prop · G50340 · 1981-12-31 00:00:00 — Också de varor ochtjänster som utbjuds är av skiftande slag. För vissa produkter är demonstration och försäljning ihemmet en förutsättning, t. ex. brandskydd och låsskydd. Inom vissa varugrupperfordras för tekniskt komplicerade varor ingående demonstration och informationpå platsen. Inte minst kan hemförsäljning vara ett även från konsumentsynpunktvärdefullt konkurrensmedel vid marknadsföring av varor som är mer avanceradeoch representerar utveckling och förnyelse i förhållande till konkurrenternasprodukter. Butikshandelns vikande servicegrad och dess koncentrationtill större och färre enhete:r gör att varor som olika trädgårdsprodukter,kemisktekniska artiklar, hushållsartiklar i ökande utsträckning säljs genomhemförsäljning. I med stora glesområden fyller hemförsäljningsverksamhetenen viktig funktion. 1981/82:40 69 För nyetablerade företag kan i vissa fall hemförsäljningvara den enda Bdaga 3 möjliga distributionskanalen att komma in påmarknaden. Ett exempel härpå utgör företaget som i ett särskilt remissyttrande bl. a. redogjort för sitt inträde påmarknaden. I ett samhälle som inte kännetecknas av en bristpå varor utan tvärtom erbjuder alternativ förutsätter säljarbetet utbildningoch kunskap. Kommittén antyder att utbildningen för hemförsäljare syftar tillatt bibringa säljarna "en sofistikerad säljteknik som bygger påpsykologiska rön". Av de uppgifter om utbildningen av hemförsäljare somfinns i betänkandet kan inte annat utläsas än att de erhåller traditionellagrundkunskaper i försäljningsteknik. Huvudtanken i den nu gällande hemförsäljningslagen är attproblem från konsumentsynpunkt kan uppkomma då kontaktfasen övergått i enförsäljningsfas. Dessa problem skulle sammanhänga med att hemförsäljning skergenom personlig försäljning. Personlig försäljning är emellertid - vilketkommittén parentetiskt vidgår - inte något specifikt för hemförsäljning utanförekommer också inom andra detaljhandelssektoser. Det är en allvarlig brist ikommitténs betänkande att den inte närmare undersökt den personligaförsäljningens villkor och problem. Den har nöjt sig med några ganska ytligabetraktelser. Det är ett skyddsvärt konsumentintresse att konsumentenhar möjlighet att självständigt överväga innebörden av större köpeavtal som ingåttsvid ett hemförsäljningsbesök. Därför har den nuvarande regeln om ångervecka vidhemförsäljning näringslivets stöd. Enligt vår mening uppnås härigenom en balansmellan å ena sidan det gemensamma producent- och konsumentintresset av attsäljare får tillfälle att presentera och demonstrera sina varor och ä andrasidan konsumenternas intresse av att kunna fatta sitt slutliga beslut utannågon särskild psykologisk press. Balansen upprätthålls genom en neutralhandläggning hos företagen av de ärenden där konsumenterna utnyttjar sinångerrätt. Beträffande den psykologiska pressen på konsumenten synesden närmast öka om utredningens förslag om aviseringsplikt genomförs.Konsumenten kan uppleva att hans överenskommelse att ta emot försäljareninneburit att han är orsaken till besvär för försäljaren och att konsumentendärför kommer att uppleva ett köptvång. Ett stort antal näringsidkare som sysselsätter tusentalspersoner måste upphöra med hemförsäljning eller hela sin verksamhet omlagförslaget genomförs. Därigenom omöjliggörs en distributionsform utan attallvarliga och omfattande missförhållanden kunnat styrkas. Organisationerna kaninte tillstyrka ett lagförslag som strider mot principerna om etableringsfrihet,konkurrensfrihet och neutralitet från samhällets sida när det gäller distributionsformer.Konsumenternas intressen tillvaratas redan genom flera lagar t. ex.marknadsföringslagen, konsumentkreditlagen och den redan existerande hemförsäljningslagen.Det är inom de ramar dessa lagar drar upp som hemförsäljningsföretagen har attarbeta. Erfordras ytterligare åtgärder för att stärka konsumenternas ställningvid inköp bör resurser anslås till konsumentupplysning och utbildning. Enpositiv