prop · G503165 · 1981-12-31 00:00:00 — Ifortsättningen framhåller utredningen vanskligheten i bedömningen avexklusivavtal. Den uttalar: Vad som präglar situationen är den nära anknytningentill leverantörens säljpolitik och hans urval av återförsäljare. Ett närasamband föreligger också med det selekliva försäljningssystemet som inte i sigbehöver innebära en konkurrensbegränsning med skadlig verkan och som kan varaförenlig med välmotiverade överväganden. Medan exklusivavtal medområdesdelning i ett efterföljande led således kan där mbba konkurrens ocheffektivitet kan alltså ett förbud mot delning m.m. få omedelbaraåterverkningar i fråga om leverantörens effektivitet och konkurrensförmåga.Humvida detta är av underordnad betydelse jämfört med effekten i efterföljandeled låter sig inte besvaras generellt. Enligt konkurrensutredningens bedömningger mot denna bakgrund erfarenheterna av utvecklingen inte i dagens lägetillräckligt underlag för ett förbudsingripande mot vertikal marknadsdelning. Utöverde nu berörda fallen finns andra former av konkurrensbegrän- 1981/82:165 71 sandeåtgärder, såsom konkurrensklausuler, försäljning till underpris, andra formerav etableringskontroll, privat auktorisation m.m., uttalar utredningen. Denanser att det f. n. inte kan i något av dessa fall hävdas att förbudsprincipenskulle vara lämpligare än missbmksprincipen. Jag har redovisatutredningens mer allmänna överväganden vid bedömning av frågan humvidaytterligare straffbelagda förbud borde införas. När det sedan gällertiUämpningen av en missbruksbestämmelse uttalar utredningen bl. a. följande (s.396): Diskriminering genom säljvägran eller missgynnande viUkor m.m. utgörtypexempel på vad som kan försvåra annans näringsutövning. Oavsettdiskrimineringens omfattning kan ett sådant förfarande i allmänhet inteaccepteras. Diskriminering som utövas av dominerande företag är särskiltaUvarlig. Ett nära samarbete med det sagda har vad som ibland kallasmaktrabatter. Det kan här gälla årsbonus eller annat som aUmänt gynnar störreköpare i förhållande tiU mindre sådana, utan att deras prestationer motiverardetta från kostnadssynpunkt. Enligt utredningens mening bör det också ifortsättningen i princip ankomma på rättstiUämpningen att ta ställning tUlmaktrabalterna. Begreppet saknar en aUmängiltig innebörd och kan läcka en radolika situationer. Ett nära samband med berörda frågeställningar har vidare enföretagares allmänna säljpolitik i fråga om olika kunder, oavsett om några avdessa har en maktposition gentemot företaget. Utredningen vill peka på viktenav att granska rabattens effekter både i leverantörsledet och i handelsleden.Ibland kan rabatten ha positiva effekter genom att den medför större rörligheti prissättningen och en skärpt konkurrens. I vissa fall kan dock den somerhåller rabatten tänkas utnyttja förmånen till alt tränga undankonkurrenterna. En redan försvagad konkurrens i en bransch kan därmedytterligare minska i styrka. Ett allvarligt fall föreligger om effektiva men mindreföretag får ett bestående handikapp i konkurrensen genom att de inte får del aven rabatt som de hade bort erhålla. Om detta sker systematiskt och underlängre tid kan det få betydande negativa konsekvenser för branschenseffektivitet, struktur m.m. Utredningenfortsätter: Vidare gäller alt förekomsten av en maktrabatt synes nära koppladmed situationen att köparen är prisledare eUer på annat sätt dominerande påmarknaden och därigenom kan diktera sina viUkor. Maktrabatteringen synes alltsåofta leda till ytterligare tillväxt i fråga om det dominerande företaget.Därmed föds kanske nya anspråk. Balansen i det ekonomiska systemet kandärigenom påtagligt rubbas. - I fråga om vertikala exklusivavtal medområdesdelning finns det också anledning att noga följa utvecklingen. a. en ineffektiv förelagsstruktur samt prishöjande verkningar kan härföreligga, särskih om avtalen dessutom har kopplats med andrakonkurrensbegränsningar. Därvid kan del röra sig exempelvis om vertikala ellerhorisontella