prop · G503180 · 1981-12-31 00:00:00 — // kap. 1 § I paragrafen föreskrivs att årsredovisningen skallbestå av "resultaträkning med därtill hörande resultatanalys,balansräkning och förvaltningsberättelse." Vissagrundläggande bestämmelser om utformningen av resultat- och balansräkning finnsi andra paragrafer i detta kapitel. Närmare föreskrifter skall enligt I §utfärdas av regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, avförsäkringsinspektionen. FRU har uttalat att det är mest praktiskt attregeringen delegerar till försäkringsinspekfionen att utfärda detaljföreskrifternaoch även förutsatt att en dylik delegering kommer att ske; FRU har dock ibilaga till betänkandet gett förslag tiU scheman för resuhat-och balansräkning. FRU:sförslag skiljer sig i delta avseende från branschens förslag i "Nyförsäkringsredovisning". Där fömtsättes att scheman för resultaträkningoch balansräkning jämte anvisningar skulle regleras i en av regeringen utfärdadförordning (analogt med nu gällande redovisningskungörelse). Dessutomfömtsättes detaljanvisningar utfärdade av försäkringsinspektionen, i förstahand en resultatanalys (egenfiigen en annan variant av resultaträkningen) medfördelning på verksamhetsgrenar. Riksförbundetvill starkt understryka önskvärdheten av att FRU:s för- 1981/82:180 Bilagedel 404 slaggenomförs, innebärande att försäkringsinspektionen får i uppdrag att utfärdasamtliga närmare redovisningsföreskrifter. Skälen härför är huvudsakligen två - det behövs en smidig administrativ ordning för attgarantera en kontinuerlig förbättringsprocess - det behövs en synkronisering av reglerna meddetaljanvisningar från inspektionen - det tydligaste exemplet härpå ärsamspelet mellan resultaträkning och resultatanalys. fömtsätter alt reglerna utfärdas inära samverkan med () och revisorerverksamma inom branschen. Väsentligt är alt det sker en klar samverkan, vilketbör vara längre gående än vad man kan tolka in i utredningens uttalande (sid 318)"att försäkringsinspektionen lämpligen efter samråd medFörsäkringsbranschens (kan) vidta de ändringar i dessascheman som då visar sig behövliga". - att regeringen uppdrar åt försäkringsinspektionenalt i samverkan med FRN och revisorer verksamma inom branschen utfärda närmare före skrifter för försäkringsföretagens redovisning - att FRU:s förslag till scheman för resultat- ochbalansräkning inte behö ver vara bindande utan kan få ändras i sin struktur så länge de ligger i linje med bokföringslagens och försäkringslagens krav och utvecklingen i övrigt på redovisningsområdet. Särskilt för bolag som har sin huvud sakliga verksamhet i ufiandet kan finnas skäl att ta hänsyn lill deras önskemål att ansluta sig till internationell redovisningspraxis. Eftersom riksförbundet bar denna inställningbeträffande nämnda scheman avstår förbundet nu från detaljgranskning. Även omman av praktiska skäl till en början kan behöva införa föreslagna scheman, fårde inte ha ett hämmande inflytande på fortsalt förbältringsverksamhet. Dennabör starta i kontakter inspekfionen - FRN - revisorer. Punkter somenligt riksförbundets mening därvid bör beaktas anges i slutet av yttrandet. FRU:sförslag innehåller ej något schema för resultatanalys. FRU förutsätter attregler om resultatanalysen utfärdas av försäkringsinspektionen. Riksförbundetantar att utformningen förutsätts bli sådan som föreslogs i "Nyförsäkringsredovisning". anser del angeläget all man sökerutarbeta ett schema där resultaträkning och resultatanalys sammankopplas. Som en följd härav föreslår riksförbundet att 1 §första stycket omformuleras så att resultatanalys ej i lagtexten nämns som endel av årsredovisningen. I den mån en särskild resultatanalys behövs till enbörjan kan den ingå i de detaljföreskrifter inspekfionen får utfärda. Om ej"resultatanalys" borttages ur lagtexten, bör dock i tydlighetensintresse "samt" inskjutas efter ordet resultatanalys. Riksförbundetföreslär vidare alt de föreskrifter om fördelning på verk- Prop.1981/82:180 Bilagedel 405 samhetsgrenarav dels intäkter och kostnader, dels försäkringstekniska skulder ochåterförsäkrares andel i dessa samt ålerbäringsfond, som enligt FRU:s förslagåterfinns i 8 och 10 §§, i stället får ingå i 1 §. Föreskrifterna hör enligtriksförbundets mening lill de närmare föreskrifter som inspektionen skallutfärda. 