prop · G503113 · 1981-12-31 00:00:00 — Glesbygdsdelegalionenlämnar följande förslag tiU framlida glesbygds-poUlik och förändringar avglesbygdsstödet. Måletför glesbygdspoliliken skall vara all skapa livskraftiga samhällen i glesbygdenmed arbelsfiltfällen, service och en god miljö. För detla krävs en offensiv ochulvecklingsinriktad polifik. Samhällets insatser måste grandas på en posifivsyn på glesbygdens betydelse för del svenska folk-hushållet. I glesbygden finnsvärdefulla resurser som kan och bör las tiUvara på ett bättre sätt än förnärvarande och som skall utnyttjas så alt de kommer glesbygdens folk tUl godo istörsta möjliga utsträckning. Många faktorer talar för att landsbygden och ävenglesbygden får en ökad betydelse i del framtida samhället. Del är befogal meden yllerligare intensifiering av samhällets insatser för att främjautvecklingen i glesbygden. Det krävs ett decentraliserat beslutsfattande föratt insatsema skall få bästa effekt. Denallmänna inriktningen på samhällsutvecklingen och politiken är avgörande föratt insatserna skall bli framgångsrika. Glesbygdsaspekler måste systemafisktbeaktas och ges stor tyngd i sektorspoUtiken och regionalpolitiken. För attvända utvecklingen i de mest utsatta områdena i de norta och inre delarna avlandet krävs en kraftfull och decenlralistiskt inriktad regionalpolitik. Utvecklingenmåste i huvudsak baseras på glesbygdens egna resurser. Nyckelbegrepp är kombineradverksamhet, småskalighet och vidareförädling av råvaror. En samordnadplanering från stal och kommun av sysselsättning, service och bostadsbyggandeär nödvändig. Detkrävs särskilda insatser inom en rad områden för att nå målen för glesbygdspoUtiken.Satsningar inom de areella näringarna är nödvändiga. Inom jordbrakel börinsatser göras inom de produkfionsgrenar som passar glesbygden. Skogsbraket börkunna intensifieras och ske med stor hänsyn tUl mUjön och sysselsättningen.Vidareförädlingen av skogsprodukterna måste ske så nära råvarukällan soirimöjligt. Ett bättre ulnylljande av inhemska energikällor kan få betydandeeffekter för sysselsättningen i glesbygden. Det är här angeläget alt i ökadutsträckning stimulera utveckhngen av småskaliga energisystem som bygger påinhemska bränslen. Fisket bör kunna utvecklas ytterligare, bl.a. insjöfiskeloch fiskodling i olika former. Enutveckling av småskalig teknik pågår och den måste stimuleras ytterligare. Ävenen mindre förändring av inriktningen hos forskarinsfitu-tioner som de tekniskahögskoloraa och , bör innebära ett stort steg framåt förutvecklingen av den småskaliga tekniken. Forskningenom glesbygden måste intenstfieras, kompletteras och samordnas för alt denskall få en positiv betydelse för glesbygdsutvecklingen. Den måste också ges enmer offensiv och prakfisk inriktning än . Utbildningsom passar glesbygden är en annan viktig insats. Det är angeläget att skapa enkontinuerlig och yrkesinriktad utbildning i typiska glesbygdsyrken och även ihantverksyrken i övrigt. Del ger en förbättrad service och komoletterandesysselsättning i elesbveden. 1981/82:113 Bilagedel 393 Ökadlokal samverkan i olika former kan komma all bli nödvändig och den är dessutomönskvärd eftersom den ger närkonlakler mellan människor och ett gemensamtansvar. Det är därför en utveckling som samhället bör uppmuntra och stödja. Endecentralisering och samordning av regionala organs insatser i glesbygden börkunna ske genom utlokalisering av myndigheter m.fl. fill lokala kontor. Delegationensöversyn av glesbygdsstödet har visat all del givit betydande resultat medförhållandevis små insatser. Nya arbetstillfäUen har skapats, servicen harförbättrats och dessutom har insatserna bidragit fill alt stärka optimismen ochframtidstron i glesbygden. Somett led i en ytterligare intensifiering, samordning och decentralisering avstatens insatser i glesbygden bör glesbygdsstödet förändras i bl. a. följandeavseenden. Stödtill sysselsättningsfrämjande åtgärder i glesbygd benämns i fortsättningeninvesteringsstöd lill förelag i glesbygd. Den