prop · G503113 · 1981-12-31 00:00:00 — Prop.1981/82:113 Bilagedel 366 Förslaget att överföra beslutanderätten förlokaliseringsstöd från länsstyrelserna till de regionala utvecklingsfondernaavstyrks av flertalet remissinstanser bl. a. AMS, nästan samtUgalänsstyrelser, utvecklingsfonderna i , , ochVästerbottens län, SkeUefteå kommun, Handelskammaren i ochSvenska bankföreningen. i anför:"Sammanfattningsvis har styrelsen därför den uppfattningen att rapporteni de frågor som här diskuteras har underskattat konsekvenserna av sina egnaförslag. De har den karaktären att de inte kan avgöras med utgångspunkt frånden typ av departementspromemoria som föreligger. Argumenteringen irapportens organisationsavsnitt är egentligen elt föregripande avlänsdemokratiutred-ningen. Någon ändring av nuvarande ratiner bör därför inlekomma tUl stånd förrän tagit ställning i de för länen och förlänsadministrationen övergripande frågorna. Förrän denna övergripande prövninggjorts kan beslut om enskilda detaljer inte göras på realistiskt grand".Liknande synpunkter framförs bl. a. av länsstyrelserna i , ,, och . Svenska kommunförbundetframför att regionalpolitiken är en "viktig riksangelägenhet för vilketstaten skall bära ansvaret". Förslaget att överföra beslutanderätten m. m.tiU de regionala utvecklingsfonderna medför, enligt förbundet, påtagligarisker för ett uttunnat stafiigt ansvar. Förbundet anför vidare: "Delleder enligt styrelsens mening lUl försämrade garanfier för att tUlgängligamedel sett i riksperspektiv - används där de bäsl och effektivast kanutnyttjas". Flera remissinstansler bl.a. och Gällivarekommuner, Handelskammaren i och anser all deregionala utvecklingsfonderaa bör bibehålla och utveckla sin funktion sområdgivnings- och serviceorgan i stället för alt tillföras myndighetsuppgifter.AMS säger också i sitl yttrande: "Tvärtom skulle del enliglarbetsmarknadsstyrelsens mening gagna verksamheten om utvecklingsfonderna meraodelat fick ägna sig åt konsultverksamhet och förmedling av de speciella ekonomiskastöd som kan behövas för att främja företagens tekniska utveckling,produktutveckling, marknadsföring och administrafion". Även SIND anser det olyckligt om "ulveckUngsfondernaskulle få en dubbel roU som både kreditförmedlande organ ochbidragsgivare". Statskontoret framhåller att det "kan innebära riskför all regionalpolitiken får en smalare induslripolifisk inriktning i ställetför den mer övergripande inriktning som man bör sträva efter. "Statskontoret anser vidare att effekterna på regionalpolifiken av den föreslagnaöverföringen av beslutande-rätlen bör utredas och belysas ytterligare innansteget kan tas att förstärka de regionala utvecklingsfondernas roll iföreslagen utsträckning. RRV befarar att länsstyrelsernas uppgift att på regionalnivå prioritera och förmedla medel inom elt sammanhållet anslag blir "eltalltför svagt 1981/82:113 Bilagedel 367 medelalt få till stånd en fillfredsställande samordning och styrning fränlänsstyrelsens sida." Verket anser därför all, om arbetsgrappens förslaggenomförs, kompletteringar bör övervägas som ger möjUghet attStäUa konkreta regionalpolifiska krav i samband med medelsfördelningen. Om ensådan ordning inle visar sig möjlig ligger det enligl verkels uppfattningnärmast till hands att behålla nuvarande handläggningsordning medutvecklingsfonderna såsom beredande och länsstyrelserna såsom beslutande ilokaliseringsstödsärenden. SAFoch lar inle