prop · G503168 · 1981-12-31 00:00:00 — Vi delar utredarnasuppfattning, att det vore mer ändamålsenligt att tillföräldraansvarig för barnet i dessa situationer utse en person, som kanförutsättas vara en bra ersättningsförälder för barnet, till särskildförordnad föräldraansvarig. (Detta innebär sålunda att barnet kan ha såväl förmyndareförordnad enligt bestämmelserna i 11 kap. FB, som särskild förordnadföräldraansvarig)- Visserligen skall förmyndaren enligt lagen även sörja förmyndlingens person, men utredarna menar att detta inte har en tiUräckligtframstående plats i förmyndarens faktiska sysslor. Vi tror att detta är riktigt, även om den förordnadeförmyndaren självfallet kan vara lämplig att handha även uppdragetsom föräldraansvarig. Se även avsnitt 1.25 3.2.19 () Barnets rätt tillfysisk och psykisk omsorg Samhället har i stor utsträckning gått in med ekonomisktslöd för att underlätta för föräldrarna att skapa goda förutsättningar för attge barnen en god uppväxt. MKF delar uppfattningen, att samhällel har ansvar föratt utjämna skillnaderna mellan barns ekonomiska förutsättningar. Förbundetvill emellertid i del sammanhanget betona, att det enskilda föräldraansvaretvarken bör eller kan föras över på samhällel. SamhäUet kan enbart inödsituationer ersätta den enskilde förälderns ansvar för sitt barn. Lagstiftningoch ekonomiskt stöd måsle vara baserat på medvetenhet om dettafaktum. Det känns väsentligt all barns rätt slås fast i denkommande lagstiftningen. I likhet med vad som anförts i reservation av YvonneHedvall och anser MKF att 6 kap. 1 § BFB skall innehållaföreskrift om såväl föräldraansvar som barnets rätt. MKF vill understryka vikten av att invandrare gesmöjlighet att till sina barn föra vidare sina egna traditioner och sin egenkultur. Det är väsentligt för barns trygghet och självförtroende att de fårkänna alt deras egna värderingar och traditioner har ell värde också - ochkanske i synnerhet - i det nya, främmande landet. Del är emellertid lika väsentligt alt lagstiftningen utformasså att del klart framgår att i fall då den främmande kulluren hyservärderingar, som går emot våra grundläggande värderingar, exempelvisförespråkar aga i uppfostran eller i övrigt omfattar kulturella riter, som äroförenliga med vår uppfattning om barns, och människors, integritet, typomskärelse etc, del svenska synsättet bör prägla fostran. Prop.1981/82:168 83 Tveklöst är det så att ett ansvar som är avpassat eflerbarnets individuella Bilaga 3 mognad och förmåga leder till självständighet och ansvarskännande. Innebörden i medbestämmanderätten måste vara att barnet skall ha möjlighet alt iförhållande tiU mognad ochövriga individuella förutsättningar öva inflytande över beslut som rör dess person. Barn har rätt till omsorg, trygghet och förståelse, vilketstår inskrivet i 1 § i förslaget till barn- och 6 kap. omföräldraansvar. Däremot säger denna text ingenting om vem som har ansvaret föratt ge barnen omsorg, trygghet och förståelse. Eftersom föräldraansvaret arengrundtanke i betänkandet bör det också framgå i första paragrafen. CKF ställersig därför bakom och reservation. Föräldrarnakan aldrig frånsäga sig sitt ansvar. Som vi tidigare framhålht har barnet också rätt altbestämma om sin egen situation och all ta ansvar. Detta är en del i denmänskliga integriteten som alla har rått till. Barnens rätt all ta ansvar måsteanpassas efler dess ålder och är en del av de behov barn har ulöver degrundläggande att få mat, kläder och sömn. Barn har också många andra behov,som betänkandet beskriver. Många invandrare i vårt land har p. g. a. sinkulturbakgrund en annan syn på barnuppfostran. De konflikter som kan uppstå idetta sammanhang måsle särskilt beaktas, så att invandrarbarnens bästatillgodoses, utan alt deras relationer till föräldrarna och deras kulturellabakgrund försämras. Ändringen av namn betonar hela familjensbetydelse. Detta återkommer också helt riktigt när utredningen beskriverföräldraansvaret. Att föräldrarna är de som bär