11 kap 4 § 1 paragrafen anges vad som är anläggningstillgångarhos försäkringsbolag. I punkt 2 upptas huvudkontorsfastigheter som enligtFRU:s förslag skall utgöra anläggningstillgångar även om bolagets huvudkontorendast upptar en mindre del av fastigheten. I punkt 3 upptas kontorsfastighetersom huvudsakligen avses för rörelsen och även används i denna. Enligt FRU skallmer än hälften av fastigheten användas som kontor för rörelsen för attfastigheten skall anses som anläggningstillgång. Att kontorsfastigheter som huvudsakligen avses förrörelsen och även används i denna behandlas som anläggningstillgångar är enligtriksförbundets mening naturligt. Däremot finner riksförbundet det principiellttveksamt att behandla en fastighet som anläggningstillgång om den endast liten del används för huvudkontor. Frågan får direkt påtagliga effekter förett antal mindre försäkringsbolag med små huvudkontor i fastigheter somhuvudsakligen utgör placeringsfastigheter. Vidare kan av olika skäl den del avett företags organisation som anses utgöra huvudkontorsorgan vara delad i fleraenheter placerade i skilda egna fastigheter. Genom den föreslagna definitionenskulle samtliga dessa fastigheter bli huvudkontors-fasfigheter. Avgränsningenmellan vad som anses vara "huvudkontor" och annan del avföretagsorganisationen kan dessutom enligt riksförbundets mening i framtidenbli allt svårare. Den bästa lösningen är enligt riksförbundets meningatt slopa indelningen i buvudkonlorsfastig-heter och andra kontorsfastigheter.Det väsentliga bör vara hur stor del av en fastighet som disponeras för denegna rörelsen. Därmed bör i förekommande fall förstås koncernen och inte baradet bolag inom en koncern som äger fastigheten i fråga. Riksförbundetsförslag leder till alt punkt 2 i 4 § kan utgå. Aktier och andelar i dotterföretag skall enligtFRU:s förslag allfid vara anläggningstillgångar. Delta innebär - eftersomkoncernbegreppet föreslås utvidgat till att omfatta även allmänna aktiebolag -att om fasligheter anskaffas i form av aktier i ett fastighetsbolag blir dessaaktier anläggningstillgångar. Aktierna utgör dock substitut för de i bolagetingående fasfigheterna. Om dessa skulle ha varit placeringsfastigheter anserriksförbundet att det rent principiellt med tanke på de skildavärderingsreglerna för anläggnings- resp. omsättningstillgångar - kan finnasskäl för att aktierna skulle få redovisas som omsättningstillgångar. Det voreenligt riksförbundets mening önskvärt om en sådan lösning kunde åstadkommas såatt bolagens möjlighet att göra kapitalplacering i fastigheter på detta sättbibehålles. Prop.1981/82:180 Bilagedel 406 I 4 § punkt 5 upptas andra organisationsaktier,dvs. aktier som innehas som ett led i organisationen av bolagetsförsäkringsrörelse. fömtsätter att även små innehav i vissa fallgodkännes. Det förekommer exempelvis att bolag från skilda länder går sammanför att etablera kontakter på ny marknad och därvid äga andelar i bolag pådenna nya marknad. Dessa andelar kan röra sig om någon enstaka procent.Innehavet betingas dock uteslutande av försäkringsrörelsen och aktierna bördärför betraktas som organisationsaktier. finner det angelägetatt göra denna förtydligande kommentar, eftersom FRU på sid. 322 talar om"intresseföretag", vilket i regel enligt vedertagna begreppförutsätter ett större innehav (20 å ). 