näringspolitik skapar underlag för ytterligare sådana resurser. Prop.1981/82:40 70 Sammanfattningsvis anser organisationerna att betänkandetuppvisar Bilaga 3 sådana grundläggande brister vad gäller probleminventeringoch analys att de resonemang som presenterats i betänkandet inte kan ligga tillgrund för en reformerad lagstiftning om hemförsäljning. har intagit enåterhållsam attityd vad avser principiella ingrepp i den frianäringsutövningen. måste konstateras att dagens tekniskt, informationsmässigtoch kommersiellt komplicerade tillvaro ställer stora krav på konsumenterna ochatt därför vissa skyddsintressen måste tillgodoses även om detta sker tillpriset av indispositiv lagstiftning. Förbundet är också principiellt positivttill en vidareutveckling av konsumentpolitiken och har bl. a. tillstyrktinrättandet av . Hemförsäljningen har varit en omdiskuteradförsäljningsform. Vissa osunda former för hemförsäljning har också under årenslopp förekommit på den svenska marknaden. Dessa torde dock till större delen haeliminerats dels genom konkurrensens sanerande inverkan och dels till följd avökad upplysning och slutligen även till följd av den hemförsäljningslag som fillkomi . Ett antal företag har traditionellt arbetat på den svenskamarknaden med genomtänkta och konsekventa hemförsäljningssystem varvid dennaförsäljningsform varit förhärskande. Som exempel kan nämnas varuområden somsymaskiner och dammsugare. Enligt förbundets mening är det väsentligt att olikabranscher och företag ges betydande möjligheter att utveckla individuellamarknadsföringssystem så länge dessa inte stär i strid med övergripandekonsumentpolitiska eller i övrigt näringsrättsliga målsättningar. Exempel påsådana specifika försäljningssystem kan förutom hemförsäljning vara olikaformer av selektiv försäljning. Trots den livliga debatt som förekommit kringhemförsäljningens utveckling i föreligger det enligt förbundetskännedom icke något hållbart faktiskt underlag för påståendet att missbruk inämnvärd omfattning skulle förekomma. Förbundet menar det vara väsentligt att konsumentpolifiskatvångsåtgärder endast sätts in i den utsträckning som de är avsedda atteliminera klart manifesterade missförhållanden. Vidare bör konstateras att det nu föreliggande förslagettill reglering kan få ej obetydliga effekter för sysselsättningen i berördabranscher. Förbundet ställer härvid frågan huruvida tidpunkten är väl vald föratt genomföra svåröverskådliga "experiment" i distributionssystemetsom ytterst kan äventyra sysselsättningen för svensk industri och distribution.Den betydande splittringen i uppfattningar inom kommittén som betänkandet geruttryck för torde enligt förbundets mening kunna tolkas därhän att det somhuvudförslag betecknade alternativet ej synes vara särdeles väl förankrat hosde olika intressenter som finns företrädda i utredningen. Det finns anledninganta att en motsvarande osäkerhet även föreligger hos andra berörda myndigheteroch organisationer. De nu anförda omständigheterna föranleder enligtförbundets mening lagstiftaren att iaktta betydande försiktighet vad avsergenomförandet av kommittéförslaget. Lönsamhetsläget generellt är så lågt atttidpunkten för större genomgripande tvångsåtgärder sålunda inte kan varalämplig. Prop.1981/82:40 71 Som en ytterligare allmän synpunkt kan också anföras attett reglerings- Bdaga 3 maskineri av den typ som föreslås lätt kan komma attleda till krav på andra områden. Reformer som tagna var för sig kan te sigharmlösa kan sammantagna få starkt negafiva följder för näringslivetsfunktionsduglighet. De nu framförda synpunkterna leder förbundet till slutsatsenatt slutbetänkandet från icke i nuvarande form börläggas till grund för lagstiftning. önskar emellertid förbundet understryka att dettorde föreligga ett behov av sanering av vissa speciella uttrycksformer hos hemförsäljningsverksamheten.De synpunkter som relaterats har huvudsakligen hänfört sig till dentyngre hushållsapparatmarknaden. Anledning finns emellertid till antagande