prop · G503143 · 1981-12-31 00:00:00 — Från statens sida ställs betydandemedel till förfogande för försöksverksamheter. Bland annat disponerar såvälsocialstyrelsen som medel förförsöksverksamhet inom detta område. Nämnden och styrelsen ger numeraregelbundet ut sammanfattande rapporter över försöksprojekt som genomförts.Vidare har låtit göra sammanställningar över kommunalautvecklings- och forskningsprojekt inom , skolan, fritids- ochkulturverksamheten. Den av regeringen tillsatta ledningsgruppen för narkofikafrågorkonstaterade i sin rapport (Ds S 1978:2) atl en av de allvarligaste bristerna isamhällets åtgärder mot narkotikamissbruket var eftersläpningen i vårdutbyggnaden.Behandlingshemmen utgjorde den del av vårdkedjan som var mest underdimensionerad.Det åtgärdsprogram som ledningsgruppen presenterade koncentrerades på enutbyggnad av vårdresurserna. När ledningsgruppen avlämnade sin rapport fannsmedel disponibla för statsbidrag lill 180 behandlingshemsplatser. Underbudgetåren 1977/78-1981/82 anslogs medel för ytterligare 260 platser. Statenhar sålunda avsatt medel för inrättande av sammanlagt 440 platser. Den faktiska utbyggnadstakten har emellertid inte varitlika snabb. I den proposition (prop. 1977/78:105) som behandladeledningsgruppens förslag uttalade chefen för att 160behandlingshemsplatser 1981/82:143 32 Vid utgången /80 hade endast 67 av de planerade 160 platserna inrättats. Denna försening i uppbyggnaden torde sammanhänga med demånga administrativa och praktiska problem som måste övervinnas innan ettplanerat behandlingshem kan starta och börja fungera. harutbyggnadstakten dock varit högre. beslut om ändrat huvudmannaskap förinstitutionsvården för missbrukare kommer att innebära att det nuvarandestatsbidraget för att anordna och driva behandlingshem upphör fr. o. m. den 1januari 1983 och ersätts med ett nytt bidragssystem. fanns det352 statsbidragsberättigade behandlingshemsplatser. Förutom dessa finns ett 100-lalplatser som finansieras på annat sätt. Som exempel kan nämnas Franshammars gårdi som är ett enskilt barnhem, och som är ett enskiltvårdhem. Bidraget till öppenvård av narkotikamissbrukare var förstbegränsat till . Efter hand har verksamheten med vårdcentraler byggts ul,i första hand till de slörre städerna. fanns 26 stalsbidragsberättigadevårdcentraler för narkotikamissbrukare. Ytterligare två beräknas fillkommaunder . Vårdcentralerna är i sitt arbete i huvudsak inriktade påuppsökande verksamhet och olika former av behandling samt eftervård. Vid vissavårdcentraler drivs speciella projekt med insatser som har karaktär avutbildning och arbetsträning. Kontakten med sjukvården är för många missbrukare denförsta vårdkontakten. Vård för somatiska sjukdomar eller skador orsakade avnarkotikamissbruket ges på de medicinska avdelningarna. Avgiftning ochmotivationsbehandling sker vid de flesta sjukhus på psykiatriska avdelningar.Det finns f. n. ca 200 platser för narkotikamissbrukare inom den psykiatriskasjukvården. Antalet narkotikamissbrukare som vårdas på de psykiatriskaavdelningarna är emellerlid väsentligt fler än del reserverade platsantaletvisar. Unga narkotikamissbrukare vårdas vid ungdomsvårdsskolor,barn- och ungdomshem samt barn- och ungdomspyskiatriska kliniker. 1 oktober1981 hade landets ungdomsvårdsskolor sammanlagt 492 platser. Samtliga dessaplatser är tillgängliga för narkofikamissbrukare. skrevs 786 elever invid ungdomsvårdsskolor. Narkotikamissbruk angavs som en orsak till intagningför av pojkarna och av flickorna. Försök med utbildning av personal Ledningsgruppen för narkotikafrågor förutsåg ett ökatbehov av kompetent personal vid de nystartade behandlingshemmen. Eftersom detinte fanns någon särskild utbildning för dem som ville arbeta inom missbrukarvårdenbeslöts att en sådan skulle anordnas. En försöksverksamhet med tre månaders utbildning förnarkomanvårdare 1981/82:143 33 Utbildningen genomfördes inomarbetsmarknadsutbildningens ram. Läroplanen utarbetades av en arbetsgrupp inomarbetsmarknadsstyrelsen, i