stödberätligade verksamhetenutvidgas lUl alt omfatta även mindre maskinutrustning m.m. Möjlighet ges alllämna slöd lill anskaffning av rörelsekapital. Högsta avskrivningslånebelopphöjs från . Högsta belopp till uthyrningsstugor höjsfrån . Högsta andel avskrivningslån höjs från till75 % om särskilda skäl fmns. Stödtill kommersiell service ändras i följande avseenden: Kreditgarantierbegränsas inte som fill varulageruppbyggnad ulan lämnas även fill övrigainvesteringar. Avskrivningslån lämnas med upp lill av investeringen omsärskilda skäl föreligger. är högsta avskrivningslåneandel 50%.Hemsåndningsbidrag lämnas med högst av kommunens nettokostnad förhemsändningen mot nuvarande . Slödtill intensifierade kommunala sysselsättningsinsatser (IKS) bör ifortsättningen utgå med högst . till enskilda objekt all jämföra mednuvarande . Föreningar av allmännyttig karaktär jämsläUs med aUmännainstitutioner. Stöd utgår temporärt även utanför stödområdena 5 och 6. SlödliU samhällelig service ändras liU ell renodlat investeringsstöd med en högstabidragsprocent om . kan bidrag lämnas med högre belopp om särskildaskäl finns. Driftbidragel överförs lill ett särskill bidrag till samhälleligaserviceinsatser. Bidragtill samhälleliga serviceinsatser bör lämnas även till ändamål som inteomfattas av glesbygdsstödet. Exempel är taxi i glesbygd och vissagodstransporter. Förall de regionalpolitiska intentionerna med glesbygdsstödet skall fuUföljas börlänsstyrelsen ha beslutanderätt i sanilUga ärenden. bör vidareha möjlighet att delegera beslut lill lämpligt länsorgan för alt därmed uppnåen kompetent och smidig handläggning anpassad efter regionala förhållanden.Löpande utvärderingar av slödels effekter bör ske på både regional och centralnivå. 1981/82:113 Bilagedel Problemenmed otillräcklig handläggningskapacitet måste få en snabb lösning. Deföreslagna förändringarna bör ge möjlighet fill en effektivare handläggning.Omprioriteringar inom de handläggande organen måste ske i de faU tillräckligaresurser saknas. Förslageninnebär en ambitionshöjning av statens insatser i glesbygden. Det krävs enbetydande ökning av anslagen. Delvis är det emeUertid endast fråga omanpassningar tiU kostnadsulveckUngen för investeringar i syfte att bibehållastödels effekter. Bidrags-och låneanslaget bör höjas till 175 milj. kr. och kreditgaranliramen tUl 75milj. för kommande budgetår. Innevarande budgetår är motsvarande belopp 100milj. resp. 48 milj. kr. Det skall understrykas att det är fråga omsamhällsekonomiskt fördelaktiga insatser. I en ekonomisk situation medbegränsad investeringsvilja hos näringslivet bör den ökadeutvecklingsoptimismen i glesbygden tillvaratas för investeringar som har enlångsiktig inriktning och som dessutom har en avsevärd kortsiktigsysselsättningseffekt. Sammanställning av nuvarande regler för glesbygdsstöd ochglesbygdsdelegationens förslag till förändringar NUVARANDE STÖD 20' till uthym. 2/3 inkl. avskrivningslån 20' till enskilda 5 o. 6) , om särsk. skäl ingen begr. skäl ingen begr. Stöd tiU regional utv. för åtgärder som främjar (ej reglerat i förordning) 1981/82:113 Bilagedel Investeringsstöd till företag i glesbygd 40' till uthym. stugor Ej begr. Även maskiner som inte ska "monteras" inkl. avskrivningslån Ej begr. Ej'begr. (jfr företagsstöd) 40' till enskilda Temporärt även utanför stödomr. Investeringsstöd till samhällelig service Investeringsbidrag Driftbidrag (se nedan) , om särsk. skäl Bidrag till samhälleliga serviceinsatser I regel max av kn:s nettok. Ex: taxi, transporter, samh.-service. Glesbygdsdelegationensbetänkande Politik för glesbygden remissbehandlades . Efterremiss har yttranden avgetts av , transportrådet,, (), statens industriverk, styrelsenför teknisk utveckling (STU), expertgrappen för forskning om regionalutveckling (ERU), , länsstyrelserna ochutvecklingsfonderna i , , , och ,, , , , Västemortlands, Jämfiands,och samt kommittén för översyn av stödet filljordbrakel i norra (Jo 1981:04), kooperalionsulredningen (I 1977:01),rekreationsberedningen och i högskoleregion. 