prop · G503150 · 1981-12-31 00:00:00 — Därefter analyseras vissa indirekta effekter påskatteunderlagen som uppstår via priser, löner, import och sysselsättning.Detta slag av analys är främst av intresse som underlag för beräkningar avskatteinkomsternas ulveckling. Vid en bedömning av i vad månskatteförändringar, och i så fall vilka som kan vara lämpliga atl vidta, ärdäremot andra aspekter av avgörande intresse. Som exempel på sådana aspekterkan nämnas den allmänna ekonomiska situationen, konjunkturläget, det statsfinansiellalägel, effekter på främst industrins konkurrenskraft samt fördelningspolitiskaeffekter. Den totala konsoliderade offentliga sektorns andel 1970 1971 1972 1973 1974 Utgifter 44,8 46,5 47,4 45,9 49,1 Inkomster 48,9 51,6 51,8 50,0 51,0 Skatler+avgifler 41,0 43,4 43,2 41,5 42,5 52,7 57,2 44,0 48,5 Prop.1981/82:150 Bilaga 2.1 Långtidsbudget Exempel på vissa statiska effekter av skatteförändringarSkatterna kan indelas i följande skattetyper: Hit räknas i detta sammanhang ävensocialförsäkrings avgifter Icke löne-eller vamanknytna skaller typ motorfordonsskatter och fasfighetsskatter. Samtliga dessa skalletyper belalas ur de inkomster somgenereras av produktionen, BNP. Av betydelse är därför hur nära källan, dvs.förädlingsvärdet, skatten las ut. Detkan därför vara illustrativt alt visa konsekvenserna för skatteunderlaget ochskatteinkomsterna vid en förändring av en skatt som tas ut nära källan.Initialt antas att t. ex. arbetsgivaravgifterna höjs ,från av lönesumman. Vidare antas all del inte finns utrymme attfinansiera denna höjning genom löneökningar som vinstandelen antasvara oförändrad. Del innebär under dessa förutsättningar att höjningen avarbetsgivaravgiften avräknas från den egentliga lönesumman exkl. kollektivaavgifter. För är 1982 beräknas lönesumman till . I ochmed atl lönesumman minskar, förändras också basen för de direkta skatterna.Arbetsgivaravgiften utgår med på lönesumman och belöper sig tillnärmare . De direkta skatterna utgår pä samma lönesumma ochutgör . De inbringar således ca . Höjs nuarbetsgivaravgiften till skulle statsinkomsterna öka med 0,10 x 300 = 30miljarder kr. Då emellertid detta i exemplet skulle avräknas från lönesummanreduceras effekten, eftersom lönesumman minskas. Detta innebär att den höjdaskallesatsen appliceras på ett lägre underlag. Den sammanlagda efi"ektenav förändringen minskar därvid med . för att uppgå till 20miljarder kr. 1981/82:150 Bilaga 2.1 Långtidsbudget Då lönesummansamfidigt utgör underiagel för de direkta skatterna reduceras även dessa med 7miljarder kr. (0,35x20). Nettoeffekten blir således endast . Föralt kompensera bortfallet i skattebasen skulle de direkta skatterna behövahöjas . eller (från till ). Resonemangetkan föras ell steg ytteriigare genom att beakla även de indirekta skatterna.Ökar de direkta stals- eller kommunalskatterna vid oförändrad realinkomsl ochsparkvot kommer den disponibla inkomsten alt sjunka, vilket i värt exempel färlill följd atl mervärdeskatte- och punktskatteinkomsterna sjunker. Detta berorpå atl den reala konsumtionsvolymen minskar till följd av sjunkande inkomster.Om konsumtionen faller likartat med avseende på mervärdeskatte- ochpunktskattebdagda varor och tjänster bör inkomsterna minska i proportion lillminskningen av de disponibla inkomsterna. I praktiken minskar förmodligen intebostadsposten, åtminstone inle på kort sikt, vilken inte innehållermervärdeskatt. Detta innebär alt konsumtionsminskningen avmervärdeskaltebelagda varor blir slörre. Likaså finns en tendens all vidkonsumtionsneddragningar minska mer på skatlelunga varor, typ tobak, alkoholoch energi. 