prop · G50370 · 1981-12-31 00:00:00 — Det har hävdats attlicensintäkter inte skulle ha utgjort intäkt av forskning utan ersättning föratt licensbetalaren fått ensamrätten för viss produktion på viss geografiskmarknad. I något fall har på faktura särskilt debiterad ersättning förforskningskostnader för viss leverans inte ansetts böra påverka forskningsunderlaget.Oklarhet har vidare rått om licensbetalningar eller överlåtelse av patent m. m.som avser kunnande som utvecklats före förordningens tillkomst skall beaktas. Arrangemang som synes ha haft som sitt egentliga syfte attreducera skattekostnaderna har observerats. Sålunda har företag bildathandelsbolag som äger forskningsanläggningar eller patenträttigheter o. dyl.*Genom att låta dessa debitera ägarföretagen avgifter har dessa belastats medsärskilda forskningskostnader utöver lönekostnaderna. Dessa särskilda kostnaderhar dock förutsatts bli beaktade genom den uppräkning med 5/3 av lönekostnadernasom får göras. Genom konstruktionen har företaget kunnat tillgodogöra sigdubbla avdrag. Genom att hänföra forskningskostnader till skilda bolag inom enoch samma koncern har företag på ett mycket enkelt sätt kunnat tillgodoföra sigextra ökningsavdrag. Genom att betala licenser till andra företag i koncernensom inte har egna forskningskostnader kan avdragsunderlag tillskapas. 1981/82:70 33 En särskild svårighet som vidlåder gällande förordninghänger samman med att avdragsrätten omfattar ett ökningsavdrag. Detta harframkallat mycket besvärliga processuella situationer. En nedsättning avavdragsunderlaget vid taxering på yrkande av en taxeringsintendentleder till att taxeringen ett påföljande år påverkats i sänkande riktning.Flera års taxeringar måste i sådana mål hållas öppna i avvaktan på laga kraftvinnandedom. Företag har yrkat att visst år få avdraget beräknat på lägre kostnader ände faktiskt redovisade, vilket torde leda till större ökningsavdrag påföljandeår. För attförhindra att alltför komplicerade processuella situationer uppkommer elleratt företagen ges möjlighet att styra ökningsavdragets storlek, har det frånfiskalt håll hävdats att ett i deklarationen yrkat avdrag skall ligga fast ochinte ändras genom besvär av företaget. Stöd för en sådan uppfattning harfunnits i förordningens 5 §. I praxis har dock besvärsvis framställda yrkandenprövats beträffande det särskilda investeringsavdraget (SFS 1975:1147) som haren likalydande bestämmelse. Sammanfattningsviskan sägas att hittillsvarande regler om särskilt forskningsavdrag - trots attde berört ett mycket begränsat avsnitt av beskattningsområdet och ett tämligenlitet antal skattskyldiga - vållat inte obetydliga tillåmpningssvårighetersåväl materiellt som formellt och proces-suellt. Ändå torde granskningen avavdragsunderlaget ha skett relativt översiktligt. Redovisningen ideklarationerna har av praktiska skäl kunnat ske summariskt och forskningskostnadsbegreppettorde ofta uppfattas så diffust att resurskrävande undersökningar företagitsendast mera sällan. Taxeringsnämnderna torde ofta ha ansett sig sakna densärskilda tekniska kompetens som krävs för att göra bedömningen av om enarbetsprestation varit av det slaget att den kan betecknas som forskning ochutveckling. De bedömningar som skall göras synes också skilja sig från dem somnormalt faller inom taxeringsnämndernas erfarenhetsområde. 3 Allmänna synpunkter på kommitténs förslag i jämförelsemed det nuvarande särskilda avdraget En allmän uppfattning bland remissinstanserna är attförslaget - inom ramen för ett generellt stimulanssystem - allmänt sett utgören bättre lösning än det särskilda avdraget. Uttalanden av denna innebörd hargjorts av ett femtontal remissinstanser, däribland RSV, STU, IVA, Industrifonden,LO, Lantbrukarnas skattedelegation. Näringslivets skattedelegation och TCO.Kammarrätten i förordar ett system med extra avdrag alternativtskattereduktion, i båda fallen kombinerat med bidrag i de fall då företagetinte har vinst. Utredningsförslaget innebär en avsevärd förbättring av detgenerella Detta gäller särskilt: bidragsformen som innebär att fler företag kan kommaatt utöka FoU-verksamheten 1981/82. 