vilken ingick representanter också för andramyndigheter och för vissa organisationer. Utbildningen,som vände sig till bl. a. socionomer, psykologer, socialpedagoger och skötareinom den psykiatriska vården var främst avsedd för personal inom dennytillkommande narkomanvården. Målet med ulbildningen var bl. a. att ge ökadekunskaper om missbruksproblemafiken. Totalt genomfördes tio kurser. Dennaförsöksverksamhet har utvärderats och resultat föreligger i en rapport frånPedagogiskt centrum vid . Departementschefen anförde i prop. 1977/78:105 att detfinns etl stort behov av alternativa vårdformer inom missbrukarvården. Vård ienskilt hem kan vara en viktig resurs och elt värdefullt alternativ tillinstitutionsvård. Vårdformen behöver emellertid utvecklas och förslärkas. Motdenna bakgrund tillkallades en särskild utredare för att"initiera, samordna och utvärdera försöksverksamheten saml att med utgångspunkthäri utreda frågor rörande vård i familjehem av missbrukare". Familjevårdsutredningenöverlämnade sill betänkande (DsS 1981:17) Det förstärktafamiljehemmet. Utredningen föreslår bl. a. att familjehemmen skall stödjasgenom inrättande av särskilda familjevårdsenheter. En sammanfattning avfamiljevårdsutredningens betänkande bör bifogas till detta protokoll somunderbilaga 1:5. inrättades en särskild arbetsgrupp under arbetsvårdsdelegationeninom med uppdrag atl se över och utveckla former församarbete mellan arbetsförmedlingen och behandlingshemmen inom narkomanvården. Arbetsgruppenhar genom konferenser, intervjuer och en enkätundersökning kartlagt de problemsom både behandlingshem och arbetsförmedling har när det gäller den socialarehabiliteringen för narkotikamissbrukare som vistats på behandlingshem. Ufifrånkarfiäggningen pekar arbetsgruppen på olika möjligheter till lösningar. Irapporten (1981) har arbetsgruppen skisserat en modell för ensammanhållen, obruten rehabilitering av narkotikamissbrukare som vistas påbehandlingshem. Chefenför kommer senare denna dag att behandla frågan omåtgärder för att förbättra missbrukarnas arbetsmarknadssituation. 3 1981/82. 1981/82:143 34 1.4 Forskning om alkohol och narkotika 1.4.1 Alkohol- och narkotikaförskningens utveckling Alkohol- och narkotikaforskningen omfattar många olikaforskningsområden som är vitt skilda från varandra. Dit räknas t. ex. alla medicinskl-biologiskaforskningsprojekt om olika drogers effekter på centrala nervsystemet ochstudier som belyser samband mellan droganvändning och olika sjukdomstillstånd.Den innefattar behandlingsforskning samt forskning om missbrukarnas socialasituation. Till detta kommer bl. a. sociologisk och psykologisk forskning omkonsumtionsvanor och beteenden i samband med bruk och missbruk av droger. Samhällets stöd till alkoholforskningen i är avrelativt sent ursprung. Det är först i och med det medicinska forskningsrådetstillkomst som man kan börja tala om en svensk alkoholforskningspolitik.Regeringen uttalade då att . av det belopp som medicinskaforskningsrådet (MFR) disponerade skulle användas för forskning inomalkoholområdet. Alkoholforskningen har alltsedan dess haft en medicinsk dominans.Denna dominans förstärktes ytterligare då () inrättades vid . Efter hand växte det fram ett allt starkare behov av atl slimuleraoch utveckla den samhällsvetenskapliga forskningen inom alkoholområdel.Alkoholpolitiska utredningen (APU) uppmärksammade den samhällsvetenskapligaforskningens relativt svaga resurser. Utredningen förordade en ökad satsning påalkoholfprskning och framhöll därvid att denna i första hand borde komma densamhällsvetenskapliga forskningen till godo. APU förordade att IFTA skulleomvandlas till ett och förstärkas med tvåprofessurer och ytterligare minst fem övriga forskartjänster. Utöver dettaföreslog APU att sex andra forskartjänster skulle inrättas på alkoholområdet. I den av godkända propositionen (prop.1976/77:108) om alkoholpolitiken framhölls att en ökad satsning påalkoholforskningen främst borde komma den samhällsvetenskapliga forskningen