prop · G503123 · 1981-12-31 00:00:00 — Den minskning av antaletarbetstimmar som redovisades för verkstadsindustrin gälldefrämst sådant arbete som i branschens lönestatistik betecknas somokvalificerat. Det är osäkert i vad mån detta avspeglar reella förändringar isamband med t. ex. ny teknik och i vad mån det beror pä att arbetsuppgifter harklassificerats om. Det är emellertid att märka att kvinnorna, som bara utför ensjättedel av alla arbetstimmar i verkstadsindustrin, svarade för ungefärhälften av arbetet i den lägsta kvalifikationsgraden. Mot den här bakgrundenstår det klart att kvinnorna i stpr utsträckning är den gmpp som i första handberörs när ny teknik införs. Vad som egentligen har inträffat med de anställdavilkas arbetsuppgifter datoriserats saknas det dock tillräcklig kunskap om.Har arbetsuppgifterna klassificerats om till följd av sin ändrade karaktäreller har de försvunnit? Vad har då hänt med berörda arbetstagare?Dataeffektutredningen konstaterar att det. saknas statistiskt underiag för attbeskriva bmttoeffekterna. En sådan beskrivning skulle annars kunna belysa omställningsproblemen.Av arbetskraftsundersökningarna framgår emellertid att antalet sysselsattakvinnor i verksladsinduslrin under 1970-lalet ökade med inte mindre än entredjedel. Antalet av kvinnor utförda arbetstimmar i denna bransch ökadesamtidigt dvs. Förde enskilda människorna är bruttoeffekterna avgörande. De belyser deförändringar på arbetsmarknaden som de enskilda människorna måste anpassastill. För sysselsättningen totalt är dock det dock nettoeffekterna som äravgörande. En ständig strukturomvandling är nödvändig för ett effektivtresursutnyttjande. Men ökad kunskap om vilka arbetsuppgifter som försvinnerresp. Ullkommer skulle ge bättre kunskap om vilka grupper som utsätts för kravpå omställningar och vilka problem som uppstår. Jag delar därfördataeffektutredningens uppfattning att statistiken på delta område måsteförbättras. Jag återkommer senare härtill. Sysselsättningssiffrornafrån ger i viss mån stöd för vad jag i föregående avsnitt anförde omdatateknikens sannolika effekter. Sålunda har sysselsättningen minskat någotmer än genomsnittligt i de traditionella verksladsbefattningar som närmastberörs av NC-maskinerna, som andelen yrkesarbetare har ökat särskiltmycket i de befattningarna. Dessa förändringar är dock marginella. Hur stor delav den relativt kraftiga 1981/82:123 Bilaga 4 14 minskningenav industrins totala sysselsättning som har skett sedan är 1975 som främst berorpå datateknikens införande är inte möjligt alt särredovisa. Enligt min meningär i stället den internationella lågkonjunkturen, industrins försämradekonkurrensförmåga och därmed minskade marknadsandelar av avgörande betydelseför hur antalet industrisyssel-satta utvecklats under senare hälften av1970-talet. Detsom blir avgörande för sysselsättningsutvecklingen kommer inteatl vara frågan om hur många arbetsuppgifter som försvinner i och meddatateknikens fortsatta utveckling utan den ekonomiska utvecklingen under1980-talet. Som såväl dataeffektutredningen som flera remissinstanser påpekar,är sysselsättningseffekterna av rationaliseringar framför allt beroende av omde genomförs i en tillväxtekonomi eller stagnerande ekonomi. Å andra sidan ärvåra.möjligheter i del korta perspektivet begränsade. Att avstå från attutnyttja tillgängliga rationaliseringsinslm-menl skulle utgöra det verkligahotet mot den fulla sysselsättningen. De fortsatta rationaliseringsmöjlighetersom NC-tekniken, industrirobotar och olika slags styrsystem för tillverkningoch materialflöden innebär kommer sannolikt att i samma omfattning som under1970-lalet medföra att andelen yrkesarbetare ökar. Bortfallet avsysselsättningstillfällen drabbar således främst okvalificeradearbetsuppgifter. Det innebär att de som har en dålig utbildningsbakgrund och ensvag ställning på arbetsmarknaden ställs inför de största kraven påomställningar och att de nytillträdandes problem på arbetsmarknaden förstärks. Denviktigaste