ställning till förslaget men framhållerändå i sitt yttrande att: "Organisafionerna kan se en fördel i attbesluten i regionalpolifiska slödärenden flyttas över från filldet organ som faktiskt bereder ärendena. Ur företagens synvinkelkan det vara en fördel alt kunna begränsa sina kontakter till en myndighet.Förtroendet för utvecklingsfonden som en oväldig och opartisk institution somser mer liU förelagens utvecklingsförmåga än till poUliska bedömningskriterierbehöver därmed inte nödvändigtvis undermineras. Naturligtvis finns en risk atti vissa fonder utvecklas en provinsialism, som del inte kan var fondens uppgtflall främja, men den torde i än större grad finnas hos . Om ensådan överflyttning görs av effektivitetsskäl skall naturligtvis länsstyrelseni fortsättningen befrias från all la del i ärendena". Löbetraktar arbetsgruppens förslag lill handläggningsordningen som myckelofullständigt. LO avvisar därför förslaget "intill dess frågorna omlänsstyrelsens förstärkta roll och om hur arbetsmarknadens parters inflytandeoch deUagande har fått en tillfredsslällande lösning". Även TCÖ framföralt del är en "allvarlig brist" all rapporten ej behandlat representationsfråganför de fackliga organisafionerna. Överföringav beslutanderätten för lokaliseringsstöd från länsstyrelserna till deregionala utvecklingsfonderna tillstyrks av ett mindre anlal remissinstanserbl. a. av i , ulveckUngsfonderna i ,, , , , och , ,, och saml av . Utvecklingsfondeni län anser alt beslut om lokaliseringsstöd ulan svårighet kanintegreras i fondens arbete. Utvecklingfonden i däremot anserall åtgärder måste vidtas så all fonderna kan uppfattas som"oberoende" och att "fonderna i sina relationer med näringslivetinte får en negativ myndighetsstämpel". Fonden föreslår därför att deformella kraven kring stödgivningen minskas väsenfiigt saml attlokaliseringsstödets subvenlionsmomenl skiljs ut och läggs över på exempelvislänsarbetsnämnden. Även framhåller att det är"angelägel att det regionalpoUfiska slödel ges en utformning som är anpassadtill de regionala utvecklingsfondernas verksamhet som självständiga stiftelser".Landsfingsförbundet menar också all "delta måste få konse- 1981/82:113 Bilagedel 368 kvenser,dels i fråga om vissa kriterier som gäUer som villkor för nuvarandekreditgivning dels allmänt genom minskad detaljeringsgrad i de förordningaroch föreskrifter som reglerar stödgivningen". Utvecklingsfonden iKopparbergs län påpekar att det är uppenbart att "utökade resursbehov förfondens del kan uppkomma vad avser utredning, ärendeberedning, beslut,kreditadministration, teknisk och ekonomisk uppföljning samtre-konstraktioner". som skall vara beslutande organ på central nivå tar de flestaremissinstanser ej ställning till. Utvecklingsfonderna i ochGävleborgs län anser alt det vore olyckligt om fonderna fick olika centralahuvudmän inom så näraliggande områden som regional- och industripolitik.Länsstyrelsen i "anser det lämpligt all de aviseradeutredningarna behandlar frågan om regionalpolitikens organisation och sambandetmed andra arbetsområden som industripolitik och arbetsmarknadspolitik".Likartade synpunkter framförs också av i . Remissinstansernassynpunkter på den avgränsning av de regionala utvecklingsfondernasbeslutsbefogenheter som arbetsgruppen föreslår varierar. Sålunda anserutvecklingsfonderna i och att "fondernasbeslutskompetens kan frikopplas från företagsstorlek och endast avgränsas avinvesteringens