1981/82:113 Bilagedel 396 Dessutomhar yttranden inkommU från och kommunerna saml , ,. , hantverks- ochindustriorganisation - Familjeföretagen, , , och . 2.2 Begreppenlandsbygd och glesbygd Delegationenhänvisar fill elt tidigare belänkande. Sysselsättning och service i glesbygd(Ds I 1978:37), där man karaktäriserar ell glesbygdsområde som elt område medlånga avstånd fill sysselsättning och service saml gles bebyggelse och därnäringslivet bygger på primärnäringarna. Man framhåller också att ettglesbygdsområde bör ses som en enhel där glesbygd och tätort inte slår imotsats till varandra. Med landsbygd avses ett vidare begrepp, dvs. områdenutanför de större tätorterna. Delegationensdefinitioner kommenteras av och VUhelmina kommuner. Enligt Pajalakommun lyder delegationens definitioner på ett synsätt där hela kommunen angessom glesbygdsområde. Del är därför inte realistiskt att som undandra företagi centralorterna från möjligheter fill stöd. kommun efterlyser eltmått på vad som är glesbygd och i vUken glesbygd stöd skall kunna utgå. ERUbeklagar att delegationen inle haft tillgång lill de slutliga resultaten från1980 års folk- och bostadsräkning. Den av delegationen redovisade ökningen avglesbygdsbefolkningen har praktiskt taget helt skelt i närheten av störtetätorter i de relativt tätbefolkade delarna av södra och ochi viss mån utefter . I de inre delarna av skogslänen, vilka kanbetecknas som egentlig glesbygd, sker fortfarande en betydande minskning avbefolkningen även om minskningstaklen avtagit. Enligt ERU bör en granskningoch analys av folkräkningsmaterialel utgöra elt grundläggande faktamaterial fördiskussionen om en relevant polifik för glesbygden. Ävenlänsstyrelserna i och påpekar att delegafionen dragitaUtför vittgående slutsatser av preliminär statistik från FoB 80. Glesbygdensfolkmängd fortsätter att minska men i avtagande takt. Det fmns dock tendenser isamhällsutvecklingen som bör medverka till en positivare utveckling påglesbygden. Glesbygdens roU blir aUl viktigare när resursfrågor av skilda slagblir mer centrala. Man bör dock vara medveten om att del finns faktorer som kanverka i annan riktning. Folkmängden på glesbygden kommer att minska ocksåunder 80-lalel på grand av den skeva åldersstrakturen och de därav följandefödelseunderskollen. 1981/82:113 Bilagedel 397 Länsstyrelseni viU understryka centralorternas och glesbygdens starkaömsesidiga beroende. För länet innebär det att basindustrin ävenfortsättningsvis måste komma att spela en avgörande roU för andra verksamheter.Glesbygdsulvecklingen får inle ses isolerad utan måste integreras med länelsutveckling i övrigi. anser vidare alt nuvarande utveckling ilandet knappast är resultatet av en aktiv regionalpoUtik. Tvärtom haravsaknaden av en aktiv näringspolitik medfört att harde högsta arbetslöshetssiffrorna sedan efterkrigstiden. Man bedömer all delnya glesbygdsstödet har förutsättningar att på ett offensivt sätl medverka ien utveckling av glesbygden. Detta föratsätter dock all samhäUet avdelarsärskilda resurser för alt kontinuerligt arbeta med glesbygdens näringsfrågor.1 detla sammanhang ser man mycket allvarligt på den minskning av myndighetensresurser som signalerats från centralt håll. Man anser också altkommunikationerna och turismen som näringsgren måste uppmärksammas i betydligtstörre utsträckning än vad som sker. konstaterar med tillfredsställelse att man i betänkandet slår fastglesbygdens värdefulla resurser. Däremot beklagar man att de kvarblivna äldremänniskorna, vilka man anser vara en betydelsefuU resurs, utelämnats och endastnämns i samband med behovel av vård och omsorg. "Det synes vara nödvändigtall påpeka att de förlids-pensionerade ofta är pensionerade icke på grund avvårdbehov utan pä grand av arbetsbrist." UlveckUngsfonderna iVästerbottens, och instämmer meddelegationen vad avser målet för den framlida glesbygdspolitiken och betydelsenav all den knyts tUl glesbygdens egna lokala föratsättningar