prop · G503113 · 1981-12-31 00:00:00 — Enligt prognosenberäknas över hälften av arbetslillfällena 1990 att finnas iÖstersunds kommun. Pendlingarnai länet domineras av inpendlingarna till från omkringliggandekommuner. Största delen av inpendlarna lill kommer från Krokomskommun. InpendUngsöverskotl har också Åre och kommuner. Dethär pendlingsmönstret väntas bestå och yllerligare markeras fram till år 1990.I prognosen beräknas inpendlingsöverskottet lill nära fördubblasgenom en ökad nettoinpendling från i första hand . Jord-och skogsbruket är fortfarande viktiga basnäringar i länet. svarade deför 14 procenl av den lokala sysselsättningen i länet. Industrin sysselsattesamma år av den förvärvsarbetande befolkningen vilket innebär attlänet är del minst industrialiserade av alla län. Prop.1981/82:113 Bilagedel ,222 sysselsattainom de andra näringsgrenarna skiljer sig inte i någon högre grad frånriksmedeltalen. Noteras kan att av arbetstillfällena inom denoffentliga sektorn finns i . Frammot beräknas sysselsättningen fortsätta att minska inom jord- ochskogsbraket men i en lugnare takt än . Även antalet sysselsatta inomindustrin väntas sjunka något. Totalt beräknas basnäringarna jord- ochskogsbruk saml industri minska med 2500 personer eller . Däremotantas antalet sysselsatta inom privata tjänster och framför allt inom denoffenfiiga sektorn öka starkt. Den offentliga sektora beräknas sålunda öka medmer än . Enökad sysselsättning i länet blir alltså enligt dessa beräkningar helt beroendepå om de planer för främst kommunernas och landstingels personalutveckling somprognosen bygger på kan förverkligas. Det är en utveckling som i så fallgynnar kommun i första hand. 2 Mål och riktlinjer för utvecklingen i länet Utvecklingsföratsättningaraaskiljer sig mellan Östersundsområdet och övriga delar av länet. Därför måsteman också ha skilda mål för de ohka områdena. Målenför regionalpolitiken i länet som helhet kan anges på följande säll: - En naturlig utgångspunkt för målet för länelsframtida utveckling måste vara att tillvarata länets allautvecklingsföralsätlningar och att skapa underlag för försörjning i alla delarav länet. Mol bakgrand av den hittillsvarande utvecklingen i länet och medhänsyn till att många av länets bygder befinner sig i en kritisksituation så är det därför nödvändigt att man ägnar utvecklingen i länels merglest befolkade delar ökad uppmärksamhet. - Regionalpolitiken måste ges en ny inriktning.Erfarenheter visar att varken regionalpolifiken eller andra politikområden kanha en likformig tillämpning i alla typer av regioner i mer tätbefolkade delarav landet eller i glesbygder - om man på ett effektivt sätt ska utnyttjalandets resurser. På samma sätt som del är en fördel att välfärdsprofilen varierarmellan olika människor och regioner måste del vara en fördel all den konkretautformningen och fillämpningen av politiken inom skilda områden i högre grad änför närvarande bygger på olika regioners särprägel ochutvecklingsförutsällningar. På detta sätt förbättras möjligheterna attmotverka utarmningen av länels glesbygder samfidigt som viktiga miljö värdenbevaras. - Den "nya regionalpolitiken" innebär inteenbart krav på väsentligt ökade samhäUsresurser. Det är också en fråga om hushållar med resurseraa så de utnyttjas på effektivast möjliga säll. 1981/82:113 Bilagedel måsteomfattas och tillämpas av olika sektorsorgan och myndigheter på central,regional och lokal nivå. Av fundamental betydelse blir att olika organ kansamordna sina verksamheter och tillsammans arbeta mot ett gemensamt mål för ettvisst områdes utveckling. För Östersundsområdet gäller speciellt: - Det primäracentret /måste även fortsättningsvis ses som drivfjäder ilänets utveckling. Del är därför från länets synpunkt fortfarande viktigt attÖstersundsområdets posifiva utveckling kan tryggas och att desskonkurtensförmåga gentemot jämförbara områden i andra delar av landet kanbibehållas eller om möjligt stärkas. Medutgångspunkt från den hittillsvarande och den prognosficerade utvecklingen m.m. föreslås följande planeringslal för länets kommuner. 