storlek" och om en storleksavgräns-ning anses nödvändig"bör övervägas om den storleksgräns som ligger fiU grund förlokaliseringssamråd (500 anstäUda inom landet) inte är en mer naturlig gränsmellan regionala och centrala beslut i regionalpolitiska ärenden". Beträffandegränsen för fondemas engagemang anser samma fonder liksom utvecklingsfonden iÖrebro län alt gränsen sju milj. kr. för investeringens storlek är väl avvägd.Länsstyrelserna i och föreslår emellertid attdet totala engagemanget på regional nivå bör kunna höjas liU tio milj. kr. ochall rätten att efterge lån också bör kunna förskjutas uppåt. SAF och är dock tveksamma till att öka beloppsgränsen för besluten påregional nivå innan det närmare undersökts i vilken utsträckning dehittillsvarande bestämmelserna påverkat företagen. I deras gemensamma yttrandeanförs vidare alt: "En sådan bedömning måste göras utifrån synpunkter om ivilken utsträckning inskränkningarna varit liUräckliga för alt ge entillfredsslällande hantering av den nationella/regionala inlresseavvägningen.Motsvarande gäUer de övriga förslagen all avlägsna restriktioner för regionalabeslut." Arbetsgrappensförslag all medel för lokaUseringslåneverksamheien på regional nivå tUlförsgenom att statens fordringar på slödföretagen överförs till det handläggandeorganet på regional nivå tillstyrks av bl.a. länsstyrelserna i ochKopparbergs län. Utvecklingsfonderna i och anför dockalt: "Om man beaktar penningvärdeförsämring och den betydande kreditrisksom erfarenhetsmässigt 1981/82:113 Bilagedel 369 finnsi de nu utestående lokaliseringslånen så finns ingen möjlighet all betala räntapå någon del av kapitalet om ambitionsnivån skall bibehållas".Utvecklingsfonden i län föreslår i stället att en pott skall"ställas till resp. utvecklingsfonds förfogande och hållas avskild ifondernas ekonomi på samma sätt som sker med de lånemedel som tillförsfondema för utlåning lill de små och medelstora förelagen. RRV anser att dettorde krävas att fondema upplever en knapphet på fillgängliga medel för attförslaget skaU "främja ett ekonomiskt ansvarstagande när det gäller attbegränsa kreditförluster". Beträffandeförslaget att balanser av avskrivningslån skall kunna överföras tiU kapitaletför lokaliseringslån anser RRV att detta "kan medföra en minskadbenägenhet att bevUja avskrivningslån". Av det fåtal remissinstanser somyttrat sig i frågan anser en del, bl. a. utvecklingsfonden i ,att "förslaget är elt intressant nytänkande genom de incitament tillekonomiskt ansvarstagande som finns inbyggda i systemet". Arbetsgrappen anser attdet är önskvärt att behåUa besvärsrätten och alt det finns skäl att överväga entvåinstansprövning. Flera utvecklingsfonder menar att det är svårt att motiverabesvärsrätt för en del av låneverksamheten som det saknas förrörelse- och produktutvecklinglån. Utvecklingsfonden i skriver isitl yttrande: "Om centralmyndigheten vid prövnig av ett besvär kommerfram till att lån skall lämnas akluaUseras frågan om myndigheten skaU la medelfrån sill eget anslag eller från fondens kapital. I det senare fallet inkräktarbeslutet på fondens ekonomiska ansvar för fattade beslut". Handelskammareni tar även upp frågan om offentlighetsprincipen:"Ansökan och beslut om lokaUseringsstöd är offent-Ug handling ochinte minst konkurrerande företag har ett befogal intresse att kunna följa uppom staten avser all ge lokaliseringsstöd till förelag i samma bransch. Iärenden som behandlas av utvecklingsfonden finns ej motsvarandeoffentlighetsprincip''. Föratt öka bankernas medverkan föreslår arbetsgruppen att elt syslem medsamrisklån inom det regionalpolitiska stödsystemet bör utredas. Förslaget omutredning stöds av alla remissinstanser som yttrat sig i frågan. 