samt alt näringspoUlikenmåste innefatta satsningar på de för glesbygden betydelsefulla näringarna.Enligt utvecklingsfonden i Slockhoim bör man dock inte bara basera utvecklingenpå i förhand bestämda näringsområden ulan vara öppen även för okonvenlioneUasatsningar. UtveckUngsfonden i delar delegationensoptimism vad beträffar de små företagen, som troligen kommer att spela en merbetydelsefuU roU . Pajalakommun kommenterar delegafionens åsikt att del krävs inflyttning liU glesbygdenför att vända den hUlUls rådande negativa utvecklingen. Kommunen anför attsamhäUs- och kommersieU service föratsätter all del finns individer i arbetsförålder som utför denna. Kommunen påpekar att glesbygdens invånare noteratregionalpolitikens oförmåga och i aUi högre grad inser all man själv måsteagera. Dessutom medför den s.k. ekonomiska krisen att många utflyttadeåtervänder till sin hembygd för alt satsa på nytt. 1981/82:113 Bilagedel 398 ERUtfrågasätter delegationens bedömning alt glesbygden i huvudsak måste utvecklaspå basis av sina egna resurser. Mot bakgrand av förhållandet alt det nu skerett betydande utbyte mellan glesbygd och omvärld förefaller det rimligare attåstadkomma bättre utnyttjande av de resurser som glesbygdssamhället och dessomgivning gemensamt förfogar över. Härav följer också attkommunikationssystemet och den lokala arbetsmarknaden skulle behövauppmärksammas mer i glesbygdspolitiken. Valet av åtgärder som kan leda till"livskraftiga samhällen i glesbygd med arbetstillfällen, service och godmiljö bör rimligen anpassas dels till glesbygdens läge i förhållande tiUstörre tätorter, dels lill dess tiUgång på lokala resurser". I övrigt viUERU anföra att flera av de förslag som förs fram kan innebära positiva effekterför glesbygderna. Länsstyrelserna i ,, och delar delegafionens uppfattningatt den framtida glesbygdspoliliken i huvudsak måste baseras på glesbygdensegna resurser. Glesbygdsaspekterna måste få en mer framträdande plats i denövergripande politiken saml beaktas och arbetas in i sektorpolitiken ochregionalpolitiken. En samordnad planering från statens och kommunernas sida avsåväl sysselsättning som service och bostadsbyggande är nödvändig.Länsstyrelsen i påpekar i detla sammanhang vikten av initiativfrån berörd befolkning specieUt vad gäller utveckUng av egen företagsamhet.Regionala organ och berörda kommuner har ell avgörande inflytande och stortansvar för att ta tillvara sådana inifiafiv. kommun anser attglesbygdspoUfiken måste bygga på elt decenlraUseral beslutsfattande. Detlaföratsätter all länsmyndigheterna och berörda kommuner tillförs resurser såatt beslutsunderlaget blir av god kvalitet och en helhetssyn uppnäs. "Glesbygdsstödets möjligheter som ett inslrament för en långsiktigutvecklingsstrategi har klart undervärderats. Här krävs en kraftigare markeringfrån statsmakterna." Kommunen understryker också behovel av goda kommunikationer.Man förutspär all många trafikföretag kommer all slås ut om inle statsbidragettiU landsbygdstrafiken höjs. Dessutom vUl man framhålla att en positiv utvecklingi glesbygden kräver en utvecklad samplanering av sysselsättning,service m. m. och att det fill stor del är en resursfråga som måsteprioriteras. kommun tfrågasätter om förslagen till framlidaglesbygdspolitik innebär något så avgörande nytt att den eftersträvandeoffensiva insatsen verkligen kommer tUl stånd. Man anser att delegationen bordeha sökt konkretisera de tankegångar som redovisas. KFansluter sig till delegafionens målsättning för glesbygdspoUfiken men påpekaratt om målsättningen skall infrias fordras kraftiga satsningar. Även KFframhåller viklen av goda regionala och lokala kommunikationer. ställer sig också bakom den inriktning 1981/82:113 BUagedel 399 avglesbygdspolitiken som delegationen föreslår. Del torde krävas en offensiv ochulvecklingsinriktad polifik om målet att skapa livskraftiga samhällen iglesbygden skaU uppnås. Kommunerna har en viktig roll genom att de har ansvaretför bebyggelseplaneringen. Den fysiska