prisrekommendationer. Liksom eljest har del särskUd betydelse omkonkurrensbegränsningen omfattar en större del av marknaden. Vid bedömningenmåste dock även beaktas hur ett ingripande inverkar på det tidigare ledet. Prop, 1981/82:165 72 Enannan konkurrensbegränsning som i sammanhanget särskilt har övervägts avutredningen är stora inköpskarteUer. Täcker en sådan kartell mer eller mindreen hel marknad måste detta bedömas som allvarligt om tidigare led kan skadaseller samverkansvinster inte kommer tUl nytta också för konsumenterna, uttalarutredningen och tillägger: I allmänhet synes skadlig verkan föreligga i sådanaeller liknande fall, exempelvis när kartellen förhindrar prispressandeimportkonkurrens eller svensk export. Också alla andra konkurrensbegränsningarhar särskilt intresse när de har stor utbredning eller utövas av dominerandeförelag. Som exempel kan nämnas överenskommelse om all inle deha ianbudsförfaranden, säljorganisationer, systematisk underprisförsäljning samtprisklausuler vid upplåtelse av immateriell egendom m. m. sålunda har uttalat har som jag tidigare berört föranlettåtskilliga synpunkter vid remissbehandlingen. a. gäller detta i fråga oms.k. Dessa har också uppmärksammats i samband med ett avgörandeav MD , nr 19 (PKF 1978:9), och den diskussion som förevarit ianslutning därtill. Jaganser det vara viktigt att de olika omständigheter som utredningen harredovisat uppmärksammas i rätlstiUämpningen och vägs mot varandra vid en värderingi det enskilda fallet efler förhållandena på den konkreta marknaden. Allmäntpekar utredningens slutsatser klart i den riktningen att ju större utbredningen konkurrensbegränsning har på en marknad desto större kan riskerna förnegativa effekter vara. Det mönster som här avtecknar sig synes väl förenligtmed vad jag har uttalat om intresset av att gripa in mot missbmk avdominerande ställning. Hit hör också bl. a. del fallet att fristående företag,som tillsammans har den större andelen av marknaden, samverkar med varandra. 3.3.3Frågan om kontroll av företagsförvärv och upplösning avföretag 3.3.3.1 Bakgmnd Jaghar fömt (3.1) gett en samlad bild av utredningens analys och överväganden ifråga om det marknadsekonomiska systemet, däribland för- och nackdelar medkonkurrens och koncentration inom näringslivet. Därvid har också redovisatsutredningens uppfattning att ett system för kontroU av företagsförvärv börinföras i vårt land. Utredningen bygger sina överväganden bl. a. på engenomgång av koncentrations- och förvärvsutvecklingen i det svenskanäringsUvet, tiU vilken jag hänvisar (betänkandet s. 291-302). Iunderlagsmaterialet ingår också ett tidigare framlagt förslag till lag omkontroll av företagsförvärv (1974:17) saml remissyttranden över detta. Mankan kort sammanfatta utredningens beskrivning av för- och nackdelar medförelagsförvärv på följande sätt: Koncentrationen i näringslivet kan vara endirekt följd av konkurrensen - svaga företag slås ut - eller bero på allförelag eller dess ägare förvärvar andra förelag. 1981/82:165 73 värvmedför oftast positiva verkningar för samhället genom t. ex. förbättradeffektivitet, rationellare markhadsstmktUr, möjlighet till snabbare tekniskutveckling och bättre konkurrensförmåga gentemot bl. a. utlandet. Om detsammanslagna företaget ökar sin styf ka kan dessutom konkurrenssituationen påmarknaden förbättras. Å andra sidan medför sådana förvärv ibland olikaolägenheter för samhället. DeSsa kan vara av olika slag. De olägenheter frånallmän synpunkt som försläget i första hand tar sikte på är olämpligakonkurrensbegränsningar, en från industripolitisk synpunkt icke önskvärdstmkturomvandling, en koncentration av ägandet, negativa verkningar påsysselsättningen eller andra nackdelar för anstäUda och kommuner saml nackdelarför konsumenterna, t. ex. i form av försämrad service. Utredningenföreslår att företagsförvärv, där det förvärvade företaget har en viss minstastorlek, skall prövas. Enligt förslaget skall, som jag har nämnt,regeringen kunna gripa in mot förvärvet med förbud