prop · G503222 · 1981-12-31 00:00:00 — Detta kontrollsystem är inte heltäckande, vilket även kommitténframhållit. Lånsstyrelsen i lån: För länsstyrelserna - ivart fall i ett så stort län som - innebär en fullständig ochformellt helt riktigt genomförd valbarhetskontroll en betungande arbetsuppgift.I sämsta fall kan den, trots stora personalinsatser, fördröja den slutligasammanräkningen. 1981/82:222 51 Det skulle därför vara en avsevärd fördel om det kunde fåanses vara godtagbart att ca före valdagen jämföra kandidatbandet meddet då gällande folkbokföringsbandet. Vid sammanräkningen bevakas och kontrollerastveksamma fall. Särskilt viktigt är detta vid konkurrerande kandidatlistor.Som visats genom exemplet på s. 64 och 65 i betänkandet är det ju endast i defall ett parti gått fram med mer än en listtyp och med delvis gemensamma namnsom det kan ha betydelse för valresultatet om kandidatnamn betraktas somobefintligt vid sammanräkningen eller om den ej valbare senare ersätts genomefterträdarval. hade för sin del inte något enda sådant fall avkonkurrerande listor kommunala val. Genom att föresammanräkning har tillgång till valsedlarna och deras namninnehåll kan sådanafall av konkurrerande listor upptäckas före sammanräkningen. Sådankontroll har också regelmässigt utförts vid alla val . års kyrkofullmäktigval -där ca 7 000 personer kandiderar för de olika partierna i länets församlingar -överväger att genomföra valbarhetskontrollen enligt följande. Som valbara betraktas utan vidarede kandidater som på valdagen är ledamöter eller suppleanter i församlingen.Detta kontrolleras mot material för efterträdarval. I övrigt görs valbarhetskontroll ivanlig ordning för de (nya) kandidater som vid valet utses till ledamöter ellersuppleanter. I de extrema fall då för någotparti förekommer konkurrerande hstor med delvis gemensamma namn görsfullständig varbarhetskontroll - för att undvika fel slutresultat (kommitténsexempel). i kommun har ingen erinran motförslaget. 4 Enhetligare regler för mandatfördelningen i kommunalaval De ändringar i 14 kap. vallagen somkommittén föreslår är enligt RSV önskvärda och åstadkommer inga svårigheterinför höstens val. Förslaget innebär bl. a. att reglerna blir lättare attöverblicka. : I syfteatt skapa en större överensstämmelse mellan reglerna för mandatfördelning m. m.i landstings- och kommunfullmäktigval, har kommittén gått igenom rutinerna i14 kap. vallagen. De föreslagna ändringarna torde vara av begränsad praktiskbetydelse, men undanröjer vissa tveksamheter om vad som skall gälla. Förslagetinnebär i denna del bl. a. vissa ändringar i förfarandet i de sällsynta fall dåantalet kandidater på ett partis valsedlar inte räcker till för att besätta detantal mandat som partiet erövrat i valet. Om ett partis kandidater interäcker till för att besätta det antal mandat partiet erhållit i valkretsen gårmandatet enligt den nuvarande ordningen för kommunfullmäktigval över till detav de övriga partierna som står närmast i 1981/82:222 52 tur att erhålla mandat. I likhet med kommittén finnerförbundet det riktigare att i en sådan situation låta mandatet stå obesatt. Denföreslagna ordningen utesluter emellerfid inte att kommunfullmäktige under enmandatperiod, trots reglerna i 2 kap. 1 § kommunallagen, kommer att bestå avett jämt antal ledamöter, vilket kan inverka negativt på beslutsprocessen. Sannolikheten för att ett mandatskall behöva lämnas obesatt torde i praktiken vara mycket liten. Den föreslagnaordningen överensstämmer dessutom med vad som gäller i landstingsval och harsådana principiella fördelar att den bör godtas. Den står också enligtstyrelsens mening i god överensstämmelse med reglerna i 2 kap. 11 § fjärdestycket kommunallagen angående inkallande av suppleant i kommunfullmäktige. i Örebo kommun har ingen erinran mot förslaget. 