prop · G50331 · 1981-12-31 00:00:00 — Beträffandefrågan om kostnaderna för de inskrivningsregister som förs med hjälp av ADB med vid beräkningen av självkostnaden för verksamheten anser jag lill enbörjan alt rättviseskäl kräver alt samma avgifter tas ul vid allainskrivningsmyndigheter. Del är vidare enligt min mening inte rimligt attsamtliga nedlagda investeringskostnader i ADB-verksamheten skall tasut i form av avgifter. Däremot finner jag det naturligt all, till skillnad motvad som har varit fallet, kostnaderna för överföringen lill ochdriften av ADB-systemet fortsättningsvis räknas in i avgiflsunderiagel.Omfattningen av kostnadstäckningen torde få prö- Prop.1981/82:31 12 vasi samband med frågan om den framtida fastighetsdataverksamheten. I avvaktanhärpå godtar jag utredningens förslag att kostnaderna för de ADB-baseraderegistren inte skall tas med i beräkningsunderiaget. Jaganser all regeringen bör ges befogenhet att inom den givna totalramen, fullkostnadstäckning, bestämma avgifterna för olika ärendeiyper. börfölja upp avgifterna och föreslå erforderliga ändringar. 2.3Avgiftsfriheten för staten, kommunerna och landstingskommunerna Omstaten, en kommun eller en landstingskommun tar i anspråk de tjänster somtillhandahålls av en statlig myndighet, vars verksamhel är avgiflsbelagd, är dei allmänhet avgiflsskyldiga. Två viktiga undanlag finns emellertid. Förexpeditionsavgifter och exekulionsavgifler är såväl staten som kommunernagenerellt avgiflsbefriade. Stämpelskalteutredningenhar föreslagit att statens och kommunernas avgiftsfrihet skall slopas i frågaom expeditionsavgifter vid tingsrätterna. Utredningen har redovisat några skäl tillall avgiftsbefrielse normalt inte gäller för stat och kommun. För del förstaförsvårar bestämmelser om avgiflsfrihel för vissa grupper en myndighels avgiftskalkyleringoch uppföljningen av det ekonomiska resultatet. Ett annat skäl är önskemåletom konkurtensneutralitet. Kunder inom den offentliga sektorn skall inte gynnasframför kunder utanför denna. Vidare anses numera att samtliga kostnader, somen myndighets verksamhet orsakar statsverket, skall bäras av denna myndighet.Härigenom får myndigheterna lättare att göra rättvisande kostnadsjämförelsermellan olika handlingsalternativ. Utredningenmenar, även om de redovisade skälen inte till alla delar gäller i fråga omtingsrätternas verksamhet, att de ändå har en sådan tyngd beträffande dennaverksamhet att statens och kommunernas avgiflsfrihel bör avskaffas. Ettslopande av avgiftsfriheten skulle vidare, enligt utredningen, medföraomedelbara praktiska fördelar i form av enklare handlägg-ningsmtiner. Nuvarandetolkningsproblem att avgöra vilka myndigheter som tillhör de avgiftsbefriadeskrets skulle också undanröjas. Förslagetatt slopa avgiftsfrihelen för kommunerna och landstingskommunerna tillstyrkseller lämnas ulan erinran av det helt övervägande antalet remissinstanser.Landstingsförbundet, och en tingsrätt avstyrker dockförslaget. Statskontoret ifrågasätter om inte frågans prövning, liksom förövrigt även frågan om statens avgiftsfrihet, bör anstå till dess utredningenhar tagit ställning till frågan om avgiflsfrihelen för stat och kommun inomhela statsförvaltningen. anser bl.a. alt förslaget innebären direkt kostnadsöverföring från staten till landstingen som inte motsvaras avnågon effektivisering eller i övrigt förbättring av verksamheten. påpekar att kommunerna har en helt annan ställning somkreditgivare än andra. Kommunerna måste lämna kredit utan aft kreditvärdighetenprövas. 