prop · G503203 · 1981-12-31 00:00:00 — De framhåller emellertidatt den aktuella förströelseformen har belysts på ett alltför ensidigt sätt idepartementspromemorian. delaruppfattningen att det är angeläget att komma till rätta med eventuella socialaolägenheter i samband med ifrågavarande spelverksamhet. Förbundet framhållerdock att några sådana olägenheter inte har konstaterats hos de fåtalrestauranger som har flipperspel. AB Svenska Automatringen säger sig ha fullförståelse för och instämmer i den 1981/82:203 93 kritik som riktas mot de s. k. flipperhallarna, men villsamtidigt betona att det finns flipperhallar som fungerar bra utan några somhelst sociala problem. Endast enremissinstans, , avstyrker att åtgärder vidtas iförebyggande syfte. Förbundet menar att det torde finnas möjlighetatt ingripa mot klart olämpliga aktiviteter och miljöer som finns i anslutningtill vissa spelhallar. Skulle brister finnas avseende kommunernas möjligheteratt stänga verksamheter som skapar missbruk, våld, prostitution etc. bör,enligt förbundets uppfattning, kommunerna självfallet ges denna rätt attingripa. Förbundet anser emellertid att det är att gå för långt att gekommunerna möjlighet att på förhand vägra tillstånd för anordnande av flipperspel. Förslaget att regleringen av flipperspel och liknandeautomatspel bör ske i en särskild lag tillstyrks eller lämnas utan erinran avde flesta remissinstanserna. Endast ett fåtal är kritiska mot en sådanlösning. Några av dessa förordar i stället att regleringen sker i en kommandelotterilag. Andra anser att frågan bör få sin lösning inom ramen för allmännaordningsstadgans regelsystem. Till deremissinstanser som är positiva hör riksåklagaren, kammarrätten i ,, , barnmiljörådet, ,, fem länsstyrelser, sjutton kommuner, SverigesAdvokatsamfund, riksförbund, automatägares riksförbundsamt Förbundet . Landstingsförbundetär tveksamt till förslaget i denna del. Förbundet framhåller attskolmyndigheter och sociala myndigheter redan har ett ansvar för ungdomarsuppväxtförhållanden och en nära kontakt med den verklighet som ungdomarna leveri. Ett ökat kommunalt ansvar på detta område är enligt förbundet väl förenligtmed socialnämndens uppgifter enligt den nya socialtjänstlagen att främja godamiljöer i kommunen. Med utgångspunkt från detta synsätt vill förbundetunderstryka att en särskild lag om anordnande av visst automatspel inte i någonstörre omfattning tillgodoser kommunernas möjligheter att öva inflytande påkommuninnevånarnas och därmed barns och ungdomars miljöer. Dessa mera allmännabrister bör enligt förbundet därför beaktas i samband med annan pågående ochförestående översyn av lagstiftningen, t. ex. i samband med översynen avallmänna ordningsstadgan och lotteriförordningen. Några remissinstanser är negativa till en särskild lag omvisst autmatspel. Hovrätten över och anser att verksamheten i flipperhallarnaföreter påtagliga likheter med sådana tillställningar som regleras i allmännaordningsstadgan (1956:617). Denna reglerar åtskilliga förhållanden som harstarka inslag av social karaktär. Som exempel härpå nämner hovrätten det i 8 1981/82. 1 saml Nr 203 Prop.1981/82:203 94 21 § upptagna förbudet för barn och ungdomar att medverkavid vissa tillställningar. Enligt hovrätten skiljer sig den fråga som skallregleras inte på något avgörande sätt från sådana förhållanden. Hovrättenavstyrker därför förslaget och förordar i stället för en särskild lag att nyabestämmelser tas in i allmänna ordningsstadgan. Även polisstyrelserna iStockholms och polisdistrikt förordar att regleringen sker i allmännaordningsstadgan. anser att regleringen av flipperspelet intebör tas upp som en fristående fråga utan prövas i samband medställningstagandet till lotteriutredningens övriga förslag. Nämnden anser atthelhetsbilden är väsentlig, varför förslagen i promemorian inte bör läggas tillgrund för särskild lagstiftning. Om detta förslag inte godtas hemställernämnden i andra hand att