sysselsättningseffekt som datateknik i industriproduktionen kan geunder ligger därför enligt min mening i stället i de storautvecklingsmöjligheter som tekniken innebär. Svensk industri har trots mångasvårigheter i andra avseenden lyckats skaffa sig en klartledande position i fråga om användning av datateknik i produk-fionen. Detta gervårt näringsliv goda möjligheter att successivt förbättra sininternationella konkurrenskraft. Genom sin mångsidighet kommer dessutomdatatekniken - i synnerhet de avancerade material-, produktions- ochprocesstyrsystemen - att innebära ökade möjligheter att organisera arbetet iindustriföretagen så att många av dagens arbetsmiljöproblem elimineras.Samtidigt finns det, som jag återkommer till, risk för att nya typer avproblem i fråga om sysselsättning och arbetsmiljö kan uppslå. Elektronikindustrinär som nämnts ett av tillväxtområdena i svensk industri. De företag som svaradeför landets produktion av elektronik sysselsatte enligt en undersökning avstatens industriverk (Elektronikindustrin i , del 2 och 7, SIND 1980:20resp. 1981:5) totalt 123000 personer . Av dessaarbetade 48000 direkt med elektronikprodukter. Därtill kommer ett okänt antalsysselsatta i andra Prop.1981/82:123 Bilaga 4 15 industrigrenar,främst verkstadsindustrin, som tillverkar produkter som delvis består avelektronik. ulnyttjade enligt industriverket verkstadsföretag utanförelektronikindustrin med tillsammans ca 200000 sysselsatta elektronik i sinaprodukter i varierande utsträckning. För av de verkstadsföretag som interäknades till elektronikindustrin bedömdes möjligheterna tillproduktutveckling helt eller delvis ligga i ett ökat utnyttjande avelektrpniska komponenter. Detta bedömdes i de flesta fall vara nödvändigt ellernäst intill nödvändigt för att säkra resp. företags framtid. Inomelektrpnikindustrin har expansionen varit särskilt snabb i områdenakommunikationseleklronik, industriell elektronik, komponenttillverkning ochmedicinsk elektronik. Dessa områden svarar för en fjärdedel av branschenstotala produktion. Övriga områden, såsom tillverkning av datorer och terminalersamt konsumentelektronik, har minskat sin andel av branschensprodukfion. De expansiva delarna av elektronikindustrin domineras av småföretag. andra hälft utvecklade enligt industriverket demindre elektrpnikföretagen ca 500 nya prpdukter spm de ökadesin sysselsättning . är det realistiskt att räkna med att elektrpnikindustrin somhelhet skall kunna växa ännu snabbare än . Verketbedömer att branschens produktion fram bör kunna öka med 10-15%per är. Produktiviteten ökar varför sysselsättningen inte kanväntas öka lika mycket. Övergångentill elektroniska produkter har i flera fall också lett till stort bortfall avsysselsättning. I fråga om sådana produkter som helt eller nästan helt kanbestå av elektronik - t. ex. räknemaskiner och kassaapparater- haromställningen i allmänhet redan ägt rum, men inom vissa industrigrenar medmera blandade produkter kan betydande omställningar återstå. Förindustrisysselsättningen som helhet bör man dock enligt industriverket interäkna med någon minskning till följd av övergång till elektroniska produkter.Industriverket räknar tvärtom med att dessa produkter skall medföra enbegränsad ökning av sysselsättningen. har emellertidbedömt alt en satsning på elektronik i produkter inte ger några nya möjligheteratt öka sysselsättningen. 1960-och 1970-talen innebar uppbyggnad av stora system för automatisk databehandling(ADB). Försäkringsbolag och banker var tidigt ute liksom ett antal myndighetermed stora mängder standardiserade data, t. ex. ,trafiksäkerhetsverket, statisfiska centralbyrån och . Äldremetoder för atl förvara och behandla data såsom kartotek och hålkort ersattesefter hand med datorer. 1981/82:123 Bilaga 4 16 hadeofta varit förenade med avsevärda mängder rutinarbete som till stor del kundeelimineras genom datoriseringen. 