tilldel. En mer omfattande utbyggnad borde dock övervägas ytterligare och i etlförsta skede inrättades tre nya tjänster. Inriktingen och placeringen avtjänsterna fastställdes av . Vid i dels en professur i sociologisk alkpholforskning, dels en professuri vårdforskning med särskild inriktning på alkoholmissbruk, medan en professuri psykologisk alkoholforskning förlades till . Narkotikaforskningen är av naturliga skäl av senare datumän alkoholforskningen. I viss utsträckning har forskningen på narkotikaområdetkommit att utvecklas vid enheter som redan tidigare bedrivit alkoholforskning.Under början av 1960-lalet påbörjades i studier av verkningarna avolika stimulantia och av psykoser efter amfetaminmissbruk. 1981/82:143 35 narkomanvårdskommitténs försorg genomfördes fleraundersökningar och forskningsprojekt om narkotikamissbrukets olika aspekter.Kommittén förordade också i sitt slutbetänkande (SOU 1969:52 och 53) enförstärkning av narkotikaforskningen. genomfördes flera frekvensstudiersom belyste narkotikamissbrukets utveckling och omfattning. Undersökningar avvissa elevgrupper och värnpliktsinskrivna har genomförts alltsedandess. Elevundersökningarna omfattar frågor om såväl narkotika som alkohol,tobak och annan droganvändning. Vid sidan av dessa undersökningar har studiergenomförts vid flera behandlingsinstitutioner för att få en uppfattning ombehandlingsresultatet. Frågan om utvärdering av behandling diskuteradesutförligt av ledningsgruppen för narkotikafrågor (Ds S 1978:2).Ledningsgruppens förslag om en satsning på behandlingsforskningens område leddegenom propositionen (prop. 1977/78:105) om åtgärder mol narkotikamissbruketfram fill att en särskild initiafivgrupp tillsattes under delegationen försocial forskning (DSF). Initiativgruppens arbete beskrivs närmare i detföljande. Överförbrukningen av sömnmedel och lugnande medel har iSverige inle uppmärksammats i någon högre grad av forskningen. Avvissa undersökningar, t. ex. en undersökning från iStockholm, framgår att överkonsumtion av sådan s. k. psykofarmaka är vanligarebland kvinnor än bland män. Ett visst samband tycks också finnas mellanpsykofarmakamissbruk och missbruk av alkohol eller narkofika. äremellertid de sociala och medicinska problemen kring psykofarmakamissbruk baradelvis kända. I det nordiska samarbetet på drogforskningens område har dessafrågor uppmärksammats vid ett flertal tillfällen. a. har Nordiska nämndenför alkohol- och drogforskning (NAD) i sin rapport (NAD-publikation nr 6)betonat vikten av metodutvecklingsprojekt inom detta område. NAD har ocksågivit ekonomiskt stöd åt ett nordiskt forskningsprojekt rörandeläkemedelskontrollen inom psykofarmakaområdet. Projektet kommer att slutredovisasunder . 1.4.2 Forskningens nuvarande läge F. n. finns fem ordinarie professurer i alkohol-narkofikaforskning.Vid sidan av de tre nämnda tjänsterna i sociologisk alkoholforskning,vårdforskning och psykologisk alkoholforskning finns professurer i experimentellrespektive klinisk alkohol- och narkotikaforskning vid institutet.Härtill kommer en av medicinska forskningsrådet inrättad professur iämnesområdet alkohol och andra beroendeframkallande medel med placering vidfarmakologiska inslitufionen, i . Prop.1981/82:143 36 Två institutioner är helt inriktade på forskning omalkohol och andra droger, nämligen ochnarkotikaforskning (lAN) och ochnarkotikaforskning, båda vid . lAN, som leds av en professor i experimentell alkohol- ochnarkotikaforskning, bedriver lill väsentlig del biokemisk och farmakologiskforskning. Vid institutionen har bl. a. studerats alkoholens omsättning ochverkningar hos människor och försöksdjur saml alkoholens roll i arbete ochtrafik. IAN:s arbete inriktas f. n. mot att öka kunskaperna om missbruksmedlensverkan och omsättning i kroppen med särskild hänsyn till uppkomsten avmedicinska skadeverkningar. och narkotikaforskningar knuten till men placerad vid klinik (f.d.alkoholkliniken) vid . Institutionens kliniska verksamhetär huvudsakligen inriktad