prop · G503111 · 1981-12-31 00:00:00 — En sådaninformation som skulle rikta sig till föräldrar, lärare och ungdomsledareskulle kunna ordnas genom granskning genom olika organisationer, framför alltsådana som arbetar med barn eller representerar olika yrkesgmpper som ärverksamma bland barn. Utredningendiskuterar olika åtgärder för all förbättra förutsättningarna för svenskproduktion. Utredningen nämner utbildning av programproducenter,distributionsvägar till uthyrningsmarknaden för program från fria producenter,förbättrade finansieringsmöjligheter, produktionsuppdrag lill enskildaproducenter, folkrörelser och producenlkooperativ, stöd fill oberoendekvaliletsproduktion och experimentell verksamhet saml nordiskt samarbete påvideogramområdel. Ikapitlet om utbildningsfrågor betonar utredningen behovel av en bättrebUdundervisning. Utredningen konstaterar också alt del innehåll som bildämnethar fått läroplan för gmndskolan (Lgr 80) ger utgångspunkt för enbildundervisning som sfimulerar till kritiskt tittande. Vad del gäller är allse tiU att dessa intentioner kan förverkligas. Fortbildning i bildkunskap bördärför prioriteras. Enligl utredningen bör lärare som önskar genomgåfortbildning på medieområdet beviljas tjänstledighet med B-avdrag även förstudier vid dramatiska inslilulel och folkhögskolorna. Bildkunskap behöverockså ges en mer framträdande plats i lärarnas gmndulbildning. Utredningenföreslår därför all UHÄ ges i uppdrag att göra en översyn av bildkunskapensställning i de olika lärarutbildningarna. Uppdraget bör även omfatta en intensifieringav forskningen och det pedagogiska utvecklingsarbetet på bildområdet. Distributionenav videogram är en av huvudpunkterna i video-gramutredningens förslag. behövs en kombination av direkta samhällsinsatser och ett ansvar frånde kommersiella distributions-företagen att hålla ett seriöst sortiment. Enförulsällning för del senare är att alternativa program finns tillgängliga. är det önskvärt att televisionsprogram från programbolagen inomSveriges i slor utsträckning kan dislribue- 1981/82:111 12 Del är angelägel, framhåller utredningen, allvideo-gramdistributionen genomförs i sådana former all risken för att den negativtpåverkar innehållet i företagels elersändningar blir så Ulen som möjligt. Närdet gäller de former i vilka Radio-koncernens videogram-verksamhetskall bedrivas skisserar utredningen tre alternativ, nämligen allprogrambolagen själva svarar för verksamheten, all ett särskill förelag förvideogramdistribution upprättas inom koncernen saml all ell nyll företag medfolkrörelseanknytning upprättas utanför . Utredningendiskuterar också olika möjligheter att förbättra dislribu-tionsmöjligheternaför program som produceras utanför . Utredningenlägger fram ett förslag om videogramdistribution från bibliotek.Bibliotekstjänst AB bör svara för en rad centrala samordningsfunktioner. 1samband med alt företaget får en central roll i detta sammanhang är det enliglutredningen önskvärt med ett visst statligt engagemang i företaget. De programsom skall distribueras genom biblioteken bör kunna komma från flera olikahåll, bl.a. SVT, UR, , andra svenska film- ochvideoproducenter, statliga och kommunala teatrar, statliga myndigheter ochaffärsdrivande verk saml utländska film- och TV-företag. Urvalet av program börgöras av varje bibliotek. Utredningenföreslår tre olika former för visning av programmen. De bör kunna visas ibibliotekens lokaler, de bör kunna lånas hem av enskilda låntagare eller avinstitutioner och organisationer och de bör på beställning av allmänheten kunnasändas genom kabel från biblioteken till bostadsområden och institutioner. Manbör kunna pröva om hemlån av videogram, liU skillnad från boklån, skallfinansieras genom avgifter. Videogrammenkan få slor betydelse för olika grupper av handikappade, anser utredningen.Tillgängligheten ökar om bl.a. TV-programmen kan lånas från bibliotek. Förutvecklingsstörda kan del ibland behövas SärskUt utformade program. Ettspeciellt ansvar för produktion