huvudansvaret för sina barnoch deras behov måste vara självklart. Likaså all de samråder med barnen alltefler barnens ålder och förutsättningar, stämmer väl överens med vår syn påfamiljen. Först när det finns risk för att familjen inte längre kommer attfungera bra åvilar del personer utanför den alt träda in. Vid sådana tillfällenställs stora krav på all den "utomstående" verkligen griper in. Viavvisar därmed utredningens förslag till inledning av balken, vilket inteinrymmer något klarläggande av föräldrarnas ansvar, till förmån för reservationav och . Samfundet ifrågasätter lämpligheten av att i lagtext ta inen sådan allmän räliighetskalalog, som utredningen föreslår i 6 kap. 1-6 §§.Även formellt har dessa bestämmelser fått en olämplig utformning. Denföreslagna 6 § utgör ett klart exempel härpå. Enligt samfundels mening bördenna del av lagtexten under alla förhållanden omarbetas, sä all lagreglernafår en klarare och mer verklighetsanpassad utformning. Det föreslagna kapitlet om föräldraansvar inleds medbestämmelser om ansvarets innebörd, innefattande bland annat viss med- ochsjälvbestäm- Prop.1981/82:168 84 manderätl för barnet i personliga angelägenheter saml rättatt - med Bilaga 3 föräldraansvarigs samtycke - själv sluta arbetsavtal.Bestämmelserna torde överensstämma med hur del numera i de flesta fall fungerari praktiken och föranleder inte någon erinran. Under denna rubrik påpekar utredningen, att föräldrarsrätt att bestämma över sina barn ej bör gälla oinskränkt, såsom nuvarandelagstiftning anger. "Barnet bör mycket tidigt ges möjlighet att få påverkasin situation i egna angelägenheter för att på så sätt vänja sig vid att fattabeslut och slå för dess följder." Denna formulering anser Sällskapet varamycket olycklig. Det torde vara orimligt att ställa sådana krav på barnet ochsärskilt då "stå för dess följder". 3.2.25 Föreningen och landstingsanställdafamiljerådgivare () Vi är tveksamma till ordet samråda i paragraf 6 förstastycket. Del handlar inle om ett beslutsfattande där barnet är på jämställdnivå ulan beslutsansvaret är föräldrarnas. Dock bör dessa väl beakta barnetssynpunkter. Barn bör t. ex. aldrig pressas till att välja mellan föräldrarna ien skilsmässosituation, något som tydligare bör framkomma i själva lagtexten. 3.2.26 Barn- och ungdomspsykiatriska kliniken. Innebörden av föräldraansvaret är i stort sett delsammasom nuvarande för vårdnad med den viktiga nyheten alt en skyldighet skallfinnas för föräldrarna att samråda med barnet i angelägenheter som rör desspersonliga förhållanden. Ullrycket "personliga förhållanden" kommersäkert att ges myckel skiftande innebörd, men torde också vara svårt attprecisera närmare. Det viktigaste är dock att hänsyn till barnels åsikter skalltagas. Tveksamheten alt fastslå åldersgräns på grund av att barn mognar såolika förefaller ologisk, då man på annat håll i förslaget fastslår en bestämdåldersgräns ("eller motsvarande mognad"). Med en åldersgränsför medbestämmande eller motsvarande mognadsgrad (som finns inorsk lagstiftning) skulle diskussioner på denna punkt kunna undvikas. Föräldraansvaret skall bestå fills dess barnet fyller 18år. Vi tycker det är bra alt nuvarande bestämmelse, att vårdnaden upphör ombarnet gifter sig, tas bott. Dels är del riktigt att barn som fiyttar hemifrånulan alt gifta sig hkställs med dem som gifter sig, dels behöver de ungdomarsom fiyttar hemifrån ha kvar sina föräldrars slöd och föräldraansvaret börbeslå. Prop.1981/82:168 85 3.2.28 () Bilaga 3 Barn- och (BFB) är utredningens förslag somnamn på den nya lag som.ersätter den nuvarande . Därmed antydsalt lagen i första hand skall se till barnels rätt och inte förälderns. Lagenger barnet rätt till fysisk och psykisk omsorg, trygghet, förståelse för sinabehov och förulsätlningar saml fostran och utbildning. Den som harföräldraansvaret skall se till att dessa behov tillgodoses. I de fall invandrare har värderingar som är oförenliga medvåra mest grundläggande värderingar bör det svenska synsättet prägla barnetsfostran. Ovanstående ser () sompositiva förändringar. 