på akut avgiftning och medicinsk, psykologisk ochsocial utredning. Till institutionen hör en utrednings- och forskningsavdelning.Insfitutionen bedriver både medicinsk, psykologisk och social alkoholforskningpå såväl klinikens egna patienter som på personer ur allmänna befolkningen, dets. k. (for Research and Treatment of AlcoholDependence). Bland de ämnesområden som studeras vid institutionen märksbl. a. alkohol och hjärnskador, kvinnor och alkohol, tidiga psykosociala förhållandeni utvecklingen mot alkoholmissbruk samt sociala förhållanden och vårdkonsumtionhos alkoholproblematiker. Professurerna i klinisk alkohol-och narkotikaforskningoch psykologisk alkoholforskning är placerade vid inslitufionen. En stordel av den övriga alkohol- och narkotikaforskningen bedrivs vid universitetenoch då huvudsakligen vid de farmakologiska, psykologiska, sociologiska ochsocialmedicinska institutionerna. Vid har densamhällsvetenskapliga forskningen fått ett betydande tillskott i och medinrättandet av de två nya professurerna vid sociologiska institutionen(sociologisk alkoholforskning) och vårdfprskningmed särskild inriktning mol alkoholmissbruk). Vid sociologiska institutionenfanns tidigare alkoholforskningstradilioner, vilka i första hand varitinriktade på alkoholvaneundersökningar, speciellt ungdomens konsumtionsvanor. Ifortsättningen kommer intresset dessutom att knytas lill bl.a. studier i svenskalkoholpolitik. Forskningen vid bl.a. att inriktas mot missbrukarens situation i samhället och vårdens funktion.Vidare kan från universitetsforskningen nämnas farmakologiska institutionen viduniversitetet i , vid vilken genomförts undersökningar över effekter påcentrala nervsystemet vid akut och kronisk alkoholtillförsel. Vid institutionenfinns bl. a. den av MFR finansierade professuren i alkohol och andra beroendeframkallandemedel. 1981/82:143 37 En omfattande forskningsverksamhet bedrivs också vid olikakliniker inom sjukvården I kan nämnas psykiatriska klinikerna vid S:tGörans sjukhus och med forskning inriktad bl.a. på områdetmissbruk och graviditet. Medicinska kliniken vid harsedan en lång tid en forskningsinriktning baserad på biomedicinskt kunnande. Screening-metodikutvecklas och förfinas till all kunna föras ut i olika former avhälsokontroller. , sjukhusi , har drivit elt omfattande projekt i en kommun ochdärvid bl. a. studerat förekomsten av alkoholism. Vidare pågår vid en kartläggning av samtliga patienter som vårdats vid sjukhusels narkomanvårdsenhetmellan . Forskningsklinikenvid i har till största delen sysslat mednarkotikaforskning. Arbelet har omfattat dels forskning om de narkotiskapreparatens farmakologiska effekter, dels behandlingsforskning, främst ianslutning till metadonbehandlingsprogrammet vid sjukhuset. Vidforskningskliniken bedrivs också den genom propositionen 1978/79:182 beslutadeförsöksverksamheten med s. k. konlraktsvård av narkotikamissbrukare. I augusti1982 har denna verksamhet pågått . Försöket kommer därefter attutvärderas. Genom vårdhuvudmännens försorg och delvis med medel frånstatens sida, särskilt via DSF, bedrivs forskning också vid vissa vårdenheterinom den sociala sektorn. har ett antal utvärderingar avbehandlingshem och kollektiv för narkotikamissbrukare genomförts. Några avdessa har utförts med anknytning till sociologiska och pedagogiskainstitutionen vid . i har bl. a.finansierat projekt eller genomfört utvärderingar vid behandlingshem förmissbrukare. Även vissa statliga myndigheter, såsom brottsförebygganderådet, och , bedriver forsknings- ochutvecklingsarbete eller projekt som delvis är av forskningskraktär och somgäller alkohol och andra droger. En del av alkohol- och drogforskningen harvidare initierats av statliga utredningar och kommittéer. bildades Svenska föreningen för Alkohol- ochDrogforskning (SAD). Föreningen har bl. a. till syfte att stimulera till ökadekontakter såväl inom som mellan olika ämnesområden. Föreningen är i första handen sammanslutning för forskare. Inom Nprden finns en särskild