1981/82:31 13 förbundetfinns del därför starka skäl som talar för att särbehandla kommunerna. Beträffandestatens avgiflsfrihel är remissutfallet mer blandat. Flertalet instansertillstyrker utredningens förslag. , tre tingsrätter och avstyrker dock förslaget. Ytterligare ett par instanseruttrycker tveksamhet inför detta. Som skäl mot slopad avgiflsfrihel anförs bl.a. alt del skulle innebära en onödig rundgång med statliga medel. Föregen del anser jag alt de skäl som utredningen har anfört för slopad avgiftsfrihetför såväl staten som kommuner och landstingskommuner väger tungt. Visserligenhar de inte fullt samma bärkraft när det gäller tingsrätterna som andramyndigheter, men de nackdelar med förslaget som har åberopats är inte sådanaalt förslaget inte bör genomföras. Jag förordar således, i samråd med chefenför kommundepartemenlet när det gäller kommunerna, all statens, kommunernas ochlandstingskommunernas generella avgiflsfrihel slopas. Jag vill i sammanhangetnämna att frågan om slopad avgiflsfrihel för det offentliga när det gällerexekutionsavgifter f. n. övervägs inom kommundepartemenlet införikraftträdandet av den nya utsökningsbalken. Utredningenhar dock, främst av praktiska skäl, förordat all avgiftsfriheten för staten,kommunerna och landstingskommunerna behålls när det gäller kopior ochavskrifter. Enligt utredningen är flödet av sådana från tingsrätterna lillandra statliga eller kommunala myndigheter stort och en avgiftsskyldighetskulle verka hindrande och dessutom medföra onödig byråkrati. Jagdelar utredningens uppfattning och föreslår all statens, kommunernas ochlandstingskommunernas avgiflsfrihel för kopior bibehålls. 2.4Avgiftsfriheten för fiskeskepp m. m. Enligtavgiflslistan, avd. II, i expediUonskungörelsen är inskrivning av förvärvav fiskeskepp eller fiskeskepp under byggnad avgiftsfri. I 14 § slämpelskaltelagen(1964:308) stadgas stämpelskatlefrihet för förvärv av fiskeskepp. Sjöfartsregistrel har i enskrivelse till slämpelskatleutredningen föreslagit att såväl avgifts- somskattefriheten skall anknytas lill skeppets användningsområde, yrkesmässigtfiske, i stället för såsom f. n. till skeppels art, fiskeskepp. Anknytningen lillskeppels art innebär, enligt sjöfartsregistrel, all om en yrkesfiskareförvärvar ett skepp, som inte är registrerat som fiskeskepp, blir förvärvet skalleplikligl,medan ell förvärv av ett såsom fiskeskepp registrerat skepp blir skatlefrill,oberoende av om förvärvaren ägnar sig ål yrkesmässigt fiske. Sjöfartsregistrelanser delta otillfredsställande och föreslår alt skalle- och avgiftsfrihetenskall gälla förvärv av skepp som antingen används eller är avsett att användasför yrkesmässigt fiske. Prop.1981/82:31 14 Utredningen har instämt i uppfattningen att skatte- ochavgiftsfriheten skall anknytas till skeppets användningsområde. Utredningenanser dock att denna frihet skall begränsas till förvärv av skepp som är avsettatt användas för yrkesmässigt fiske. Därmed kommer den all omfatta endast yrkesfiskaresförvärv. Även jag delar uppfattningen, att skatte- och avgiflsfrihelenbör knytas till skeppels användningsområde. Jag instämmer i utredningensförslag all friheten bör begränsas lill förvärv av skepp som är avsett allanvändas för yrkesmässigt fiske. Beträffande slämpelskaltefriheten kräverförslaget en ändring av 14 § slämpelskaltelagen. 2.5 Uppbörd och redovisning Enligt 25§ expeditionskungörelsen skall, omexpeditionsavgifter inte erläggs inom rätt tid, avgiftsmyndighelen göra anmälanhärom till . skall driva in avgiften enligtuppbördslagens (1953:272) regler om restförd skatt och därefter redovisaärendet till avgiftsmyndighelen. Motsvarande regler finns i slämpelskaltelagenbeträffande stämpelskatt som har fastställts av inskrivningsmyndighet och sominte har betalats inom rält lid. har konstaterat alt del finnsflera andra statliga avgifter, vilka liksom expeditionsavgifter får las utgenom utmätning utan föregående dom och all medverkan inte krävsnär sådana avgifter skall drivas in eller redovisas. Enligt utredningen kansådana regler undvaras även när det gäller avgifterna vid tingsrätt. Utredningen anför vidare att stämpelskatt i mångainskrivningsärenden debiteras med expeditionsavgifter. Del är enligtutredningen därför önskvärt all samma indrivningsregler gäller för skatten ochavgiften. har bl.a. till uppgift att meddela föreskrifter omuppbörd och redovisning av stämpelskatt. Utredningen menar att länsstyrelsensmedverkan vid indrivning