1981/82:113 Bilagedel 371 Sammanfattning av länsstyrelsernas utredningar om vissafrågor om effekterna på den regionala utvecklingen av en ökad användning avvissa inhemska bränslen 1. Inledning ...................................................... 372 Rikfiinjer för energipolifiken .............................. 373 Befintliga och planerade anläggningar ................ 373 Efterfrågan och tillgång på skogsenergi ................ . 375 Efterfrågan och tillgång på torv........................... . 378 Energiresursemas regionala fördelning ................ 381 1981/82:113 Bilagedel 372 Regeringenuppdrog till länsstyrelserna all kartlägga tillgångar ochefterfrågan på skogsenergi och torv samt all utreda de sysselsättningseffekteroch andra effekter på den regionala utvecklingen som en ökad användning avinhemska bränslen kan medföra. Samtliga länsstyrelser skulle behandlaskogsenergin medan frågor rörande torvanvändning skuUe behandlas avlänsstyrelserna i , , , , ,, , , och län.Ytterligare fyra länsstyrelser har redovisat material avseende torvlUlgångar m.m. i sin rapportering av uppdraget. Några länsstyrelser har även behandlat denregionala betydelsen av andra inhemska energiresurser, såsom energiskog,skiffer, avfall, halm m. m. Länsstyrelsernaredovisade delrapporter och slutliga rapporter vidutgången av mars månad 1981. promemoria fogad till regeringens beslut om uppdrag lill länsstyrelsernaframhålls att del från regionalpolifiska utgångspunkter är angelägel all på elltidigt stadium få kunskap om bl. a. sysselsättningseffekterna av en ökadenergitUlförsel baserad på skogsenergi och torv, särskilt som stora delar avdessa energitillgångar finns i regioner med begränsade sysselsättningsmöjligheter.I första hand gäller del de inre delarna av Nortland. Men även i många andraglest bebyggda delar av landet kan produkfion och förädling av energiråvara geeftersträvansvärda sysselsättningstillskott och stärka förutsättningarna förall bibehålla en levande glesbygd. Industripolitiskl är delangeläget att, framhålls del i promemorian, komplettera underiagel i fråga omtillgången på skogsenergi. Det finns risk för alt även vissa klenaredimensioner skogsråvara som f.n. används inom massa- resp. skivinduslrin islällel kommer alt utnyttjas för energiändamål. En sådan utveckling skullekunna få negativa sysselsättningseffekter för dessa industrier. Ettcentralt utarbetat material ställdes till länsstyrelsernas förfogande och dettaskuUe kompletteras på den regionala nivån. har genomfört utredningsarbeteti samverkan med , lantbraksnämnden, den regionalautvecklingsfonden, berörda förelag och kommuner i resp. län samt berördacentrala myndigheter. Prop.1981/82:113 Bilagedel 373 4 Riktlinjer för energipolitiken Riksdagenbeslöt (prop. 1980/81:90, NU 1980/81:60, rskr 1980/81:381) omriktlinjer för energipolitiken. Beslutet innebär bl. a. att som riktpunkt skallgälla att ca 3 milj. lon olja skall ersättas med skogsenergi och torv fram fillår 1990. Föredragande statsrådet framhåller i propositionen att detta målinnebär en hög ambitionsnivå för utveckling och introduktion av dessabränslen. Denna ambifiösa inriktning redan på kort sikt syftar till att skapaföratsättningar för en ännu störte oljeersättning på . 