11 kap. 5-7 §§ Paragrafenbehandlar värdering av tillgångar. För såväl finansiella tillgångar somplaceringstillgångar anser FRU att bokföringslagens regler om värdering avomsättningstillgångar skall gälla. Undantag finns för värdehandlingar sompantsatts för försäkringstekniska skulder. Detta är att se som endispensmöjlighet under förutsättning att förpliktelserna tidsmässigtsammanfaller med värdehandlingarnas förfallo-tidpunkl. Den stora nyheten är att icke pantsatta lån(inteckningslån, kommunlån, andra reverslån) föreslås följa gmndprincipen omlägsta värde. Är räntenivån högre vid bokslutstillfället än den ränta somexisterande lån löper med skall för dessa beräknas ett aktuellt värde medhänsyn till ränlekrav och lånens återstående tid. Det sålunda matematisktberäknade värdet skall anses vara en exponent för marknadsvärdet och därmedvara det högsta värde bokföringslagen medger. Här fömtsätts altanskaffningsvärdet, som ifråga om lån normalt är nominella värdet, är högre. vill här anföra att om man skall serealistiskt på situationen finns det inget egentligt marknadsvärde för låneftersom det saknas en etablerad marknad. I viss utsträckning kan lån överlåtastill finansinstitut. Normalt torde dessa emellertid kräva en väsentligt högreavkastning än den som försäkringsbolaget enligt de angivnaförutsättningarna har att räkna med. Ett realisationsvärde torde därför liggaen god bit undet det enligt de angivna reglerna beräknade aktuella värdet. Bolagens synsätt på lånen har varit att - även omde ej varit pantsatta -medlen ej behöver disponeras förrän vid låneperiodensslut. Bolagen har därmed praktiskt ansett sig vara i samma situation som då detgäller pantsatta värdehandlingar. En annan synpunkt på försäkringsbolagensplaceringstillgångar som har sin betydelse i sammanhanget är alt dessatillgångar är av varierande karaktär från kortfristiga till myckellångfristiga. För en del är parallellen med vamlager naturlig och nästansjälvklar, i andra fall är den mer långsökt. Av skilda skäl har man emellertidkommit alt betrakta alla Prop.1981/82:180 Bilagedel 407 placeringstiUgångarsom vamlager i skattesammanhang. Från en del håll har dock anförts att i varjefall lånen skulle kunna ses som anläggningstillgångar och därmed följa andravärderingsregler. vill fästa uppmärksamheten på dessa synsätt menaccepterar FRU:s förslag om värdering av lån efter lägsta värdets princip.Riksförbundet ser emellertid stora praktiska svårigheter med denna värdering.Nedskrivningsbehovel kan vid stora ränteändringar också bli mycket stort ochdärmed påverka resultatet i betydande grad. FRU föreslår dock att inspektionen skall kunnamedge dispens från skyldigheten till omedelbar anpassning till lägsta värdet. finner det emellertid nödvändigt attfå regler som ytterligare underlättar det praktiska genomförandet av denföreslagna värderingen. Det skulle enligt riksförbundets mening vara en storbelastning om bolagen skulle tvingas att individuellt jämföra bokfördavärdet av t. ex. ohka lån med ett konstruerat marknadsvärde. Det praktiskahandhavandet skulle underlättas om kollekfiva värderegleringskonton finge användasoch redovisas för olika tillgångsslag. En kollektiv värdering vore lättare attgenomföra och administrera och en sådan värdering bör kunna ge ett acceptabeltnärmevärde på marknadsvärdet. Riksförbundetföreslår att i försäkringsinspektionens anvisningar intas ett medgivande för lUlgångsposler som saknar marknadsvärde får göra en kollektiv värderingoch om denna värdering visar ett lägre värde än det bokförda företa enkollektiv nedskrivning av tillgångsposten. förutsätter att en anpassning tilllagändringen sker i de av utfärdade lagervärderingsreglerna.Häri måste ingå att skattereglerna ej får framtvinga en uppskrivning. I varjefall måste en väl tilltagen tidsrymd för anpassning av värdena tillåtas. Riksförbundetvill slutligen peka på de problem som är förknippade med värdering avfordringar och skulder i utländsk valuta. På denna punkt bör emellertidBokföringsnämndens ställningstagande avvaktas. II kap. 8 § Paragrafen föreskriver fördelning av intäkter ochkostnader pä verksamhetsgrenar. Som riksförbundet har anfört ovan under 1 §anser riksförbundet att innehållet i 8 § kan ingå i 1 §. Vad beträffar FRU:s förslag till indelning iverksamhetsgrenar vill riksförbundet här endast ta upp frågan omskadelivränterörelsens redovisning. I"Ny försäkringsredovisning" föreslogs beträffande fördelningen påverksamhetsgrenar att den nuvarande skadeUvränterörelsen skulle upphöra somegen verksamhetsgren och alt varje hvränla i stället skulle föras fill denverksamhetsgren där den uppkommit. FRU har accepterat detta förslag ochföreskriver i 1 kap. 3 § att ersättning i form av livränta eller sjukräntaskall tillhöra endera livförsäkring eUer annan försäkring beroende på i vilketav dessa slag av försäkring som försäkringsfallet har inträffat. 