1 gengäld fordrades ålminsto-ne till en börjanett relativt omfattande planerings- och utvecklingsarbete liksom vissa nyaformer av rutinbetpnat arbete, t. ex. dataregislrering vid terminal ochkodning. Datorsystemen som efterhand har blivit effektivare ingår nu som nödvändigadelar av resp. verksamhet. Mångaav de tjänster som banker, försäkringsbolag myndigheter nu erbjuder hadeöver huvud taget inle varit möjliga utan de administrativa datorsystemen. Detär därför av begränsat intresse att försöka kvantifiera del bortfall avsysselsättning som systemen kan ha medfört. Vissa sådana beräkningar gjordesändå i millen av 1970-lalet av bl. a. (). SCB fanndå att landets kpntor för att manuellt kunna utföra samma arbetsvolym som dåutfördes med hjälp av datorer - i den mån del var möjligt antagligen hadebehövt sysselsätta ytterligare flera liolal tusen personer. De storaADB-systemen infördes i ett skede då statsförvaltningen liksom de flestaövriga tjänstesektorer av andra skäl fortlöpande ökade sin verksamhet. Statskontorethar i sin rapport (Ds A 1981: 15) till dataeffektutredningen statsförvaltningen -effekter på sysselsättning och arbetsmiljö framhållit atten stor del av den verksamhet inom statsförvaltningen som karakteriseras avstora volymer och enkla bearbetningar redan har datoriserats. Utvecklingenunder kommer enligt statskontoret alt innebära en successivförändring av nuvarande system. 1 en del fall kan mera decentraliserade syslemkomma att övervägas. De personalbesparingar som uppnåddes vid den initialaövergången från till datoriserade rutiner bör enligt statskontoretrimligen ha varit betydligt störte än de ytterligare besparingar som kan nåsgenom ersättning eller förbättring av befintliga system. Vad som har sagtsom större ADB-system i statsförvaltningen gäller såvitt framgår avdataeffektutredningens övriga material också för liknande datorsystem i andrasamhällssektorer, exempelvis i banker och försäkringsbolag. Utvecklingen ifråga om de större datorsystemen innebär f. n. att bearbetnings- ochminneskapaciteten i större utsträckning sprids ut. Detta medför störremöjligheter att sprida arbetsplatserna på många orter, och det ger också ökademöjligheter till lokalt utformade tillämpningar inom ramen för ett stortdatorsystem. Enav de f. n. snabbast expanderande tillämpningarna av datortekniken inomkontorsomrädet är ord- och texthehandlingsutrustning lOT-utrust-ning). Dessaanvänds i första hand för att rationalisera av maskinskrivningsarbetet ochkallas därför också skrivautomater. De kan i varierande utsträckning användasför redigering och överföring av text till tryckeri eller andra mottagare. Tilldenna grupp räknas även teletex-apparater. vilka även kan ersätta telex-syslemetför kommunikation mellan olika kontor. 1981/82:123 Bilaga4 17 Enligten beräkning som gjorde (Erfarenhetsstudie ord- ochtextbehandling, 1981) fanns är 1981 ca 5 500 skrivautomatarbetsplatser iSverige. Av dessa fanns ungefär 550 i den civila statsförvaltningen exkl.affärsverken. Skrivautomaterna har f. n. större spridning i näringslivet än istatsförvaltningen. Olikaberäkningar som har gjorts av skrivautomaternas möjliga spridning ochrationaliseringseffekter har gett starkt motstridigaresultat. Vissa utländska bedömningar som kommenteras i statskontorets rapportförutsätter avsevärda bortfall av arbetstillfällen som följdav skrivautomaternas införande. Det gäller dels tvä uppsatser som harpublicerats av den brittiska fackföreningen (,Executive, Clerical, and Computer staff: Office Technology- the trade unionresponse, 1979, samt Automation and the Office Worker, 1980), dels ocksåuppgifter från vissa tillverkare av datorutrustning. Enligt dessa källorskulle rationaliseringseffekter i storleksordningen av allkontorspersonal kunna uppnås på . De resultat man kommer framtill beror naturligtvis på i vilken takt ordbehandlingsmaskinerna antasinföras, vilken produktivitetsökning som antas, och huruvidaproduktivitetsökningarna antas resultera i ökad efterfrågan på berördatjänster. Flera av de undersökningar som presenterats har t. ex. inte beaktatden volymökning av skrivarbetet som