt med 19791980. Devalveringen har beräknats slåigenom i stort sett påprisnivån för petroleumprodukter 1981 och tolalt väntas prishöjningar pä . Det genomsnittligaförsäljningspriset för resterandeindustribranscher exkl varv steg 1979-1980 med 13,. Speciellt kraftiga var prisökningarna för icke järnmelaller(), kemiska produkter () och sågat trä () medan den lunga gruppenlivsmedel steg mera måttligt i priseller med . Bilden för 1980-1981 är lill stor del den omvända jämfört med de bägge föregående åren.Sålunda beräknas prisutvecklingen för trävaror och ickejämmetaller havarit myckel svag, resp -3 1/2%1980-1981, medan branschens genomsnittliga försäljningspris synes haökat med . Prognosen över prisutvecklingen 1981-1982för industriprodukterna har, som nämiils,utarbetats under förutsättning av att en stor del av det prisutrymme som skapats genom devalveringenutnyttjas för alt sänka de svenska försäljningspriserna i relafion Ullvärldsmarknadspriserna. Trots detta anlagande beräknas förelagen ändå kunnakunna höja sina marginaler med ca 1 1/2 procenenheter 1981-1982. Bilaga 1.1 Preliminärnationalbudget 151 Tabell 8:3 Produktpriseroch rörliga produktionskostnader i tillverkningsindustrin exkl varv 1977-1982 Massa-, pappers- och pappers-varuindusiri 0,5 10,7 -9,2 -1,6 18,8 19,4 -:0,6 13,3 14,4 -1,0 37,1 46,7 -6,5 23,6 27,5 -3,1 8,3 10,0 -1,5 9,9 11,3 -1,3 9,5 11,4 -1,5 -1,2 13,7 13,8 -0,1 10,2 11,3 -1,0 Anm Produktpris avserimplicitprisindex för bruttoproduktionen. Rörlig produktionskostnadavser förbrukning och löner, inkl kollektiva avgifter och icke varuanknutnaindirekta skatter och med avdrag för subventioner per bruttoproduktionsenhet. I genomsnitt väntasindustrins produktpriser öka med 10 1/. Massa-och pappersindustrin beräknashöja sina produktpriser med vilket med hänsyn till den väntadekostnadsutvecklingen leder till en viss marginalförbätlring.Petroleumraffinaderiernas försäljningspriser väntas stiga förhållandevismålUigl 1981-1982 eller med 12,. Marginalerna synes därmed kunna ökas något.Prisutvecklingen för verkstadsindustrin exkl varv beräknas innebära en 9 1/2procenfig ökning vilket är något lägre än för industrin tolalt. Orsaken är dedåliga marknadsulsikterna för verkstadsprodukler, framför allt beträffande denviktiga gruppen investeringsvaror. Tack vare en tämligen stark utveckling avarbetsproduktiviteten väntas ändock vinstmarginalerna kunna öka tvåprocentenheter. Inom annan Ullverkningsindustri exkl varv är del priserna påjärn och stål, andra metaller samt livsmedel som beräknas öka mest.Prisprognosen för 1981-1982 innebär genomsnittligt för "annantillverkningsindustri" en ökning på 10 1/. Den relativt starkaprisutvecklingen väntas medföra att en ökning av företagens marginaler, ca1,, blir möjlig. Prop.1981/82:100 152 De rörligaproduktionskostnaderna beslår, om man ser till tillverkningsindustrin i desshelhet, lill ungefär en tredjedel av löner och löneberoende avgifter m m ochlill resterande två tredjedelar av insalsvaror och inköpta tjänster'. En stordel av insatsvaruförbrukningen utgörs dock av leveranser mellan förelagenvarför löneutvecklingens sammanlagda betydelse för industrins kostnader ärstörre. Tar man dessutom hänsyn till lönerna inom hela ekonomin blirlönekoslnadsulvecklingen den dominerande kostnadsfaktorn för industrin. Denfasta kostnadsposten kapitalförslilning som mäter kostnaden för att utnyttjarealkapital är jämfört med de rörliga kostnaderna liten; den motsvarar enliglnationalräkenskaperna av de rörliga kostnaderna. I en kapilalintensivbransch som massa- och pappersindustrin är kapitalförslilningen mer betydande,jämfört med de rörliga kostnaderna. Räntor, palentkostnader,inkomstskatter m m betraktas i nationalräkenskaperna inle som kostnader ulansom inkomstomfördelningar. Från dessa poster bortses även här. I diagram 8:3 jämförsutvecklingen av industrins lönekostnader per producerad enhet med kostnadernaför insalsvaror och köpta tjänster. En särskild kurva förarbetsproduktivitetens utveckling har också tagits med. Denna visar tydligt denförsämring som produktivitetsutvecklingen genomgått sedan mitten av1970-talet. Medan