prop · G503200 · 1981-12-31 00:00:00 — Regeringens proposition 1981/82:200 om nordisktkultursamarbete m. m.; Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genomproposition förelägga vad här har anförts för de åtgärder eller detändamål som framgår av föredragandens hemställan. I proposifionenbehandlas inledningsvis vissa allmänna frågor om samarbetet inom det nordiskakulturavtalets ram. Vidare redovisas vissa åtgärder som vidtagits för attutveckla nordisk samverkan på bilateral och multilateral bas inom utbildningoch forskning. Vidare framläggs förslag om medelsanvisning för och godkännandeav riktlinjer för genomförandet av en studiefas som underlag för beslut omupprättande av ett permanent telesateUitsystem för bl.a. nordiskt radio- och TV-samarbete.Slutligen framläggs förslag om godkännande av Nordiska ministerrådets kullurbud-getför och anvisande av medel för täckande av den svenska andelen av dennabudget. Ipropositionen lämnas ocksä en redogörelse för vissa vikfigare åtgärder inomramen för det nordiska kulturavtalets organ under är 1981 och delar av är 1982. I 1981/82. Prop.1981/82:200 2 , ordförande, och statsråden , , , ,, , , , , , , Elmstedt,Tilländer Propositionom Nordiskt kultursamarbete m. m. Avtaletmellan de nordiska länderna om kulturellt samarbete ingicks och träddei kraft den (prop. 1971:54, KrU 1971:13, rskr 1971:188). Avtaletföreskriver bl.a. en gemensam budget för kulturellt samarbete. Nordiskaministerädet har faststäUt hur den gemensamma budgeten skall behandlas. För attfå en anpassning i fiden fill flertalet nordiska länders budgetordningarsammanfaller verksamhetsåret med kalenderåret. Detta medför bl. a. attministerrådet fastställer sitt budgetförslag så sent att det, trols att det börbehandlas , inte kan föreläggas inom den för avlämnandetav propositioner faststäUda tiden (jfr. 1972:130 s. 41, KrU 1972:24, rskr1972:135). I proposifionen1981/82:100 (bil. 12 s. 635) har regeringen föreslagit att, iavvaktan på särskild proposition i ämnet, till Nordiska ministerrådetskulturbudget för /83 beräkna ett förslagsanslag av 29 377 000kr. Jag anhåller om att nu få ta upp denna fråga. Enrad andra frågor av väsentligt intresse för och ett eller flera andranordiska länder är f.n. aktuella inom ramen för det nordiska kultursamarbetet.Jag har därför funnit det ändamålsenligt att i en och samma propositionbehandla angelägenheter som rör flera sakområden, men som alla har detgemensamt att det gäller nordiskt samarbete på bilateral eller multilateralbas. För sammanhangets och överblickens skull tar jag även upp vissa frågor sominte kräver något ställningstagande. Jagfinner det vidare vara naturligt att - som en bakgmnd tiU mina ställningstagandeni det följande - redovisa vissa principiella överväganden rörande denönskvärda utvecklingen av det nordiska samarbetet inom utbildning, forskningoch kultur. 2 Det nordiska kultursamarbetet Detnordiska kultursamarbetet bedrivs pä många plan och i skilda former. Enheltäckande översikt skulle behöva omfatta såväl individer eller grupper - t.ex. ideella föreningar och intresseorganisationer - som de mer eller mindreofficiella kontakter som tas mellan offentliga myndigheter på alla nivåer. Motiven för samarbetetskiftar helt naluriigt beroende pä sammanhanget. Ideella motiv baseras på enövertygelse om värdet i sig av en stark, nordisk kulturgemenskap, som enstimulans för det nationella kulturlivet. Nytlobetonade motiv ser samarbetemellan två eller flera nordiska länder som ett medel alt uppnå något somantingen är omöjligt eller svårt - t. ex. av kostnadsskäl att förverkligaenbart genom nationella insatser eller som bedöms vinna kvalitativt på ettnordiskt samarbete. Den besvärliga ekonomiska situation som de nordiskaländerna befinner sig i gör det naturligt all nyttomotivet kommer mer iförgrunden . Det förtjänar emellertid