av program för de handikappades behov bör åvilaUR. Förhörselhandikappade bör specialproducerade videogram likställas medhandikapphjälpmedel som behövs för att de skall kunna tillgodogöra siginformation. Rikscentralen för pedagogiska hjälpmedel för särskolan i börerhålla särskilda resurser för videotekniken t. ex. genom samarbete medtelevisionen eller eller en medieverkslad. För internprogramproduktion inom handikapporganisationer kan mindre videoverkstäderupprättas på särskolor eller folkhögskolor eller i studieförbundens ochorganisationernas egen regi. Föratt pröva möjligheten all använda videogram som ell medium för vidgadyttrandefrihet, förbättrad kommunikation och ökad medvetenhet 1981/82:111 13 föreslårvideogramutredningen en treårig försöksverksamhet med medieverkstäder på lioorter i landet. Utredningen anser all delfinns behov av ell centralt register för bildprogram. Ett sådant register skullekunna utnyttjas av l.ex. , smalfilmsdislribulörerna, utbildningsväsendet ochförelag i . Utredningen föreslår att ett databaseratregister inordnas i . Anmälan tiU registret bör varaobligatorisk för alla bildprogram som har gjorts tUlgängliga för allmänhetenoch frivillig för övriga. Uppbyggnaden av registret, inkl. en inledandestudiefas, beräknas ta lio år. Dentekniska utvecklingen på medieområdet går snabbi och kan skapa nya ochoförutsedda problem. Det finns därför enligl utredningens uppfattning behov avett organ som har till uppgift alt följa och informera om utvecklingen påmedieområdet samt att inUiera forskning, göra utredningar och lägga framförslag med anledning av denna utveckUng. Utredningenredovisar några olika beräkningar av kostnaderna för förslaget ombiblioteksdistribution. Enligl ett lägre alternativ, enligt vilket 185programlitlar sprids till 100 biblioleksenheter, skulle den centrala kostnadenbli ca 1 milj. kr. Ett högre alternativ, med innebörden alt 370 tifiar spridslill 300 deltagande biblioleksenheter, skulle kosta ca 4,7 milj. kr. centralt.Beräkningarna är osäkra främst på gmnd av osäkerhet om upphovsrättsUgakostnader. De årliga lokala driftkostnaderna, inkl. kapitalkostnader förutmslning, uppskattas till sammanlagt 2,8 milj. kr. enligt del förstaalternativet och 10 milj. kr. enligt del andra. För varje dellagande bibliotekskulle totalkostnaden bli . i första alternafivet och . Dessaberäkningar tar inte hänsyn fill en eventueU kabeldistribulion. Om ettbibliotek skall vara anslutet lill l.ex. fyra cenlralantennanläggningar uppgårårskostnaden till ca . Utredningenbetonar all biblioteksdislributionen måste byggas ut snabbi om kostnaderna peranvändare skall bli rimliga. Därför föreslår utredningen att staten laransvaret för investerings- och driftkostnader under del första verksamhetsåretmot att resp. kommun ålar sig den fortsatta driften under elt visst anlal årdärefter. Del statliga bidraget skuUe kunna administreras av statenskulturtåd. Delföreslagna centrala registret föreslås bli finansierat av staten. priser, och den åriiga driftkostnaden tiU610000 kr. Del skaU inte kosta något att anmäla bildprogram tiU registret, menuttag av information ur registret skall vara förenat med en avgift, förslagsvis1 kr. Förden föreslagna försöksverksamheten med medieverkstäder räknar utredningen meden investeringskostnad om . per medieverkstad.Driftkostnaderna uppskattas lill ca . 1981/82:111 14 kapitalkostnadermen ulan lokalhyra. Kostnaden för försöksverksamheten föreslås bli delad mellanstaten, som föreslås svara för hälften, saml kommuner, landstingskommuner ochlokala organisationer. särskild skrift som inlämnats efter slutbelänkandel presenterarvideogramutredningen två uppsatser. Video som konstnärlig resurs och Museernaoch videogrammen, som har skrivits på utredningens uppdrag. ena uppsatsen görs en genomgång av olika användningsområden avvideotekniken för bildkonstnärer och andra konslnärsgrupper. Videogrupper iSverige och andra länder presenteras. Som angelägna önskemål på delta områdeanges en förbättrad utbildning, resurser för forskning och utveckling, medelför videoverkstäder m. m. och stöd till de videogrupper som finns. I den andra uppsatsenpresenteras de användningsområden som videogrammen har inom museerna. Främstbetonas videoteknikens betydelse för dokumentation och presentation avmuseernas samlingar. Behovel av samverkan mellan olika museer framhålls. Iuppsatsen påpekas att museernas videogramverksamhet bör vara en angelägenhetunder statens kulturråds ansvarsområde. 