att hemförsäljningsverksamheti framtiden kan i ökad omfattning komma att avse viktiga delar av hushållens varubéhov.Som exempel kan här nämnas parfymeri och kosmetika, hushållstekniska varor ochmåhända i ett längre perspektiv vissa typer av livsmedel, främst torra varor.Denna senare form av hemförsäljning har enligt vissa uppgifter från denamerikanska marknaden redan fått en betydelse som kan bli större i ett längreframtidsperspektiv. Enligt förbundets mening torde det finnas behov av attkunna komma till rätta med negativa effekter av även denna typ av hemförsäljningsverksamhet.Den tar sig ofta uttryck i att företagen engagerar ett stort antal konsulentersom ofta på fritidsbasis ägnar sig åt försäljningsverksamhet. Deförsäljningsmetoder som härvid kommer till användning kan säkerligenunderstundom ge anledning till erinringar. Huruvida den nuvarande hemförsäljningslagensbestämmelser i dessa sammanhang genomgående efterlevs kan också varaunderkastat tvivel. Med hänsyn till de synpunkter som här framförts del föreslå att man inom ramen för den nu befintligamarknadsrättsliga lagstiftningen söker finna medel att kunna elimineramissförhållanden som kan råda på hemförsäljningsområdet. En sådan infallsvinkeltorde måhända också vara mer effektiv än att skapa ytterligare långtgåendecivilrättsliga restriktionssystem som dessutom kan bli trubbiga och åstadkommabetydande skadeverkningar för betydelsefulla svenska företag i då dessaändå brottas med långsiktiga struktur- och lönsamhetsproblem. Hemförsäljning är en försäljningsform med mycket gamlaanor. Under beteckningen gårdfarihandel eller kringföringshandel var den längeden naturliga distributionsformen i stora delar av vårt land. Den utgjordeförutsättningen för att huvuddelen av befolkningen över huvud taget skulle fätillgång till andra produkter än de som framställdes på den egna gården eller idet omedelbara grannskapet. Man kan tycka att det i dagens läge med en rikt förgrenaddetaljhandel inte längre skulle finnas anledning att idka hemförsäljning. Ändåbedrivs hemförsäljning i betydande omfattning. Enligt tillgängligauppgifter skulle värdet av hemförsäljningen ligga i storleksordningen 750 milj.kr. Förklaringen härtill torde vara att det på marknaden finns vissa produktområden,där hemförsäljning utgör en lämplig försäljningsform, i och med att den germöjlighet till demonstration av varan i dess naturliga miljö. Man kan hellerinte bortse från att det sker en uttunning av detaljhandeln i mångaglesbygdsområden i vårt land, vilket betyder att hemförsäljningen i många 1981/82:40 72 fall kan bli ett viktigt komplement till annan handel. Mankan räkna med att Bilaga 3 den bofasta detaljhandeln i glesbygdsbetonade områdeni ökad omfattning kommer att utnyttja hemförsäljning som komplement till sinövriga verksamhet. Man bör allmänt sett kunna räkna med att detaljhandeln iframtiden kommer att bedrivas i mer blandade former än vi varit vanavid. Även om hemförsäljningen således har och säkerligen ocksåkommer att ha stor betydelse har det rått enighet om att den bör omgärdas medsärskild lagstiftning. Detta sammanhänger med att det är säljaren som tarinitiativet till försäljningskontakten och att köparen därför oförberedd ställsinför ett inköpserbjudande. Det hävdas att säljaren därför har ett psykologisktövertag och att vissa konsumenter skulle ha svårt att "bli av med"säljaren på annat sätt än att köpa den vara han säljer. Det har därför rått en betydande enighet om den särskildalagstiftning som infördes och som ger köparen rätt att vid hemförsäljninghäva köpet inom utan att ange någon skäl härför. Genom den ångerrättsom köparen därmed får elimineras det övertag som säljaren till äventyrs kan hai det enskilda fallet. Såvitt bekant har denna lagstiftning fungerattillfredsställande. , som haft till uppgift attutvärdera denna lagstiftning, har ändå kommit till uppfattningen att lagen börskärpas. Man föreslår därför att en säljare - med vissa undantag - inte fårbesöka konsumenten utan