översiktsplaneringen kan inriktas på enaktivare landsbygdsutveckling. Man vill också fästa uppmärksamheten på att delofta inte räcker med en positiv planering för bebyggelse för enbart jord- ochskogsbruket och angränsande näringars behov. Om utveckUngen i glesbygdernaskall kunna vändas och dess resurser tas till vara krävs det en positivinställning fill bebyggelseutveckling i glesbygden och dess små tätorter ocksåför andra boende grapper. Glesbygdsutvecklingen kan även främjas genom bl.a.den kollekfiva trafikförsörjningen, varaförsäljningen och IKS-verksamhel samlkommunernas allmänna insatser för människorna i glesbygden. Lantbruksuniversitetetpåpekar alt en satsning på glesbygdsutveckUng kräver olika utveckUngsvägar ävenvad gäller satsningar inom de areella näringarna eftersom jord- ochträdgårdsbrakel visat sig synnerligen sårbart för överproduktion. Till storadelar begränsas produktionsulrymmet inom dessa näringar till den inhemska ochden nordiska marknaden. Risken för överetablering är även påtaglig för näringarsom gelskötsel, pälsdjursuppfödning och villprodukfion. Med den mekaniseringsom nu är under utveckling kan del bli utrymme för endast ell fåtalföretag. i anför all man delar delegationensuppfattning om att särskilda insatser bör göras inom vissa produktionsgrenar ijordbraket, för vidareförädUng av skogsråvaror, inom energiproduktionen ochinom fiskodlingens och fiskförädlingens områden. Även UtveckUngsfonden iStockholms län påpekar fiskets betydelse för näringslivet i bl. a. skärgårdsområdena. hantverks- ochindustriorganisation anser all kommunerna bör undvika altutföra arbele i egen regi, som likaväl eller bättre kan utföras av enskildaföretag. Uppdrag åt l.ex. en kan vara del som påmarginalen avgör etablerandet och den fortsatta existensen för l.ex. bygg-,inslallafions- och serviceföretag inom ett glesbygdsområde. En företagsvänliginställning stimulerar även nyetablering av andra företag och kan därigenomfrämja utvecklingen av förelag som kan arbeta utan stödinsatser. vill ha en översyn av upphandUngskungörelsen i syfte att stärkaden lokala handelns föratsättningar. 1981/82:113 Bilagedel 400 STUavstyrker delegationens förslag all regeringen skaU ge STU i uppdrag attinifiera projekt om småskalig teknik. STU anser att nuvarande verksamhetsformeri huvudsak tillgodoser ändamålet med utredningens förslag. Styrelsenserfarenhet visar att småskaUghet vanligen är en fördel, men all småskalig teknikpåverkas ur lönsamhelssynpunkt av samma faktorer som storskalig teknik, om än imindre grad. Avgörande för framgång är projektägarens tekniska idé ochentreprenöriella förmåga. De kan endasi i begränsad utsträckning påverkas medriktade centrala inifiafiv. STU-stöd kan ges även för alt utveckla projekt sombedöms ha stort samhälleligt intresse, men där särskilda offentliga åtgärder,l.ex. teknikupphandling, krävs för ett nyttiggörande av projektresullaten.Sådana projekt kan vara aktuella när det gäller glesbygdens specifika behov mende föratsätter en aktiv medverkan från berörda myndigheter i utvecklingsarbeteteller teknikupphandlingen. SverigesLantbruksuniversitet anser all delegationens starka markering av satsning påsmåskaUg teknik ger sken av all detta är en specifik möjlighet för glesbygden.Jord- och trädgårdsbruket måste betraktas som småskaligt eftersom dessanäringar lill övervägande delen domineras av familjeföretag och smådeUidsförelag. Begreppet storskalig teknik lorde, för de areella näringarnaendasi kunna användas inom skogsbrukels primärpro-duklion och inom de olikaförädlingsleden för areell produktion. Länsstyrelseni tillstyrker förslaget om all regeringen bör avsätta ökaderesurser för att utveckla en småskalig teknik som passar glesbygdensförhåUanden. Man anser all den brist på balans mellan småskalighet ochstorskalighet som föreligger skulle till en del kunna avhjälpas genom attutnyttja resurser vid . Därför föreslår man alt i uppdrag alt utarbeta ett forskningsprogram för utvecklandet av småskaligteknik i första hand