3.2.29 Föreningen - Barnens Rätt I Samhället och motivering ' 1 § Motivering: Denna paragraf anser vi har fått en alltför allmänskrivning. För att kunna ge den rätta vägledningen till föräldrar ochmyndigheter som skall värna om barns rättigheter bör den göras mer konkret.Ordet "egenart" i 1 § är tänkt alt täcka både personlighet ochutvecklingsgrad hos barnet. 1 § Förfatlningsförslag: Barn har rätt till kroppslig och själslig omvårdnad medhänsyn till och aktning för sin egenart. Kapitlet om föräldraansvar föreslås inledas med ellklarläggande av barnets rätt till fysisk och psykisk omsorg, trygghet,förståelse för sina särskilda behov och förutsättningar saml fostran ochutbildning. Man utgår alltså från barns behov till skillnad från den gamlalagstiftningen. Barns behov har för övrigt fått ett eget kapitel i betänkandetmed en översikt över den kunskap om barn som finns . Föräldraansvaret går ut på att se till att barns behov istörsta möjhga utsträckning tillgodoses- en positiv förändring för barnet.. Menföräldrarna har dessutom ansvar för alt barnet har erforderlig tiUsyn och ocksårätt och skyldighet att bestämma över barnet i personliga angelägenheter.Föräldrars rätt alt bestämma föreslås dock uppluckrad så alt i föräldraansvaretligger skyldighet för förälder all i möjligaste mån se till barnets bästa. ' Som inledning till föreningens kommentarer lill deenskilda författningsförslagen har anförts följande: föreslår nedan ändringar av vissa paragrafer, men harinte haft lidsmöjlighel att arbeta in samma ändringar i alla därav avhängigaparagrafer. Vi hoppas att våra intentioner i förfaltningsförslagen ochmotiveringarna skall vara vägledande. Prop.1981/82:168 86 göra det förutsätts alt föräldrar ger sig tid att lyssnapå sitt barn och i samråd Bilaga 3 med detta komma fram till beslut. Barn börenligt utredningen, under sin uppväxt, tränas till att uttrycka en genomtänktåsikt. Man har dock inte velat sälla en viss åldersgräns för dellagande ibeslut eftersom barn utvecklas och mognar olika snabbt. Men barn skall intetvingas alt ge uttryck för sin mening i personliga angelägenheter. Delta medtanke på bl. a. den skuldbeläggning som kan tänkas uppkomma om barn tvingastill ställningstagande för eller emot en förälder t. ex. vid skilsmässa. Utredningens förslag all barns mening bör inhämtas iangelägenheter som rör barnet självt, är ett vällovligt försök att fåföräldrarna att lyssna, men tyvärr har man små möjligheter att tillse att såverkligen sker. Föräldrarna kommer troligen även fortsättningsvis att anse sigsom experter på sina egna barns behov. Barns legala rån blir inte utökad.Därför måste utredningens förslag kombineras med resurser, som ger möjlighet tillattitydpåverkan av föråldrar. 3.2.31 Föreningen och Rätt (FoR) Barnels behov Det är med tillfredsställelse FoR tagit del avutredningens tankegångar kring några grundläggande behov hos barn. FoR uppfattar det som synnerligen angelägel all en kommandelagstiftning, som på ell så avgörande och allvarligt vis kommer att reglerabarns ställning i förhållande lill sina föräldrar, så långt möjligt förankras ide kunskaper och erfarenheter om barn och deras behov, som finnsdokumenterat. Så mycket viktigare är detta som vissa personer emellanåtanvänder barns behov - bästa - intresse - rätt - vilja som nära nog synonymabegrepp. Vid försök ge begreppen ell innehåll visar det sig mycket snart attexempelvis barnets uttalade vilja kan stå i direkt motsatsförhållande lill vadsom egentligen är såväl dess rätt som bästa. I många lägen känns det helt självklart utifrån barnsmognadsnivå i vilken mån deras vilja kan få göra sig gällande eller ej. Givetär t. ex. att barn skall hindras från handlingar som kan vara till skada fördem själva eller andra. Klart svårare är att veta hur ofta vi vuxna styr barnsvilja genom all mer eller mindre öppet inta en viss hållning. Barn har endjupgående känsla av sitt