2.4Allmänt om 1982 års film- och videoavtal 1963års filmavtal mellan staten och filmbranschens organisationer har under snarttjugu år utgjort en gmndval för den svenska filmpoliliken. Efter ettförberedelsearbete, som bl. a. har omfattat utarbetandet av departementspromemorianDen svenska filmpolitiken. Lägesbeskrivning och probleminventering samltillkallande av en filmpolitisk beredning, har staten sagt upp detta filmavialtill upphörande . Parterna har därefter fört förhandlingar omstiftelsen fortsalla verksamhet och om möjligheternaall behålla ett liknande avtalsförhållande även efter den nuvarandeavtalsperiodens slut. Undersenare tid har videogramtekniken fått en ökad betydelse för produktion,spridning och visning av film. Inte minst har videogrammen kommit att fungerasom ett alternativ för allmänheten till biografbesök som har nåtten avsevärd omfattning. Med hänsyn härtill har för-handUngarna om ett nyttfilmavial kommit att föras under medverkan också av företrädare förvideobranschen. Äventelevisionen har en viktig roll, både som distributionskanal för film och somproducent av filmer av olika slag. I syfte att stärka samarbetet meUantelevisionen och filmen har överläggningar hålUts med SVT om företagelsinsatser på filmområdel. Mellanfilmbranschen genom , Folkels HusföreningarnasRiksorganisafion, Föreningen , u.p.a.och Föreningen , Prop.1981/82:111 15 videobranschengenom föreningen och staten har träffats ett nyttavtal, benämnt film- och videoavtal. Jagavser att i elt annat sammanhang föreslå regeringen all godkänna avtalet. allmän inledning lill det nya avtalet slår parterna fasl att stiftelsenSvenska FUminstilulet skall bestå. Som jag har redovisat har statenkommit all svara ekonomiskt för en inte oväsentlig del av insfilutelsverksamhet. Institutet är ett centralt instrument för den statliga filmpoliliken.Enligt min mening bör institutet också fortsättningsvis få statliga bidrag. 1del följande kommer jag att föreslå att vissa statliga insatser på film- ochvideoområdena skall göras i institutets regi. Jag finner del därför motiveratalt ge en förhållandevis utföriig orientering om verksamheten inom institutetenligt det nya avtalet. nämnda allmänna inledningen utsäger parterna alt stiftelsen , utöver de ändamål som den har enligl nuvarande avtal, skall hatUl ändamål att öka intresset hos allmänheten för film. att främja spridningoch visning av värdefull film samt att följa den tekniska utvecklingen påfilmområdel. Parterna är vidare ense om all verksamheten förutom medbiografavgifter också skall bekostas med avgifter på inspelade videogram ochall statsbidrag även i fortsättningen bör utgå lill stiftelsen. Parternakonstaterar också att villkoren för verksamheten skall utformas så att eneffektiv och överblickbar medelsförvallning kan komma lill slånd. Vidsidan av de regler och villkor som gäller för stiftelsen och för avgifternatill stiftelsen är parterna också överens om att verka för all förelag inomfilm- och videobranscherna medverkar lill alt värdefulla filmer når en vidspridning. 1samband med avtalet kommer en särskild överenskommelse att slutas mellan SVToch . SVT förbinder sig att, då 1982 årsfilm- och videoavtal är i kraft, dels eriägga ell visst åriigt belopp föranvändning enligt bestämmelserna i avtalet, dels salsa ell visst belopp påförvärv av visningsrätlen fill svenska långfilmer saml samproduktioner avsvenska långfilmer. 