1981/82:70 34 treårsperspektivet som skapar förutsättningar för störrelångsiktighet i FoU-verksamheten samt den ökade möjligheten att införskaffa utländska kunskaper,licenser m. m. har i studien (op cit) bedömt att generella stödåtgärder, som påverkarde ekonomiska villkoren för företagens forsknings- och utvecklingsverksamhet,kommer att erfordras under överskådlig framtid. Därför föreslog IVA att det provisoriska s. k. särskildaforskningsavdraget skulle bibehållas och utvecklas. För att öka stimulanseffektenföreslogs att den del av avdraget som beräknades på den fasta FoU-kostnadenskulle fördubblas till . Avdragssystemet innebär att företag kan dra nytta avstödet bara om man ger vinst. Detta missgynnar bl. a. nyetablerade företag medsyfte att utveckla ny teknik, eftersom dessa normalt ger vinst först efter långfid. föreslog att rätten till ackumulering av avdraget skulle utökastill . förslag avviker i vissaavseenden från IVA:s tidigare synpunkter. Förslaget bedöms dock innebära enförbättring av det nuvarande systemet på de punkter påtalat, och IVAtillstyrker därför kommitténs förslag i dess huvuddrag. Vid bedömningen av det föreliggande förslaget finner TCO attdetta är bättre än nuvarande ordning, eftersom det nya systemet innebär attavdrag byts ut mot bidrag, som således utgår även till företag som inteuppvisat vinst. TCO finner det likaså vara en förbättring att en ökad andel avstödet lagts på ökningsstöd. Det av utredningen framlagda förslaget är såledesenligt TCO:s mening bättre ägnat än nuvarande system att tillämpas underåtminstone en övergångstid intill dess att säkrare bedömningsunderlagföreligger som ett resultat av fortsatt utredningsarbete. När TCO såledesförordar att det av kommittén föreslagna systemet med FoU-bidrag skalltillämpas tills vidare, har organisationen särskilt fäst avseende vid att mångaföretag kan ha dimensionerat sina FoU-resurser med hänsyn till det nu gällandestödet och att en övergång till helt andra bedömningskriterier kan vålla enåtminstone temporär osäkerhet. Risk föreligger att vissa företags FoU-verksamhetstagnerar eller trappas ned. Detta skulle också skapa otrygga anställningsförhållandenför dem som arbetar inom FoU-området. 4 Företagskategorier som bör omfattas av stimulansen Enligt nuvarande regler och även enligt kommitténs förslagär stimulansen förbehållen företag som bedriver industriell tillverkning. Dennabegränsning tillstyrks uttryckligen av Näringslivets skattedelegation, somanför: I promemorian föreslås att stimulansen liksom hittillsskall ges till företag, som bedriver industriell fillverkning och omfattakostnader för tekniskt och naturvetenskapligt FoU-arbete. Utredningen harenligt direktiven haft att överväga om även andra företag och annan forskningbör omfattas av 1981/82:70 35 Emellertid har den icke ansett att man böröverge nuvarande gränsdragning. Viansluter oss till utredningens bedömning att en sådan utvidgning inte börvidtas. Den skulle knappast inrymmas i ett stödsystem uppbyggt på samma sättsom det gällande eller nu föreslagna. Dessa system är lämpade för ett stöd tillden tekniska och naturvetenskapliga FoU-verksamheten inom industrin menknappast för ett mera allmänt stöd till FoU-verksamhet inom näringslivet. Vivill också erinra om att den i nuvarande lagsfiftning valda begränsningen intevållat några nämnvärda problem. Vi förutsätter emellertid att utvecklingen härföljs med fortsatt uppmärksamhet. Förutsättningarna för avdragsrätt skall alltså oförändratvara att den skattskyldige driver industriell tillverkning och har kostnaderför tekniskt och naturvetenskapligt FoU-arbete enligt den definition därav somutarbetats för statistiskt bruk. Vi delar som vi sagt dennakommitténs uppfattning att stödets nuvarande tillämpningsområde inte börändras. Vi vill dock understryka angelägenheten av att begreppen industrielltillverkning