beroende av föräldern/föräldrarna och är vanligen mycketlyhörda för de förväntningar som ställs på dem. Det yngre barnet är direktberoende av föräldern/föräldrarna för sin överlevnad vartill kommer för dem,liksom för barn i alla åldrar, en långtgående lojalitet med sina närslående. Isig är detta något positivt och utgör ju dessutom delvis grundvalen för denfostran vi vill ge våra barn. Det viktiga är emellertid alt vi har enmedvetenhet om detta förhållande vid samvaron med barn. som föräldrar på allt sätt bör uppmuntra barnatt "med stigande ålder och mognad få la allt större ansvar för sinapersonliga förhållanden och sitt eget handlande" finns det dock tillfällendå barns behov/bästa och barns rätt kräver att de vuxna fattar beslut för derasräkning. All vid separation låta barn välja förälder är all ställaoerhörda krav på barnet och något som det definitivt inle skall utsättas förförrän i puberteten. Även då kan del vara tveksamt hur långt barnels viljaskall få bli avgörande. Den barnpsykologiska erfarenheten ulvisar all ocksåäldre barn känner stor kluvenhet i valet mellan föräldrarna. Detär inte heller alltför sällan som en direkt negaliv attityd till en förälder päell djupare plan Prop.1981/82:168 87 ända motsvaras av en längtan efter densamme. Del ärviktigt all komma ihåg Bilaga 3 att ett val för barnet inte bara innebär ettval t i 11 någon utan också ett val bort från någon. FoR kommer längre fram i remissvaret alt la upp ettresonemang kring lämpligheten av att använda s. k. kontaktperson. Redan härvill dock FoR kraftigt vända sig mot ätt sådan person skall vara "den sombäst kan ge barnombudel upplysningar om vad barnet vill och vad som är bäst förbarnet". Det sägs vidare all det för barnet kan "vara väderfullt altfå avge denna viljeförklaring, till en neutral person" (s. 149). Dettasyns FoR så myckel mer anmärkningsvärt som utredningen själv tidigare (s. 111)talar om svårigheten med "att veta vad som är barnels verkligavilja". Barnpsykiatern , som har en exepliondll storerfarenhet på området, säger i en efterskrift till sin utmärkta bok : "Under alla omständigheter ställer uppgiften detkravet på undersökaren att vederbörande utom en solid teoretisk och kliniskbakgrund måste vara i besittning av en ordentlig portion självkännedom för attinte riskera att provokationer eller personligt engagemang gör all konklusionenkommer all vila på osaklig grundval." FoR vet att så inle är fallet men anser alt det borde fåhöra lill barns grundläggande behov att inte få användas av föräldrar somslagträn i deras separationstvister. Men eftersom detta sker- inte minst genomindoktrinering - är det viktigt att olika företrädare för samhället som möterföräldrar i kris har så gedigna kunskaper på området som möjligt. FoR vill härge ett exempel, som inte är unikt, genom ett citat ur ett ullålande frånBUP-kliniken i , där utredarna med hänvisning till . a. just framhåller alt det "inte sällan kan förekomma att barn på ytan yttrar enbestämd åsikt och i sitt fanlasimaterial visar helt andra önskningar. Oftastbrukar då barnet på ytan hålla med den av föräldrarna som har vårdnaden och somdet bor hos medan en eventuell önskan att flytta till den andra parlen endastkommer fram i fantasimaterial vid projektiv testning." Del citerade är på inget vis nya kunskaper men däremotalltför litet beaktade -- i varje fall utanför den barnpsykialriska kretsen. finns i samhällel åtskilliga förespråkare för att låta även yngre barn fåen vidgad medbestämmanderätt när det gäller att "välja förälder". FoRvänder sig med skärpa mot att så får ske. Ytterst handlar vårdnads- ochumgängelsetvister om föräldrarnas olösta separation. I likhet med utredningenanser FoR att del är denna som i första hand bör fokuseras för att därmed påsikt reducera antalet tvister om barn. Vid genomläsning av avsnittet 4.2 om några av barnsgrundläggande behov finner man att behoven punktats ner ufifrån barnetsstigande ålder, som bör leda fram till ett ökal ansvarstagande och så