13 000- 13 500 Länet, medel v. Dengällande ortsplanen för länet ser ul på följande sått: ,, , Svenslavik ,, , , , Länsstyrelsenanser inte att sådana förändringar skett i länet som aklua-Userar en omprövningav ortsplanen. föreslår därför all den gällande ortsplanenförblir oförändrad tills vidare. Länettillhör f n. följande stödområden: Stödområde 4 kommun Stödområde5 , , , Åre kommuner Stödområde 6 , ,kommuner 1981/82:113 Bilagedel 224 Utgångspunktenför alt har placerats i område 4 måste ha varit att del ärsysselsällningslalet i kommunens centrala delar som styrt klassindelningen. Förde områden av kommun som Ugger utanför centrala delar äremellertid sysselsättningsläget inle särskilt gott och bör därför islödsammanhang jämställas med den slödnivå som gäller angränsande kommundelar. Såvälsysselsättningsläget som befolkningsutvecklingen styrker länsstyrelsensuppfattning alt länets kommuner bör tillhöra följande stödområden: Stödområde5 kommuns centrala delar Stödområde 6 Resterande delar avÖstersunds kommun saml övriga kommuner. Iövrigi viU betona att det regionalpolitiska slödel börkoncentreras till Nortland och särskill dess inland. Detta bör ske genom enkraftig begränsning av stödområdets omfattning i landet och genom alt den avlänsstyrelsen förordade klassindelningen genomförs. Därtill anser länsstyrelsenalt den s. k. offertprincipen bör begränsas till stödområde 5 och 6 med en mergenerell tillämpning i stödområde 6. 3 Riktlinjer för olika samhällssektorer Enliglden arbetsmetodik börjat använda i länsplaneringsarbelel såarbetas handlingsprogram successivt fram för olika samhällssektorer. a. på vilket sätt de skilda sektorerna kan bidra till att nå de allmännamålen för länets utveckUng. Hitfillshar program utarbetats för jordbruket och skogsbruket i samarbete medlantbruksnämnden respektive skogsvårdsslyrelsen. slutförs isamarbete med arbetet med enturistutredning för länet. Arbetet har startat med all la fram eltinduslripoliliskl program i samarbete med utvecklingsfonden. Inom länsstyrelsenpågår dels arbetet med elt miljöpolitiskt program dels en utredning omenergitillgångarna i länet som underlag för det fortsalla arbetet medenergifrågor i länet. Utredningenom lantbruket inriktades på all klariägga på vilket sätl jordbrakel bäst kanbidra lill ökad sysselsättning i länet. Av utredningens planeringsunderlagframgick att om nuvarande utveckling forlsäller så innebär det all jordbruketyllerligare koncentreras till Slorsjöbygden. Ra-gundadalen ochHammerdalsområdel med risk för total nedläggning i övriga delar av länet. Föratt motverka en sådan utveckling och öka produktionen och sysselsättningenföreslogs i elt handlingsprogram olika 1981/82:113 Bilagedel 225 åtgärderrörande markanvändning, produktionsinriktning och företagsformer. förslag kan beträffande produklionspolitiken nämnas: - Huvudinriktning på animalieproduklion medtyngdpunkt på mjölkproduktion. Innebär ökad grovfoderodling och minskadspannmålsodling. - Ökning av antalet mjölkkor från nuvarande 19000 tiU25000 kor . - Ökning av den fältmässiga köks växtodlingen. Efterremissbehandling antogs utredningen av styrelse . Dågodkändes också det i utredningen redovisade handlingsprogrammet förlantbrukets utveckUng i länet. Del lades även fasl vilka myndigheter,organisationer etc. som har det närmaste ansvaret för all handlingsprogrammetsolika delar genomförs. BakgrundentiU att skogsbraksutredningen genomförts är den stora betydelse skogen har förlänets näringsUv dels genom all skogsbrakel ulgör en viktig bas försysselsättningen främst i länets ytterområden dels genom alt vidareförädlingenger ett betydande antal sysselsätiningslillfällen inom träindustrin. Utredningenhar utmynnat i ett handlingsprogram för skogsbruket som efter remissbehandlingantogs av styrelse . Av handlingsprogrammetframgår bl.a. all avverknngsvolymen i länet långsiktigt kan ligga på 5,8 milj.m' sk om en normal skogsskötsel genontförs. Det