ochdrogforskning (NAD) som inrättades av nprdiska ministerrådet . a. främja och utveckla tvärvetenskapliga kontakter inom detta forskningsområde,samt initiera och planlägga samnordiska projekt som kan belysa viktiga alkohol-och drogpolitiska frågor. NAD skall också arrangera forskarkonferenser och sfimuleraforskarutbildning och forskarutbyte mel- 1981/82:143 38 I nämnden ingår tre ledamöter från varjenordiskt land, bortsett frän som endasl har två ledamöter. Någon exakt beräkning av alkohol- och narkotikaförskningensfinansiella resurser går inte att göra. Detta hänger bl. a. samman med attdelar av forskningen finansieras med hjälp av universitetsinstitutionernas ochandra enheters basresurser. Många projekt genomförs dessutom som delar av andraslörre projekt varför det är svårt att beräkna den del som faller på alkohol-eller narkotikaforskningen. Direkta projektmedel till alkoholforskning ochannan drogforskning utgår från via DSF, forskningsråden,forskningsrådsnämnden (FRN), vissa statliga myndigheter och kommittéer,landsting och kommuner samt olika fonder, främst . DSF är ettsektoriellt forskningsorgan för forskning inom socialdepartementetsansvarsområde. Flera av de fidigare nämnda projekten och undersökningarnafinansieras med medel från DSF. Bland övrig DSF-finansierad forskning kannämnas undersökningar av nyklerhetsvårdens målsättning och resurser i relafion tillmissbrukarnas livssituation, anstalts-vårdens tillkomst och utveckling samtalkoholransoneringens betydelse för konsumtionsfördelning, brottslighet, levercirrhosoch dödlighet. Totalt beviljade DSF 4 milj. kr. till alkohol- och narkofikaforskningfördelade på etl 20-tal projekt. MFR stöder grundforskning om beroendeframkallande medeloch anslog /. Humanisfiskt-samhällsvetenskapliga forskningsrådetfördelade /. till projekt inom alkoholområdet. FRN harunder 1981/82 valt alkoholforskningen till ett prioriterat område förtvärvetenskapligt inriktade insatser. Anslag för insatser inomalkohol-forskningen uppgick /82 till ca 1 milj. kr. FRN villbidra till en förbättrad kvalitet på alkoholforskningen i genomutbildning av fler kompetenta forskare samt förbättra samordningen inomforskningsområdet. FRN har således etablerat elt utbyte av forskare med i samt givit anslag till forskningssamverkan inomtre regioner i . Etablerade forskare kan vidare genom FRN söka anslagför s. k. rekryteringstjänster för yngre forskare. FRN:s anslag har hittillstill största delen gått till naturvetenskaplig biologisk forskning. Riksbankensjubileumsfond har också givit visst stöd till alkpholforskning med inriktningpå påverkningsmekanismer och hälsoeffekter. Totalt utgick fiån fonden 60 000kr. för /81. Över femtehuvudtiteln finansieras dessutom vid . /83 beräknas . för denna verksamhet. 1981/82:143 39 1.4.3 Konsumtions- och missbruksuiveckling För atl kunna bedöma behovet av insatser inomalkoholpolitiken behövs data som visar hur situationen utvecklas i olikaavseenden. I SAMO:s uppdrag har ingått atl pröva om det kunskapsunderlag somfinns om alkoholkonsumtionen och alkoholskadornas omfattning ochutveckling är tillräckligt eller om det behöver förändras. I syfte atl fåunderlag för en bedömning av detta har SAMO ställt samman merparten av de datasom finns kring dessa frågor. Sammanställningen har redovisats i rapporten (DsS1981:21) Data om alkoholkonsumtionen och dess skadeverkningar. SAMO har i dennämnda rapporten försökt att så långt befintliga data medger belysa dennuvarande situationen och utvecklingen . Den totalaalkoholkonsumtionen utgörs dels av den s. k. registrerade konsumtionen och delsav ett mörkertal som innefattar konsumtion av t. ex. hemtillverkat vin,hembrända spritdrycker och s. k. turislsprit. I allmänhet får den registreradekonsumtionen, som mäts genom försäljningen av alkoholdrycker, ensam stå sommått på den totala konsumtionen. Siffror över försäljningen presenterasregelbundet av Systembolaget och av . Kännedomom mörkertalet finns bl. a. genom uppgifter pm viss import av