5 Befintliga och planerade anläggningar Medundantag för ASSLs anläggningar i förekommer f.n. ingen användning istörre skala av torv som bränsle. Däremot finns det ett flertaleldningsanläggningar som använder skogsenergi. I många fall kan anläggningaranvändas både för skogsenergi och torv. Skogsavfall används också inom småeldningsanläggningar, bl.a. på jordbruksfastigheter. har gjorten kartläggning av denna förbrakning och uppskattar att den uppgick tUlungefär 2 milj. m'f (kubikmeter fasl mått). Iföljande tablå redovisas vid befintliga anläggningar i vilkabränslebehovet heU eller delvis utgörs av skogsenergi samt planerade projekt iolika utvecklingsstadier. Beflntliga(B): HaUsta pappersbrak, 20000 mf skogsenergi (utöver barkoch lutar), fördubbling. Planerade(P): s Energi verk, 90 000 mf Norrtäljekommun, 46000 m'f B: kommun, , 20000 mf, ev. ökning fill 30000 mf Enköpingskommun, 50000 m'f Jällaskolan,2400m'fP: , 25000 mf KarlitAB, 26000 mf P: EskUstuna kommun, 40000m'f B: , 1600 mf Linköpingskommun, 4000-6000 m'f FiskebyAB, 15000 mf HolmenAB, 12000 mf Prop.1981/82:113 Bilagedel 374 P: , 1000 mf kommun, 1800 m''f 96000-98000 mfLandstinget, 9100 mf P: kommun, 54000 m'f B: kommun, beräknas förbrakningen uppgå lill 80000-100000mf P: , 12000 m'f B: kommun, 2400 m'f P: ,1400 m'f Landstingetanvänder f n. 4500 m'f och beräknas öka sin förbrakning fill 13000-18000 mfIndustrins nuvarande förbrakning uppgår liU ca 7000 m'f och beräknas öka med ca6000 m'f P: Gofiands kommun, 7700 mf Regementsanläggning, 7700 mf B: , 16000 mf , 700 m'f , 2000 mfIndustrier, 84000 m'f B: Landsfinget, 1 200 mf Regementsanläggning,2400 mf P: Landsfinget, i , 32000-40000 mf kommun, 2000 mf P: kommun, 500 mf HaUsbergskommun, 50000 mf ASSl,Frövtfors brak 160000 mf Nuvarandestorskaliga förbrakning uppgår till 12000 m'f B: och kommuner, 35000 m'f P: Landsfinget, 50000mf Prop.1981/82:113 Bilagedel 375 P: , 12000 m'f BoUnäs kommun, 35000 m'f P: , 15000 m'f P: kommun, 68000 mf kommun, 60000 mf kommun, 24000 mf B: Bodens kommun, 60000 mf Kirana kommun, 3000 m'f 6 Efterfrågan och tillgång på skogsenergi Itabell 1 redovisas beräknad lUlgång och efterfrågan på skogsenergi enligtlänsstyrelsernas redovisning. Tillgångsberäkningarna baseras på ettunderlagsmaterial som tagit fram. I detla material anges treolika nivåer på tillgången på skogsenergi. Fall 1 Fall2 Fall 3 (1985) (1990) (1995) milj. m'f milj.mf milj. m'f Skogsenergi 3,3 7,4 11,2 Lövvedsöverskott 6,0 6,0 ca 2,0 Summa 9,3 13,4 13,2 Dessatre fall utgår från att årsavverkningen induslrivirke uppgår tiU ca 75 milj.msk. Skillnaden mellan fallen beslår i olika utvecklingsstadier i fråga omteknik och organisafion för att ta till vara och distribuera skogsavfaU. a. att det mest svårtillgängliga sortimentet - stubbar -endastfinns med i det tredje utvecklingsstadiet, fall 3. En annan väsenfiig' skillnadär att i de två första fallen ingår elt ackumulerat överskott av lövved som påsikt, med en ökad användning ..v skogserrergi, successivt kommer all reducerasså att lövvedsöverskottet enbart beslår av skillnaden meUan årlig tiUväxt ochindustrins förbrakning. I de beräkningar som-, redovisas här antages denindustriella förbrukningen av lövved ligga på en hög nivå. 1981/82:113 Bilagedel ca 5 a c U XI "c U 0(1 CO S CT\ 00(NoooNO»o»o»nrot so oocso I f... lo III I «s (N O