5 Rätt för politiska partier att överklaga beslut omvalutgång delarvallagskommitténs uppfattning att den ställning och betydelse, som enligtvallagen dllkommer partierna vid en valförrättning, kan motivera att dessa nuockså tillerkänns rätt att besvära sig över valutgången. Vilka sammanslutningarsom skall få denna besvärsrätt och hur omfattande besvärsrätten skall bli i sakär emellertid förtjänt av att närmare övervägas, bl. a. mot bakgrund av de i 11§ förvaltningslagen uppställda villkoren för besvärsrätt motförvaltningsbeslut. Med "parti" avses i vallagen uppenbarligen - ienlighet med den i 3 kap. 7 § första stycket andra meningen regeringsformenintagna definitionen - varje sammanslutning eller grupp av väljare, somuppträder i val under särskild beteckning. Något krav på att parfiet för attbetraktas som sådant skall utgöra juridisk person har inte uppställts. Vidprövning av förvaltningsbesvär har emellertid hitfills besvär av gruppbildningar,som inte kunnat betraktas som juridiska personer, regelmässigt avvisats. specialmotivering skall också gälla att endast partier som utgörjuridiska personer får besvära sig. Det föreslagna tillägget fill 15 kap. 4 §vallagen upptar dock inte någon sådan begränsning utan ger närmast vid handenatt besvärsrätten inte skall vara knuten till förutsättningen att klagandeparti befinns utgöra juridisk person. Från dessa utgångspunkter kan fråganförväntas bereda valprövningsnämnden svårigheter. Den bör lösas genom enotvetydig utformning av författningstexten. Vill man ej upprätthålla kravet påatt partiet skall vara juridisk person för att få besvära sig, kanbesvärsrätten möjligen begränsas på annat sätt, t. ex. genom att anknytas tillde i 5 kap. 3 § 1 och 2 vallagen upptagna förutsättningarna för registrering avpartibeteckning. Såsom författningstexten utformatstorde besvärsrätten i princip endast fillkomma partiets högstaförvaltningsorgan, dvs. partistyrelsen; hinder torde dock ej förehgga att genombestämmelse i stadgar eller genom befullmäktigande delegera rätten tillregionala eller lokala avdelningar inom 1981/82:222 53 Någon anledning att, om så sker, uppställa kravpå att en avdelning skall utgöra juridisk person för att få besvära sig påparfiets vägnar synes inte föreligga. Utan direkt författningsregleringförefaller det däremot uteslutet att, såsom kommittén synes vilja förorda,fillerkänna regional eller lokal avdelning av parti besvärsrätt utan delegeringeller bemyndigande från partiets huvudorganisation. Om en sådan ordning införs,bör kravet på att avdelningen skall utgöra juridisk person upprätthållas.Vidare bör väl samfidigt regleras avdelningarnas och huvudorganisationensinbördes kompetens att besvära sig på olika nivåer. Enskild persons rätt att besvärasig över utgången av ett val har i praxis knufits till förutsättningen att hanär röstberättigad vid valet (eller att han felakfigt icke upptagits iröstlängden). Med hänsyn till förekomsten av utjämningsmandat vid riksdagsvalhar vidare besvärsrätten vid sådant val inte ansetts begränsad till den egnavalkretsen. Däremot torde något krav på att valutgången skall ha gått denklagande emot i den bemärkelsen, att det parti han röstat på fått sämreutdelning i valet än som rätteligen tillkommit det, inte upprätthållas somvillkor för besvärsrätt, då något sådant skulle vara svårförenligt med princpenom valhemlighetens bevarande. Från dessa utgångspunkter finns detanledning att överväga om partis och partiavdelnings besvärsrätt bör varainskränkt fill val och valkrets vari parfiet/avdelningen ställt upp kandidatereller om besvärsrätten, särskilt vid riksdagsval, bör vara riksomfattande. Enannan fråga är om villkor för besvärsrätt bör vara att just klagandeparti/avdelning fått sämre utdelning i valet än rätteligen borde varit fallet,eller om möjlighet skall finnas att överklaga valutgången under åberopande avvarje felaktighet, även om denna ej gått ut över den klagande. Mot länsstyrelses beslut överanmärkning mot röstlängd samt om rättelse i röstlängd får talan föras endast isamband med besvär över val vid vilket beslutet länt till efterrättelse.Kommittén förutsätter utan motivering att partis besvär över beslut omvalutgången under