numera är onödig och föreslår att den avskaffas. Som enkonsekvens härav föreslår utredningen även att tillkommande skattebelopp skallbetalas lill inskrivningsmyndigheten i stället för till och altbeslut om befrielse från skyldighet att erlägga reslavgift vid obetydligtdröjsmål också skall fattas av inskrivningsmyndigheten. Utredningens förslag i denna del har tillstyrkts ellerlämnats utan erinran av flertalet remissinstanser. Enligt bör deuppgifter som ankommer på i stället anförtros verket ochinskrivningsmyndigheterna. Kammarkollegiet avstyrker dock förslaget. Enligtkollegiet är inkassoålgärder en verksamhet som varit helt skild fråntingsrätternas uppgifter. Dessutom menar kollegiet all länsstyrelsernahittills skött denna uppgift bra och något behov av ändring har inte yppats.Malmö tingsrätt ifrågasätter om det finns tillräckliga skäl alt genomföraförslaget. 1981/82:31 15 Tingsrättenerinrar om att del för relativt kort lid sedan beslutades alt uppbörden avstatliga fordringar på rättshjälpens område i princip skulle handhas avlänsstyrelserna. Att nu frånta länsstyrelserna uppbörden av en annan typ avfordringar framstår enligt tingsrätten som tveksamt. Jag delar uppfattningenatt samma indrivningsregler bör gälla för tingsrätlsavgifter som förstämpelskatten. Att som föreslagils slopa vägen via vidindrivning av obetalda avgifter och skatter bör enligt min mening totalt settinnebära en rationalisering. Jag vill också påpeka att i sittremissvar anfört alt, om förslaget genomförs, verket kommer alt överväga ommotsvarande förfarande kan tillämpas på fordringar enligt rätlshjälpslagen.Jag föreslär därför aft utredningens förslag genomförs och förutsätter attdetta kan ske inom ramen för de resurser som föribgar över.Likaså bör de av utredningen föreslagna följdändringarna genomföras. Dettaföranleder ändringar i 36 § första stycket och 37 § I och 2 mom. slämpelskaltelagen. Vad gäller frågan omlagrådets hörande över den föreslagna lagändringen anser jag all förslagetinte är av sådan vikt för enskilda eller från allmän synpunkt alllagrådsgranskning är påkallad. Jaghemställer att regeringen föreslår rikdagen dels att antaga förslag lill lagom ändring i slämpelskaltelagen (1964:308), dels att godkänna 1. de riktlinjer för avgiftsuttagvid tingsrätternas målenheler och inskrivningsmyndigheter som jag har förordat, 2. att statens, kommunernas ochlandstingskommunernas avgiftsfrihet vid Ungsrällerna slopas på del sätt somjag har förordat. Regeringenansluter sig lill föredragandens överväganden och beslutar att genomproposition föreslå all antaga de förslag som föredraganden har lagtfram. Prop.1981/82:31 16 sammanfattning av betänkandet(Ds B 1980:7) Avgifter vid tingsrätt m. m. har till huvuduppgift att se överreglerna om stämpelskatt och expeditionsavgift. Enligt direktiven bör översyneni första hand syfta till ell förenklat och mer lättöverskådligt syslem.Behovet av förenklingar anges vara särskilt påtagligt i fråga omexpeditionsavgifterna. Mot bakgrund härav startade utredningen sitt arbete meden översyn av expeditionskungörelsen (1964:618, Exp.K.). Viktiga delar av Exp.K.och den därtill fogade avgiflslistan gäller uteslutande för domstolar. Störstbetydelse har Exp. K. för tingsrätterna. Utredningen har ansett avsevärdafördelar vara förenade med att i en särskild förordning ta upp de avgiftsreglersom avser tingsrätterna. Förslag lill en sådan förordning läggs fram. Vidareföreslås en förordning om skyldighet för domsol att underrätta part om dom och sluUigtbeslut m. m. jämte ändringar i andra författningar som följer avhuvudförslaget. Förordningen om avgifter vid tingsrätt föreslås gällaförutom för tingsrätterna också för ().Den särskilda förordningen om expeditionsavgift vid CFD (SFS 1975: 1129)föreslås därför upphävd. Exp.K:s avgifter för verksamhel vid domstolarna grundasinte på mera ingående beräkningar av självkostnadena. Från lid till annan haravgifterna schablonmässigt justerats med hänsyn till penningvärdeförändringen.Enligt