den ordning som nämnden förordade i sittremissyttrande över lotteriutredningens betänkande genomförs. I detsammanhanget föreslog nämnden - med ett i tillämpat system som förebild- att ett särskilt myndighetskontrollerat företag skulle administrera alltautomatspel i vårt land, däribland flipperspel, samt att behållningen av speletskulle fördelas mellan ideella föreningar. Enligt nämnden har detta system tvåfördelar. Det är lättare att motverka de sociala vådorna och förtjänstenförbehålls ideella ändamål i stället för att gagna kommersiella intressen.Nämnden anser att detta alternativ alltjämt är det bästa. hotell- ochrestaurangförbund menar att de olägenheter som lagförslaget avser att kommatill rätta med borde kunna åtgärdas inom ramen för den tillståndsprövning somsker enligt allmänna ordningsstadgan och lagen om handel med drycker. finns det därför inte skäl att införa ytterligare entillståndsprövning för att anordna vissa automatspel. Frågan om tillståndspliktens omfattning har föranlett endelad remissopinion. Den uppfattning som har kommit till uttryck idepartementspromemorian att tillstånd skall krävas för att anordna spel påflera än tre apparater tillstyrks av många remissinstanser. De övriga avstyrkerförslaget. Majoriteten förordar i stället att en generell tillståndsphktinförs, dvs. att tillstånd skall krävas oberoende av antalet spel som ingår ispelverksamheten. Några remissinstanser förordar i första hand attspelverksamheten förbjuds. Ett par andra anser att gränsen för tillståndspliktigtspel kan sättas betydligt högre. Ytterligare några remissinstanser anser attspel som anordnas i vissa miljöer bör kunna undantas från tillståndsplikt. Positiva till förslagt i denna del är riksåklagaren,överåklagarna i och , kammarrätten i ,brottsförebyggande rådet, , barnmiljörådet,, i , polisstyrelserna iGöteborgs, och polisdistrikt, , , och 1981/82:203 95 , , ,i , Föreningen ochFöreningen . Förslaget kritiseras av , statensungdomsråd, lotterinämnden, länsstyrelserna i , , Göteborgoch och , polisstyrelsen i polisdistrikt, fjortonkommuner. , automatägares riksförbud, Sverigeskristna ungdomsråd. Unga örnars riksförbund. , , , personalen vid , samarbetsrådet för med Gärdsås för utveckling ochtrevnad. dalsskolan klass 9 d, AB Svenska autmatringen. Föreningen i Näsbydals rektorsområde. Linsdals områdesgrupp och CherryföretagenAB. Lotterinämndenanser att erfarenheterna har utvisat att spelet har skadeverkningar även omantalet apparater understiger fyra. Detta gäller t. ex. kaféer och konditoriersom ligger i närheten av skolor eller på orter där större möjligheter tillförströelse saknas. i anser att det inte finnsskäl att begränsa frågan om tillstånd till att avse endast flera än tre automaterinom samma lokal eller anläggning. Det torde vara av vikt för myndigheten pålokal nivå att kunna skaffa sig en klar bild över den totala situationen.Länsstyrelsen kan dock tänka sig att samma mål skulle kunna uppnås genominförande av anmälningsplikt för spelanordnare för upp till tre spel.Länsstyrelsen i menar att en lokal torde utgöra en olämpligmiljö för barn och ungdom så snart det finns ett flertal apparater i lokalen.Det är därför troligt att tillstånd enligt den föreslagna lagen på många hållinte kommer att beviljas för tillståndspliktigt spel. I sin tur kan dettaförväntas leda till att många apparater skingras och fördelas tre och tre i nyalokaler runt om i samhällena. Barn- och ungdomsmiljön torde dock inte förväntasbli bättre av en sådan utveckling. har funnit att det i mångafall har påvisats olägenheter i samband med enstaka spel. Mot denna bakgrundanser att det bör övervägas att införa antingen tillståndspliktför varje automatspel som anordnas i förvärvssyfte eller totalförbud mot sådantspel. Flertalet av de kommuner som har yttrat sig i fråganavstyrker också promemorieförslaget att tillstånd endast skall krävas för attanordna spel på flera än tre apparater. kommun anser att det