att understrykas att detta ilängden knappast är till nackdel för det ideellt motiverade samarbetet. Dettorde förhälla sig sä att känslan av kulturell gemenskap förstärks omman kan visa alt nationella problem och behov kan tillgodoses inom en nordiskram. Genomdet nordiska kulturavtalel har de nordiska länderna en formell ram förkultursamarbetet. Genom avtalet har också etablerats en organisation för dettasamarbete, med som högsta beslutande organ och ettsärskilt sekretariat - kultursekretariatet - lill ministerrådets förfogande. Medhänsyn till kultursamarbetets stora bredd är del självklart alt en betydandedel av detta äger rum vid sidan av den formella organisationen. Det är i mängafall rimligt alt kontakt tas direkt mellan berörda nationella organ. som etablerats inom ramen för kulturavtalel bör dock utnyttjas istörsta möjliga utsträckning för den vidare utveckling av kultursamarbetet somkan ske genom statliga myndigheters medverkan. Härigenom byggs successivt uppen kompetens och ett kontaktnät, som kan ge de nationella instansernavärdefulla impulser och vägledning i strävandena all söka lösningar pänationella problem på ell nordiskt plan. Såväl ulbildning somforskning och myckel av allmänkulturell verksamhet bedrivs inom ramen förstora, nationella förvaltningssystem. En av de mest angelägna uppgifterna förstatsmakterna i förhållande till det nordiska samarbetet bör enliglmin uppfattning vara att främja vad jag skulle vilja kalla ett nordisktperspektiv i planering och verksamhetsutveckling på alla nivåer inom dessasyslem. Jag har berört denna fråga något redan vid min anmälan av prop.1981/82:100 (bil. 12 s.358) och prop. 1981/82:106 om forskning m.m.(s. 18) ochvill i detta sammanhang ytterligare utveckla min uppfattning. 11 1981/82. Prop.1981/82:200 4 Problemenvid ett förverkligande av arbetsfördelning och resurssamordning på ettnordiskt plan skiljer sig i princip inle principiellt från vad som möter vidmotsvarande strävanden rent nafionellt. Tilldessa svårigheter av mer allmängiltig art hör även förhållandet att de nordiskaländerna, trols viktiga likheter mellan förvaltningssystemens uppbyggnad ocharbetssätt ändå, företer i sammanhanget väsentliga skillnader. Jag vill somett exempel peka på olikheterna i relationerna mellan statsmakter ochhögskoleorganisation, där den relativt enhetliga organisationen i direkt motsvarighet i de övriga länderna. Formerna för tilldelning ochfördelning av resurser för verksamheten varierar även, varav följer problem attpå central myndighetsnivå åstadkomma samordning mellan två eller flera länder. 1stora drag överensstämmer de övergripande nationella prioriteringarna inomframförallt utbildning och forskning mellan de nordiska länderna. Vad gällerverkställigheten av olika planer och ambitioner råder dock ofta skillnader närdet gäller t.ex. tidsplanering eller rangordning mellan flera angelägnaprojekt. Av delta följer i sin tur problem att genomföra samar-belsprojekt på flerlandsbas.Samarbetet på bilateral basis har dock erfarenhetsmässigt relativt goda fömtsättningaratt lyckas. Denu redovisade svårigheterna att få till stånd ett samspel över gränserna iplanering och beslutsfattande bör inte få verka avskräckande. Särskilt inomutbildning och forskning finns det enligt min uppfattning en outnyttjadpotential för samordnat resursutnyttjande. På högskoleutbildningens områdetorde nordiskt samarbete i många fall kunna förbättra ett enskilt landsmöjligheter att tillgodose kvantitativt små men kvalitativt vikliga utbildningsbehov.Samarbetets utveckling torde dock gynnas av att det inte inriktas på att snabbtnå reslutat i stor skala. Däremot bör ett kontinuerligt och systematisktbedrivet arbete ha goda utsikter alt röna framgång i ett flerärsperspekliv. Dettorde vidare vara realistiskt alt räkna med framgång för samarbete som innebärett