1982års film- och videoavial ansluter i sina huvuddrag till uppbyggnaden av 1963års filmavial. I avtalet anges bl. a. stiftelsens ändamål, de viktigastebestämmelserna om stiftelsens organisation, regler om biografavgifier ochvideoavgifter samt grunderna för förvaltningen och användningen av stiftelsensmedel och regler om ikraftträdande, ändring och upphörande av avtalet. 1särskilda bilagor till avtalet har inlagils bl.a. närmare regler för denverksamhet som syftar lill all främja värdefull svensk filmproduktion saml altfrämja spridning och visning av värdefull film. Del finns också elt antalprolokollsanteckningar. 1 avtalet likställs videogram med film i alla de falldär del är praktiskt lämpligt och motiverat. Jag återkommer längre fram tillavtalels innehåll på olika punkter. 1981/82:111 16 Parterna har enats om alt det nya avtalet skall träda ikraft och gälla till och med . Härigenomförkortas löptiden filmavial med elt år. Svenska FUminstilulet har sedan sin tillkomst haft encentral roll i svensk filmpolitik. Institutets stöd i olika former till svenskfilmproduktion har gjort del möjligt att behålla en svensk filmproduktion medrimliga kvalilelsambilioner. Filminstilulels verksamhet för all bevara ochlevandegöra det filmkulturella arvet är av hög internationell klass.Filminstitutet gör också vikliga insatser för att sprida kännedom om svenskfilm utomlands. Under 1970-talel har viss statlig filmslödjande verksamhetorganiserats utanför ram. Del gäller bidragsgivning till försökmed filmvisning i nya former m.m., viss barnfilmverksamhet, projektbidrag lillviss filmproduktion saml försöksverksamhel med fraklstöd för film. En bidragandeorsak lill att dessa verksamheter har föriagls utanför institutet är att delhar bedömts olämpligt att anförtro bidragsfördelande och bedömande uppgifter ålett organ som självt bedriver verksamhet på de områden som bidragen ellerbedömningen avser. Erfarenheten visar alt denna organisationsmodell har vissanackdelar. Kunskaper och erfarenheter sprids inte på elt naturiigt sätl mellanolika delar av del filmpolitiska fältet. Ansvarsfördelningen uppfattas somoklar, inle minst av dem som berörs av besluten. Genom alt ansvar och resurserhar fördelats på olika organ finns del risk för att möjligheterna till samspelmellan olika åtgärder inle utnyttjas i så slor utsträckning som skulle varamöjligt. En huvudtanke i det nya avtalet är därför attFilminsfitutets uppgifter som centralt organ för filmen skall betonas starkare.Avsikten är all ansvaret för flertalet av de statliga åtgärder som liggerutanför institutet skall föras dit. Som jag närmare kommer alt utveckla underavsnittet om finansieringsfrågor lämnar vidare reglerna för resursfördelningelt betydande utrymme för att avväga insatsernamellan olika områden. Styrelsen får på detta säll ett reellt ansvar för hurolika behov inom filmområdet tillgodoses. En viktig nackdel med den nuvarandesplittrade organisationen bortfaller därmed. Det ligger emellertid enligt min mening onekligen ettproblem i att institutet på så sätt får flera roller som kan vara svåra altförena. Inom institutets ram kommer sålunda i fortsättningen alt rymmas såvälproduktion av film för barn som granskning av sådan film med syfte att geinformation lill användarna. Del är självklart alt den sistnämnda verksamhetenmåste bedrivas opartiskt, utan koppling lill institutets produktions-intressen.Samma sak gäller på de övriga områden där institutet bedriver Prop.1981/82:111 17 en egen verksamhet. Jag återkommer till dessa frågor underde olika avsnitten, men jag vill redan nu förulskicka all ett anlal oberoendebeslutsorgan enligt avtalet skall inrättas för a» besluta i ärenden av häravsett slag. En central filmpolitisk uppgift är all slå vakt om densvenska filmproduktionen. Det krävs en livaktig svensk filmproduktion om viskall kunna behålla och uttrycka vår nationella särart inom ell område som i såhög grad domineras av multinationell produktion, avsedd för en väridsmark-nad.Filmens betydelse för att sprida kunskap om fill andra länder har storbetydelse. Filmkonslens utveckling beror på kreativitetenoch kunnandet hos