direktiven skall utredningens översyn av avgiflslistan bygga på självkostnadsprincipen.Med hänsyn härtill grundas utredningens förslag till avgifter på en analys avde totala kostnaderna för handläggningen av de olika målen och ärendena.Avgifterna är alltså i fortsättningen avsedda att utgöra ersättning för dessakostnader. Vid beställning av t. ex. ett grava-tionsbevis är avgiften alt ansesom en ersättning för tingsrättens samtliga kostnader för alt ta fram detta. Utredningen föreslår att särskilda ekonomiska rnål ställsupp för skilda delar av verksamheten vid tingsrätterna. Fördelarna med altsådana ekonomiska mål anges är uppenbara. Frågan om kostnadsläckningsgradenkan härigenom bli föremål för beslut på politisk nivå, där olika intiessen kanvägas mot varandra. Den myndighet som har ansvaret för verksamheten får vidareen klar utgångspunkt för sin ekonomiska uppföljning. De som berörs av avgiftemafår en motivering för avgiftens höjd. Utredningen föreslår att domstolsverketfår svara för den uppföljning av avgifterna som är nödvändig. För den verksamheten vidinskrivningsmyndigheterna föreslär utredningen ett ekonomiskt mål som innebärfull kostnadstäckning. Liksom f. n. föreslås samma avgifter gälla för den ADB-baseradeinskrivningsverksamheten som för den . Utredningen föreslår vidare attavgifter skall las ut i huvudsakligen samma ärenden som är avgiftsbelagda.Med angivet ekonomiskt mål har utredningen beräknat avgifterna för lagfart till200 kr., för inteckning till . och för gravationsbevis . Utredningen anser att i princip samma ekonomiska mål, dvs.full kostnadsläckning, också bör gälla för verksamheten vid sjöfartsregistret.Särskilda förhållanden gäller dock för båtregistret och registerärenden avseen- Prop.1981/82:31 17 delivräddnings- och fiskeskepp. Utredningens förslag lill avgiflslista har utformatsmed beaktande härav. Utredningenhar inte funnit del möjligt att ställa upp ett ekonomiskt mål som innebär fullkostnadsläckning för all verksamhet vid tingsrätternas målenheler. Beträffandebrottmål är det självklart alt liksom inga avgifter skall las ut.Utredningen har analyserat arten av den övriga verksamhet som förekommer viddessa enheter och så långt möjligt sökt skaffa sig en bild av hur kostnadernaför olika mål och ärenden fördelar sig. Utredningens övervägnden har resulterati att full kostnadstäckning kan tillämpas beträffande mål om lagsökning och belalningsföreläggande.I fråga om andra mål och ärenden föreslås att man antingen anknyter till denavgiftsnivå som skall gälla i mål om lagsökning och betalningsföreläggande ellerbestämmer avgiften schablonmässigt. Förslagen innebär sammanfattningsvisföljande: - I mål om lagsökning och belalningsföreläggandeskall full kostnadstäckning gälla (. - I förenklade tvistemål, familjerätlsligamål och allmänna domstolsärenden skall samma avgiftsnivå tillämpas som i målom lagsökning och betalningsföreläggande. - I disposiiiva tvistemål, andra faslighetsdomstolsmålän fastighetsbild-ningsmäl och andra vallenmål än besvärs- och underslällningsmålbör en viss procentsats av självkostnaden för disposiiiva tvistemål tas ut. I avvaktanpå ett tillfredsställande underlag för alt beräkna kostnaderna för dessa målföreslås t. v. en schablonmässigt bestämd avgift (. - I ordinära konkurser skallsamma avgiftsnivå tillämpas som i dispositiva tvistemål. Mindre konkurser ochackordsärenden skall vara fria från avgift. - I övriga avgiftsbelagda ärendenvid målenhel skall samma avgiftsnivå tillämpas som i mål om lagsökning och belalningsföreläggande. Avdel ovanslående följer alt en högre avgift kommer alt tas ut i disposiiivatvistemål än i mål om lagsökning och betalningsföreläggande. Därför föreslåsatt en tilläggsavgift (500-120 = .) skall tas ut när ett mål ombetalningsföreläggande hänskjuts lill rättegång eller när eft förenklat tvistemålöverförs till ordinär process. Utredningenbehandlar i detta belänkande inte frågan om övergripande principer för uttag avavgifter för kopior