är ungefär delsamma somden genomsnitfiiga årsavverkningen under 1970-talel. Möjligheter finns ävenatt höja årsavverkningen om särskilda skogsvårdsinsalser görs. Ihandlingsprogrammet anges i övrigt vilka mäl man bör ha för skogsbruket i olikadelar av länet och vilka insatser i form av skogsvård, investeringar m. m. somfordras för att säkerställa all avverkningsvolymen kan bibehållas på lång sikt. Huvudansvaretför skogsbraksprogrammels genomförande vad gäller infriandet av målet förskogsproduktionen ligger på . Bland andra viktiga delar i enuppföljning av programmet kan nämnas att utreda hur tillfällig arbetskraft påbästa sätt ska engageras i skogsvårdsarbete och att utarbeta elt system förårlig uppföljning av avverkningarnas storlek i länet. Iutredningen 75 berörs väsentliga problem och ulvecklingsbefingelser förturismen i länet. Tänkbara utvecklingsvägar för turismeni länets oUka delar har arbetats fram genom en samverkan meUan den fysiska ochekonomiska planeringen. 1 TUR 75 diskuteras inrt'ktningen av den turistiskautvecklingen i stort i länet och den möjliga 15 1981182. 1981/82:113 Bilagedel 226 profileringenav oUka områden i länet med hänsyn till specifika resurser m.m. Om TUR75-materialel blir ell gemensamt planerings- och bedömningsunderiag förkommunernas och andra intressenters medverkan i planeringsprocessen skullegranden vara lagd för all fortsätta arbetet med att ta fram ett gemensamtturistiskt länsprogram. I TUR 75 kommer följande huvudpunkter alt behandlas: Fysiska föratsättningar och hinder förturistnäringens utveckling i olika områden i länet. Sammanfattande synpunkter på turismens effekter pålokalsamhället. Slutsatser av avsnitten 1-3. Diskussion av olikautvecklingsvägar för turismen i länet. Möjliga profileringar av områden medföratsättningar för turism av olika karaktär och omfattning. Samhällets möjligheter att styra turismensutveckling i länet. Administrativa och ekonomiska styrmedel. Regionalpolifisktstöd till turistnäringen. Nästasteg i planeringsarbetet bUr att få kommunernas syn på TUR 75. Det är därvidväsentligt att kommunerna och kan enas i vissa slutsatser rörandetänkbara utvecklingsvägar och utvecklingsföralsätlningar som TUR 75 lar upp. Arbetetmed del industripolitiska programmet är planerat att genomföras i följandesteg. Fördet första görs en bearbetning och analys av oUka slatistikmalerial för att därigenom erhålla en mer fördjupad kunskap om industriutveck- Ungen i länets kommuner, landet och riket. Fördet andra görs en kartläggning och analys av bedömningarna i olika centrala utredningar om internationeUa beroende, förskjut ningar mellan oUka industribranscher, produkt- och teknikområden med goda framtidsmöjligheter m. m. Fördet tredje görs en genomgång av samtliga industriförelag i länet med mer än tre anstäUda för att konstatera problem och förutsättningar både på kort och medellång sikt. Syftetmed det fortsatta industripoliliska programarbetet är därefter attgöra en enkel men ändå användbar sortering av förutsättningar och problem hos länets industriförelag, attmatcha länets naturliga föratsättningar för industriell utveckling och föratsättningar i länets befinfiiga förelag mot centrala bedömningar om framtidsbranscher, teknikutveckling m. m. Detta är för att få fram kon kreta utvecklingsprojekt inom för länet strategiskt viktiga områden som man regionalt mer långsiktigt bör satsa på för att åstadkomma en ur tUlväxtsynpunkt bättre industristruktur i länet. 