är någotlångsökt att anta att missförhållanden skulle uppstå endast där det finns fyra flipperspeleller flera. Det föreligger enligt kommunens mening inga skäl för att begränsamöjligheterna att ingripa om antalet flipperspel är tre eller färre. Liknandesynpunkter framförs av , , , , ,, och kommuner. Enligt Svenska kommunförbundetär frågan om antalet flipperapparater av underordnad betydelse. Förbundet menaratt det är miljön, totalt sett, som 1981/82:203 96 är det väsentliga i det här fallet. och anser att kontrollen inte skall inskränkas till lokaler medflera än tre automatspel. Föreninge Hem och Skola i Näsbydals rektorsområdeanser att det förhållandet att tillstånd föreslås krävas för att uppställaflera än tre apparater inom samma lokal eller anläggning inte är tillräckligteftersom en sådan konstruktion inbjuder till arrangemang för att kringgå kravetpå tillstånd. Någraremissinstanser ifrågasätter om det skall vara tillåtet eller förespråkar ettförbud mot att anordna spel på flipperspel och liknande automatspel.Länsstyrelsen i anser att det som ett alternativ bör övervägasom inte ett totalförbud bör införas mot sådant spel. Enligt , somi första hand har föreslagit generell tillståndsplikt, kan det väntas atttillståndsprövningen kommer att medföra mycket arbete och ofta svåraavvägningar. i ifrågasätter om spelhallar överhuvud taget skall få förekomma. Om totalförbud inte är möjligt anserlänsstyrelsen att tillståndsplikt skall införas enligt promemorieförslaget.Jönköpings kommun tvivlar på att föreliggande förslag om automatspel ärtillräckligt när det gäller att komma till rätta med spelverksamhetens följderoch den miljö som finns runt omkring. Det framgår inte klart av förslaget ivilken utsträckning den enskilda kommunen kan säga nej till spelhallar.Troligtvis kommer anordnaren och sociala myndigheter att ha olika uppfattningom huruvida spelhallar är en "olämplig ungdomsmiljö" eller ej. Väljerman att ge tillstånd kopplat med föreskrifter har man i principgodkänt spelverksamhet för ungdomar, vilket bör stå i strid med kommunensövriga strävanden att verka för socialt och kulturellt goda förhållanden förbarn och ungdom. Om man väljer att inte ge tillstånd kommer beslutet säkerligenatt överklagas. I ett sådant fall kan det bli svårt att lägga fram fakta ochbevis och måste naturligtvis lägga vikt vid att "inteobefogade inskränkningar görs i den enskildes frihet" som det uttrycks ikommentarerna. Då tillståndsprövningen endast avser anordnare med fyraautomater eller flera ser kommunen framför sig en utveckhng med tre spel på ettstort antal platser i kommunen. Ur social synpunkt kan enstaka spel förorsakalika stora svårigheter som spelhallar. Den enda verkliga lösningen är enligtkommunens uppfattning att helt förbjuda automatspel, liksom man hargjort med de s. k. enarmade banditerna. Det skulle menar kommunen innebära enfrihet för barn och ungdom att inte ständigt utsättas för den lockelse ochpåverkan som automatspelet har. I andra hand anser kommunen att generelltillståndsprövning bör införas. kommun finner det utomordentligtangeläget att kommunerna ges klara befogenheter att förhindra etablering avspelhallar. Enligt kommunens uppfattning skall det över huvud taget inte varatillåtet att inrätta spelhaUar. Personalen vid anser attautomatspel helt motverkar skolans målsättning att aktivera ungdomar för enpositiv fritidssysselsättning. 