erfarenhetsmässigt sker. I stället bestårundersökningarna oftast av teoretiska beräkningar av potentiellarationaliseringsvinster. Mot bakgrund av bl. a. statskontorets räkneexempel,som jag skall redovisa i korthet, framstår det som mest sannolikt att såvälAPEX som ifrågavarande datortillverkare har kraftigt överdrivitskrivautomaternas kapacitet - och i synnerhet den andel av kontorens totalaarbetsvolym som kan utföras med hjälp av skrivautomater. Statskontoret har gjortvissa bedömningar och räkneexempel rörande skrivautomaternas tänkbaraanvändning i statsförvaltningen . Av totalt drygt en halvmiljon anställda på statligt reglerade tjänster har ungefär en fjärdedel, dvs.ca 130000 personer, beräknats utföra administrativt eller ekonomiskt arbete. Avdessa har beräknats vara sekreterare, maskinskrivare o. d., medan enfjärdedel utför annat administrativt arbete och de återstående tillhör meraspecialiserade handläggarkategorier. Gruppen sekreterare, maskinskrivare m.fl.-som således utgör av alla som har statligt reglerade tjänster- kan isin tur delas upp i undergrupper. Sålunda har mellan en tredjedel och hälftenav gruppen i fråga ett specialiserat kontorsarbete med litet inslag avmaskinskrivning. Lika många sysselsätts i allmänt kontorsarbete med inslag avmaskinskrivning, medan bara drygt 10000 statsanställda kan beräknas ha stortinslag av maskinskrivning i sitt arbete. - Om således ca 40000 statsanställdaskriver maskin under i genomsnitt av sin arbetstid, och om skrivautomaternager en tidsvinst på , så är den teoretiskt möjliga 13 1981/82. 1981/82:123 Bilaga 4 18 Om samma 40000 personer i stället antas ägna i genomsnitthälften av sin arbetstid åt maskinskrivning, och om skrivautomaterna antaskunna ge en tidsvinst pä , så blir den teoretiskt möjliga besparingen 10000heltidsanställda. Statskontoret bedömer att de nu nämnda antagandena i och försig ligger inom rimliga gränser, men beräkningarna förutsätter dels att statenskaffar 10000 skrivautomater dels alt allt skrivarbete kan utföras med dessa,vilket kan ifrågasättas. Statskontoretframhåller att det avgörande för vilka rationaliseringsvinster som kan uppnåsär hur arbetet organiseras. Till detta återkommer jag . Statskontoretframhåller vidare att ny teknik bara är ett av flera medel att åstadkommabesparingar i förvaltningen. Kontorsautomationen bedöms i själva verket avstatskontoret spela en underordnad roll för det totala besparingsarbelet ochdärmed för sysselsättningen. Ävenom statskontorets undersökning enbart avser statsförvaltningen saknas f. n.anledning att anta att skrivautomaternas användningsområde skulle te sig väsentligtannoriunda inom och enskild kontorsverksamhet. Statskontoretsbedömning att skrivautomaterna sannolikt kommer att spela en förhållandevisliten roll för den totala sysselsättningen i administ-raUv verksamhet finnerstöd i ett antal utländska undersökningar. En norsk statlig utredningSysselsetting og arbeidsmilj0 i 80-årene, (NOU 1980:33) har sålunda medåberopande av bl. a. amerikanska källor funnit att ord- ochtextbehandlingsutrustning kan ge upphov till inbesparing av högst av företagenslönekostnader, varför del inte är realistiskt att vänta någon dramatiskminskning av sysselsättningen i kontorssektorn ,(Sekreterargrupperna kan nämligen enligt dessa källor beräknas utgöra avde anställda i ett genomsnittligt företag, och skrivarbetet anses utgöra avsekreterarnas uppgifter; i själva skrivarbetet anses ord- ochtextbehandlingsulrustning kunna ge produktivitetsökningar på mellan och40%.) De båda västtyska undersökningar som jag nämnde i avsnittet omdatateknikens effekter på arbetsmarknaden som helhet innehåller ocksåbedömningar av effekter av atl skrivautomater tas i bmk. I den ena(IFO-Fraunhofer-Infratest) framhålls alt datatekniken i kontor under 1970-talethar införts utan väsentliga ändringar av förelagens organisation. Det ärframförallt växande företag som har utnyttjat datatekniken. Enligt dennaundersökningsrapport bedöms industrins tjänsleman-nasektor