åberopande av oriktigt beslut om innehåll i röstlängd ickeskall upptagas till prövning. - Rätt att framställa anmärkning i röstlängdeller ansökan om rättelse av rösfiängd torde, även efter införande av besvärsrättför parti över valutgången, med nuvarande utformning av bestämmelserna omanmärknings- och rättelseförfarandena fillkomma endast enskild röstberättigad.Utan särskilt stadgande lär emellertid parti som anför besvär över valutgångeninte vara undantaget från möjlighet att därvid angripa länsstyrelses beslutöver anmärkning mot eller ansökan om rättelse av röstlängd. Sammanfattningsvis vill hovrättenuttala, att det kan vara mofiverat att fillerkänna de politiska partierna rättatt besvära sig över valutgången men att, om så sker, denna besvärsrätt i zonenmellan allmänna förvaltningsbesvär och valbesvär i hittillsvarande bemärkelsebör till sitt innehåll närmare belysas. Folkomröstningslagen tilldelar inte partierna någon rollvid en folkom- 1981/82:222 54 röstningoch omröstningen avser inte val mellan olika partier utan mellan olika i förvägutformade förslag i en viss fråga. Med denna ordning föreligger inte de motivför att tilldela parti besvärsrätt, som åberopats för att införa sådan rättbeträffande allmänna val. Det är inte heller utan vidare givet att partier somsådana ställer sig bakom olika förslag i folkomröstningen. Även om så sker kanfolkomröstningen knappast anses ha gått ett visst parti emot, bara för attutgången av folkomröstningen inte blivit i enlighet med partiets önskan ellernågon felaktighet förekommit vid omröstningen. - Det nu anförda ger anledningtill viss principiell tvekan om lämpligheten av att tillerkänna parti besvärsrättrörande folkomröstning. Om så likväl sker, bör även i detta fall upprätthållaskrav pä att partiet utgör juridisk person. inte i dettasammanhang nämner regionala eller lokala avdelningar av ett parfi, utgårhovrätten från att besvärsrätt vid folkomröstning endast skall tillkomma ettpartis högsta förvaltningsorgan. har ingen erinran mot kommitténsöverväganden och förslag. har ingenting att erinra motförslaget i sak eller mot den föreslagna lagtexten. Med hänsyn tillutformningen av 15 kap. 4 § vallagen enligt förslaget bör det stå klart attbestämningen av kretsen taleberättigade på denna punkt inte gäller i.fråga ombesvär enligt andra bestämmelser i vallagens olika kapitel (jfr 11 § förvaltningslagen). Vad beträffar prövningen av behörighetsfrågor förpolitiskt parti (se betänkandet s. 86-87) får det anses följa av allmännagrundsatser (jfr t. ex. 8 § förvaltningslagen och de i lagmofiven prop. 1971:30del 2 s. 371 nämnda rättsfallen RÅ 1950 ref. 30 och 1952 ref. 3) att talan intebör avvisas utan att den klagande har fått tillfälle att avhjälpaen föreliggande brist i fråga om behörigheten. Nar det gäller besvärsrätten för politiskt parti,kan säkerligen - inte minst vid lokala val - svårlösta frågor uppkomma bl. a.beträffande vem behörigheten att klaga skall tillkomma i partier, somframträder både i form av en riksorganisation och av särskilda lokalaorganisationer. Det är önskvärt, att sådana frågor i möjligaste mån klarläggsunder departementsbehandlingen av vallagskommitténs förslag. Enledamot i valprövningsnämnden tillägger för sin del följande. Den föreslagna besvärsrätten kan väl i och för sigsynas naturlig och rimlig med tanke på partiernas ställning och betydelse menaktualiserar vissa besvärliga frågor, som bör lösas innan slufiig ställning kantas till förslaget i denna del; att enbart hänvisa till"rättstillämpningen" är med hänyn till problemens vikt enligt minmening inte till fyllest. Såsombetänkandet anger definieras ett parfi som en sammanslutning eller grupp avväljare som uppträder i val under särskild beteckning. Det krävs inte, attgruppen skall ha rättspersonlighet, dvs. tillgångar och skulder skilda frånmedlemmarnas. Detta uppställs inte heller i den nu föreslagna lagtexten somvillkor för besvärsrätt och synes med hänsyn till ärendenas beskaffenhet Prop.1981/82:222 55 När kommittén