1 fider med ökande realinkomster blir sannolikt detta beteende inleså markant. Dettakan illustreras med elt annat exempel. På en lönesumma pä ca 300 miljarder kr.ulgår en genomsnitfiig skatt på . Hushållen erhåller härvid ca 195miljarder kr. disponibla för konsumfion och sparande. Anlag att direktskattenhöjs med en procentenhet lill och atl sparkvoten är oförändrad. Dettaleder till atl de disponibla inkomsterna sjunker med . till 192miljarder kr. Bortfallet av momsintäkter på detta belopp, fömtsatt att det hadeanvänts till konsumtion, är . (0,177x3,0) och bortfalletav punktskatter . (0,05x3,0). Den totala inkomstförstärkningenav skattehöjningen på . reduceras därför med 0,6-0,7 miljarderkr. 1981/82:150 Bilaga2.1 Långtidsbudget 75 Enändring av en viss skatt kan således påverka basen för samtliga skatter som tasut i senare led, vilket reducerar den ursprungliga effekten. Även ändringar avdirekta skatter och mervärdeskatiesalser kan fä liknande återverkande effektermen i mindre grad. Exempelvis påverkas inkomstema vid en ändrad skattesats förmervärdeskall av effekterna av höjningens indirekta verkan via ändrad sparkvotoch disponibel inkomst. Exempelpå vissa dynamiska effekter vid skatteförändringar Tidigarehar diskuterats hur skalleändringar stafiskt sett påverkar basen för andraskatter. Dessutom uppslår en indirekt effekt till följd av att ekonomin sökeren ny jämvikt vid ett annat läge med ändrade priser, löner och sysselsättning.Dessa effekter är mycket svåra att kvantifiera; Skaltehöjningar har normalt enkontrakfiv effekt på samhällsekonomin. Generellt kan man uttrycka detta som attskatteökningar minskar den disponibla inkomsten. Därmed minskar den inhemskaefterfrågan, vilket får kontrakliva effekter på produkfion och sysselsättningi den mån efterfrågan inle överstiger produktionskapaciteten. Detta leder tillall underlaget för de direkta skatterna minskar. Den minskade efterfråganinnebär lägre konsumtionsvolym som minskar basen för de indirekta skatterna.Efterfråge-minskningen förstärks via de s. k. multipHkativa verkningarna sominnebär att den direkta efterfrågeminskningen även får verkningar i de bakomliggandeleveranlörsleden. Den totala efterfrågeminskningen blir därför större än denurspmngliga. Effekten pä skattebaserna är avhängiga av hur totala efterfråganförhåller sig till utbudet i ekonomin. Valetav skatteförändring påverkar det dynamiska förloppet olika. Exempelvis kan enhöjning av de direkta skatterna ge en dämpande effekt pä priser, löner ochsysselsättning, vilket kan tendera all ge lägre mervärdeskatteinkomster pågrund av den lugnare prisutvecklingen och den lägre konsumlionsvolymen. Pä gmndav den minskade efterfrågan kan sysselsättningen och därmed inkomsterna fråndirekt skatt minska. man de indirekta skattema, l.ex. mervärdeskallen,kommer normall priserna atl stiga liksom erfarenhetsmässigt ävenlönerna. Nettoeffekten reduceras dock eftersom konsumtionsvolymen ochsysselsättningen minskar genom de ökade priserna. Lägre konsumlionsvolym germindre punktskatteinkomster och lägre sysselsättning som ger lägre direktaskalleinkomster. Avovanslående resonemang framgår att en viss försiktighet bör iakttas vid enbedömning av vilka statsfinansiella effekter en