produktiviteten steg med i genomsnitt 6,blev ökningen 1974-1980 endast 2,. Dålönekostnadsökningen inte avtog i motsvarande män, ulan iställetsnarast accelererade, slår det klart att resultatet måste bli att ökningslaktenhos industrins lönekostnader -räknat per enhet - stegrades markant. Först1978-1979 trappades takten hos kostnadsslegringarna av och lönekostnaden perproducerad enhet, enligt nationalräkenskaperna, steg med endast 0,2%.Produktiviteten ökade härvid med 7,och limlönekostnaderna med 7,. (Setabell 8:4.) Särskilt gynnsam var produktivitets- och lönekostnadsutvecklingeni verkstadsindustrin där lönekostnaden per producerad enhet sjönk med ca 21/. Produktivitetstillväxten1979-1980 stannade vid mycket låga 0,vilket tillsammans med entimlönekoslnadsökning på 11,resulterade i alt lönekostnaden per produceradenhet ökade med ca 10 1/inom industrin exkl varv. Produktivitets- ochlönekostnadsutvecklingen föll därmed åter tillbaka till det mönster som gällthuvuddelen av åren efter 1974. Då det uppenbarligen existerar irögheler ianpassningen av antalet arbetade tim- ' Med att en kostnad ärrörlig menas här att den på kort sikt kan varieras i takt medproduktionsvolymen. Eftersom företagen har begränsade möjligheter att på kortsikt variera arbetsstyrkans storlek, borde lönekostnaderna medviss rätt kunna kallas "begränsatrörliga". Bilaga 1.1 Preliminär nationalbudget 153 Tabell 8:4 Lönekostnaderoch produktivitet i tillverkningsindustrin exkl varv 1977 1982 1977- 1978- 1979- 1980- 1981-1978 1979 1980 1981 1982 Massa-, pappers- ochpappersvaru- Lönekostnad 12,0 6,5 12,5 8,8 6,5 Produktivitet 14,0 8,0 0,2 3,3 2,9 Lönekostnad per produceradenhet -1,8 -1,4 12,3 5,3 3,5 Lönekostnad pertimme 5,8 10,8 11,9 8,8 6,5 Produktivitet -3,6 12,2 6,6 -8,9 4,0 Lönekostnad per produceradenhet 9,8 -1,2 5,0 19,4 2,4 Lönekostnad 10,4 8,3 11,2 8,8 6,5 Produktivitet 2,0 10,9 3.3 1,0 4,1 Lönekostnad per produceradenhet 8,2 -2,4 7,7 7,7 2,3 varv 11,4 7,7 11,0 8,8 6,5 Produktivitet 6,2 5,3 -1,4 -0,3 2,4 Lönekostnad per produceradenhet 4,9 2,3 12,6 9,1 4,0 Lönekostnad 11,0 7,9 11,2 8,8 6,5 Produktivitet 5,5 7,7 0,7 0,1 3,1 Lönekostnad per produceradenhet 5,2 0,2 10,4 8,7 3,3 Anm Lönekostnad per timmeavser löner, inkl kollektiva avgifter och icke varuanknutna direkta skatter,per arbetad timme. Produktivitet avser bruttproduktion i fasta priser perarbetad timme. Källor: och . mar till förändringar i de behov somproduktionen skapar bestäms produktiviteten, åtminstone på kort sikt,huvudsakligen av produktionsutvecklingen. Anpassningsprocessen synes dessutomvara särskilt trög vid produktionsminskningar. För att illustrera ovanståenderesonemang kan utvecklingen 19791980 studeras. I de fyra här redovisadebranscherna varierade förändringarna i sysselsättning, mätt som antal arbetadeUmmar, mellan -2,och -0,medan produktiviteten varierade mellan -1,och6,. Petroleumraffinaderierna hade den största produktionsökningen, 6,,och tillika den bästa produkUvlelsulvecklingen, medan en produktionsminskningpå inom sektorn annan lillverkningsinduslri exkl varv synes ha varit denavgörande faktorn bakom all produktiviteten där sjönk med 1 1/. 1980-1981 synes de ovannämnda trögheterna ha fortsall all verka. Massa-, papper- ochpappersvamindustrin har, som enda bransch, kunnat bibehålla sin produktionsnivåvilket lelt till en bättre produktivitetsutveckling än hosindustrigenomsnittet. Den svaga produktivitetsökningen inom Prop.1981/82:100 154 annan tillverkningsindustri exkl varv bottnar påmotsvarande sätt i ett produktionsfall på . Lönekostnaden per timmeförutsätts ha ökat lika mycket i alla tillverkningsindustrins branscher varförskillnaden i den beräknade utvecklingen av lönekostnaden per producerad enhethelt beror på olikheter iproduktivitetsförändringen. Tolalt i tillverkningsindustrin exkl varv bedömsfimlönekostnad och produktivitet ha ökat med resp 8,och vilket ger en drygt 8 1/2-procentig lönekoslnadsökning perproducerad enhet. Prognosen för 1982innebär en - i huvudsak exportgenererad - produktionsökning pä ca 3 1/2 %.Produktiviteten fömlses därvid kunna öka med vilket i ett längre perspektivfär anses vara lågt.