i motiven (s. 86) anser det böra fordras attparti också är juridisk person, strider det alltså mot lagtexten, något som kanbereda svårigheter i tillämpningen, särskilt för mindre, lokala partibildningarutan mer utvecklad organisation. En annan fråga gäller huruvida besvärsrätt tillkommerendast partiets högsta förvaltande organ - styrelsen - eller även andraparfiinstanser, t. ex. lokalavdelningar, utan särskild delegation. Och kan enfraktion besvära sig mot parfiledningens önskan? Kan flera instanser i sammaparfi anföra besvär med skilda, mer eller mindre långt gående yrkanden?Kommitténs uttalanden i dessa och andra liknande hänseenden (s. 86 f.)förefaller ej övertygande. Frågeställningarna är svårlösta och behöverbearbetas ytterligare. Enligt 11 § förvaltningslagen, som gäller ävenvalbesvärsärenden, förutsätts för besvärsrätt att det aktuella beslutet angårklaganden och gått honom emot. Detta anses för den enskilde medborgarens del ejinnebära någon inskränkning i besvärsrätten fill bara sådana fall där hansintresse av en viss valutgång åsidosatts. Han kan således, oavsett sådantintresse, i princip åberopa varje felaktighet i valet. Det är oklart, ombesvärsrätten för pohfiskt parti skall vara lika vidsträckt eller om den ärbegränsad till fall där parfiet gör gällande att det fått sämre utdelning ivalet än det bort få. Vissa uttalanden i betänkandet (s. 86) tyder på attkommittén avsett att i ett annat hänseende, nämligen då det gäller åberopandeav fel i röstlängd, inskränka besvärsrätten för ett parti, men lagstöd för dettatorde saknas. Mot bakgrund av berörda komplikationer och isynnerhet det förhållandet att besvärsrätt för parti sannolikt skulle bli merabegränsad än besvärsrätt för enskild vill jag ifrågasätta, om behovet av denföreslagna regleringen är fillräckligt starkt för att den skall genomförastrots anförda invändningar. Besvärsrätt tillkommer varje röstberättigad person,vare sig han är parfimedlem eller ej, och det är svårt att se att parfietskulle ha ett annat och vidare intresse av besvärsrätt än den enskildemedborgaren. Om ingen annan anför besvär eller tillräckhgt långtgående besvär,kan ju alltid parfiets ordförande eller annan funktionär som är röstberätfigadgöra det. Än svagare är behovet med avseende på folkomröstningar, som ej avserval mellanparfier och där de olika förslagen inte alltid kan hänföras fill vissa partier. ' anser det naturligt attpolitiska parfier och kampanjkommittéer fillerkänns besvärsrätt i enlighet medkommitténs förslag. i kommun finner, att kommitténsargumentering för att partierna skall ges rätt att anföra besvär mot beslut omvalutgång är hållbar och finner alltså förslaget riktigt. Nämnden sätter emellerfid i fråga, om lagtextensskrivning "Talan får också föras av parti" är helt entydig. Bör inte,för undvikande av missförstånd, hänvisning göras fill 3 kap. 7 §regeringsformen? 1981/82:222 56 beskrivningav ett besvärsberätfigat parti synes tämligen uttömmande och heltäckandeangiven i de allmänna och speciella motiveringarna. Kommittén uttalar (s. 86 andra stycket), att enligtdess mening endast det parti, som deltagit i det aktuella valet får besvära sigöver beslut om valutgång. I dagens läge kan konstateras, att SKP,otvivelaktigt ett parti enligt regeringsformens definition, uttalat, att parfiet vid 1982 års.riksdagsval inte ämnar ställa upp med egna kandidater. Partiet är alltså enligt lagtexten besvärsberätfigat men får enligt vallagskommittén inte besvära sig över beslut om valutgången. Den föreslagna lagtexten förefaller valnämndensålunda vara både dunkel och missvisande. Den bör för att ge klarthetformuleras t. ex.: Talan får också föras av parti, som deltagit i det aktuellavalet. Begreppet parfi definieras i 3 kap. 7 § regeringsformen. När det gäller folkomröstningar har erfarenheternafrån de fyra företagna omröstningarna knappast gett en entydig bild avkampanjkommittéernas partiförankring, i varje fall inte förbudsomröstningenoch höger- och vänstertrafikomröstningen. Endast ATP-omröstningen var väl heltparti-styrd. tillstyrker emellertid förslaget, ehuru med sammatvekan, som tydligt rått inom vallagskommittén. 