alla dem som är verksamma inom filmproduktionen. Bra filmerskapas inte genom administrativa åtgärder eller politiska beslut. Däremot ärdet viktigt att de regler som skall gälla för stöd till filmproduktionen ärsådana all de gynnar en positiv utveckling. Somjag har nämnt i del föregående finns det två synpunktersom del är särskill viktigt all framhålla i samband med stödet lill svenskfilmproduktion. Den ena gäller produktionens omfattning, den andra avserinriktningen på kvaliletsproduktion. Det är väsentligt alt en tillräcklig produktionsvolym kanupprätthållas. På så sätt kan vi i behålla de kvalificerade filmarbelareoch tekniska resurser som behövs för elt löpande produktionsarbete. Om anlalelarbelslillfällen inom olika former av filmproduktion, särskild videoproduktionoch produktion för televisionen, är tillräckligt stort kan de som äryrkesverksamma salsa på en personlig utveckling inom yrkesområdet. På så sätttar vi bäst lill vara de kreativa resurserna inom del svenska filmli-vel. Delär också viktigt alt inle den egentliga spelfilmsproduklionen har en alll förliten omfattning Del är emellertid inte möjligt all enbart genom offentligtproduktionsslöd garantera en viss produktionsvolym. 1 stället är det angelägelall de offentliga insatserna kan samspela med andra tillgängliga resurser inomoch utom landet. En förutsättning vid tillkomsten av del nya avtalet harvarit att produklionsslödet i dess helhet skall vara inriktat på kvalitetsfilmi vid mening. Filmer ulan kvalilelsambilion skall alltså inte kunna fåoffentligt produktionsslöd. Den nuvarande F-fonden, som ger generellaproduklionsgarantier till svenska långfilmer har inle någon motsvarighet i detnya avtalet. Allt garanlislöd är inriktat på filmer med en konstnärliginriktning. Genom avtalet öppnas vidare en möjlighet för Filminstitutelsstyrelse att avsätta medel för förhöjda produklionsgarantier lill filmer somhar en klart konst-näriig inriktning. Härmed bör även producenter medbegränsade ekono-2 1981182. Kartong: S. 18, tredje stycket sista redan Står:garantitid Rättat till: garantistöd 1981/82:111 18 miskaresurser få möjlighet all producera konstnäriigl värdefulla filmer. De ökaderesurserna för produkfionsgaranlier gör alt behov av altuppträda som delfinansiär för svenska långfilmer minskar. Det blir därmedmöjligt för institutet att särskill engagera sig i produktionen av filmer därinslilulel bör känna ett särskilt ansvar. Del kan gälla debutant-verk,dokumentärfilmer eller filmer som av andra skäl kan ha svårt all hävda sig i enlönsamhetsinriklad produktion men som bör produceras av kullurpoliliska skäl.På delta säll betonas institutets uppgift all främja ålerväxten bland filmarnaoch alt slå vakt om genrer som har särskill svårt alt fortleva på marknadensvillkor. Sammantagetinnebär dessa förändringar en ökad inriktning mol kvali-telsproduklioner ijämförelse med motsvarande stödformer avtal. Det finns därmed enliglmin mening inte tillräckliga skäl att behålla den ordning med kvalilelsbidragsom finns i nuvarande avtal. Kvalitelsbi-dragen kan sägas komplettera ordningenmed förhandsslöd genom all de ger möjlighet all premiera ell gott resultat. Åandra sidan finns del inga garantier för all kvalitetsbidragen verkligenanvänds lill forlsall filmproduktion. I den mån kvalitetsbidragen tillfallerfilmer som har producerats av eUer som har erhållitproduktionsgaranti från inslilulel blir effekten av bidragen främst enomfördelning mellan institutets olika fonder. Delminskande antalet biografbesök under senare lid har lell lill vissapåfrestningar på stödformerna för långfilmsproduklionen. Filminsliluletsavgiftsinkomster har inte ökat i takt med kostnadsslegringarna somtillgången på riskvilligt produktionskapital utanför institutet har varit låg.Under en tid har inslitulels egna produktionsmedel kommit att svara för enavsevärd del av finansieringen av den svenska långfilmsproduklionen. såomfattande åtagande har dock visat sig inle vara möjligt i längden, ulaninslilulel har tvingats