eller åläggande, om detbehövs för att förhindra sådan olägenhet som är av väsentlig betydelse frånallmän synpunkt. Utredningen anser att det måste vara regeringen som fattardessa beslut. Som skäl för detta anförs bl. a. att besluten innebär en politiskavvägning mellan olika intressen och att i den förhandlingsverksamhet som kanföregå besluten regeringen bör vara det bedömande organet. Härigenom åstadkomsen samordning med annan närings- och konsumentpolitik. Enligtutredningsförslaget skall prövning ske av förvärv av rörelse eUer del avrörelse, av andel i handelsbolag och av aktier i aktiebolag samt vidare förvärvgenom fusioner mellan aktiebolag eller mellan ekonomiska föreningar. Aktieförvärvskall prövas endast om de leder till ett innehav av av dettotala aktiekapitalet eller röstetalet för aktiebolag som noteras på fondbörsenoch av för övriga bolag. Både när det gäller förvärv av andeli handelbolag och aktie i aktiebolag fömtsätts att ingripande skall komma ifråga endast när förvärvaren genom förvärvet får ett kontrollerande inflytandeöver det förvärvade företaget. Sådant inflytande anses föreligga närförvärvaren kan bestämma innehållet i principbeslut om företagets ledning ochframtid. Undantagnafrån prövningen är enligt förslaget förvärv inom en koncern, nyemissioner somi princip innebär oförändrade ägarförhållanden samt, i vissa faU, utbyte avfordran enligt skuldebrev mot aktie. Självaprövningen skall enligt förslaget innefatta en vägning av för- och nackdelarfrån aUmän synpunkt. Vid bedömningen skall särskilt beaktas hur förvärvet kanpåverka prisbildningen, effektiviteten inom näringslivet och annansnäringsutövning samt ägarkoncentrationen inom näringslivet, sysselsättningen,berörda arbetstagares och kommuners intressen samt konsumenternas intressen.Också ägarnas intressen skaU beaktas. under en viss storlek skall enligt utredningen falla utanförprövningsområdet. Prövning skall sålunda ske endast om det företag eller denverksamhet som förvärvet avser har sysselsatt i genomsnitt 1981/82:165 74 minst50 arbetstagare, omsatt eller haft tillgångar omsammanlagt . Organisatorisktföreslår utredningen alt prövningen skall ske i två steg. NO svarar för enförberedande prövning. Denne skall därvid sortera ut de fall som kan medförasådan olägenhet som är av väsentlig betydelse från allmän synpunkt ochöverlämna dessa fall till regeringen. Vissa fall skall alltid lämnas tillregeringen, nämligen om förvärvet har särskilt stor omfattning eller kanmedföra betydande olägenhet för allmänt intresse eller om andra särskilda skälföreligger, t. ex. alt del är av vikt att handläggningen sker snabbt. NO skaU,när det av tidsskäl inte är omöjligt, inhämta material och synpunkter frånandra berörda fackmyndigheter, främst SPK och statens industriverk (SIND).Detta bör NO redovisa i det yttrande till regeringen som skall följa beslutetom överlämnande. Enligtutredningsförslaget skall NO:s prövning inledas genom att anmälan av ettförvärv eller ett planerat sådant görs till NO. Berörda parter har möjlighetatt genom frivUlig anmälan sätta igång prövningsförfarandet. Om anmälan integjorts kan NO ålägga part i ett förvärvsavlal att anmäla förvärvet inom visstid. Sådant åläggande får inte meddelas senare än från det avtal omförvärvet slöts. NO kan även - om särskilda skäl föreligger - ålägga en vissjuridisk eUer fysisk person att göra anmälan, innan förvärv sker. NO föreslåsfå högst på sig för sin prövning. av förvärvsprövningsärenden föreslås ske i en permanentinterdepartemental beredningsgmpp med företrädare för berörda departement. Sedanett ärende har överlämnats till regeringen kan regeringen, efter att ha hörtparterna i ett förvärvsavtal, förbjuda förvärvet, om det vid en samladbedömning anses kunna medföra övervägande olägenheter av väsentlig betydelsefrån allmän synpunkt. Som ett alternativ till att förbjuda förvärvet kanregeringen vid vite meddela förvärvare förbud eller åläggande för viss tideller tills vidare, om det behövs/ör att förhindra sådan