6Förfarandet vid besvär över beslut om valutgång /?5Voch valnämnden i kommun har ingenerinran mot kommitténs överväganden och förslag. i : För Stockholmskommunfullmäktige börjar mandatperioden . För att utgången avdetta val skall vinna laga kraft innan mandatperiodens början brukarlänsstyrelsen räkna detta val efter de två riksdagsvalkretsarna ochsåledes före landstingsvalet. Vid valsammanräkning kunde valet fillStockholms kommunfullmäktige avslutas . Förutsatt att1982 års sammanräkning kan genomföras utan störningar (dataavbrott, programfel)beräknas Stockholmsvalet kunna avslutas (beroende på tredagar senare valdag än 1979). Marginalen för förseningar blir då endast femdagar. Detta bör givetvis inte hindra att tio dagars besvärsfid införs för dekommunala valen. Utgångspunkten för beräkning av besvärstiden är ide kommunala valen uppläsningen av protokollet vid den offenfiiga förrättningenför slutlig sammanräkning och mandatfördelning hos . Som kommitténkonstaterat är detta förfarande inte särskilt väl lämpat för ätt delge väljarnaatt valet avslutats och att besvärstiden börjat löpa. har iyttrande över delbetänkandet Översyn av vallagen 1 anfört följande i anslutningfill frågan om besvär. Besväröver val eller valförrättning som avser landsfing eller kommun- 1981/82:222 57 fullmäktige skall enligt 15 kap. 4 § anföras inom sjudagar efter det att valet eller förrättningen avslutades. Avsedda val ochförrättningar avslutas formellt genom uppläsning av protokollet (14 kap. 20 och24 §). Uppläsningen utgör således utgångspunkt för beräkning av besvärstiden.Valsammanräkning är en offentlig förrättning, men i praktiken förhåller detsig enligt erfarenhet så, att allmänheten inte är närvarande vidden slutliga sammanräkningen. Det framstår därför som en ganska opraktisk ochbetydelselös metod att räkna besvärstid med utgångspunkt från uppläsning avprotokoll. Vid slutsammanräkningen av de allmänna valen hinner valprotokollenav praktiska skäl inte färdigställas och justeras förrän efter detatt den egentliga räkningen och bedömningen av valsedlarna ägt rum.Länsstyrelsen föreslår därför, att den formella skyldigheten att läsa uppprotokoll ersätts av en föreskrift att meddelande om justering av protokolletskall anslås på officiella anslagstavla. Om sammanräkningen skeri tillfällig lokal utanför bör anslag även ske på anslagstavla isammanräkningslokalen. Genom den föreslagna ändringen skulle en anpassning sketill vad som är genomförbart. : Införandet av en enhetlig besvärsfristav för de tre samtliga valen får betraktas som en viss förenkling avbesvärsordningen, även om den inte bör överbetonas. harför sin del ingenting att erinra mot vallagskommitténs överväganden och förslagi detta avsnitt. kanvitsorda att den nuvarande besvärstiden i kommunala val har medfört vissasvårigheter för enskilda väljare. Förbundet delar därför kommitténs bedömningatt besvärstiden utan olägenhet kan förlängas . 7 Förutsättningarna för att upphäva val : Inledningsvis tillhovrätten erinra om att hithörande frågor endast i begränsad omfattning blivitföremål för prövning av domstolar och valprövningsnämnden. vid sin prövning ansett sig behöva ta ställning till fråganhuruvida brottsligt förfarande enligt 17 kap. 8 § förelegat,endast i den mån sådant förfarande kan antas ha påverkat valutgången, har ocksåbara några få av de förfaranden som påtalats inför nämnden prövats i sak motbrottsbalksstadgandet. I detta läge kan den närmare innebörden avstraffstadgandet ej. ännu anses klarlagd i praxis. Sålunda finns bl. a. ännuinget avgörande, huruvida en åtgärd för att förmå en person att utöva sinrösträtt, under alla omständigheter faller utanför straffbestämmelsenstillämpning, oavsett vilka medel som därvid kommit till användning. Hovrätten instämmer i vadvallagskommittén anfört rörande olägenheterna av den nuvarande kopplingenmellan valprövning