förändring av skattesatsernakan få. Inkomstema från en mervärdeskattehöjning påverkas av många faktorerutöver höjningen av skattesatsen. En annan aspekt man kan lägga påmervärdeskatteökningar är atl de tenderar att höja prisnivån. I den statligabudgeten är en mängd poster knutna till den allmänna prisnivån, l.ex.pensioner, studiemedel (se avsnittet om automatiken i statsbudgeten). Enmervärdeskattehöjning kan därför medföra en mängd ökningar pä utgiftssidanvilket ytterligare reducerar nettoeffekten. Prop.1981/82:150 Bilaga 2.1 Långtidsbudget 76 Ävenom ingen ändring av skattesatserna skulle vidtas kan skallebaserna urholkasberoende pä den reala BNP-utvecklingen. Atl skalleinkomsterna ökar nominelltmåste därvid ställas i relation lill den allmänna prisutvecklingen. Åandra sidan torde en snabb ökning av BNP leda lill breddade skattebaser ochsnabbt ökade skatteinkomster. är dock inle en under alla förhållandengiven slutsats. En konjunkturuppgång kan uppkomma genom atl exporten ellerinvesteringarna ökar. Detta leder till en positiv effekt på BNP. Däremotpåverkas skatteinkomsterna endast marginellt vid en sådan utveckling eftersomsåväl export som investeringar i huvudsak är befriade från skatter. Det ärfrämst när förändringarna slår igenom som en sysselsättningsökning sominkomsterna kan väntas stiga. Ävenutvecklingen av importen har en påverkan pä skatteinkomsternas tillväxt. Sedanmitten av 1970-lalet har det skell en markant ökning av Sverigesimportberoende. Som exempel kan nämnas texfilindustrin, men även tekniskt meravancerade industrier som bilindustrin och elektronisk industri täcker större delenav sill behov av delar och halvfabrikat genom import. En stmkturomvandling fråninhemska till utländska underieveran-törer medför givelvis försämradbytesbalans, men kan även leda lill lägre inhemsk produkfion och sysselsättningoch därmed lägre skatteinkomster. Förutom de rentsamhällsekonomiska aspekterna som anförts ovan kan även förändrade beteendenvid kraftiga förändringar av den totala skattekvoten påverka inkomsternasutveckling. Som exempel brukar anföras att successiva höjningar av skattekvotentill en påtagligt högre nivå kan innebära en ökad tendens lill kortarearbetstid. leder naturligtvis lill lägre skatteintäkter. Del måste dockbetonas svårigheterna all dra några långtgående slutsatser huruvida del ärskattetrycket eller andra bakomliggande faktorer som i detta fall påverkararbetstidens längd. Delsom ovan anförs under avsnitt 6.2 innebär sammantaget atl ändrade skattesatserfår återverkan pä underiagel för andra skatter. Delta skall dock inte tolkas påså sätt att höjda skattesatser inle ger någon budgetförstärkande effekt. Hurstora skatteinkomsterna blir är beroende dels av hur skatteunderlagen påverkasav förändringarna, dels av den allmänna ekonomiska situafionen som t. ex.kapacitetsutnyttjandet i ekonomin. 7.1Statens budgetsaldo och finansiella sparande Detidigare presenterade beräkningarna av statsbudgetens inkomster och utgifterunder långtidsbudgelperioden har tillsammans med del finansiella sparandetsammanställts i tabell 35. Utöver den framräknade utvecklingen underlångtidsbudgelperioden redovisas utfallet budgetåren 1976/77 /82. 