O O 0\ Os Os ornOfNtoo-Ov-iini-- r- mj- OooioooosDrn-oor-ON so O\o 000(N00«00000( m c/J r-l Or-jOOfOinTfOiO"/- O r*t-- (S rrr4vr*r4oori'ooo os r-n vOr«0NTfm0\O00 ooo Ooo H f*> r- v oooooooooooo oooooooooooo © oo mr--(Nf-cs<"-(NO moNsDONOsiOTj-ooONTfov r i-h\£> ta o a c « cd :0 o X i2 « i :n! o ;C3 :ca 5 :M O fc<5 o CD fc0 > UJ o > i? t: s ÖO = c: c.is "ii c _ö 6 5 J;5 E I t o « 45 cd u, a> 55 o 3 o ä " " " g «? :ca ~ CO o Prop.1981/82:113 Bilagedel 377 Detre faUen kan enligl bedömningar komma all inträffa vid mittenav 1980-lalet, vid decenniesktflet resp. . De två första kolumnerna ilabeU 1 baseras på länsstyrelsernas bearbetningar av det av skogsstyrelsenframtagna materialet. Den medellånga siklen motsvarar ungefär fall 1 medan denlånga sikten skulle motsvaras av fall 3. En jämförelse mellan länsstyrelsernasoch bedömningar av framtida tillgångar visar altlänsstyrelsernas summerade bedömningar på medeUång sikt ligger lägre änskogsstyrelsens. På lång sikt sammanfaller i stort sett bedömningarna. Omräknatlill oljeekviva-lenler skulle länsstyrelsernas bedömning innebära en möjligbesparing jämfört med dagens läge på ca 0,9 milj. lon olja på medellång siktoch ca 1,7 milj. ton olja på lång sikt. Dennuvarande förbrakningen av skogsenergi redovisas uppdelad i två kategorier småskalig resp. storskalig förbrukning. Med småskalig menas här del uttag avskogsenergi som sker på jordbraksfastigheler med skog dels för fastighetenseget uppvärmningsbehov, dels för andra användare. Den storskaliga förbrakningenavser förbrakningen vid befintliga kommunala värmeanläggningar och industrierenligl den fidigare redovisade tablån. I industrins förbrakning ingår inleanvändningen av bark eUer sågverksavfall. Denframtida efterfrågan på skogsenergi beslår av två komponenter. Dels harantagils alt den småskaliga förbrakningen ungefär fördubblas fram tiU ,dels har den storskaliga förbrukningen räknats upp med förbrukningen vidplanerade kommunala och industriella förbränningsanläggningar som redovisats idet föregående. Ikolumnerna 9 och 10 i tabell 1 har efterfrågan ställts mol tUlgångarna. Ikolumn 9 har den tidigare angivna framtida förbrukningen för ställts moldel teoretiska utbudet på medellång sikt. Denna tänkta situation skuUe kunnauppkomma antingen genom en ytterligare ökad småskalig förbrukning, genom enstörre storskalig förbrukning än den som anges i föreliggande planer ellergenom en långsammare leknisk och organisatorisk utveckling avseendetillvaratagandet av skogsenergi. Debalansbrister som skulle uppkomma i en sådan situafion kan naturligtvisutjämnas mellan länen och del skulle också ske en marknadsmässig anpassningmellan utbud och efterfrågan. Underskottet för i kolumn 9 äremellertid en indikation på all utrymmet för ytterligare storskaligförbrakning (t. ex. av typ Växjöanläggningen med en årsförbrakning av ca 90000m-'f) är relativt begränsat utanför skogslänen på medellång sikt. Som synes avkolumn 10 i labeU 1 skulle enligl dessa beräkningar finnas ett sådant utrymmepå . 1981/82:113 BUagedel 378 7 Efterfrågan och tiUgång på torv Efterfråganpå torv som bränsle har ännu inle manifesterats i samma utsträckning somefterfrågan på skogsenergi. På ett antal platser i landet planeras emellertidanläggningar i form av hetvattencentraler och kraflvärmeverk. Antaletansökningar om bearbetnings- och undersökningskoncessioner för torvutvinninghar ökat kraftigt . Påuppdrag av resp. länsstyrelse har geologiska undersökning (SGU)genomfört torvinventeringar för de olika länen. Data över torvmarker finnssamlade i SGU:s torvarkiv. För finns i regel uppgtfter om torvdjup,kvalitet m. m. medan uppgifterna för skogslänen i stort sett begränsar sig lillarealuppgifter. För härrör emellertid uppgifterna frånlantmäteriverket och arealuppgtflerna gäUer enbart den östra delen av länet.