inskränka sina engagemang. Under verksamhetsåret1980/81 försämrades behållningen i fonderna för insfilutels egen produkfionoch garanfistöd med sammanlagt ca 20 milj. kr. Iföregående års budgetproposifion (prop. 1980/81:100 bil. 12 s. 68) betonade jagatt Filminsfitulet genom lämpliga åtgärder såsom förbättrad planering ochkostnadskontroll och utökat samarbete med utomstående finansiärer bör se liUatt produktionsresurserna används effektivt. Några av de svårigheter sominslilulel har drabbats av kan emellertid ha samband med del sätt på vilketresurserna för produktionsslöd anvisas filmavial. En ambition vidutarbetandet av avtal har därför varit all uppnå en förenkling avstödformerna. Denviktigaste allmänna stödformen för svensk långfilmsproduktion i del nya avtaletär förhandsslöd i form av selekliva produklionsgarantier. Enligt det nyaavtalet ankommer det på alt utforma närmare regler förprodukfionsgaranliernas konstruktion, i vissa fall i samråd med FöreningenSveriges Filmproducenter. Del är enligl min me- Prop.1981/82:111 19 ningangeläget alt konstmktionen blir sådan att normaU ingen ytterligarefinansiering från FUminstilulet skall behövas. Detta lalar för all garantiernabör läcka en ganska stor del av kostnaderna. Å andra sidan bör inlegarantinivån sällas så högt alt producentens risk helt försvinner eller så allanlalel produktioner som inom en given resursram kan stödjas blir allt förlitet. När styrelsen ulformar dessa bestämmelser bör man vidare överväga sådanaregler att produktioner som blir ekonomiskt framgångsrikaoch för vilka produklionsgarantier har beviljats tillförsäkras en viss andel avintäkterna även sedan de totala produktionskostnaderna täckts. Som jag tidigarehar nämnt har i avtalet införts en möjlighet för inslitulels styrelse all, avde resurser som är avsedda för sfiflelsens produktionsengagemang, föra övermedel till förhöjda produklionsgarantier lill filmer som har en klartkonslnäriig inriktning. Inle heller i detta fall bör emellertid garantin sättasså högt all producentens risk helt försvinner. Beslutom produklionsgaranfier fill långfilmer skall fallas av endera av tvågarantinämnder som har en fristående ställning i förhållande lill institutetsstyrelse. I likhet med vad som f. n. gäller för H-fondsslyrelserna skall dessaha olika sammansättning på så säll alt i den ena garanlinämnden majoriteten avledamöter och suppleanter utses av filmbranschen och en minoritet av SvenskaTealerförbundel, medan ordningen är den omvända i den andra garanlinämnden. Delnya avtalet är utformat på ell sådant säll all produklionsgarantier skallbokföras som kostnad så snart de har beviljats. Den tolala ramen förproduklionsgarantier kommer på så sätt inle all överstiga tiUgängliga medel.Fömtsättningarna för överskådlighet och god hushållning i FUminsliluletsekonomiska förvaltning bör därmed förbättras avsevärt. Medsådana regler för produktionsgarantierna kommer behovet för attmed hjälp av medel för den egna produktionen uppträda som delfinansiär försvenska långfilmer all minska. Detta ger institutet möjligheter all, på sättsomjag har i del föregående, särskilt inrikta sitl engagemang påkullurpolitiski värdefull produkfion som har särskill svårt all fortleva påmarknadens villkor. Densärskilda inriktningen av Filminsfitutets egen produktion ullrycks i bilaga 3lill avtalet på så sätt att produktionen skall ha en klart konstnärliginriktning. Den skall omfatta såväl filmer för biografvisning som filmer sommed avseende på format och ämnesinnehåll i första hand är avsedda attdistribueras på annat sätl. Behovel av film för barn och ungdom skall särskiltbeaktas. Lägst av tillgängliga medel skall användas lill kortfilm,företrädesvis för barn. Dämtöverregleras inle närmare hur insfitutet skall anordna produktionsverksamhetenutan detta blir en fråga för institutets styrelse att bestämma. Jag ulgår frånall institutet fullföljer och vidareutvecklar de tidigare strävandena attlägga ut produktionsuppdrag på företag och personer 1981/82:111 20