1981/82:203 97 förordas därför totalförbud mot spelhallar. intar en negativ attityd till förslaget och anser att det intefinns motiv för att införa tillståndsplikt för spel av viss omfattning på enoch samma plats såsom det har föreslagits i departementspromemorian.Riksförbundet framhåller att TV-spel och flipperspel är ett skicklighetsspel,att jämföras med vilka andra typer av skicklighetsspel som helst såsom bågskytte,pilkastning, osv. Sålunda måste man enligt riksförbundet inse att speli form av TV-spel och flipperspel kan ha en rent skicklighetstränande effekt.Utgående ifrån att ett spel har denna effekt är det rimligt att konstatera attflera spel har samma effekt. har därför ringa förståelse för denuppfattningen att spel i koncentrationer (mer än ett) i sig har en socialtnegativ effekt. Det torde enligt förbundet snarare vara på det sättet, att detär platsen på vilken spelen placeras som kan medföra en negativ effekt och dåberoende på skötseln av platsen ifråga. pekar påbetraktelsesättet i exempelvis , där man enligt förbundet i ett flertalsammanhang har konstaterat en nedgång i ungdomsbrottslighet på grund av skapat samlingspunkter i form av spelarkader i stället för att man låtitungdom driva omkring utan sysselsättning. Likartade arrangemang förekommerenligt förbundet i länder som , , , där respektivekulturministerium driver lokaler där spel förekommer under överinseende avpolismyndigheter i avsikt att just samla ungdom kring någonting som innebärsysselsättning. På samtliga här framförda platser har man enligt förbundet tagithänsyn till det förhållandet att spel i denna form medverkar till att lösa uppaggressioner och skapar en kontakt mellan människor. Vidare har man tagit tillvara det faktum att spelen möjliggör prestationsbedömning mellan spelare. Ett grundläggande faktum, som det enligt riksförbundet ärangeläget att påpeka, är att den allmänna debatten i samband medförströelsespel har fått inriktningen att spel skulle särskilt vända sig tillbarn och ungdom. Detta är enligt förbundets uppfattning helt felaktigt. Spelöver huvud taget är en naturlig del av en människas liv och spel i den meningenatt man köper sig förströelse och nöje torde vara angeläget att människan ialla åldrar kan och får möjlighet att tillgodogöra sig. En effekt av spel är idet sammanhanget att man som spelare kommer i kontakt med andra människor ochsålunda härvidlag uppnår en positiv social kontakt. Riksförbundetsgrundläggande uppfattning är därför att det i nu aktuellt sammanhang inte finnsunderlag för att begränsa antalet spel på en och samma plats såsom harföreslagits i lagförslaget. Om tillståndsplikt införs bör den enligt förbundetsmening bestämmas till att omfatta spel som anordnas på flera än sex spel. ÄvenAB Svenska automatringen menar att gränsen för tillståndspliktigt spel kan sättasbetydligt högre utan att lagens syfte förfelas. Förslagsvis kan gränsenbestämmas till att gälla spel som omfattar flera än sju spelautomater. Några remissinstanser menar att tillstånd inte bör krävasnär spel anordnas i samband med vissa tillställningar eller i särskilda miljöersom inte kan antas komma att utgöra en olämplig ungdomsmiljö. Folkparkernas centralorganisation framhåller att despelapparater som berörs i departementspromemorian förekommer endast i ringaomfattning i folkparkerna och då utgör en förströelse bland massor av andraaktiviteter. Några sociala skadeverkningar från spelapparater i folkparkernahar heller inte inrapporterats. hävdar därför att denföreslagna lagstiftningen inte bör tillämpas på flipperspel i folkparker ochandra anläggningar vars arrangemang kräver tillstånd för offentligtillställning. AB Svenska automatringen anser att kritiken mot spelhallarna ochden olämpliga barn- och ungdomsmiljö som påstås föreligga säkert är befogad ien del fall. Vad däremot avser automatspel som förekommer t. ex. på kaféer,restauranger och i samband med förströelseverksamhet såsom bowling ochbiljard, finns det i regel inte något fog för kritik. Utredningen synes inteheller ha haft denna sistnämnda verksamhet för ögonen när förslaget till nylagstiftning har tagits fram. AB Svenska automatringen anser det utomordentligtviktigt att sistnämnda typ av spelverksamhet i möjligaste mån undantas från denbyråkratisering och osäkerhet som en föreslagen tillståndsplikt innebär. CherryföretagenAB förordar också att vissa miljöer undantas från lagens tillämpningsområde.Bolaget framhåller att familjemiljöer såsom campingplatser, vinfersporthotelloch