samordnat resursutnyttjande i första hand pä bilateral bas, med möjlighetenöppen all efterhand vidga kretsen berörda länder i de fall detta bedöms varaändamålsenligt. Isyfte att nationellt förbättra förutsättningarna för en ytterligare utvecklingav samarbetet inom utbildning och forskning har jag för avsikt att vidta åtgärderför att åstadkomma viss samordning av insatserna på central och lokal nivä.Sakkunskapen om de praktiska förutsättningarna att genomföra samarbete pä ettvisst område finns ofta endast lokalt, medan insatser på departements- ochämbetsverksnivå kan krävas dels för all ge ell visst initialivauktoritel iförhällande till centrala myndigheter i ett eller flera länder dels för aftsprida information om samarbetet, l.ex. i de fall del rör utbildningskapacitetsom bör kunna göras tillgänglig genom central antagning. I de fall ett visstprojekt berör l.ex. kapaciteten vid en allmän utbildningslinje eller fastaresurser för forskning och forskarutbildning är f.ö. statsmaktemas samtycke ettkrav.Jag kommer således att senare före- 1981/82:200 5 slåregeringen alt uppdra åt ämbetsmannakommiftén för nordiskt kulturellt samarbete(U197l:14) att i samverkan med berörda centrala ämbetsverk och lokalamyndigheter ta initiativ lill respektive stödja lokala initiativ till nordisksamverkan inom utbildning och forskning. Nordisktsamarbete i termer av arbetsfördelning och resurssamordning inom det allmänkuUurellaområdet är knappast aktuellt i samma utsträckning som inom utbildning ochforskning. Det förslag om radio- och TV-distribution via satellit som jag i detföljande kommer att framlägga är dock ett synneriigen betydelsefuUt exempel påhur flera nordiska länder i samverkan kan möjliggöra något som i praktiken äruteslutet att genomföra på rent nafioneU bas. Min bedömning är emellertid afttyngdpunkten i samarbetet meUan myndigheter inom del allmänkulturella områdetäven i framliden kommer aft ligga pä åtgärder i syfte att främja känslan avkulturell gemenskap. Kulturbegreppets mångfald och önskvärdheten att stödja dennaäven på ett nordiskt plan ger emellertid upphov fill ett dilemma. För prakfiskttaget varje konstnäriig uttrycksform, liksom för folkbildningsrörelser ochungdomsorganisationer har det etablerats ordningar för ekonomiskt stöd åtbilateralt eller multilaterak nordiskt samarbete. De begränsade medel somtotalt sett står fill förfogande för dessa ändamål i tider av strängstatsfinansiell återhållsamhet gör aft det finns en risk för aft flertalet fårmindre än vad som krävs för alt verksamheten skall nå en rimlig miniminivå. Enomprövning av stödet tUl vissa aktiviteter kan behöva ske, med utgångspunktenatt koncentrerade insatser på vissa områden är mer meningsfuUa än en i och försig vällovlig strävan att täcka alla. En annan utgångspunkt för en omprövningkan vara en bedömning av i vilka fall det nationellt finns medel för en vissverksamhet som inte är specialdestinerade för nordiskt samarbete, men somlikväl kan utnyttjas för bl.a. detta ändamål. 3 Visst samarbete inom högre utbildning och forskning Våren1981 tog man inom inifiafiv till överläggningar medde danska och finska undervisningsministerierna och det norska kirke- ogundervisningsdepartementet. Syftet var att utröna föml-säftningarna för attutveckla nordisk samverkan inom främst grundläggande högskoleutbildning. Överiäggningarnahar från svensk sida bedrivits med utgångspunkt i de principiella övervägandensom jag redovisade. Jag räknar med att de första konkreta resultaten avdelta initiativ kommer att avse samarbete meUan och . Från norsksida har man förklarat sig vUlig alt ställa utbildningsplatser lill förfogandeför svenska studeranden inom speciallärarulbUdningen och fysioierapeututbildningen(sjukgymnastutbildning). Överiäggningar pågår även med syfte att bereda Prop.1981/82:200 6 norska studerande plats inom