olägenhet av förvärvetsom är av väsentlig betydelse från allmän synpunkt. Den sakliga innebörden avdetta är alt förvärvet tillåts på vissa vUlkor, som exempelvis kan gäUasysselsättningen, sortiment m. m. Förbjudna förvärv blir enligt förslagetogiltiga. Regeringenskall meddela sitt beslut, . Denna tidsfrist liksommotsvarande för NO - kan förlängas med samtycke av parterna i förvärvsavtalet.Regeringens prövningstid kan också förlängas, om del är oundgängligennödvändigt för utredningen i ärendet. Regeringen skall, om särskilda skälföranleder det, kunna meddela ett interimistiskt förbud för parterna attfullfölja förvärvet prövningen pågår. Remissinstansernasprincipiella inställning till utredningens förslag om prövning avföretagsförvärv är blandad. Sådana näringslivets organisationer som SI m. fl.och LRF samt . 1981/82:165 75 holmsfondbörs, handelskamrarna, KF såvitt avser kooperationen och (Aktiespararna) är emot en förvärvsprövning. Ocksåvissa myndigheter, däribland bankinspektionen, försäkringsinspektionen såvittgäller dess område, KK, SIND och i avstyrker helteller ställer sig allmänt negativa till förslaget. I stort sett positiva tUlutredningsförslaget är däremot MD, NO, SPK, KOV, AMS, länsstyrelserna iStockholms och Norrbollens län samt och med vissa reservationer. Bland arbetstagarorganisationernauttalar sig LO och TCO för förslaget medan /SR och är kritiska mot del. En del remissinstanser, bland demstatskontoret. och , tar inlestäUning till principfrågan. De remissinstanser somanser att en lagstiftning om kontroll av företagsförvärv principiellt inte ärönskvärd anför främst följande huvudargument: är önskvärda med hänsyn till vår inter nationella konkurrensförmåga. Den svenska marknaden är liten och svens ka företag små internationeUt sett. är den svenska marknaden utsatt för importkonkurrens. Stafiiga engagemang i genomförda eller pla nerade koncentrationsåtgärder (varvs-, stål-, textU- och skogsindustri) vi sar att koncentrationskontroll är i stort obehövlig och utredningsförslaget inaktuellt. Det har inte påvisats någotkonlrollbehov eller exempel på skadliga företagssammanslagningar. Möjligheterna att värderaeffekterna av företagsförvärv och bedöma framtida utveckling, bl. a. potentiellkonkurrens, är små. Regeringen har redan nu olikamöjligheter att hindra företagssammanslagningar som kan medföra påtagligaolägenheter, bl. a. genom reglerna om realisationsvinstbeskattning. Ett kontrollsystem innebärrättsosäkerhet och kan verka hämmande på företagens planering och på näringslivetöverhuvudlaget. Sammanslagning av företag är redan fömt en invecklad ochutdragen process. Samhällets ansvar mot företagoch parter vid ett förvärvsförbud är ett oulrett problem. Närdet sedan gäller upplösning avföretag anför utredningen bl.a. (s. 249) att frånallmän synpunkt olämpliga följder av konkurrensbegränsning inom näringslivetkan ha sin gmnd redan i de stmkturella förhåUandena på en marknad. Så kan varafallet när ett företag har fåll en dominerande StäUning på marknaden. En sådanställning har givetvis en monopolist. Men begreppet täcker också detförhållandet att ett företag eller en av gemensamma ägarintressensammanhållen grupp av företag - behärskar så stor del av en marknad attföretaget eller gmppen av företag dominerar denna. Dominansen kan bestå i enhelt övervägande marknadsandel, fortsätter utredningen. En sådan krävs dockinte om ett företag ändock kan agera utan att behöva ta nämnvärd hänsyn tillkonkurrenters och potentiella konkurrenters reaktioner. 