att först avisera sitt besök och få konsumentensbekräftelse på att besöket accepteras. Som grund för denna skärpning av lagenanger kommittén bl. a. den kritik mot och de negativa attityder tillhemförsäljning som skulle ha kommit fram i olika undersökningar. Kommittén harmot denna bakgrund funnit att den nuvarande lagen inte ger ett tillräckligtskydd för konsumenterna. Vi menar för vår del att det stora flertalet konsumenterär fullt kompetenta att själva bedöma sin situation och att ta ställning tillförekommande säljerbjudanden, även när dessa görs vid hemförsäljning. Kommitténhar enligt vår mening klart överskattat den kritik mot hemförsäljningen somuppges föreligga. De undersökningar som kommittén åberopar och som samtligagjordes ger inte belägg för att det skulleföreligga sådana olägenheter för konsumenterna att det skulle finnas behov aven så drastisk skärpning av lagen som den av kommittén föreslagna aviseringsregelnskulle innebära. Kommittén har uppenbarligen mera tagit intryck av den negativasyn på hemförsäljningen som sådan som finns i vissa politiska kretsar och blandvissa konsumentföreträdare än av den attityd som konsumenterna själva har. Denångerrätt som föreligger enligt nu gällande lag ger rimligen ett fullttillfredsställande skydd för de konsumenter som på något sätt anser sig hablivit överrumplade vid säljarens besök i deras bostad. Avslutningsvis kan vi inte underlåta att påtala densäregna omröstning i aviseringsfrågan som kommittén vidtagit och som redovisaspå s. 38 och 39 i betänkandet. Vi finner det mycket betänkligt att en kommittéavgör en viktig fråga genom en omröstning, där vissa ledamöter genom uppenbartaktikröstning påverkar omröstningsresultatet. Detta har här lett till att ettförslag som endast omfattas av två av kommitténs fem ledamöter blivitkommitténs förslag. Detta är ägnat att undergräva förtroendet för kommitténsarbete. Som sammanfattning konstaterar vi att hemförsäljningskommitténinte 1981/82:40 73 kunnat göra sannolikt att det föreligger ett behov av enlagstiftning som Bilaga 3 genom ett långtgående krav på avisering gör att engammal och legitim försäljningsform inte längre skulle kunna bedrivas. Vihänvisar därvid till och instämmer i den reservation som avgivits av ledamoten i övrigt föreslagit ger ett förstärkt konsumentskydd som är fullttillräckligt och som vi därför i stort sett tillstyrker. Härtill kommer attkonsumentverket genom marknadsrättsliga regler kan ytterligare förstärkakonsumentskyddet. Frågan om man genom att införa regler om näringsförbud skallskapa möjligheter att stoppa företag som bedriver sin verksamhet i uppenbarstrid med konsumentintresset måste utredas innan beslut kan fattas. 1.17 (): För STR:s medlemsföretags vidkommande är hemförsäljningslagentilllämplig när företagen försäljer förtillverkade småhus för permanent boende(fritidshus säljs regelmässigt vid permanenta utställningar), vanligtvis iköparens bostad. Förtillverkningsgraden hos företagens produkter har, särskiltunder senare år, ökat avservärt. Den genomsnittliga kostnaden för ettförtillverkat småhus för permanent boende uppgår till . När förtillverkningsgraden är särskilt hög blir kostnaden ocksåhögre än . Även om medlemsföretagen har kataloger som illustrerar s.k. typhus, är det mycket ovanligt att husen säljs i sådan utgångsstandard och iövrigt i oförändrat utförande. Regelmässigt förekommer ändringar av typhusenenligt konsumenternas önskemål. Med hänsyn härtill samt till produkternas prisoch storlek kan dessa inte jämföras med sådana produkter, som används somexempel i samband med hemförsäljningslagen. Medlemmarna i säljer sina produkter antingen genomanställda säljare eller genom agenter, som är egna företagare. Både försäljareoch agenter har tillgång till gällande priser på företagets typhus, men saknarmöjlighet att lämna prisuppgift på många av de omfattande ändringar avtyphusen, som begärs av konsumenterna. Försäljning av förtillverkade s. k. styckehus sker direkttill konsument, oftast