snabbvinsatser,traditionell hemtillverkning av vin, proviantering i färjetrafiken, misstänktafall av hembränning och renaturering av teknisk sprit samt data från en delintervju- och enkätundersökningar. SAMO har i den nämnda rapportenkonstaterat att dessa uppgifter inte ger någon vägledning för att få reda påden icke-registrerade konsumfionens storlek. Uppgifterna ger på grund av sinosäkerhet inte heller någon säker uppfattning om i vilken riktning utvecklingengår. Undersökningarav konsumtion:,vanorna genomförs regelbundet på vissa befolkningsgrupper.Skolöverstyrelsens elevundersökningar och försvarets forskningsanstaltsundersökningar av värnpliktsinskrivna har genomförts sedan 1970-taletsbörjan. I Sifos årliga ungdomsundersökningar har frågor om alkoholbruk förekommitflera gånger. Även andra institut genomför då och då undersökningar kringalkoholvanorna i vissa befolkningsgrupper eller i hela befolkningen.Undersökningarna har genomförts med delvis skilda utgångspunkter och med olikametoder och frågeformuleringar. Detta gör alt det inle går alt väga samman demtill en heltäckande bild av alkoholvanorna. Ungdomsgrupperna har undersökts mest. Det är enligt SAMO:smening också genom vissa av ungdomsundersökningarna som det är möjligt attspegla trenden i utvecklingen. De undersökningar som gäller vuxengrupperna gerdäremot ingen uppfattning om utvecklingen. Undersökningarna ger inte hellernågon klar bild av skillnaderna i alkoholvanor mellan olika befolkningsgruppereller relationen normalkonsumenter/storkonsumenler. Prop, 1981/82:143 40 Orsakerna till detta är bl. a. att storkonsumenter ochmissbrukare i slor utsträckning vägrar att delta i undersökningarna eller intekan nås. om alkoholens skadeverkningar finns från flera viltskilda områden. Således finns årlig statistik från nykterhetsvården och omantalet omhändertaganden av berusade. I annan statistik, såsom statistikenöver den slutna psykiatriska vården, över dödsorsaker, överförtidspensioneringar eller över trafikbrott, finns olika konsekvenser avalkoholkonsumtion eller -missbruk med som klassificeringsgrunder. Trols att alkoholkonsumtionens konsekvenser berörs istatistik från många sektorer i samhället, anser SAMO att statistiken inte gernågon klar bild av hur stora skadeverkningarna är eller hur de förändras. En avförklaringarna till det är att den statistik som regelbundet samlas in har haftsom sitt huvudsakliga syfte att spegla verksamheten inom ett område eller hurresurserna utnyttjas. Utredningen om narkotikamissbrukets omfattning () hartidigare gjort en liknande sammanställning av data på narkolikaområdet (Ds S1977:8). Flera av de intervju- och enkätundersökningar av främst olikaungdomsgrupper som presenteras i denna sammanställning avser sammaundersökningar som SAMO har tagit upp i den nämnda rapporten omalkoholkonsumtion och skadeverkningar. konstaterade i sin rapport attundersökningarna ger en begränsad bild av situationen när det gällernarkotikamissbrukets utveckling och att de inte ger någon vägledning om dettunga narkotikamissbrukets omfattning. har senare genomfört en omfattande kartläggning av dettunga narkotikamissbrukets omfattning, vilken har presenterats i två rapporter (DsS1980:5 och DsS 1980:11). har också låfit genomföra vissa undersökningar ochstudier som rör främst ungdomars drogvanor och attityder till droger. Dettaarbete har presenterats i rapporten (Ds S 1981:11) Ungdom, drpger och förebyggandearbele. har enligt sina direktiv bl. a. i uppdrag att lämnaförslag till hur man skall följa narkotikamissbrukets ulveckling.Utredningens slutbetänkande kommer att överlämnas senare i vår. Genom beslut med anledning av propositionen (prop.1977/ 78:105) om åtgärder mot narkotikamissbruket tillsattes en initiativgruppför narkomanvårdsfprskning. Gruppen, som varit knuten till DSF, har haft tillhuvuduppgift att lämna förslag till strategi för narkomanvårdsforskningen.Hösten 1981 avslutade gruppen sitt arbete och lämnade i samband härmed enslutrapport, "Narkomanvårdsforskning.