kunna rationaliserasmed . nästan lika snabbi som tillverkningsarbetet. andra västtyska undersökningen (Prognos-Mackintosh) beräknas datatekniken ikonlorssektorn kunna medföra att arbetsvolymen för kontorspersonal minskar medca fram jämfört med vad som annars skulle bli fallet. Dennaberäkning avser enbart anställda med relativt smala yrkeskunskaper förkontorsarbete. Prop.1981/82:123 Bilaga 4 19 Enförutsättning för att skrivautomaterna skall innebära någon avsevärdrationalisering av det slag som jag har beskrivit är enligt statskontoretatt omfattande organisatoriska förändringar genomförs. Sådana är ofta svåra attåstadkomma och de förutsätter betydande kunskaper liksom en ingående planeringoch samråd med de berörda. Behovet av effektivare arbetsorganisation äremellertid inte begränsat fill de situafioner då ny teknik införs.Statskontoret har sålunda .självt -haft till uppgift att verkaför en effektivare organisation av stathg verksamhet, och de flestaorganisatoriska lösningar i kontor har fortlöpande omprövats oavsett vilkenteknik som har använts. De viktigaste arbetsorganisaloriska frågorna i dettasammanhang är dels arbetsfördelningen mellan handläggare och biträden och delsfrågan om införande av s. k. skrivcentraler, en lösning som innebär attmaskinskrivarna koncentreras till särskilda organisatoriska enheter i ställetför att vara mer jämnt fördelade i organisationen. Trots alt båda dessa frågorvar aktuella på många håll redan innan skrivautomaterna fanns att tillgå harmaskinerna ofta uppfattats som ett medel att möjliggöra t. ex. enarbetsutvidgning för sekreterare - som fått ansvar för redigering, layout m. m.- eller ett ökat deltagande från handläggarnas sida i utskriftsarbetet. Vissaleverantörer av ordbehandlingsmaskiner har särskilt framhållit fördelarna avatt införa skrivcentraler. Erfarenheterna visar emellertid inte attskrivautomaterna skulle nödvändiggöra en utveckling i denna riktning. Tvärtomframgår det av förut nämnda rapport att ett antal undersöktaarbetsplatser på några få undantag när hade samma arbetsorganisation en Udefter införandet av skrivautomater som de hade redan tidigare. Det framgårvidare att skilda organisatoriska lösningar var företrädda bland de undersöktaföretagen såväl före som efter den tekniska förändringen. Den nya tekniken harsåledes i allmänhet visat sig kunna anpassas till den arbetsorganisation somresp. företag tidigare hade valt. Detta innebär å andra sidan enligtStatskonsult att den nya teknikens effekter på lönsamhet och effektivitetantagligen inte alltid har varit särskilt stora. Fömtomstörte datorsystem samt ord- och textbehandling förekommer i ökandeutsträckning datorstödd kontorsservice av skilda slag, t. ex. i samband medregistrering och arkivering, i bibliotek, tjelefonväxel, personaladministrationosv. Det är då vanligen fråga om smådatorer. Statskontoret har i sin rapportberäknat de personalbesparingar som kan uppnås genom ytterligare datoriseringav dessa funktioner till i storleksordningen 1 500 personer inom statsförvaltningenunder . Det är i första hand de mera rutinbetonade arbetsmomenteninom resp. område som kan komma att elimineras. Datorerväntas vidare i ökande utsträckning komma till användning för sädanaarbetsuppgifter som brukar betecknas som handläggande. Som har nämntshar statskontoret räknat med att drygt en fjärdedel av de anställda inomstatlig administration är handläggare. 