efter ett flertal personliga sammanträffanden, som kanske i köparens bostad. Dessa sammanträffanden sker aldrig utan föregåendekontakt och överenskommelse med köparna, bl. a. med hänsyn till produktensstorlek och pris och till att köparens make/maka också skall närvara. Det äroftast köparen som tar den första kontakten med försäljaren genom s. k.kupongsvar på annons eller på annat sätt. Redan nu gällande hemförsäljningslag - ävensom förslagettill ny hemförsäljningslag - tar uppenbarligen sikte på andra produkter änförtillverkade småhus. Erfarenheterna av tillämpningen av hemförsäljningslagenvid försäljning av förtillverkade småhus har visat, att lagen inte bidragittill att stärka eller förbättra konsumenternas ställning utan fastmer givitupphov till ökande byråkratisering, irritation hos köparna och krångel för bådesäljare och konsument. En revision av hemförsäljningslagen borde därför tasikte på att minska krångel och anledningar till irritationer när så kan skeutan att konsumenternas egentliga intressen blir tillbakasat-ta. 1981/82:40 74 Eftersom försäljning av förtillverkade småhus - när hemförsäljningslagenBilaga 3 kan vara tillämplig - undantagslöst sker efter överenskommelse ombesök och regelmässigt först efter ett flertal sammanträffanden (varigenom"spontana" köp undviks) samt med hänsyn till produktens höga värdeoch speciella art torde sådan försäljning helt kunna undantas från lagenstillämpningsområde. Detta kan exempelvis ske genom att försäljning av produktermed ett värde överstigande förslagsvis undantas från lagenstillämpningsområde. I vart fall måste förtillverkade småhus undantas frånförslagets regler om aviseringsskyldighet, om ångerfristens beräkning enligt 8§ andra stycket och om s. k. avslutsfullmakt. 1.18 (): KF bedriver inte, vare sig i egen regi eller genomdotterbolag eller medlemsföreningar, någon hemförsäljningsverksamhet i egentligmening -från tiotalet kooperativa livsmedelsbussar, vilka enbart bedriver kontant-handel,kan i sammanhanget bortses. Enligt har förbundet emellertid tilluppgift bl. a. att bevaka konsumenternas intressen i samhällsutvecklingen ochsärskilt på lagstiftningens område. Sammanfattningsvis får KF tillstyrka att en reglering avden innebörd, som hemförsäljningskommittén föreslagit, genomförs - ommöjligt dock efter en redaktionell ändring som gör regleringen mera lättöverskådlig. Föreningen biträder den uppfattning som kommit tilluttryck i ledamoten reservation, nämligen att kommittén borde haavstått från att föreslå en tvingande aviseringsregel. I experten yttrande har därutöver tungt vägande underlag framlagts i avsikt attmöjliggöra en balanserad bedömning av de aktuella frågorna. De däri anfördasynpunkterna återspeglar helt Föreningens grundläggande synsätt. Föreningen anser sålunda att i betänkandet inga sådanaomständigheter redovisats, vilka skulle motivera behovet av ett sä långtgåendeingrepp i näringsfriheten att en faktisk förbudsverkan uppstår. Utöver dessabrister i dokumentafionshänseende uppvisar betänkandet en rad subjektiva värderingarsom ej bör läggas fill grund för en lagstiftning, vars negativa konsekvenser näringsrättsligtskulle bli betydande. Föreningens avvisande inställning till förslaget om aviseringsregelfår ytterligare stöd i förhållandet att tre av kommitténs fem ledamöterreserverat sig mot utformningen av lagförslagets 3 §, vilken därmed företrädsendast av en minoritet inom kommittén. Det bör här understrykas att Föreningen har en allmäntpositiv inställning fill ett förstärkt konsumentskydd där så kan ansespåkallat. Detta förhållande har i praktiken bl. a. tagit sig uttryck genom attFöreningens medlemmar redan nu tillämpar ångerrätt vid såväl kontantköp som vidtelefonförsäljning utan att gällande hemförsäljningslag föreskriver detta.Under utredningstiden har Föreningen medverkat vid tillkomsten av frivilligaöverenskommelser av olika slag i avsikt att stärka konsumentskyddet även iandra hänseenden. Prop.1981/82:40 75 Det förtjänar också framhållas