småningomen frigörelse från föräldrarna. Den föreslagna BFB är avsedd att gälla för barnmellan och redan delta gör del komplicerat att täcka in de skilda behovbarnen har i olika åldrar. FoR anser inle att lagtexten skall splittras upp all gällabarn i olika åldrar då FoR - helt i linje med utredningen - har uppfattningenalt "barn i samma ålder kan vara olika utvecklade och ha varierandemognadsgrad". Däremot menar att del är av synnerlig vikt, att man idet här avseendet framöver Prop.1981/82:168 88 vinnlägger sig om att ytterligare förtydliga, konkretiserade ståndpunkter Bilaga 3 utredningen företräder. Förarbetena kommer med rättaatt spela en avgörande roll vid den framtida rättstillämpningen och då måsledet vara lill stöd för kommande uttolkare av lagen om denna vilar på enskrivning som bättre än utredningens skiljer på hur barns behov förändras underuppväxten från spädbarn till myndig ålder. Betänkandet innehåller i sin nuvarandeutformning/skrivning alltför många glidningar både när del gäller barnets ålderoch dess mognadsnivå. Risken är inte bara att detta kan kännas förvirrande förläsaren ulan också ge utrymme för mer eller mindre godtyckliga tolkningar vidrättstillämpningen. FoR delar utredningens uppfattning att som någotvärdefullt "betona båda föräldrarnas ansvar gentemot sina barn även i defall föräldrarna bor åtskilda". I åtskilliga fall kan det säkert bli ennyttig påminnelse för den förälder som har vården om barnet all inle negligeradess rätt till omvårdnad också från den andre föräldern. Dessutom har vi enganska stor grupp föräldrar som behöver uppmärksammas på att barnen har rättatt ställa krav på dem. Vad innebär föräldraansvar? I likhet med utredningen anserFoR som angeläget framhålla barnets "behov av psykisk omsorg för envälbalanserad och social anpassning". FoR har också redan i avsnitt 1"Barnets behov" uttryckt sin tillfredsställelse över kapitel 4, därutredningen närmare redovisar några av barnels grundläggande behov. I en strävan än mer göra allmänt känt dessa grundläggandebehov, som inbegriper såväl psykisk som fysisk omsorg förespråkar FoR att dessalagfästs redan i 1 § BFB. Den utformning utredningen vill ge 1 § känns för FoR somuttunnad och inte särskilt förpliktande. Formuleringen torde knappast i någonhögre grad bli vägledande för föräldrar. Det är välkänt hur olika innebörd viger abstrakta begrepp bl. a. beroende på vilka normer, värderingar vi omfattar. FoR föreslår - i nära anslutning till ochMärta reservation - att 1 § får följande lydelse: "Föräldraansvar för barn vilar på bägge eller en avföräldrarna eller på annan person till dess barnet fyllt . Denföräldraansvarige skall iaktta barnels bästa genom att tillgodose barnetsgrundläggande behov." När det gäller barns grundläggande behov vill FoR avrundamed att uttrycka sin samstämmighet med utredningen, då denna framhåller attdessa också innefattar barnets "rätt och skyldighet att ta ansvar för sinahandlingar" utifrån dess mognadsnivå. FoR ser det som mycket positivt altutredningen även behandlat den aspekten, då det ingalunda är befrämjande förbarns utveckling med föräldrar som "offrar allt" för dem och som förjämnan åsidosätter egna rimliga behov. FoR vill här göra en markering då det inomdetta område fortfarande behövs en myckenhet av information och upplysning. Prop.1981/82:168 89 I linje med del ovan sagda tycker FoR all barnens rätttill utbildning bör Bilaga 3 bestämmas av "behov ochförutsättningar". FoR anser inle alt "önskemål" skall las med ilagtexten. Enligt FoR:s uppfattning bör den föräldraansvarige stimulera lill enefter barnets förutsättningar anpassad utbildning men måsle också ha rätt sältastopp för önskemål som inte känns riktiga med tanke på familjens totalasituation. Att ungdomar skulle pressa föräldrar till mer långtgåendeåtaganden än de egentligen är beredda lill, bedömer FoR vara en större risk änatt föräldrar medvetet mot barns uttryckliga vilja skulle tvinga dem oönskad utbildning. Med den av FoR föreslagna ordalydelsen av 1 § följer vissasmärre justeringar i ell par av de följande paragraferna: 4 §: "Barnet har rätt till den tillsyn, som behövsmed hänsyn till barnets ålder, utvecklingsgrad och övriga omständigheter." 