1981/82:113 Bilagedel 227 alt i övrigt utarbeta förslag till handUngslinjer och operativa insatser somunderlag för ett samordnat arbele i länets olika näringspolitiska organ. Inomflera för länet vikfiga utvecklingsområden kommer förmodligen miljöfrågorna attkräva stor uppmärksamhet i framliden. Som exempel på sådana områden kan nämnastorvproduktion, inrättande av flis- och torveldade kraftvärmeverk, brytningoch anrikning och och industriminerai, vattenkraftutbyggnad,utbyggnader för turism etc. Tillgången lill en mer samlad syn och kunskap omlänets miljöresurser kan bli synnerligen värdefull vid behandlingen av dessautvecklingsfrågor. Dels kan den ge en ökad beslutsberedskap och möjliggöra ettsnabbare agerande i för projekten viktiga beslulsskeden, dels kan den visa påvägar all med rimUga insatser allmänt värna om och utveckla länetsmiljökapital. Redannu finns väsentlig kunskap samlad inom området. Kunskapen är emeUertidsplittrad och ofta tillkommen med anledning av vattenkraftutbyggnader,turistsatsningar, behov av att freda vissa objekt etc. Den kanske mest samladekunskapen om miljön har tillkommn i anslutning tUl arbetet med att fultföljarikfiinjerna i den fysiska riksplaneringen. Det är emellertid angeläget attmaterialet kompletteras, samlas och utvärderas på ett enhetligt sätl. Länsstyrelsenhar påbörjat ett sådant arbele som kommer all utgöra första delen i ettregionalt anpassat handUngsprogram för användningen av natur- ochmUjöresurserna i länet. Den här första etappen av arbetet beräknas vara klarvid /82. Föratt bidra tUl en mer samlad bild av länets förutsättningar inom energiområdethar påböoat ett arbete med syfte attöversiktligt klarlägga länets tillgångar på energi främst baserad påskogsråvara och torv. En särskild studie görs även vad beträffar naturenergi iform av vattenkraft i biflöden inom länet, vilka översiktligt kan bedömasmöjliga att utnyttja i form av minikraftverk. I utredningen kartläggs ävenförbrakningen av energi som presenteras i form av s. k. kommunalaenergibalanser. Enstudie görs dessutom av det energitekniska utvecklingsarbete som bedrivs inomlänet och den industriella produktion av energikomponenter som sker vid länelsförelag. I ett särskilt avsnitt behandlas behovet av energUeknisk rådgivning. Utredningenbedrivs i nära samarbete med utvecklingsfonden och ochberäknas var färdig . 1981/82:113 Bilagedel 228 4 Synpunkter och förslag beträffande regionalpolitiska medel Erfarenheternaav den hittiUs bedrivna regionalpolitiken är all den haft klart positivaeffekter i vissa delar av länet men att den aldrig förmått vända utvecklingen iandra delar av länet. Det kan förklaras av att regionalpolitiken i sinhittillsvarande utformning variet ett aUl för trubbigt och passivt inslramentför all kunna la lill vara de specifika förutsättningar och möjligheter somdominerar länels samhällsstruktur och näringsliv. Länet har med andra ord inlepassat för den schematiska inriktning regionalpolitiken haft och som grundarsig på en genomsnittsmall för landet. BeträffandelokaUseringsslödel kan exempelvis konstateras all del aldrig förmått stimuleralill näringslivsutveckling i områden som saknar industriell tradition. Stödethar i slällel alll mer bUvU en finansieringskäUa för redan etablerade förelag -ell slrakturbevarande instrument i redan industriellt utvecklade regioner.Länsstyrelsen har vid en mängd tillfällen, bl.a. i samband med Länsrapporl1980, framfört förslag lill förbällringar av de regionalpolitiska stödmedlen. 1Länsplanering 1980 har därför nöjt sig med att i enlighet medanvisningarna enbart lämna förslag till förändringar av stödområdesindelningen.Förslagen är redovisade i avsnitt 2 ovan. Omman ska kunna åstadkomma en utveckling i länet mot de mål som salts upp såmåste emellertid regionalpolitiken få en delvis annan inriktning. Manmåste på regional nivå försöka hitta nya angreppssätt för att lyfta fram och tatillvara de samlade utvecklingsförutsättningarna som länet har. Del kräver enstörte öppenhet från myndigheter till initiativ från den lokala nivån och detfordrar en betydligt bredare samverkan än hillills meUan de organ som haransvaret för länels framfida utveckling. Del fordrar också en stark kopplingmellan den regionala utveeklingsplaneringen och genomförandel av de åtgärdersom kommer fram i planeringsarbetet. Inomlänsstyrelsens planeringsavdelning har förslag lill hur en sådan sammanhållenoch sektorsövergripande ulveckUngsplanering kan läggas upp diskuterats fram ochdelvis börjat tUlämpas. Uppläggningen i länet av arbetet med