1981/82:165 76 Somhar nämnts tidigare påpekar utredningen att det i begreppet dominerandeställning inte ligger att skadlig verkan nödvändigtvis förekommer. a. följande: Från konkurrensvårdande synpunkt tilldrar sig dockdominanssituationen särskilt intresse. Gällande rätts ståndpunkt är den attförhandling inte skall gå ut på att undanröja vad som är en ofullkomlighet inäringslivets struktur. KBL syftar alltså inle till att förändra rådandemarknadsstruktur utan möjliggör endast ingripanden mot olämpligt utnyttjande avekonomisk maktställning. Vid översynen av lagstiftningen bör på nytt prövasfrågan huruvida, vid sidan av ingrepp mot ett dominerande företags åtgärder påmarknaden, en möjlighet bör finnas tiU strukturingrepp i specieUa fall. Utredningen för därefteren diskussion om för- och nackdelar med marknadsdominans. Därmed kommerutredningen in på frågeställningarna kring begreppen konkurrens ochkoncentration. Därvidlag pekas på stordriftsfördelar och ökad internationellkonkurrenskraft för de svenska företagen. Utredningen konstaterar altmarknadsdominans inle behöver innebära något som framstår som oläntpligt frånallmän synpunkt. I vissa fall kan dock den dominerande positionen vara förenadmed påtaglig grad av skadlighet, menar utredningen och åberopar främst tvåomständigheter. Den ena är att ett företag med en dominerande ställning kanvidta diskriminerande eller på annat sätt repressiva åtgärder mot köpare ochkvarvarande eller presumtiva konkurrenter. Vidare kan den skyddade ställningenleda tiU ineffektivitet. Detta kan föra med sig för höga priser. Förvissa speciella situationer bör det enligt utredningens förslag finnas enmöjlighet till stmkluringrepp, som kan gä ut på att upplösa ett marknadsdominerandeföretag i flera med varandra konkurrerande enheter. Detta föreslås ske genom enmöjlighet för regeringen att ålägga en viss näringsidkare att avhända sigaktier, andel i handelsbolag, rörelse eller del av rörelse. Åläggandet skallkunna förenas.med vite. Tillstöd för förslaget åberopar utredningen alt en marknadsdominerande StäUningsom medför skadlig verkan kan utgöra en mer allvarlig form avkonkurrensbegränsning än en sådan som sker i form av exempelvis samverkanmellan konkurrenter. Vidare är betydelse för utredningens ställningslagandefrämst del framlagda förslaget om en prövning av företagsförvärv.Utredningen anför att eftersom systemet endast avser förvärvsfall det finnsbehov av strukturingrepp när ett förelag utan sådant förvärv uppnår en marknadsdominerandeställning. Så kan inträffa exempelvis genom att konkurrenter faller bort avandra skäl än företagsförvärv. Utredningenutgår emellertid från att situationer där stmkluringrepp kan komma i fråga blirytterst få. Bestämmelsen om sådana ingrepp har därför enligt utredningenutformats som en undantagsregel, avsedd att tillgripas endast i myckel viktigafall när de normala metoderna inte är tillräckliga och det är av synnerligbetydelse. Förslagetom möjligheter till strukturingrepp avvisas mycket bestämt av Prop.1981/82:165 77 enmajoritet bland remissinstanserna. Därvid sätts i första hand i fråga behovetav en sådan bestämmelse. Kammarrätten i anför sålunda att ingentingi det redovisade utredningsmaterialet tyder på att det nu är påkaUat att införaen så långtgående regel. Bankinspektionen anser att bestämmelsen är aUtförlångtgående och strider mot hhtills i tillämpade rättsprinciper.Stockholms fondbörs menar att blotta förekomsten av en lagregel, som endast kantänkas bli tillämpad i sällsynta undantagsfall, kan öppna möjligheter tillspekulation i den politiska och ekonomiska debatten om förestående ingrepp motett företag med åtföljande osäkerhet för dess ledning, anställda, kreditgivarem. Fondbörsen anser att denna osäkerhet försvårar en rationellkurssätlning, därmed motverkar fondbörsens möjligheter att fungera som eneffektiv marknadsplats och dessutom kan utgöra en hämsko pånyemissionsverksamheten när det gäller såväl aktier som obligationer.Kommerskollegium framhåller all del, såvitt kollegiet kan bedöma, synes finnasen risk för att blotta närvaron av en sådan lag minskar företagens motivationatt investera och expandera i . Vidare anför kollegiet att det, omföretagsuppdelning åläggs, finns stor risk för att det tillskapas företag sompå sikt kräver kostsamma åtgärder från samhällets sida för att överleva.Samtliga remissinstanser med näringslivsanknytning, KF, Sverigesadvokatsamfund och handelskamrarna riktar synnerligen aUvarlig kritik mot förslagetoch menar att