och teknisk och naturvetenskaplig FoU-verksamhet inte tolkasrestriktivt. Sålunda bör alltfort gälla att ett varuproducerande företag avmindre storlek inte bör vägras stöd på den grund att företagets verksamhetmöjligen inte kan anses som industri. Några remissinstanser önskar i en utvidgning avtillämpningsområdet. Enligt STU bör utvecklingsbolag omfattas av stimulansen.Styrelsen anför: En central företagsgrupp för framtidainternationella konkurrenskraft är utvecklingsbolagen. I utredningen sorterasde under kunskapsproducerande företag. bildas ett utvecklingsbolag föratt utveckla endast ett projekt i syfte att antingen sälja resultatet genom enlicens eller marknadsföra slutresultatet efter legotillverkning eller egen produkfion.Andra utvecklingsbolag bedriver kontinuerligt olika projekt och lever påintäkter av licenser. Utvecklingsbolag drivs ofta av engagerade persdner somtar betydande tekniska och inte minst privata ekonomiska risker. Även om enbetydande del av utvecklingsbolagens projekt inte lyckas har det .visat sig attde som lyckas genererar ny industriell verksamhet och då ofta i nyetableradeföretag. Enligt internationell erfarenhet är tillväxten betydligt snabbare,vinsten högre och antalet nyanställningar större än inom nyetableradeindustriföretag i allmänhet. Utredningen menar att dessa framtidsorienterade företaginte skall omfattas av FoU-stimulans enligt förslaget. Motivet är att FoU-avdragetkan bli dubbelt, dvs. falla ut dels hos FoU-företaget dels hos licensköparen. Dettainnebär att utvecklingsbolagen, som ständigt tar stora tekniska och ekonomiskarisker inte skulle stödjas, medan de licensköpande företagen, som tar minimalarisker då de köper en färdigutvecklad produkt, skulle få bidrag. Inte hellerfår utvecklingsbolag, som tänker starta tillverkning, stimulans. Ny företagsetableringbaserad på FoU skulle inte alltid stimuleras. STU anser därför att förslagetinte tillräckligt stöder framtidsorienterade tekniska FoU-insatser. 1981/82:70 36 1 detta sammanhang år det intressant att citera prop1978/79:123 Riktlinjer för industripolitiken, m. m. "När det gäller utvecklingen av nyaaffärsidéer bör man enligt min mening vara medveten om att politiska organ, statligamyndigheter och etablerade intresseorganisationer genom sin uppbyggnad iblandkan utgöra en återhållande kraft snarare än en pådrivande. De kan ha svårareatt se både riskerna och möjligheterna i utvecklingen än enskilda människor ochföretag som år verksamma ute på fältet. Det finns åtskilliga exempel påpersoner och företag med nva idéer som länge har fått slåss i motvind mot det samladeetablissemanget innan marknadskrafterna har visat att deras idéer har varitbärkraftiga."' Genomförs utredningens förslag bör även utvecklingsbolagen(imfattas av stödet. Risken för dubbelt stöd får motverkas t. ex. genom attlicensintäkterna dras av på det bidragsgrundande beloppet, dvs. på samma sättsom för tillverkande företag. IVA pekar på vissa potentiella grånsdragningsproblem vad gällerbegreppen ""industriföretag"" och ""teknisk ochnaturvetenskaplig FoU'". Det har i vissa sammanhang visat sig lämpligt attorganisatoriskt skilja långsiktig utveckling från företagets löpandeverksamhet. Flera stora industriföretag har prövat att etablera separatautvecklingsföretag, new-venture-enheter etc. Även hos fristående teknikbaseradenya företag förekommer i ökad utsträckning att företaget enbart ägnar sig åtutveckling och marknadsföring, medan all tillverkning läggs påunderleverantörer. Det är viktigt att man vid eventuella gränsfall av ovanskisserat slag tillämpar bidragsreglerna konstruktivt och ser mer tillbidragssystemets syfte att stärka svensk industris konkurrensförmåga, än till striktformella gränser. Bidragssystemets tillämpning bör inte motverka t. ex.företagens strävan att finna en ändamålsenlig organisatorisk form för FoU. FAR vill fästa uppmärksamheten på en situation, därbegränsningen till industriföretag enligt föreningen kan få inte avseddaeffekter. Inom en koncern