Länsplanering 1980och redovisning av den fysiska riksplaneringen bygger på dessatankegångar. Avsikten är alt åstadkomma en enhetlig syn på länels utveckling.Del är dessa övergripande mål som måste vara vägledande för de olikasektorernas verksamhet. Ett sådant arbetssätt skapar förutsättningar för enbättre hushåUning med resurserna. Metodikensom prövats är all utifrån de övergripande målen för länels utveckling successivtarbeta sig fram mot konkreta förslag fill hur dessa mål ska nås. Resultaten avplaneringsarbetet redovisas dels i dokument som länsplanering och fysiskriksplanering som anger de allmänna riktUnjerna för utvecklingen, dels ihandlingsprogram för enskilda sektorer som anger hur dessa sektorer kan bidratill att nå målen. 1981/82:113 Bilagedel 229 Avsiktenär att dessa handlingsprogram ska ligga lill grand för de berördasektorsorganens verkamhet och därmed ge den sektorsvisa poUliken den regionalpolitiskainriktning som bäst gagnar länets intressen. Det är också meningen attprogrammen ska kunna utgöra underlag för speciella projekt inom vissadelsektorer eller delar av länet. Utarbetande av handlingsprogrammen och derasgenomförande liksom genomförandet av olika projekt är naturligt nog heltbeorende av en direkt medverkan av berörda sektorsorgan. Handlingsprogrammed den här utgångspunkten har börjat utarbetas inom de sektorer som anses haden mest strategiska betydelsen för länels utveckling. En redovisning av denhar lämnats i avsnitt 3. En grandföratsätlning föratt del arbetssätt som här beskrivs ska kunna realiseras är att sektorsorganeni länet kan medverka aktivi. De måste därför få ökade möjligheter och resurserfill en sådan medverkan. Det finns flera sätt att åstadkomma detta. Enmöjlighet är att en del av de medel som de centrala verken fördelar till sinaregionala organ avsätts så att de kan användas friare. Avsikten är att det ihögre grad är behoven i länet som skall styra medelsanvändningen och i mindregrad de centralt utfärdade rikfiinjeraa för medelsanvändningen. Eftersomresurserna skaU användas för att nå de övergripande målen för länets utvecklingmåste ett gemensamt organ finnas med långtgående inflytande på medlens användning. har enligtförfattningen tiU uppgift att utforma de regionalpolitiska målen för länet ochverka för att målen nås. Det är därför naturligt att samordningsorganet knytslill . Representanter för de olika sektorsorganen bör medverka iorganet. Hurde friare statliga resurserna ska byggas upp, hur samordningsorganet ska se uteller hur sektorsorganens medverkan lämpligast ska organiseras harlänsstyrelsen ännu inte tagU ställning tiU. anser dock att detbeskrivna arbelssället är av sådant intresse all formerna närmare bör utredasoch systemet prövas i prakfiken. 5 Förslag till konkreta åtgärder riktade till den centrala nivån Motbakgrand av vad som framförts i föregående avsnitt föreslår attJämUands län utses som försökslän för alt av pröva enregionalpoUtik efter de principer som beskrivits här. Elt första steg i ensådan försöksverksamhet bör bli alt bemyndigas utarbeta formernaför hur en sådan verksamhet ska organiseras och bedrivas samt lämna förslagtill hur de erforderliga resurserna ska byggas upp. föratsätteratt verksamheten utvärderas efter försöksperiodens slut. Somfidigare nämnts befinner sig länet i ett kritiskt skede 1981/82:113 Bilagedel 230 Som också framgått menar att länetlångsikfigt har goda utvecklingsmöjligheter om länet ges föratsättningar attta till vara dessa möjligheter. Med säkerhet kommer ansträngningarna att styrain utveckUngen efter dessa delvis nya banor att krävaextra ekonomiska resurser utöver vad som tUtförs länet. Utvecklingsprojektsom är strategiska för länets utveckling och som kräver särskUda resurser harredovisats i bl.a. länsrapporterna och 1980 och i handlingsprogram förjordbrakel och skogsbruket. Behovet av sådana insatser har också understrakUsav många remissorgan i samband med remissbehandlingen av länsplaneringen. Omlänet ges möjligheten att friare använda nu