anpassad tiU förhåUandena i skogslänen. kommuntUlstyrker förslaget att STU får i uppdrag att initiera projekt om småskaligteknik. Energiproduktionen bör stimuleras genom utvecklingen av småskaligaenergisystem som bygger på inhemska bränslen. Del är då väsenfiigt förkommunerna att statsmakterna hjälper till eftersom kommunema inle har deerfarenheter som behövs. Utvecklingsfonden i anser allutvecklingen av småskalig teknik länge har utgjort en föratsättning förutveckling av skärgårdsförelag. De satsningar som aviseras bör inledningsvisvara inriktade på att la till vara de erfarenheter på detta område, som fmnsinom de olika skärgårdsområdena i . UtveckUngsfonden i länpekar på två områden där glesbygden har goda förutsättningar all vidareutvecklasitl näringsliv, nämligen malm- och mineralproduklion saml liUverkning avbiobränslen. Det krävs dock kraflfuUa insatser inom forskning och utveckUngför all vidareutveckla den småskaliga tekniken. Vissa delar av länels glesbygdhar även en slor utvecklingspotential vad avser turism och insjöfiske. 1981/82:113 BUagedel 401 STUdelar delegationens uppfattning att forskningen är en betydelsefull del i enlångsiktig strategi och anser att forskningen om den regionalpolitiskautvecklingen i ökad omfattning bör ta hänsyn tUl den tekniskaulveck-lingsdynamiken. ERU anser att en grandläggande forskning, som föratsältningslöslgranskar utvecklingen i glesbygden och de premisser politiken bygger på måstekomma till stånd och stimuleras vid flera institutioner i landet. ERU nämnerockså några problemområden som man håller på att konkretisera iett glesbygdsforskningsprogram inom ERU-NORD. Enligt Sverigeslantbruksuniversitet skulle dess resurser komma tUI bättre utnyttjande omforskningen inriktades mol en bred grandläggande kompelens om kunskaper för deareella näringarnas produkfivUelsul-veckling. Stora delar av dennakunskapsutveckling är fiUämpbar även inom glesbygden. Krav på alternativaproduklionsanpassningar och enskUda initiativ medför alt mera praktisktinriktad forskning för glesbygdens intressen får en exklusiv karaktär inomlantbraksuniversiletets ram. En sådan verksamhet skulle stå i stark konkurrensmed att mera brett upplagt forskningsprogram enligl nuvarande system. iVärmlands län stöder också åsikten om alt det behövs en mer offensiv och praktisktinriktad forskning. Man är dock tveksam lill skapandet av ännu en centralforskningsinstitution. Ökade regionala forskningsresurser skulle kunna ledatUl en mer decentraliserad forskning och mer forskning om glesbygden. Sådanaresurser borde inriktas mer på fillämpad forskning än på grandforskning. Enligtlänsstyrelsen bör delegationen i samarbete med berörda centrala verk haansvaret för utbildningen av personer som sysslar med glesbygdsfrågor och somhandlägger glesbygdsärenden. En modell skuUe kunna vara regionala konferenserom glesbygdsfrågor med företrädare för olika myndigheter, organ och organisationer.Det är väsentligt alt konferenserna ges en slor bredd när del gällerdeltagandet. i anser all man bör kunna utvidgaanvändningsområdet av del arbetsmarknadspolitiska instrumentet"arbetsmarknadsutbildning i företag" genom att tUlföra en glesbygdsutbildningmed generösa bidragsmöjligheter. Då skulle företagare inom hantverk,kommersieU service och övriga glesbygdsyrken kunna utbilda och anställaarbetslösa människor i glesbygd. i delardelegationens uppfattning och anser alt den administrativa förela-garalbildningsom bedrivits i länet bör permanentas och att staten bör överta delfinansiella ansvaret. Utbildningen har stor betydelse för inlandets företagare.Om en särskild skapasföratsätter att denna lokaliseras lill universUet.Länsstyrelsen i instämmer i all forskningen för att utvecklasmåskalig teknik som passar glesbygden bör utökas och menar att sådan forskningmed fördel bör kunna lokaUseras lill högskolan i . 1981/82:113 Bilagedel 402 Regionsstyrelsenför högskoleregion delar också delegationens bedömning beträffandeforskning om och för glesbygdens utveckling.