1981/82:150 Bilaga 2.1 Långtidsbudget Budgetsaldo och finansiellt sparande budgetåren 1976/77-1986/87 (Milj. kr.i löpande priser) Finansiella transaktioner, netto 1976/77 (utfall) 1977/78 (utfall) 1978/79 (utfall) 1979/80 (utfall) 1980/81 (utfall) 1981/82 (prel.) 1982/83 (avrundat) 1983/84 (avrundat) 1984/85 (avrundat) 1985/86 (avrundat) 1986/87 (avrundat) Underlångtidsbudgetperioden ökar budgetunderskottet med totalt . ilöpande priser eller med ärligen. ökade underskottetsom andel av BNP. Om engångsförstärkningarna av statsbudgeten 1982/83frånräknas kan underskottets andel av BNP beräknas till ca 12,jämfört med11,eljest. Vid slutet av långtidsbudgelperioden har budgetunderskottetsandel av BNP, med den i långtidsbudgeten tillämpade metodiken, uppskattatslill ca 10,vid givna antaganden om den samhällsekonomiska utvecklingen.Detta förklaras av en lägre ökningstakt för statens utgifter och eninkomstutveckling innebärande all inkomsternas andel av BNP förblir i stortsett stabil . statsskuldräntor förbättras frän elt underskott om 36,9 miljarder kr.1982/83 till . 1986/87 i löpande priser. Budgetsaldot exkl.statsskuldräntor är av intresse eftersom det belyser utvecklingen av de inkomsteroch utgifter som kan påverkas genom direkta beslut av statsmakterna.Stalsskuldränlorna däremot bestäms dels av upplåningsbehovet, dels av detränteläge som råder vid uppläningslillfället. Somframgår av avsnill 5 utgörs en del av statsutgifterna av finansiellatransaktioner. Budgetsaldot efter avdrag för dessa finansiella transaktioner(netto) utgör statens finansiella sparande. Vid en analys av sambandet mellanolika balansbrister i ekonomin är della ell mer relevant begrepp.Statsbudgetens direkta effekt på bytesbalansen kan utläsas ur det finansiellasparandet då summan av alla inhemska sektorers finansiella sparande gerbytesbalansens utfall. långtidsbudgeten erhållna utveckhngen av statens budgetsaldo och finansiellasparande är ej en prognos utan en framskrivning av utveckhngen enligt vissaregler. Skillnaden mellan framskrivning och prognos kan illustreras av enjämförelse av det ovan beräknade saldot är 1985 med budgetsaldot i avstämningenav låndfidsulvecklingsalternaliv I Prop.1981/82:150 Bilaga 2.1 Långtidsbudget 78 saldo är ca . Denna skillnadförklaras huvudsakligen av att höjda punktskatter lagts in ilångtidsutredningens kalkyl. I denna utredning har nämligen bl.a. förutsattsskattehöjningar, som knutits till ökningen av den allmänna prisnivån. Genom sinuppbyggnad anticiperas däremot inte långtidsbudgetens politiska beslut iframskrivningen av statens inkomster och utgifter. Resultatetav långlidsbudgelkalkylen bör tolkas med en viss försiktighet. Som framgår avtabell 36 föreligger skillnader mellan beräkningsresultaten i tidigarelångtidsbudgetar och den faktiska utvecklingen. Dessa skillnader föreliggeräven om man studerar inkomster och utgifter för sig, men de tenderar atlmotverka varandra. Skillnaden mellan beräkning och utfall är sålunda mindre omman studerar budgetsaldot än vid studium av de enskilda komponenterna.Orsakerna tili dessa skillnader är fiera. Exempelvis underskattas oftaprisnivåförändringen. Vidare inkluderas ej särskilda beslul avseende l.ex.arbetsmarknads- och induslripolitiska utgifter. Rent allmänl synes en vikfigslutsats vara att själva nivån på budgetsaldot ur vissa synpunkter är mindreintressant än den tendens som framkommer vid beräkningarna. Budgetsaldots utveckling i de senaste långtidsbudgetarna (Miljarderkr., löpande priser) 1985/86 1986/87 -41,8 -38,0 -40,2 -42,2 -42,8 -48,2 -49,8 -51,6 -52,0 -54,5 -57,9 -64,8 -73,7 -74,0 -78,5 -74,9 -80,4 -81,8 -89,6 -99,1 -75,7 -86,6 -88,1 -91,1 -95,5 -38,7 -49,9 -60,0 -76,2 7.2Effekter på budgetutvecklingen av andra förutsättningar Dei långtidsbudgeten erhållna resultaten avseende inkomster, utgifter ochfinansiellt sparande är i hög grad beroende av bakomliggande antaganden om denekonomiska utvecklingen. En förändring av något av dessa anlaganden fårföljdverkningar som kraffigt påverkar budgetsaldot vid långtidsbudgelperiodensslut. Flertalet av de antaganden som rör centrala volymfaktorer bakomulgiflslillväxten, som exempelvis befolkningsutvecklingen, kan sägas besittaen hög grad av säkerhet. Antagandena om den ekonomiska utvecklingen är däremotförenade med en betydande osäkerhet. För att belysa känsligheten iberäkningarna har valts atl redovisa en alternativ beräkning som huvudsakligenbygger på de fömtsätlningar som återfinns i avstämningen av 1980 årslångtidsutredning (SOU 1982:14) alternativ 111. I denna beräkning förutsätts ensvag industriell utveckling som målet att hålla upp(isysselsättningen på en hög nivå kvarstår. Det sistnämnda fömtsätts ha kunnatuppnås genom en expansion av Prop.1981/82:150 Bilaga 2.1 Långtidsbudget 79 1 alternativet antas alt såväl priser som löner ökarkraftigt. Vidare fömtsätts all den privata konsumtionen växer i samma takt somunder 1970-talel som den offentliga konsumtionen ökar markant. Denoffentliga konsumlionsökningen antas hell falla på den kommunala sektorn. Denstatliga sektorn förblir däremot oförändrad. Under dessa betingelser antasräntenivån ej kunna sänkas utan i stort ligga kvar på nuvarande nivå. Del börpåpekas alt de beräkningar som presenteras i del följande är gjorda enligtlångtidsbudgetmetodiken, vilket innebär all de karaktäriseras av en hög grad avmekanisk framskrivning. Kalkylen bygger således inte på en i alla hänseendengenomarbetad allernaliv ulveckling av samhällsekonomin. Initialtinnebär den höga lönesummeutvecklingen en budgetförstärkning bl.a. till följdav systemet för utbetalning av kommunalskattemedel. Den på så sätt erhållnabudgetförstärkningen kan emellertid ej neutralisera utgiftsökningen avseendepris-, löne- och räntekänsliga anslag, vars ökningstakt tenderar atl översligainkomstutveckUngen på . Medutgångspunkt från dessa antaganden kan budgelunderskollel, med sedvanliglångtidsbudgetmelodik och med beaktande av den snabbare tillväxten ikommunsektorn, beräknas vara i storleksordningen . högre än ihuvudalternativet /87. Påbudgetens utgiftssida är utgifterna pä pris- och lönekänsliga anslag istorleksordningen . högre än i del tidigare presenteradealternativet. Denna utveckling förklaras av alt del för mer än hälften avstatsbudgetens utgifter förehgger en fullständig automatik i utgiftsutvecklingenvid oförändrade regelsystem och principer. Speciellt genomslag färränteutvecklingen på utgifter för räntebidrag, kredilgivning vid export samtstatsskuldränlor. Ävenpä budgetens inkomstsida föreligger en hög grad av automatik. Främst gällerdelta inkomster frän inkomstskatt, socialavgifter, mervärdeskatt saml ränta pålån till bostadsbyggande och energisparlån. Detbör dock påpekas alt en beräkning som bygger på långtidsutredningensalternativ III medför inkonsistenser vid tillämpningen av gängse långtidsbudgetmelodik.I detta alternativ förutsätts den privata konsumtionen öka i volym med . förutsätts en ökad aktivitet inom den kommunala sektornkräva finansiering med höjda kommunalskatter. 