utredningen har tagit tiU mer våld än vad nöden kräver. KK, SINDoch KOV avstyrker också förslaget. Några myndigheter, bland dem NO ochlänsstyrelsen i , tillstyrker förslaget. Så gör också LO, /SRoch . Föregen del vill jag framhålla följande i frågan om ett system för kontroU avföretagsförvärv. Motbakgmnd av det grundläggande önskemålet om en effektiv, fungerande konkurrensstår det klart att koncenlralionsprocessen inom det svenska näringslivet måsteföljas med uppmärksamhet. Somskäl för att konkurrenslagstiftningen inte bör omfatta företagssammanslagningaråberopas i första hand hänsyn till vår internationella konkurrensförmåga. Jaginstämmer i synpunkten alt sammanslagningar som är påkallade av sådana hänsyninte bör motverkas utan myckel starka skäl. måste man hålla i minnetall en betydande del av vårt näringsliv f. n. inle är utsatt för internationellkonkurrens. Fråganblir därmed om man kan stanna vid den nuvarande ordningen. Jag erinrar på dennapunkt om att MD har slagit fast (se 2.3.7) att del f. n. saknas lagligaförutsättningar alt med slöd av KBL ta upp förhandling med en förvärvare avaktier i ett konkurrerande förelag i syfte alt förmå denne att sälja dessa. Detkan antas att domstolen skulle komma till en liknande bedömning i fråga omandra former av företagsförvärv. Vidbedömningen av frågan måste övervägas huruvida de ekonomiska skeenden det härgäller låter sig hanteras i termer av förbud. 1981/82:165 78 alltsåpröva om det är realistiskt att tänka sig att en formell befogenhet för ettsamhällsorgan att t. ex. förbjuda ett visst företagsförvärv går att överföra ipraktiskt handlande. En viktig faktor blir härvid all pröva vilka reeUa möjlighetersom finns att i det konkreta fallet avgöra humvida ett visst företagsförvärvkan komma att medföra problem av den omfattning som utredningen har angett.Enligt utredningsförslaget krävs i detta hänseende att förvärvet vid en samladbedömning kan anses medföra övervägande olägenheter av väsenfiig betydelse frånallmän synpunkt. Här får också uppmärksammas att ett företagsförvärv innebär enekonomisk transaktion mellan två parter. Det är befogat alt pröva ocksåsäljarens läge om det tilltänkta förvärvet förbjuds. Säljarens situation måsteju i allmänhet vara den att han har bedömt just den i förbudsärendet aktuellaförsäljningen som den mest fördelaktiga eller kanske enda möjliga. Fråganhumvida säljaren har ett rimligt alternativ måste alltså från rättssäkerhetssynpunkttiUmätas stor vikt. 1bilden ingår att väga de nu berörda faktorerna mot andra omständigheter som ärbetydelsefulla vid bedömningen av frågan om ett system för kontroll avförvärvsprocessen bör införas. Dit hör den grad av ansvar samhället tar på sigför den kommande utvecklingen, vare sig man ingriper i ett visst fall eller ejsamt frågan vilka resurser som kan komma att bindas hos samhället och förelagenvid ett system med prövning av företagsförvärv. Motdenna bakgmnd vill jag till en början redovisa närmare vissa remisssynpunkter. NObedömer för sin del att förbud mot företagsförvärv kan bli aktuellt endast isällsynta fall. SIND uttalar alt endast ett mindre antal företagsförvärv skuUekomma att hänskjutas till regeringen för granskning. Liknande synpunkterframförs av andra remissinstanser. Vidare anför KK att utredningen inte hargivit några konkreta exempel på fusioner som har haft skadliga verkningar ochdär regeringen har saknat handlingsmöjligheter. Bankinspektionen finner alt, omolägenheter bedöms uppstå genom det nuvarande systemet, dessa redan nu kanundanröjas eller motverkas genom regeringens agerande. Närdet gäller frågan om vilka rent praktiska möjligheter som finns att i detenskilda fallet avgöra huruvida ett visst företagsförvärv bör förbjudas på gmndav förvärvets följder för skilda allmänna intressen får uppmärksammasföljande. De allmänna intressen som enligt utredningsförslaget skall beaktas ärtill en början de gängse konkurrensrättsliga kriterierna prisbildningen,effektiviteten inom näringslivet och annans näringsutövning.