liknande anläggningar har karaktär av säsongsplatser. Bolaget kan intefinna att dessa platser skulle kunna utgöra olämpliga ungdomsmiljöer, eftersomde i högsta grad är familjeanknutna. Vidare menar bolaget att militära anläggningarsmarketenterier inte heller kan betraktas som ungdomsmiljöer. Härutöver anserbolaget att undantag bör göras för flygplatsterminaler. Dessa utgör en miljö ivilken människor har ett stort behov av förströelse under väntetider.Genomströmningen är stor och även i detta fall torde det enligt bolagets meningvara orimligt att påstå att några olämpliga ungdomsmiljöer kan skapas. i anser att det bör övervägasom inte även andra typer av apparater än de som redovisas i promemorieförslagetbör omfattas av tillståndsphkt. Som exempel härpå anger biljardspel,vars förekomst har ökat i omfattning. Majoriteten av de remissinstanser som har yttrat sig ifrågan om tillståndsmyndighet tillstyrker att kommunernas socialnämnder får iuppgift att handlägga tillståndsfrågorna. Överåklagaren i framhåller att socialnämnden har ettlångtgående ansvar för att barn och ungdom ges möjlighet till trygga och godauppväxtförhållanden och för att olämpliga miljöer i görligaste mån decimeras.Överåklagaren anser därför att det förefaller naturligt att socialnämndenerhåller den föreslagna tillstånds- och kontrollfunktionen. Socialstyrelsenställer sig bakom förslaget att tillståndsprövningen läggs direkt på kommun- Prop.1981/82:203 99 erna och att socialnämnden blir tillståndsmyndighet.Därigenom kommer de sociala utgångspunkterna att beaktas på etttillfredsställande sätt. menar att promemorieförslaget i dennadel är helt i linje med socialtjänstlagens intentioner att insatser för barnoch ungdom skall ägnas särskild uppmärksamhet bl. a. genom att goda miljöer ikommunen främjas och det i övrigt skapas förutsättningar för godalevnadsförhållanden. Liknande synpunkter framförs av barnmiljörådet,polisstyrelsen i , , , , ,och kommuner samt . är tveksamt till förslaget.Samfundet anser att det kan diskuteras om inte kontrollen skall utövas avpolismyndigheten, såsom gäller i övriga nordiska länder. Det är tveksamt menarsamfundet om socialnämnden är mera förtrogen med lokala förhållanden änpolismyndigheten på orten och om den omständigheten att tillståndsprövningenskall ske från sociala utgångspunkter skall anses utgöra avgörande skäl för attkommunernas socialnämnder skall vara tillståndsmyndighet. Någraremissinstanser avstyrker att socialnämnd blir tillståndsmyndighet. Hovrättenöver och anser att tillståndsfrågorna skall handläggas avpolismyndighet eftersom de sociala myndigheterna saknar lämplig organisationför uppgiften. Dessutom menar hovrätten att förslaget skapar oklarhet mellanpolisens och kommunernas ansvarsområden. Även anser attpolismyndigheten bör ha ansvaret för handläggningen av tillståndsfrågorna.Detta är naturligt med hänsyn till att uppkommande problem enligt nämndensuppfattning vanligen är av ordningskaraktär. Polisstyrelserna i ochMalmö polisdistrikt. Föreningarna länspolischefer och Sverigespolischefer samt AB Svenska automatringen förordar också att polismyndighetenblir tillståndsmyndighet. Länsstyrelsernai , och lån förordar i stället attlänsstyrelse blir tillståndsmyndighet. i länframhåller att det vore en olycklig lösning, inte minst från rättssäkerhetssynpunkt,med den splittring mellan tillslåndsgivande myndigheter som promemorieförslagetinnebär. För att få en regionalt samlad och likartad bedömning förordas därförlänsstyrelse scm tillståndsmyndighet. i länframhåller att länsstyrelserna fr. o. m. har socialkonsulentersom har god kännedom om resp. kommuner och de sociala förhållandena i länet.Inom länsstyrelseorganisationen finns således tillräckliga resurser för tillståndsgivningen,något som kan ifrågasättas när det gäller kommunerna. I värja fall torde manenligt -åtminstone i större kommuner - bli tvungen att frigöraeller nyanställa viss personal för att handha tillståndsgivningen och dendärmed åtföljande tillsynen. Enligt bör i stället berörd kommunha vetorätt i tillståndsfrågan. 