1 syfte att göra dessa bådaanlaganden inbördes förenliga förutsätter långtidsutredningen - för attbibehålla nuvarande skattetryck - all den statliga inkomstskatten sänks med ca25 miljarder kr. Någon sådan skallesänkning läggs ej in enligtlångtidsbudgetmetodiken, vilket innebär all del totala skattetrycket i långtidsbudgetenskalkyler ökar kraftigt. Tillföljd av den höga pris- och löneutvecklingen ökar progressiviteten åter iskattesystemet främst dä basenheten lagts fast. De ökadeinkomstskatterna till följd av detta kan beräknas lill ca 7 miljarder /87. 1981/82:150 Bilaga 2.1 Långtidsbudget 80 Jämförelsenmellan statsbudgetens ulveckling enligt långtidsutredningens alternativ I ochIII som görs i långtidsbudgeten bör dock tolkas med stor försiktighet. Det börstarkt betonas alt de resultat som framkommer, vad avser budgetutvecklingen,bygger pä vissa bestämda principer vad gäller beräkningar av statsfinansiellautgifter och inkomster. Olika dynamiska reaktionsmönster i samhällsekonominsamt ekonomisk-politiska åtgärder kan sålunda i hög grad påverka den faktiskastatsfinansiella utvecklingen. Långtidsbudgeten i sig ger därför inte elltillräckligt underlag för all värdera alternafiven. En sådan värdering kräverall hänsyn las lill de totala samhällsekonomiska effekterna av de olikaalternativen. I detta sammanhang bör faktorer som budgetsaldots effekt påinkomstfördelning, kapaci-telsulnyttjande, terms of trade m. m. tas iövervägande. Dellorde också vara av intresse ur känslighelssynpunkt all närttiare analysera ochredovisa effekter av ändrade antaganden inom vissa betydelsefullaverksamhetsområden. De insatsområden där förändrade krav pä budgetpolitiskainsatser är av central belydelse för beräkningsresultaten är bl.a. utgifter förarbetsmarknads-, industri- och bostadspolitik samt utgifter förstatsskuldränlor. Delta gäller såväl i långtidsbudgetens huvudkalkyl som i denalternativa beräkningen. Ettcentralt omräde som påverkar budgetutfallet är utvecklingen på arbetsmarknaden.Olika krav kan t. ex. komma att ställas på ökade utgifter försysselsättningsskapande åtgärder och arbetsmarknadsutbildning m. m. Enavgörande faktor för förändringen av statsutgifterna för arbetsmarknadspolitikblir i en sådan situation fördelningen mellan utgifter för ovan nämndaåtgärder. En ökning av antalet personer i arbetsmarknadsutbildning ochberedskapsarbeten med 40000, dvs. molsvarande ca en procentenhets ökning avarbetslösheten, under etl år ökar statsutgifterna /83 med ca 2miljarder kr. De tidigarepresenterade beräkningarna har endasl tagit hänsyn till beslutadeindustripolitiska satsningar. Om strukturproblemen inom krisdrabbade företagoch branscher skulle kvarstå och åtföljas av beslul om nya insatser inom dessaområden, kommer utgifterna för industripolitik all öka. Om man i en mekaniskIrendframskrivning antar alt utgifterna ligger kvar i nivå med de närmastföregående åren blir utgifierna i löpande priser ca . Utvecklingeninom det bostadspolitiska området är av central belydelse förbudgelulvecklingen. Inte minsl gäller della anlaganden kring bostadsbyggandetsvolym. Effekten på slEitsbudgeten av en ökning av bostadsproduktionen av 10000fler lägenheter i flerbostadshus kan i löpandepriser beräknas lill ca . Utgifterna pästatsbudgeten består av lån och räntebidrag. Iovanstående genomgång har det inle varit möjligt att kvantifiera de indirektaoch mer långsiktiga effekterna av ökade statliga insatser inom arbetsmarknads-,industri- och bo.stadspolitik. Dessa kan vara positiva