och avskrifter. För avskrifter och fotokopior föreslåsdärför samma avgifter gälla som f. n. En nyhet är dock alt en avgift föreslåsför kopia av bandupptagning. av enstaka kopior kan del f. n. inträffa att avgifterna är så lågaatt de inte läcker uppbördskostnaderna. Utredningen föreslår därför attdomstolsverket bemyndigas att föreskriva, att tingsrätt inte skall ta ut avgiftom den uppgår till ett så lågt belopp att kostnaderna för alt ta betaltöverstiger avgiften. Denna avgiflsfrihel är inte avsedd att gälla i de fall tingsrättenenligt gällande författningar skall framställa kopior på parts eller annansbekostnad vid försummelse att ge in inlagor eller andra handlingar i föreskrivetantal exemplar. Utredningen föreslår också en bestämmelse som gerdomstolsverket möjlighet alt föreskriva att tingsrätt utan avgift fårtillhandahålla part kopia av handling som har upprättats eller införskaffats avtingsrätten. Kritikhar från flera håll riktats mot avgiftsfrihetenför staten, kommuner ochlandstingskommuner. Detta har särskilt gällt kommuner och landstingskommuner.Dessutom vållar avgiftsfrihelen en del tolkningsproblem. Avgiflsfrihel förstaten och kommunerna är ovanlig i statlig avgiflsbelagd 1981/82:31 18 verksamhet.De skäl som kan anföras mol en sådan avgiflsfrihel gäller i stor utsträckningäven i fråga om verksamhet vid tingsrätt. Mot den bakgrunden föreslårutredningen alt den gällande avgiflsfrihelen avskaffas vid Ungsrätterna.Praktiska skäl har dock fåll utredningen att inte föreslå någon ändring iavgiftsfriheten såvitl avser avgifter enligt nuvarande avd. 1, dvs. a. förkopior. Fömtomför staten, kommuner och landstingskommuner föreligger enligt Exp.K. generell avgiflsfrihelför åtskilliga andra subjekt samt i vissa mål och ärenden. En del av denuvarande bestämmelserna om avgiftsfrihet gäller annan verksamhet än vidtingsrätt och skall därför självfallet inte föras över lill förordningen omavgifter vid tingsrätt. Andra har blivit överflödiga genom all den nya avgiflslistanär så konstruerad att avgifter skall las ut endast i vissa angivna mål ellerärenden. Utredningenhar i detta belänkande inte tagit slutlig ställning till om slämpelmärkenaskall behållas i fortsättningen. Stämpelmärken skall sålunda fortfarandeanvändas för uppbörd av avgifter som las ut i samband med ansökan i mål ochallmänna domstolsärenden. Iförslaget lill förordning om avgifter vid tingsrätt förenklas uppbördsbestämmelsernaavsevärt. Bl.a. föreslås de särskilda föreskrifterna om påminnelseskyldighetoch om sättet för indrivning upphävda. I stället skall avskrivningskungörelsens(1965:921) bestämmelser vara Ullämpliga på avgifter vid tingsrätt.Domstolsverket föreslås vidare få befogenhet som bevakningsmyndighet enligtnämnda kungörelse. Vissa ändringar föreslås också i stämpelskattelagen(1964:308) och i stämpelkungörelsen (1964:619). Utredningenföreslår att talan mol beslut om avgift enligt förordningen om avgifter vidtingsrätt skall föras hos genom besvär. K. anförsbesvären hos . Lösningsskyldigheteni allmänna domstolsärenden och i mål vid övertätt föreslås avskaffad. Dettaställer ökade krav på domstols skyldighet att underrätta part om utgången isådana ärenden och mål. Utredningen har funnit all undertätlelseskyldighelenlämpligen kan fullgöras på samma sätt som gäller i tvistemål vid underrätt. Underrättelseskyldigheteni överrätt bör emellertid inte omfatta den del av avgörandet som beslår avkopia av lägre rätts dom eller beslut. a. i syfte att uppnå enhetligabestämmelser föreslås all parterna i brottmål skall underrättas på samma sättsom i tvistemål. De särskilda undertällelsebeslämmelserna i tvistemål resp. brottmåloch en del av bestämmelserna i . om tillhandahållande av dom och beslutföreslås sammanförda i en förordning om skyldighet för domstol att undertåtlapart om dom och slutligt beslut m. m. Utredningenberäknar att intäkterna av avgifter vid tingsrätt ökar från 98 milj. (/79) till närmare 200 milj.kr. I sammanhanget marginellakostnadsökningar uppstår lill följd av förslaget om utvidgad undertättelseskyldighel. Prop.1981/82:31 19 Remissyttrandenhar avgetts av ombudsmän (), justitiekanslern (),riksåklagaren, (), (),kammarkollegiet, slalskonlorel, riksrevisionsverkel, , , , , , , , Kariskrona tingsrätt, tingsrätt.