1981/82:203 100 Enligtpromemorieförslaget skall socialnämnden vid prövning av tillstånd bedöma omspelverksamheten kan antas förorsaka bristande ordning eller kommer attbedrivas i en miljö som är olämplig för barn eller ungdom. Ett parremissinstanser har berört frågan om grunderna för tillståndsgivningen. Ordningsstadgeutredningenframhåller att de något diffusa grunder som anges i promemorieförslaget tordeleda till att tillståndsprövningen blir ganska osäker, vilket kan befaras ledastill en godtycklig eller onödigt restriktiv tillämpning. Utredningen förordardärför att socialnämndernas prövning i någon mån binds upp. Fnligt utredningenbör det i lagen anges att socialnämnden vid tillståndsprövningen särskilt skallbeakta exempelvis sökandens lämplighet som anordnare, lokalens lämplighet förändamålet och lokalens belägenhet inom orten. Det bör enligt utredningen vidareövervägas om inte bestämmelsen om tillståndsprövningen bör konstrueras så attdär anges att tillstånd inte får meddelas under vissa förutsättningar. CherryföretagenAB framhåller att det är av utomordentligt stor betydelse att lika kriterierfår utgöra grunden för beslut som fattas av olika socialnämnder och att detsäkerställs att relevanta fakta utgör beslutsunderlag. Bolaget menar därför attdet är väsentligt att enhetliga anvisningar får styra respektive nämndsageranden. Någraremissinstanser tar upp frågan om samråd med andra berörda myndigheter isamband med tillståndsprövningen. Socialstyrelsenunderstryker vikten av att socialnämnden vid handläggningen avtillståndsärenden samråder med andra berörda kommunala och statligamyndigheter, framför allt skolstyrelsen, fritidsnämnden, och den lokalapolismyndigheten. Polisstyrelserna i och polisdistriktförordar att det föreskrivs en obligatorisk skyldighet för socialnämnd att samrådamed polismyndighet. Polisstyrelsen i anser att detta ären förutsättning för att förslaget om tillståndsmyndighet skall kunna godtas. 7.Vite straff m. m. Någraremissinstanser har tagit upp förhållandet mellan vite och straff. Riksåklagarenframhåller att sanktionssystemet i motsvarande situationer vanhgen brukar varaanordnat så att den kan straffas som bryter mot tillståndskrav eller i sambandmed tillståndet utfärdade föreskrifter. Det finns enligt riksåklagaren inteanledning att avvika från denna modell i förevarande sammanhang. Därtill kommeratt det får anses strida mot vedertagen uppfattning rörande vitesinstitutetsfunktion att som sker i 8 § första stycket, första ledet i lagförslaget användavite som sanktion för brytande av viss föreskrift. Beträffande andra ledet inämnda paragrafs första Prop.1981/82:203 101 stycke anser riksåklagaren att bestämmelsen synes börautformas så att den direkt tar sikte på ett framtvingande av de uteblivnaprestationerna. Liknande synpunkter framförs av överåklagaren i Stockholm.Enligt i är det olämpligt att etttvångsmedel som vite används för att komma tillrätta med missförhållandena ispellokaler. Det bör i lagtexten eller i anvisningar betonas att samtalsvisframförda råd och anvisningar skall vara de medel tillståndsmyndigheten främstskall arbeta med. Polisstyrelsen i polisdistrikt anser attföreskriften i lagförslaget om att föreläggande av vite inte får överklagasgenom besvär bör utgå. Polisstyrelsen framhåller att det förefaller stötandeför den allmänna rättsuppfattningen att en icke rättsvårdande myndighet medges befongenhetatt utfärda ett vite över vilket besvär inte får anföras. Någraremissinstanser är kritiska mot att allmänt åtal för brott som avser anordnandeav tillståndspliktigt spel utan tillstånd fär väckas endast efter anmälan avsocialnämnd. Riksåklagaren påpekar att den i 10 § lagförslaget intagna regelnom att åtal för brott enligt 9 § får väckas endast efter anmälan avsocialnämnden inte har närmare motiverats i promemorian.