och domstolsbedömning. Det torde i praktiken vara heltuteslutet att valprövningsnämnden 1981/82:222 58 avvaktar lagakraftvunnen dom i brottmålet innan den tarställning fill anförda valbesvär, och det torde vara nödvändigt att låtanämnden liksom avgöra från fall till fall om föreliggande utredning ärfillräcklig för ett ställningstagande eller bör kompletteras. Det framstårsjälvfallet också som mindre filltalande att domstol och valprövningsnämndenkommer till olika resultat i frågan huruvida brottsligt förfarande förekommit.Om man släpper kravet på att det ifrågavarande förfarandet måste varauppsåtligt för att föranleda upphävande eller anan ändring av valresultatet,kan onekUgen en viss harmonisering av slutresultaten från domstol ochvalprövningsnämnd ernås, nämligen såfillvida att det inte föreligger någotmotsägelsefullt i att båda myndigheterna finner de objektiva rekvisiten igärningsbeskrivningen föreligga med domstolen friar på bristande uppsåt. Trots det nu sagda vill hovrätten ifrågasätta lämplighetenav att släppa kravet på uppsåt vid valprövningen. En sådan förändring kan ledatill en svårbedömbar utvidgning av gärningsbegreppet, vilken inte sakligtmotiverats av kommittén. Det nuvarande kravet på uppsåt förefaller f. ö. inteha orsakat valprövningsnämnden några större bekymmer, då uppsåtsrekvisitetförmodligen bedömts högst summariskt och i vart fall inte på någotsätt torde ha varit avgörande för nämndens ställningstagande. Om uppsåt i ettvisst fall förnekas, tillåter väl inte heller det material som står nämndentill buds, dvs. i praktiken förundersäkningsprotokollet, någon ingående prövning;att nämnden i detta läge skulle införskaffa egen utredning till belysning avuppsåtet, exempelvis i form av vittnesförhör vid domstol, får anses uteslutet.Hittills synes å andra sidan ej heller i valprövningsnämnden ha ifrågakommitatt anse ett förfarande enligt 17 kap. 8 § obestyrkt enbart på dengrund att det subjektiva rekvisitet ej visats föreligga. Den av kommittén föreslagna lagtexten avviker också på ettpar andra punkter från avfattningen i 17 kap. 8 § . Det nuvarandeotillbörliga förfarandet är fullbordat redan på försöksstadiet, vilket ejkommer till uttryck i kommitténs ändring av vallagen. Då nu föreslås att denpåtalade åtgärden skall ha varit "ägnad', att på angivet sätt inverka på"röstningen", kan detta fattas som ett krav på en bedömning avändamålsenligheten hos åtgärden, vilket kan leda till en utvidgning ellerockså till en begränsning av det otillbörliga området. Vad som åsyftas med attbyta ut "omröstning" mot "röstning', har ejangivits. Som en allmän reflektion vill hovrätten understrykaönskvärdheten av att möjligheterna att undanröja val icke utan påtagligt behovutvidgas. Sammanfattningsvis vill hovrätten uttrycka sin tvekanhuruvida den föreslagna reformen, vars innebörd är svår att mer exakt bedöma,medför några påtagliga praktiska fördelar. RSV har ingen invändning motkommitténs överväganden och förslag beträffande valprövningsnämndensverksamhet. delar vallagskommitténs bedömningar iprincipfrågorna. I vissa lägen synes den föreslagna formella frikopplingen av 1981/82:222 59 valbesvärsprövningen från det straffrättsliga förfarandetdessutom kunna medföra vissa fördelar i utredningshänseende. Den föreslagnalagregeln om biträde åt nämnden från stafiiga och kommunala myndigheter kommerockså in i bilden här. Det kan dock ifrågasättas om inte förslaget kommer attleda till att val kan komma att upphävas i större omfattning än f. n. Enligtgällande rätt krävs ett direkt uppsåt att påverka omröstningen ("sökahindra "), medan det enligt förslaget är tillräckligt med vilkenobetydlig åtgärd som helst, bara den objektivt sett varit "ägnad att"inverka på röstningen. Med anledning härav torde böra övervägas ändring ilagtexten av den innebärden att endast åtgärd som varit påtagligt ägnad atthindra röstningen etc. skall kunna leda till upphävande. Vad beträffar denlagtekniska lösningen har del inte i övrigt något att erinramot förslaget.