Även uppgtftema för omfattar enbart den östra delen av länet. SGUgenomför f. n. en kartläggning av torvarea-len i Nortbotten på uppdrag avlänsstyrelsen. Fullständiga uppgtfter för Norr- och väntas blitillgängliga . Torvarea-len för följande län har interedovisats: , , , , ,, , , samt län. Iuppdraget fill dessa län ingick inte uppgiften att bedöma torvresursemasstorlek eftersom de bedömdes vara marginella. Storasammanhängande torvmarker finns dels i västra delarna av , iKronobergs län och i de östra delarna av , dels i delar avVärmlands och samt i de inre delarna och i viss mån även kustområdenai Nortlandslänen. Torvmarksarealen är stor även om en begränsning görs dels vadgäller skyddade eUer sannolikt nalurskyd-dade områden, dels vad gäller vaqeobjekts areal. Den i tabell 2 redovisade "tillgängliga arealen" avsertorvmarker om minst 50 ha som inte är skyddade eller bedömts skyddsvärda frånnaturvårdssynpunkl. Den lorvareal som uteslutUs av naturvårdsskäl uppgår lUI40-55% av den tolala arealen (> 50 ha) i södra och . INorrland är andelen lägre. Dentillgängliga torvmarksarealen kan vara något överskattad eftersommiljövårdsintressena kan komma att göra sig gällande även för arealer som idaginte bedöms som skyddsvärda. A andra sidan kan en utveckling av utvinnings- ochutnyttjandetekniken komma all göra de mindre lorvmar-keraa (< 50 ha)intressanta och då ökar den tiUgängliga arealen kraftigt. Av den tillgängligaarealen kan bara en del betecknas som brytvärd. Man måste för det första tabort de torvmarker som är olämpliga för torvtäkt på grund av dräneringsförhållanden,bristfällig torvkvalitet och andra skäl. 1 ett andra reduktionssteg kan, för detorvmarker där utvinning kan komma tfråga, en del av den uppgivna arealenbetecknas som icke brytvärd på grund av form och djup. Enligt SGU:serfarenheter blir den sammantagna reduktionen i regel så stor att bara ca 25 %ay den tillgängliga arealen kan 1981/82:113 BUagedel (1000-tal ha) (I OOO-tal ha) En sådan reduktion är naturligtvis schablonartad men torde ändåge en rimlig uppskattning på länsnivå. Dethar vidare antagits att den brytvärda arealen i slorleksklassen 50-100 hautnyttjas för maskintorvprodukfion, som normalt beräknas ge /ha, medanytor som är störte än 100 ha utnyttjas för fräslorvproduk-fion vUket ger ca 150ton/ha i årlig produktion. Den teorefiskt möjliga årsproduktionen,"maximal" produktion, återfinns i tabeU 2 omräknad tUl oljeekvivalenter.Vid omräkningen har bortsetts från regionala variationer i bränslevärde (dennorrländska torven har i allmänhet en högre humifie-ringsgrad, och därmed ellhögre bränslevärde, än den sydsvenska). Vilkenårsproduktion som i praktiken kommer alt uppnås är beroende av ett antal olikafaktorer bl.a. kostnaden och tillgängligheten för andra bränslen (olja, kol,gas m. samt den tekniska utvecklingens inverkan på utvinnings- ochtransportkostnader för torv. Länsstyrelsernas egna bedömningar varierar mycketkraftigt. Vissa län har räknat fram en produktionsnivå som överstiger den"maximala" årsproduktionen i tabell 2.