1981/82:180 Bilagedel 408 Attlivräntor skall kunna föras till såväl liv- som skadeförsäkring är en nyhetjämfört med gällande lag enligt vilken livräntor alltid lUlhör livförsäkringsrörelsen. Det viktigaste motivet för förslaget att avskaffaskadelivränlerörelsen som särskild verksamhetsgren är all man ser skadelivräntasom en av flera möjliga ersättningsformer inom berörd verksamhetsgren. Varjegrens kostnader och intäkter i form av t. ex. värdesäkringsanordningar ochavvecklingsresultat hamnar därmed på "rätt" ställe. Ett annat mofiv för förslaget är att livränterörelseni skadeförsäkringsbolag är en svårförklarad och något främmandeverksamhetsgren. Trots uppdelningen av skadelivränlerörelsen skalldock enligt förslaget även i fortsättningen t.ex. placering ochpantförskrivning av tillgångar motsvarande livräntornas premiereserv liksomlagervärderingen ske enligt reglerna för livförsäkring. Delta torde medföra altbolagen även i fortsättningen i dessa avseenden måste arbeta med ensammanslagning av alla livräntor. Förslaget innebär således att det gäller bådeatt kunna dela upp livräntorna på resp. "modergren" och att ha demtillgängliga i samlat skick för alt få fram ett belopp motsvarande defillgångar som skall pantförskrivas. I vissa bolag kan utvecklingen av en livränta varaav helt avgörande ekonomisk betydelse för hela affären. Avsikten torde dockvara att sådana bolag även skall kunna köpa livränta i annat bolag.Även i mindre verksamhetsgrenar kan livräntor få helt avgörande betydelse förgrenens resultat. Även i sådana fall torde del vara möjligt att köpa livränta iannat bolag. För bolag som har skadelivräntor men där"modergrenen" upphört uppkommer problemet till vilken grenlivräntorna skall föras. Delta problem har ej uppmärksammats av FRU.Redovisningsmässigt innebär FRU:s förslag att då en skada blivit livräntaöverförs den från ersättnings-reserv till premiereserv. Premiereserverna ivissa verksamhetsgrenar kan därigenom helt komma att domineras av livräntorvilket innebär att den tekniska premiereserven mer eller mindre skulle "försvinnabland livräntorna". En utredning inom branschen arbetar nu medvärdesäkringsfrågan för skadelivräntor. Det kan enligt riksförbundets meningtänkas att värdesäkringen skulle vara tekniskt lättare att hantera omskadelivränlerörelsen utgör en egen verksamhetsgren. Trots att vissa problem enligt vad riksförbundetovan anfört kan uppkomma om skadelivränlerörelsen avskaffas som egenverksamhetsgren finner förbundet dock fördelarna med förslaget överväga ochtillstyrker FRU:s förslag. Det är dock enligt riksförbundets mening angelägetatt närmare anvisningar för lösning av de berörda problemen, t.ex. medlivräntor tillhörande mycket små verksamhetsgrenar eller grenar som upphört,ges av försäkringsinspektionen. En utväg vore att i sådant fall medge att skadelivräntorfick behållas som särskild verksamhetsgren eller föras 1981/82:180 Bilagedel 409 tillnågon annan inom bolaget existerande verksamhetsgren. Eftersom skadelivräntornai normalfallet skall ligga kvar i sina ursprungsgrenar vore det enligtriksförbundets mening felakfigt att föra skadelivräntereserven tillpremiereserven. Skadelivräntereservens plats är i ersättningsreserven. Detförhållandet att skadelivräntereserven är förbunden med gmnder kan rimligeninte få lägga hinder i vägen för en logisk redovisning. II kap. 10 § Iparagrafen behandlas ohka poster i bolagens balansräkning. Med hänvisning till vad riksförbundet anfört ovananser förbundet att