1981/82:123 Bilaga 4 20 Dessutom utförs handläggande arbetsuppgifter i varierandeutsträckning av många som formellt hänförs till andra kategorier.Statskontoret har bedömt att de personalbesparingar som kan genomföras under1980-talet med hjälp av datorstöd är lika stora i handläggande verksamhet somvid internadminislration och skrivarbete, dvs. i storleksordningen 500010000heltidsanställda i statsförvaltningen. Beräkningarnas osäkerhet är emellertidännu större i detta avseende än beträffande skrivarbetets rationalisering. Somframgår av det föregående räknar statskontoret med atl kontorsautomation i vidmening kan komma att möjliggöra rationaliseringar motsvarandesammanlagt mellan 10000 och 20000 arbetstillfällen. Jämförelsen gällerförutsatt att samma arbetsvolym skulle utföras utan kontorsautomation - vilketdock inte kan antas vara möjligt eftersom det delvis rör sig om ny verksamhet.Dessa tal motsvarar av alla som har statligt reglerade tjänster ochungefär en tiondel av de statsanställda som arbetar med kontorsarbete.Fördelade på en tioårsperiod ter sig dessa teoretiskt möjliga förändringslalsom små - både i jämförelse med den normala personalomsättningen och iförhållande till de många andra förändringar som görs i rationaliseringssyfteeller för att förbättra de tjänster som produceras. Till skillnad frän denhittillsvarande datoriseringen -dvs. ADB-system- kommeremellertid kontorsautomationen att införas då den statligaadministrationen inte kan tillåtas växa utan tvärtom måste vidta åtgärder avskilda slag för att minska kostnaderna. Avgörande för sysselsättningen är idetta läge inte valet av teknik utan den sammanvägning som statsmakterna gör avå ena sidan de anspråk som ställs på statlig verksamhet och å andra sidanbehovet av sparsamhet. Möjligheternatill personalbesparingar genom kontorsautomation i statsförvaltningen väntas iförsta hand beröra de centrala myndigheterna. Det är nämligen enligtstatskontoret lättare att automatisera central förvaltning än lokal verksamhet,vilken oftare innebär direkt kontakt med allmänheten. I den mån somkontorsautomationen leder till minskande sysselsättning kan detta således iförsta hand väntas inträffa i och i vissa andra större städer. Endastde cenlrala myndighelerna är nämligen enligt statskontoret tillräckligt storaför att tekniken skall ge reella möjligheter lill personalbesparingar. Nyadatorbaserade kommunikationsmöjligheter väntas dessutom enligt statskontorettillåta en större valfrihet vid lokalisering, av arbetsplatser, åtminstone ifråga om vissa funktioner såsom skriv- och redigeringsarbete. Vadsom nu har sagts om sysselsättningseffekternas storlek och regionalafördelning inom statsförvaltningen gäller sannolikt i huvudsak också för kontormed andra huvudmän. Som LO, och harpåpiekat i sina remissvar finns visserligen inle något material motsvarandestatskontorets bedömningar i fråga om kommunala 1981/82:123 Bilaga4 21 ellerenskilda kontor i , men de beräkningar för kontor i allmänhet som harredovisats i de nämnda norska och västtyska utredningsrapporterna liggerväl i linje med vad statskontoret har kommit fram till för den svenskastatsförvaltningens del. k. hemterminaler är det möjligt att helt eller delvis utföra arbete ihemmet. Statskontoret har dock bedömt att hemterminaler inte kommer attanvändas i nämnvärd utsträckning för statligt anställd skriv-personal under1980-talet. Däremot kan handläggande personal med självständigaarbetsuppgifter komma att arbeta hemma mer än f. n. Ett alternativ tillhemarbete kan vara s. k. grannskapscentraler med tillgäng till ord-ochtextbehandling, dataregistrering, mikrofilmning m. m., där företag ochorganisationer kan hyra in sig. Fördelen med en grannskapscentral jämfört medhemterminaler har ansetts vara att den ger de anställda störte möjlighetertill sociala kontakter. Exempel på förelag méd omfattande och kvalificeraduppdragsverksamhet av delta slag är Stiftelsen Servicecentralen i () och Stiftelsen Servicecentralen i (). Dataeffektutredningenkonstaterar att det inte finns någon större erfarenhet av hemterminalarbete ochgrannskapscentraler, men ger vissa principiella synpunkter. Utredningen betonaratt i kraven på en god arbetsorganisation ingår bl. a. möjligheter för deanställda atl utvecklas i sitt arbete och möjligheter till överblick ochinflytande. Vid utlokalisering av arbetsuppgifter till grannskapscentralermåste dessa aspekter enligt utredningen beaktas. Jag återkommer tilldessa frågor. Bankeroch försäkringsbolag har varit föremål för särskilda undersökningar (DsA 1981:13 och 14) på dataeffektutredningens uppdrag.