kan det vara rationellt att koncentrera FoU-arbetettill en för koncernen gemensam FoU-avdelning inom moderbolaget. Om moderbolageti övrigt driver annan verksamhet än industriell tillverkning, får man inomkoncernen forskningsstöd enligt lagförslaget endast till den del dotterbolagen- industriföretagen - lämnar bidrag till moderbolaget för de gemensamma FoU-kostnaderna.De kostnader, som ej täcks av dessa bidrag, grundar sålunda ej forskningsstöd,även öm de avser FoU-arbete enligt 2 S i lagförslaget. FAR hemställer att ävenden berörda situationen beaktas vid den slutliga utformningen av lagtexten. anser att det uppfinnar- ochinnovationsarbete som utförs av de fria uppfinnarna måste bli föremål förstimulansåtgärder som är jämförbara med och helst av vidare omfattning än deav 1981/82:70 37 Enligt Svenska kotisultföreningenbör konsultföretag omfattas av stimulansen. SHlO-Famdjeföretagen föreslår atttillämpningsområdet utvidgas till att omfatta industriserviceföretag. Utredningen framhåller (sid. 57) att de kunskapsproducerandeföretagen ""indirekt får del av stimulansen genom att denna omfattarsådana köpare av FoU-resultaten som levererar industriprodukter. Om stimulansutgick direkt till sådana företag skulle samma FoU-insats kunna medföra rätttill stimulans två gånger. Sådana effekter skall som nämnts inte godtas".Vi anser att den refererade ståndpunkten bygger på en felaktig uppfattning oni FoU-verksamheteni bl. a. konsultföretagen. Skall dessa kunna hävda sig såväl i konkurrensen påutlandsmarknaden som på hemmamarknaden, måste de bedriva ett interntutvecklingsarbete avseende egna rutiner i fråga om arbetsmetodik oeh hur t. ex.på annat håll uppnådda FoU-resultat skall omsättas i praktisk tillämpning.Exempel härpå är att utveckla dataprogram för ritningsproduktion,projektledning, beskrivningsarbete och liknande. Dessa insatser kommer främsttill nytta i den löpande produktionen för uppdragsgivarna, dvs. i uppdrag somingalunda blir betraktade som FoU-upp5drag. Eftersom FoU-potentialen ikonsultföretagen är mycket hög, bl. a. beroende på en hög ingenjörstäthet ochen verksamhet som ligger i gränsskiktet mellan den renodlade forskningen ochden praktiska tillämpningen, är det ur samhällsekonomisk synpunkt i högsta gradrimligt att forskningsstödet också direkt kan utgå till konsultföretagen. Vifår därför föreslå att förslaget ändras på sådant sätt att forskningsstödeticke enbart utgår till tillverkande företag utan även till konsultföretageller, enligt utredningens nomenklatur, "kunskapsproducerandeföretag". 1 den föreslagna lagen om stöd för forskning ochutveckling anges att stödet avser företag som driver industriell tillverkning.Det framgår inte helt klart vad som skall menas med industriell tillverkning.Innebörden torde dock vara att forskningsstödet föreslåsgälla förtillverkningsindustrin, dvs. företag tillhörande grupp 3 inom svensknäringslivsindelning (SNI). Därmed skulle byggnadsindustrin ochservicenäringarna ligga utanför forskningsstödet. I betänkandet diskuterashuruvida även s. k. industriservice skall få rätt till forskningsstimulans.Utredningen lämnar följande motiv för att inte utvidga den branschmässiga avgränsningen: "Åtgärderna bör alltså utformas så att de får verkanfrämst för de näringsgrenar som i stor utsträckning är utsatta förutlandskonkurrens - på främmande marknad och på hemmamarknaden. (...)11973 årslagstiftningsärende avvisades, som nämnts, propåer om attindustriservicesektorn samt underhålls- och kunskapsproducerande företag skulleomfattas av stimulans. Självfallet förekommer det inte sällan att sådanaföretag har att verka i konkurrens med utländska företag. Generellt sett tordedock utlandskonkurrensen inte vara lika uttalad i dessa näringsgrenar som förde varuproducerande företagen" (sid. 57). Prop.1981/82:70 38 I övrigt konstateras i promemorian att de kunskapsproducerandeföretagen indirekt kan få del av stimulansen. Med avgränsningen önskar man ibetänkandet förhindra möjlighet till missbruk eller onödiga