6§2:a st.: "Den som har föräldraansvaret skall, mediakttagande av bestämmelserna 1 1 §§, ge barnet ". 8§: Utgår. 3.2.32 och Skola (RHS) Förbundets utgångspunkt vid ställningstagande lillutredningens betänkande är alt föräldrarna har ett givet, och närmast iföräldrabalken uttryckt, ansvar för barnens fostran. Detta föräldraansvar harockså rätislig innebörd i den meningen all föräldrarna kan fråntas rätten allfostra barnet om man finner att de brister i sin foslrargärning(barnavårdslagen). Självklart är också barnets rätt visavi föräldrarna uttryckti olika lagrum i . RHS är av den meningen att föräldraansvaret i dess olikaformer är ell rättsligt begrepp som på ett utomordentligt dåligt sätt ärförankrat i "angränsande" lagstiftning. I utredningens förslag lilltext i Barn- och , 6 kap. "Om föräldraansvar" ärordalydelsen "Barn har rätt lill utbildning som motsvarar dess önskemål,behov och förutsättningar". I del praktiska arbetet har RHS olaliga exempel på huruddlös föräldraansvaret är som grund för föräldrarnas krav på en skola somskall ge barnen trygghet och utvecklingsmöjligheter. Kravet - utgående från delfakfiska föräldraansvaret - har stor genomslagskraft när del gäller att påverkaallmänna formuleringar i läroplaner, utredningsförslag etc. Villrådigheten ärdäremot satt i syslem när man hävdar vissa konkreta förändringar medföräldraansvaret som legitim grund för anspråken i fråga. Då övertrumfas dennaoerhört viktiga men vaga grundsals av de principiellt mindre vikliga men preciseradereglerna om arbetstidsavtal, medbestämmanderegler osv. Del är en klar brist enligt RHS mening all utredningeninte alls går in på den sida av barnets rättigheter som borde ha följt påanalysen av föräldraansvaret: barnet har rätt an ha föräldrar som kan hävdaföräldraansvarets princip i barnets intresse i olika sammanhang. RHS noterar att utredningens förslag inte gerföräldraansvaret ett principiellt nytt innehåll utöver del nu existerande. Denenda verkliga förändringen i föräldrarnas rättsliga ställning i förhållandetill barnet är utredningens förslag om barnets talerätl. RHS finner alt utredningens diskussion i detta hänseendeär omsorgsfull och tillstyrker förslaget. Prop.1981/82:168 90 3.3 Vem skall ha föräldraansvaret? Beträffande frågan vem som enligt lag automatiskt skallvara vårdnadshavare ger utredningens allernativförslag beträffande gemensamtföräldraansvar (5.2.3.4) uttryck för ett idealförhållande, som i och för sigär ett mål att sträva efler. Det ligger naturligtvis något positivt i attlagfästa alt båda föräldrarna har ell gemensamt föräldraansvar. 1 praktikenmåste dock delta föräldraansvar för föräldrar som ej sammanbor få liten reellinnebörd för den förälder som ej sammanlever med barnet. Dessvärre kan dessutomdirekta nackdelar uppstå. Som exempel kan anföras fall, där varken modern ellerbarnet sett fadern efler barnets födelse. Vill modern i sådant fall alt fadernskall skiljas från det gemensamma föräldraansvaret, kan del uppslå stora praktiskasvårigheter för myndigheterna att spåra fadern. De lagregler om gemensam vårdnad som redan nu finns harvarit i kraft endast och har utnyttjats i ringa utsträckning.Orsakerna härtill kan vara mänga, men enligt hovrättens mening har man för litenerfarenhet av denna form av vårdnad för att man skall ta steget fullt ut ochinföra generell gemensam vårdnad. Hovrätten vill således förorda utredningenshuvudförslag om vem som automatiskt skall vara vårdnadshavare enligt lag.Hovrätten tillstyrker därjämte utredningens förslag (s. 70 f) om ett förenklatförfarande vid ansökan om gemensam vårdnad. Genom lagändring öppnades möjlighet för föräldraralt ha gemensam vårdnad om barn efter äktenskapsskillnad saml i fall dävårdnaden dittills hade tillkommit endast en av föräldrarna.