föreskriften om fördelning på verksamhetsgrenar avförsäkringstekniska skulder och återförsäkrares andel i dessa samt avåterbäringsfonden kan utgå även ur 10 §. Iförsta stycket av paragrafen anges att "i balansräkningen skall somsärskilda huvudgmpper tas upp försäkringstekniska skulder och återförsäkraresandelar i dessa". I kommentaren uttalar FRU (sid. 335) attförsäkringstekniska skulder skaU tas upp på balansräkningens passivsida och attåterförsäkrares andel i dessa skulder s.kall tas upp på aktivsidan. har ingen erinran mot all de bådaposterna tas upp var för sig. Däremot vill riksförbundet lämna öppet för vidarediskussion på vilken sida av balansräkningen "Återförsäkrares andel"skall stå. De båda postema avser skilda personer vilket kan motivera denplacering som FRU förordar. I överensstämmelse med internationell praxis ochför att öka läsbarheten av balansräkningen borde "Återförsäkraresandel" enligt riksförbundets mening dock placeras som avdragsposl under"Försäkringstekniska skulder" på passivsidan. För att inle lagtextenskall låsa placeringen av de båda posterna till olika sidor av balansräkningenföreslår riksförbundet att "huvudgrupper" utbyts mot"poster". har inga invändningar mot attsäkerhetsfond och utjämningsfond hos livförsäkringsbolag överförs tillåterbäringsfond som därmed innehåller försäkringstagarnas"vinst"-medel. FRU föreslår med hänvisning tiU bokföringslagensbalansschema -att i balansräkningen för skadeförsäkringsbolag införs en mbrik"Obeskattade reserver". Enligt FRU:s uttalande på s. 336 finns iförsäkringsbolag hksom i allmänna aktiebolag fonder som utgör en blandning avlatenta skatteskulder och eget kapital. Deras natur motiverar enligt FRU att deredovisas skilda från rena skulder resp. det rena beskattade kapitalel. Somobeskattade reserver i skadeförsäkringsbolag skall enligt förslaget bl.a.redovisas en säkerhetsfond, som är en nyhet i FRU:s förslag, och som består avur nuvarande försäkringsfond utbmtna säkerhetsfillägg, såväl minimi- som övrigatiUägg. anser att det med hänsyn lilllikheten med bokföringslagen är riktigt att en särskild gmpp för obeskattadereserver införes och att det också är mofiverat alt föra säkerhetstilläggen isin helhet fill denna Prop.1981/82:180 Bilagedel 410 grupp.En klar redovisning av ell bolags konsolideringsgrad är av värde förförsäkringstagarna som informafion om den säkerhet bolaget kan ge. En öppenredovisning av dessa tiUägg föreslogs även i "Ny försäkringsredovisning"där man dock ej förordade att säkerhelstilläggen skulle skiljas från posten"Försäkringstekniska skulder" utan endast att de skulle särredovisasi not till dessa skulder. 11 kap. 11 § I sista stycket föreskrivs alt iförvaltningsberättelsen skall anges rörelseresultatet för vart och ett av defem senaste räkenskapsåren och att upplysningar skall lämnas om bolagetskonsolidering och om dess konsolideringskapital vid utgången av vart och ettav dessa år. finner det angeläget att - såsom FRUförordar - försäkringsinspektionen får i uppdrag att utfärda närmarebestämmelser om fem-årsöversikternas utformning. Det är därvid viktigt attbestämmelserna blir så utformade att de lämnade uppgifterna blir entydiga. T.ex. om relationstal för konsolideringen skall anges bör bestämmelserna angevilka poster som skall relateras till varandra och hur dessa skall definieras. 11 kap. 13 § I paragrafen anges de metoder som skall användasvid upprättande av koncernredovisning. Koncernresultaträkning skall upprättas dels förlivbolagsgruppen och dels för skadebolagsgruppen inom en koncern. Anledningtill detta är bl. a. att aktieägarna i skadeförsäkringsaktiebolag inte kan fånågon del av resultatet i livförsäkringsbolag. I tredje stycket anges attinternvinster skall elimineras. Dessa regler får dock inte full giltighet förde fall en tillgång överlåtes av ett bolag i skadebolagsgmppen tillUvbolagsgmppen. Överlåtelsevärdet kan t. ex. innehålla ersättning för nedlagdakostnader eller ha ökat p. g. a. ett ökat marknadsvärde. FörhåUandet är