utbildningen \idfotograflinjen, som startar vid i . Vidarehar fortbildningsavdelningen i tillsammans med sin norskamotsvarighet inlett ett planeringsarbete i syfte att åstadkomma en samordningav personalutbildning för lärare vid gymnasieskolans yrkesinriktade linjer. Vad först gäUer speciallärarulbUdningen vill jag erinra omalt det vid i bedrivs utbildning som saknarmotsvarighet i , t.ex. ulbildning av lärare för dövblinda barn. Dennorska utbUdningen är vidare uppbyggd så att det finns möjlighet att bedrivastudier med specialpedagogisk inrikning ända upp på forskarutbildningsnivå.Det skulle därför ur svensk synvinkel ligga ett betydande värde i en ordningsom innebär alt man i den nationella utbildningsplaneringen kan räkna med tUlgångpå viss utbildningskapacitet med den aktuella inriktningen. Tillsvidare ärdiskussionerna inriktade på att minst två svenska studerande skall antas tiU utbUdningi . Vid i bedri\s fysioterapeutbildningmed särskild skolning i s. k. Mensendieckfysioterapi. Detta är en vetenskapligtoch tekniskt kvalificerad form av fysioterapi, som kompletterar den sedvanligafysioterapin. Del är angelägel att svenska studerande reguljärt får möjlighetatt genomgå denna utbildning. Del förutsätts att de studerande genomgår s.k. turnustjänstgöring i . Även i fräga om denna utbildning är de pågåendeöverläggningarna inriktade på alt tillsvidare två eller tre svenska studerandeårligen skall antas till utbildningen. Jag räknar med att kunna redovisa det slutUgaresultatet av dessa förhandlingar vid min anmälan av frågan om anslag förhögskola och forskning / 84. PersonalulbUdning av lärare vid gymnasieskolansyrkesinriktade linjer präglas bl.a. av förhållandel all det nationellt rör sigom mycket små grupper lärare. Därav följer svårigheter alt skapa ett så brettunderlag för kurserna att kostnaderna ter sig rimliga. Det begränsade antaletlärare inom vissa områden kan till och med medföra att personalutbildning inlekan genomföras på grund av alltför höga kostnader. Ett samarbete på bilateraleller multilateral nordisk basis har bedömts vara en väg att förbättraförutsättningarna härvidlag. I viss utsträckning förekommer redan att lärarefrån övriga nordiska länder deltar i kurser i och vice versa. Enligt de diskussioner som f. n. förs mellan berördasvenska och norska utbildningsmyndigheter skall man fortsättningsvis sträva efleren gemensam planering av kursutbudet. Härigenom skulle man dels kunna åstadkommaden önskvärda breddningen av underlaget, dels vinna kvalitativa fördelar genomatt speciell sakkunskap i del ena landet även kommer lärare från det andralandet tillgodo. Vid min anmälan av proposifionen 1981/82:100 (bil. 12 s.519)förutsatte jag att en del av den medelsförstärkning som jag förordade underanslaget Prop.1981/82:200 7 Vissasärskida utgifter inom högskolan skulle anvisas lill i somstöd för den försöksverksamhet med nordiskt utbildningssamverkan som man därtagit inifiativ till. Enligl vad jag har erfarit har visst planeringsarbeteredan inletts. Syftet med verksamheten äratt intensifiera och konkretiserasamarbetet inom utbildning och forskning mellan högskoleenheterna i Umeåhögskoleregion och i första hand högskoleenheterna inom Wasaregionen i Finland.Fömtom anordnande av lärar- och forskarutbyte och informafion om verksamheioch resurser vid de berörda enheterna räknar jag med att man inomförsöksverksamhetens ram kommer all sträva efter att samordna planering ochutveckling av de delar av enheternas verksamhet som bedöms vara särskilt välägnade för samarbete. Genom kontakter med det finska undervisningsministeriethar säkerställts att man även därifrån är beredd att stödja ifrågavarandeprojekt. Det är min förhoppning att erfarenheterna av försöksverksamheten inlebara skall komma de direkt berörda högskoleenheterna tillgodo, utan även geallmängiltiga kunskaper om lämpliga former för samverkan. 