för 1981/82:150 Bilaga2.1 Långtidsbudget 81 statsbudgeteni t. ex. form av bättre utbildningsnivå, högre investeringsvolym, men ocksänegativa som t. ex. stelare industristruktur och allmänt sett mindre flexibelsamhällsekonomi. Tillföljd av budgetunderskottens ulveckling har statsskulden ökal. Vid slutet av år1981 uppgick den till ca . Detta har i sin tur inneburit altstatsskuldräntornas andel av de totala utgifterna har ökat. Effekten av dennautveckling är att marginella'ränteförändringar har kommit att fä allt slörrestatsfinansiella konsekvenser. Om räntenivån höjs och blir en procentenhethögre , ökar utgifterna för statsskuldränlor med ca4 miljarder kr. Långtidsbudgetmetodikeninnebär att endasl beslutade förändringar av skattesatser läggs in iberäkningarna. Många av de indirekta skatterna har emellertid höjts genom särskildabeslut, så att de huvudsakligen följt prisutveckhngen. Detta innebär atlinkomsterna klart understiger vad som vore fallet om dessa skatters andel avkonsumentpriserna förblev över långtidsbudgetperioden. Ompunktskatterna följt den allmänna prisutvecklingen skulle inkomsterna vara ca8 miljarder kr. högre /87 än vad som tidigare beskrivits. Denalternativa beräkningen visar på att en annan ekonomisk utveckling med en högrelöne-, pris- och räntenivå vid en framskrivning leder till en saidoförsämringpå i storlekordningen . vid långtidsbudgelperiodens slut. Dennaberäkning fömtsätter en oförändrad ambitionsnivå. Som framgår av exemplen ovanpå effekten av olika politiska beslut på statsbudgeten, uppvisar del beräknadesaldot en slor känslighet över liden vid marginella budgetpolitiskaförändringar. Delta gäller självfallet såväl i uppåtgående som nedåtgåenderiktning. Förekomstenav elt budgetunderskott innebär all slaten tillför samhällsekonomin merköpkraft än vad som dras in via skatter m. m. Effekten av dennalikviditetsökning kan dock påverkas genom statsskuldspolitiken ochkredilpoliliken. På så sätt är det inte budgetunderskottet i sig, ulan hur detfinansieras som är av samhällsekonomiskt intresse. Finansieringen kan ske påolika säll; vart och etl med sina effekter. De huvudsakliga finansieringskällornaär: Detövergripande målet för slalsskuldspolitiken är att finansiera budgetunderskottetpå ett för ekonomin som helhet lämpligt sätt. Möjligheten all uppnå detta målunder långtidsbudgelperioden är bl. a. beroende av sparandels ulveckling iekonomin. Om ell statligt sparandeunderskott kom-6 1981/82. 1 samt.Nr 150. Prop.1981/82:150 Bilaga 2.1 Långtidsbudget 82 penserasav ett sparandeöverskott inom övriga sektorer, kan underskottet finansierasinom landet. I annal fall uppslår ett bytesbalansunderskott, vilket måslebalanseras av ett molsvarande valulainflöde vid givna växelkurser. Dennaufländska upplåning kan såväl staten som övriga samhällssektorer svara för. Sparandetinom övriga sektorer, t. ex. socialförsäkringssektorn och hos allmänheten, kanpåverkas genom politiska beslul. Nedan diskuteras några av de avvägningsproblemsom budgetunderskottet ger upphov fill, givet vissa gmndläggande balansbrisleri ekonomin. Statsskuldspolitikenär i sina finansiella effekter underkastad tvä restriktioner nämligen likviditelslillväxtoch räntenivå. Placeringen av statsskulden hos olika långivare får effektersom belyser sambandet mellan dessa restriktioner. Avvägningen mellan olikafinansieringsalternativ kräver därför att hela inriktningen av den ekonomiskapolitiken beaktas.