att Föreningen - medundantag av §§ 3 och Bilaga 3 4 - ställer sig bakom lagförslaget. Som inledningsvis antytts har §§ 3 och 4 vållat betydandeoenighet även inom kommittén. Mot utformningen av aviseringsregeln har - frånolika utgångspunkter - tre av de fem ledamöterna reserverat sig. Betänkandetinnehåller en detaljerad redogörelse för hur omröstningsförfarandet genomförts,vilket redan i sig torde vara mindre vanligt. Till saken hör att det endaförslag som under omröstningen samlat kvalificerad majoritet vid två omgångarär det alternativ som bygger på ledamoten reservafion, enligtvilken §§ 3 och 4 borde utgå ur lagförslaget. Inte desto mindre har detslutliga omröstningsresultatet blivit att två ledamöter stöder det framlagdaförslaget, två ledamöter lade ned sina röster och en var emot förslaget. Det är måhända inte förvånande att röstningsförfarandet påsina håll betecknats som takfiskt. Även om tillvägagångssättet skulle ansesformellt godtagbart rör det sig i realiteten om en situation, där en minoritetkommit att utforma förslagets centrala och kontroversiella delfråga. Att,utöver kommitténs ordförande, den förslagsställande minoriteten utgjordes avKooperativa Förbundets representant, torde med tanke på kommersiellapartsintressen knappast tillgodose kravet på konkurrensneutralitet i aviseringsfrågan. Enligt Föreningens mening måste ovannämnda omständighetertillmätas särskild betydelse vid ärendets fortsatta handläggning. Försäkringsbolagens marknadsföring följer ett interntregelsystem i form av s. k. anskaffningsöverenskommelser. Dessa är förankrade i302 § försäkringsrörelselagen som bl. a. anger att anskaffning av försäkringskall ske i överensstämmelse med god försäkringssed. Att försäkring på dettasätt särbehandlats på marknadsföringsområdet sammanhänger med produktenssärart. Det är ju fråga om ett avtal som kan ha avsevärd ekonomisk betydelseför försäkringstagaren. Samtliga svenska försäkringsbolag är anslutna tillöverenskommelserna, som är under översyn. Omarbetningar ochändringar i överenskommelserna anmäls till regeringen, som efter yttrande avförsäkringsinspektionen prövar om dessa även fortsättningsvis kan accepterassom alternativ till administrativa bestämmelser i ämnet. Inom försäkringsbranschen följs alltså principer som ärsärskilt anpassade fill den speciella produkt som försäkring utgör och somåterspeglar höga etiska krav i relationen till kunden. Behovet av regler av dentyp som föreslås i betänkandet kan därför inte anses särskilt stort. Förslagetkommer, om det genomförs, inte att medföra några mera ingripande förändringar ibolagens marknadsföringsmetoder eftersom bolagen redan nu bl. a. tack vareanskaffningsöverenskommelserna väl tillgodoser de högre anspråk som i förslagetställs på hemförsäljning. Också av tekniska orsaker är förhållandena speciella påförsäkringsområdet. Kunden har möjlighet att "ångra sig" genom attlåta bli att betala premien med följd att avtalet annulleras. En stor del av deproblem som tas upp i betänkandet har alltså inte någon egentlig aktualitet närdet gäller försäkringar. Det anförda talar för att man - som skett i -undantar försäkringsverksamheten helt och hållet från den nya lagenstillämpning. 1981/82:40 76 Detta kan framstå som så mycket mer befogat som frågan omförsäkrings- Bilaga 3 bolagens försäljningsformer är underutredning i försäkrings-verksamhetskommittén (E 1979:01). Den har bl. a. attpröva bolagens hemackvisition. Vidare måste det ha betydelse i sammanhanget attbolagen ser över sina anskaffningsöverenskommelser och därvidkan beakta de synpunkter på konsumentskydd som förs fram i lagstiftningen ochandra sammanhang. Hemförsäljning är en metod för marknadsföring som användsi vårt land och förekommer inom många varuområden och olika slagav tjänster. Den nuvarande hemförsäljningslagen gäller sedan den 1 juli 1971.Trots att den alltså är relativt ny har det ansetts angeläget att se över ochförstärka lagen till förmån för konsumenterna. ser positivt på dettasyfte.