Ängelholms Ungsrätl, Ungsräti, , ,KrisUnehamns Ungsrätl, Jämlbygdens Ungsrätl, rättshjälpsnämnden i , SödraAllmänna Advokatbyrån i , Advokatbyrån i ,kommittén (Ju 1979:07) för utredning av den fortsatta faslighetsdalaverksamheten,kon-kurslagskommitlén (Ju 1971:06), rältegångsutredningen (Ju 1977:06), utredningen(Ju 1972:12), angående företagsinteckning. 1 Allmänt om ekonomiska mål vid tingsrätterna DV:Utredningens överväganden avseende ekonomiska mål för skilda delar avverksamheten vid tingsrätt kan DV i allt väsentligt stödja även om del kankomma att visa sig all kostnadsberäkningarna för vissa delar av verksamhetenkan bli svåra att göra med tillräcklig grad av säkerhet. Sollentunatingsrätt: Tingsrätten anser alt ändringar bör vidtas som syftar till attkostnaderna för lingsrältsverksamhelen i högre grad än f. n. täcks av avgifter.Utredningens förslag är därför lämpliga som grund för författningsändringar.Det kan emellertid sältas i fråga om man inte bör gå längre mol målet lill kostnadsläckningän vad utredningen gjort. Även om kostnadsläckningsprincipen inte kan gälla föralla slag av mål och ärenden vid en tingsrätt har utredningens förslag, sominnebär en inkomstökning från ung. 100 milj. kr. kr., merkaraktären av justering av nivåer för avgifter än en genomgripande reform påområdet. Västeråstingsrätt: Beträffande de allmänna domstolarnas (och särskilt underrätternas)verksamhet har man sedan gammalt skilt mellan å ena sidan domstolarnas konflikllösandeeller i trängre mening dömande uppgift och å den andra deras ombesörjande av s.k. frivillig rättsvård. Vad gäller den förstnämnda uppgiften utgörtillhandahållandet av organ för att lösa konflikter i ett samhälle en av deursprungliga statsfunktionerna, och även för ett modernt samhälle är dennafunktion en grundförutsättning. All för en verksamhet, som sålunda i grundenbedrivs i alla medborgares (och således statens eget) intresse, uppställa somprincip att de rättssökande skall betala alla kostnader för verksamheten måstevara oriktigt. Självkosl-nadsprincipen måste således förkastas som grund förett avgiftssystem avseende domstolarnas dömande verksamhel. Och all såsomutredningen gör i sina resonemang tala om ekonomiska mål för denna verksamhetter sig helt främmande. I praktiken föreligger också ett betydande hinder motall på domslolsområdet tillämpa självkoslnadsprincipen, nämligen det förhållandelalt såsom verkställda undersökningar utvisat det är så gott som ogörligt altberäkna kosinadera för olika mål- och ärendegrupper. Prop.1981/82:31 20 Dådel gäller den s. k. frivilliga rättsvården, dit framför allt inskrivningsärendenmen även andra ärenden hör, kan inte samma principiella invändningar mol Ullämpningenav en självkoslnadsprincip framställas. Falutingsrätt erinrar om att, om utredningens förslag genomförs, självkoslnadsprincipenblir tillämplig endast i undanlagsfall vid bedömande av avgifterna vidtingsrätt. Kristianstadstingsrätt: Tingsrätten har inte något alt erinra mot att självkoslnadsprincipenläggs till grund för avgiflslistan, såvitt angår tingsrätternas rällsvårdandeverksamhet. När del gäller den dömande verksamheten, kan dock skäl anföras molatt generellt låta avgifterna grundas på denna princip. Såsom utredningenpåtalat, är kostnaderna för hanteringen av mål, och då främst DT-målen, oftahöga. Om de höga kostnaderna skulle tillåtas slå igenom på avgifterna försådana mål, skulle delta - trots rätlshjälpssystemet - kunna få en påallmänheten avhållande inverkan i fråga om benägenheten all anlita domstolarna.Enligt tingsrättens mening vore en sådan utveckling ur rättssäkerhetssynpunktolycklig; rätten sedan urminnes lid att kunna få en tvist prövad av allmändomstol får inte äventyras.