kontrollproblem. Enligt SHIO-Familjeföretagens uppfattning innebärresonemanget i betänkandet en överdriven tro på industriföretagen somindustriserviceföretagens betydelse för den svenska ekonomin - i synnerhet iframtiden - beaktas i för liten utsträckning. Det kan noteras att en diskussion beträffande målgruppäven fördes i regeringens småföretagsproposition, prop. 1977/78:40. medanledning av inrättandet av de regionala utvecklingsfonderna. De tidigareföretagareföreningarna hade en målgrupp som i stort motsvarade den somföreslagits beträffande forskningsstödet. Föredragande statsrådet(industridepartementet) konstaterade på sid. 149 i bilaga 1 tillsmåföretagspropositionen, att målgruppen bör begränsas till att omfatta sådana tjänsteproducerandeföretag som har direkt anknytning till den primära målgruppen - de tillverkandeföretagen. Företagens huvudsakliga verksamhet bör vara inriktad på tillverkandeföretag. Statsrådet syftar här på de s. k. industriserviceföretagen.Målgruppen definieras också utifrån svensk nåringslivsindel-ning enligtföljande: a) Företag inomjordbrukets binäringar som inte omfattas av det särskilda stöd som finns tilljordbrukets och trädgårdsnäringarnas rationalisering. b) Sand- ochgrustag, mineralbrott m. m. c) Tillverkningsindustri. d) Byggnadshantverk. e) Produktionsvaruinriktadpartihandel och varuhandelsförmedling. f) Lastbilstransporter och maskinuthyrning (vad gällerföretagsservice, däremot inte kreditstöd). g) Juridisk,ekonomisk, kameral och teknisk uppdragsverksamhet. h) Renings-, renhållnings- och rengöringsverksamhet,reparation av motorfordon samt tvätteriverksamhet. Gemensamt för företagen inom dessa branscher är såledesatt de är tillverkande företag och/eller s. k. industriserviceföretag. Det som skiljer de tillverkande företagen frånindustriföretagen är i stort sett att tillverkningsföretagen i första hand harproduktutveckling medan industriserviceföretagen i första hand harmetodutveckling. Det kan vidare noteras att servicenäringarna får en alltstörre betydelse för den svenska ekonomin. Utvecklandet av effektivaservicesystem är i vissa fall en nödvändig förutsättning för varuexport. Isammanhanget kan hänvisas till de resonemang som förts i promemorian"Systemleveranser till industri- och anläggningsprojekt - problem ochmöjligheter för svensk industri". Ds 1 1978:39. Det kan således noterasatt servicenäringarna i allt större utsträckning verkar i konkurrens medutlandet. Det kan finnas anledning att exemplifiera den forskningoch utveckling som sker inom industriserviceföretagen. Vi utgår därvid frånovan gjorda uppräkning av de berörda näringsgrenarna. 1981/82:70 39 a) Jordbruketsbinäringar behandlar vi inte här. b) Sand- ochgrustag, mineralbrott m. m. inom detta område har storbetydelse framför allt för byggnadsverksamheten. Det gäller både husbyggnadsverksamhetoch anläggningsverksamhet. I många delar av landet finns inte grustäkter atttillgå och man blir därför i allt högre utsträckning tvungen att utnyttjakrossat berg för att få råvaror till betong, asfaltbetong m. m. Hår är detnaturligtvis av stor ekonomisk betydelse att dessa företag utvecklar sin teknikför brytning och krossning av berget. Vidare är det ur landskapsvårds- ochmiljösynpunkt av utomordentlig betydelse att marken kan återställas. c) Någonexemplifiering av forskning och utveckling inom tillverkningsindustrin behöverhär inte göras. d) Byggnadshantverket. Inom denna bransch finns bl.a.plåtslagerier, rörlednings- och ventilationsföretag och elektriska installationsföretag. Inom plåtslagerierna förekommer förtillverkning som är jämförbar med tillverkning inom tillverkningsindustrin. Dessa företag bör därför räknas som tillverkande företag. När det gäller företagen inom installationssek torn behandlas branschens forsknings- och utvecklingsarbete i installa- tionsbranschutredningens betänkande SOU 1974:47. Där konstaterades bl. a. att det utvecklingsarbete som bedrivs inom branschen är av största betydelse och bör främjas. Liknande