detsamma vid överlåtelser mellanömsesidiga bolag i bolagsgmpper med långtgående samarbete och därförsäkringsinspektionen enligt förslaget skall få förordna attkoncernbeslämmelserna skall gälla. anser att bestämmelserna omeliminering av internvinster med hänvisning till vad ovan anförts bör begränsastill att gälla för överlåtelser inom liv- resp. skadebolagsgmppen. Uppkomna,icke eliminerade internvinster skaU anges i not tUl resultaträkningen. Frågorna om koncernredovisning får i lagtexten -delvis kanske beroende av språkliga skäl - en precisering som förefaller altinte helt överensstämma med motiven. föreslår att dessa delarföre lagstiftning blir genomgångna med biträde av redovisningsexpertis. Vid ensådan genomgång bör även syftet med koncernredovisning för blandade bolagsgmpperpreciseras. Ett syfte med koncernredovisning (-balansräkning) är 1981/82:180 Bilagedel 411 normalt att man ska få ett grepp om koncernensuldelningpotential, dvs. en kontroll av att moderbolaget ej utdelar mer änkoncernens situation borde medge. Sett mot denna bakgrund kundekoncernredovisningen möjligen begränsas fill sakrörelsen. Del är tänkbart i lagtexten också tänkt så eftersom man talar om "fritt egetkapital". I 11 kap. 13 § föreskrivs att försäkringsbolag som ärdotterföretag i sin förvaltningsberättelse skaU ange namnet på sitt moderbolag.Riksförbundet finner det ligga i sakens natur att denna föreskrift inte kanvara tillämplig på utländskt dotterförelag till svenskt försäkringsbolag men anserdet likafuUt i tydlighetens intresse vara motiverat att bestämmelsenuttryckligen inskränks till att endast avse svenskt dotterföretag, alternativtatt det i motiven framhålles att bestämmelsen inte är fillämplig på utländskadotterföretag. // kap. 14-16 §§ Dessa parargrafer handlar omhelårsprognos. I aktiebolagslagen finns bestämmelser om delårsrapport. mening kunde begreppet delårsrapport användas även förförsäkringsbolag även om rapporten till skillnad mot vad som gäller föraUmänna aktiebolag - beloppsmässigt endast avser prognos . FRU:s förslag till scheman för residtat- och balansräkning Som riksförbundet framhåller ovanbör FRU:s förslag till scheman ej vara bindande utan få ändras i den forsatiadiskussionen mellan försäkringsbranschen och försäkringsinspektionen.Riksförbundet har som en viktig fråga angivit försök till sammanförande avresultaträkning och resultatanalys. Därutöver vUl riksförbundet i punktformange andra problem som enligt förbundets mening är viktiga att diskutera, iregel dock utan all ange förslag till lösningar. Resultaträkningsschematkunde - särskUt vad livförsäkringsbolag beträffar - gå längre pä vägen motstafFelmodell. För livbolag används dessutom termerna intäkter och kostnader påett sätt som strider mot annan vedertagen teori och praxis. I anvisningtill posten "Överskott/underskott på egna fastigheter" nämns liksomi nuvarande resultaträkningsschema - även lagfartskostnader blandfastighetsomkostnaderna. Med hänsyn fill att skallemyndigheterna ej medgeravdrag för lagfartskostnad för fasfighet såsom driftskostnad borde dennakostnadspost las bort från fastighetsomkostnader och i stället redovisas såsomingående i anskaffningskostnaden. Därigenom skulle likhet i årsredovisning ochdeklaration uppnås. Tudelningen avnedskrivningar av fillgångar kunde framhävas bättre genom olika mbricering iresultaträkningsschemat, exempelvis "Erforderliga nedskrivningar"resp. "Konsohderingsnedskrivningar". En motsvarande tudelning avnedskrivningarna i balansräkningen kan diskuteras. 1981/82:180 Bilagedel 412 varvidfiUgångarna skulle redovisas netto (efter avdrag för erforderliganedskrivningar) medan konsolideringsnedskrivningarna kunde behandlas som envamlagerreserv. Genom alt nettovinsten vid försäljning avfinansiella tillgångar och placeringstillgångar skall redovisas medutgångspunkt från bokförda värden vilka påverkats avkonsolideringsnedskrivningar kommer normalt en stor del av nettovinsten attutgöras av upplösta konsolideringsnedskrivningar.