tillgängliga resurser och dessutomfiltförs extra ekonomiska medel, skulle man på ett systematiskt och med tankepå resursanvändningen effektivt sätt, kunna vidta åtgärder som krävs för attvända länets utveckling. föreslår därför att länet under enfemårig försöksperiod tilldelas medel på för sådanaåtgärder. Ett sådant anslag får dock inte användas som argument för att andrastatliga medel som utgår dras in. Medanledning av framställning har industridepartementet som enförsta åtgärd uppdragit åt attnärmare utreda föratsättningaraa all genomföra en delvis ändrad regionalpolitikenligt förslag. Sammanfattning av länsprogram 1980 för 1 Utvecklingen i länet Västerbottenslän har ca 243000 invånare, vilket är ett par tusen fler än 1960 och 10000fler än i böijan av . Befolkningens fördelning mellan länets oUkadelar har förändrats radikalt . har ökat sin andel avlänels befolkning från 23 tUl , medan andel är oförändratca och övriga kommuner har minskat från . De storaförändringarna skedde under 1960-talel, då befolkningen i de mindre kommunernaminskade med i genomsnitt medan minskningen varit mindreän en halv procent . Denlångvariga utflyttningen och folkminskningen i de mindre kommunerna har letttill att de fått en ogynnsam åldersslraklur och aUl större födelseunderskott.Endast och har numera stabila födelseöverskott. Länsstyrelsensbefolkningsprognos pekar på en fortsalt ökning av länets folkmängd till 245000invånare 1984 och 248500 invånare 1990. Prop.1981/82:113 Bilagedel 231 ningenmellan kommunerna väntas fortsätta, men med en viss dämpning av tiUväxt. Denberäknade sysselsättningsutvecklingen innebär en även fortsättningsvisminskande jord- och skogsbrukssektor, och en i stort sett oförändrad industri-och byggseklor. Förändringarna väntas bli små även för handel, samfärdsel ochprivata tjänster, som har ett starkt samband med befolkningens ochnäringslivets utveckling, medan den offentliga sekloras ökning väntas fortsättaom än i något långsammare takt än hittUls. Kommentarerna gäller på länsnivå skillnaderna mellan kommunerna kan vara betydande. Pendlingöver kommungräns förekommer främst i , särskilt från där enfjärdedel av de förvärvsarbetande har sitl arbele i , men i växandeutsträckning också från , och , trotspendlingsavstånd . MeUan inlandets tätorter är avstånden ännu störteoch pendUngen blir därför relativt liten. Förvärvsfrekvensernai länet ligger betydligt under riksgenomsnittet särskilt i glesbygdsområdena -10000 ytterligare jobb skuUe behövas i länet för alt nå upp fill riksnivån. Iprognosen förutsätts en utveckling i stort sett paraUell med riksutvecklingen.Det innebär små förändringar för männen och en viss ökning för kvinnorna, mendet blir ingen utjämning i förhållande till riksgenomsnittet. Arbetslösheteni länet är ständigt högre än i riket - i vissa inlandskommuner upp till tregånger högre. Den är störst bland ungdomar och hög även för deäldre, men dämpas något av att förtidspensionering av arbetsmarknadsskäl ärvanlig i länet. I ett par inlandskommuner är nära hälften av männen mellan 60och förtidspensionerade mot en fjärdedel i riket. 2 Mål och riktlinjer för utvecklingen i länet Förhållandenai länet kräver stora insatser för att mUdra effekterna av strukturomvandlingoch befolkningsminskning. Människorna i har lika stora ochberättigade krav på arbete, service och miljö som människor i andra delar avlandet, där framför allt fillgången på arbele och service är bättre. Avståndeni länet är betydande. Del skapar problem för näringslivet som får svårt atthålla kontakter med kunder och leverantörer. När vårt eget näringsliv inteklarar av att skapa tillräcklig sysselsättning riskerar vi en utflyttning avarbetskraften. Utflyttningenav arbetskraft drabbar framför alll länets inre delar. Situationen är inte merstabil än att en kraftig expansion i kan innebära en utflyttningsvågfrån länet Uknande den . Risker finns all länet fårtillbaka sin gamla roll som råvaru- och arbets-kraflsleverantör. För alt lösaproblemen och uppfyUa de av