synpunkter kan framföras beträf fande övriga delbranscher inom byggnadshantverket. e,f)Vi avstår från att lämna kommentarer till produktionsvaruinriktadpartihandel etc. samt lastbilstransporter m. m. g) Juridisk, ekonomisk, kameral och tekniskuppdragsverksamhet. Både metodutvecklingsarbete och rent forskningsarbeteförekommer inom dessa branscher och kanske framför allt då det gäller dentekniska uppdragsverksamheten. En del tekniska konsultföretag utför sitt forsknings-och utvecklingsarbete som direkt konsultarbete åt industriföretag. Enligtförslaget i betänkandet skulle dessa företag indirekt få del avforskningsstimulansen. När det gäller utvecklingsarbetet inom andrakonsultföretag, t. ex. byggnadstekniska konsultföretag, finns motsvarandekoppling till tillverkningsindustrin. I den utsträckning byggnadsindustrininte berörs av forskningsstimulansen berörs dessa konsultföretag inte ensindirekt av det föreslagna forskningsbidraget. De byggnadstekniskakonsultföretagen verkar i inte ringa omfattning även på utländska marknaden.Det vore därför olyckligt om dessa företag inte fick del av den föreslagnastimulansen. h) Renings-, renhållnings- och rengöringsverksamhet,reparation av motorfordon samt tvätteriverksamhet. Systematisk metodutvecklingförekommer bland företagen inom dessa branscher. I första hand kan en sådanutveckling medföra en betydande effektivisering av verksamheten. Som exempelkan nämnas att de privata städbolagen har genom systematisk metodutvecklingkunnat sänka städkostnaden från ca . per kvm till . per kvm.Siffrorna bygger på ett konkret exempel från ett bibliotek i . Ettfortsatt forsknings- och utvecklingsarbete inom dessa sektorer torde ha storbetydelse för möjligheterna att begränsa den kommunala utgiftsexpansionen.Detta är f. n. av mycket stor samhällsekonomisk betydelse. Det kan vidarenoteras att inom t. ex. städbranschen sker en viss verksamhet även påexportmarknaden. Denna exportstädning skapar då ett direkt underlag för envaruexport av städutrust-ning. 1981/82:70 40 Förutom ovan nämnda branscher bör även den egentligabyggnadsindustrin beröras av forskningsbidraget. Byggnadsindustrinssamhällsekonomiska betydelse torde vara så välkänd att ytterligare motiveringinte behövs. Det kan dock noteras att även inom denna sektor har eii alltstörre utländsk verksamhet uppkommit. Inom byggbranschen förekommer en särskildbyggnadsforskningsavgift. Det synes naturligt att denna avgift avvecklas isamband med att det föreslagna forskningsstödet genomföres. En utvidgning av målgruppen skulle innebära en stimulansför forskning och utveckling av stort samhällsekonomiskt värde. Enligt förekommer ett betydande FoU-arbetepå transport- och distributionsområdet. Även om gränsdragnings- ochdefinitionsproblem kan uppkomma ifrågasätter KF om inte tillämpningsområdetbör utvidgas till att omfatta FoU-verksamhet beträffande transport och distribution. Lantbrukarnas skatledelegation tar upp frågan om FoU-arbetei jordbruk och skogsbruk. Vad gäller inskränkningen att FoU-arbete skall avseindustriell tillverkning i rörelse vidhåller delegationen den uppfattningdelegationen framförde i remissutlåtande lagstiftning omforskningsavdrag. Häri anfördes bl. "Samma behov av stimulans i fråga om forsknings- ochutvecklingsarbete föreligger också inom jordbruk och skogsbruk. Det torde förövrigt vara praktiskt omöjligt att avskilja de olika leden inom råvaruproduktion,förädling, distribution och försäljning av produkter på sätt som gjorts iförslaget. 1 vart fall finns inte skäl undanta forsknings- ochutvecklingsarbete i fråga om råvaror som härrör från jordbruk och skogsbruk, dåkostnaderna bestrids inom jordbruk och skogsbruk. En diskriminering av vissaförvärvskällor är dessutom opåkallad i då förvärvskällornas särprägeloch därmed deras gränser alltmer utsuddas. - Delegationen framför därför detbestämda kravet att forsknings- och utvecklingsarbete i jordbruk och skogsbrukskall erhålla motsvarande stimulansavdrag som föreslås för industrin".