3.2Vissa initiativ inom (kultur- och undervisningsministrarna) Ipropositionen 1981/82:106 om forskning m.m. orienterade jag bl.a. om detförslag till forskningspolitiskl samarbete som i novemberår 1981 överlämnade för yttrande till . Ministerrådsförslagetutgick från uppfattningen att en önskvärd samordning av de nordiska ländernasforskningsresurser förutsätter ett samarbete på övergripande forskningspoUtisk nivä.Enligt förslaget skall ett nordiskt forskningspolifiskt räd upprättas. Rådetsuppgifter skall vara att dels råda ministerrådet i långsiktiga och övergripandeforskningspoliliska frågor dels genom egna initiativ främja samarbete över helaforskningsfältet. För att fullgöra dessa uppgifter skall rådet lill sittförfogande få en sekretariatsfunktion och därtill vissa medel för all bl. a.bereda forskare möjlighet all utveckla och planera samarbetsprojekt.Kostnaderna för denna verksamhet vid uppbyggnadsfasens avslutning uppskattadesav ministerrådet uppgå till c:a 3 milj. norska kronor . Ministerrådetuttalade vidare som sin avsikt alt vid uppbyggnadsfasens slut återkomma tillfrågan om vilka ytterligare åtgärder och resurser som kan krävas för detforskningspolitiska rådets verksamhet. antog vid sin 30:e session en rekommendation, enligt vilken mantillstyrkte upprättandet av ett forskningspolitiskl råd, i enlighet medministerrådets förslag. Under behandlingen inom rådet anförde dock kulturutskott bl. a. följande: "Utskottetstöder sålunda ministerrådets förslag om att inrätta ett nordiskt forskningspolitisklråd. Dock finner utskottet redan nu all de före- 1981/82:200 8 slagnauppgifterna är av den karaktären och den omfattningen att de kommer att krävastörre resurser än vad som föreslagits för uppbyggnadsfasen. Utskottetuppfattar förslaget därför som ett minimiförslag och anser det vara klart attdet eller senast efter uppbyggnadsfasens slut bliraktuellt med en omprövning av resursfrågan. Själva förslaget ställer enligtutskottets uppfattning inga hinder i vägen för en sådan omprövning." Genombeslut av inrättas . Genom beslut rörandeNordiska ministerrådets kulturbudget (se vidare avsnitt 5) anvisas 2200000danska kronor för rådels första verksamhetsår. Vidare beslöts att uppbyggnadsfasenför rådet skall vara i högst tre är. Genom ett principbeslut vid sammatillfälle fastslog ministerrådet också alt ansvaret för rådets verksamhet skallbäras gemensamt av kultur- och samarbetsministrarna, bl.a. genom att periodvisgällande riktlinjer för del forskningspolitiska rådets arbete skall fastställasav i sammansättning kuUur- och samarbetsminislrarna. Denordiska statsministrarna uppmanade att ta inifiativtill ett ökat nordiskt forskningssamarbete som skulle leda till en effektivareresursanvändning än motsvarande nationella forskningsinsatser. Denna fråga harsedan dess varit föremål för ett omfatiande utrednings- och beredningsarbete.Under loppet av denna process har mycket skiftande åsikter förts fram om hurnordiskt forskningssamarbete bäst kan främjas. Enligten uppfattning krävs i princip inga nya åtgärder av politisk elleradministrativ art. Nuvarande organisation på nordisk och nationell nivå ärenligt denna ståndpunkt tillfyllest. Vad som däremot anses angeläget är altytterligare medel ställs till förfogande för att stärka befintliga organs möjUgheteratt utveckla samarbetet. En annan och motsattuppfattning kommer till uttryck i kraven på en nordisk forskningsfond. Enligtett inom väckt medlemsförslag om forskningspolifiskt samarbetei bör en nordisk fond för finansiering av konkreta forskningsprojekt skapas.Förslagsställarna framhöll att forskningsfronten inte alltid ligger därforskningsproblemen ur samhällets synvinkel känns mest angelägna. Genom ennordisk forskningsfond skulle man kunna tiUgodose två syften: Dels öka delnordiska forskningssamarbetets omfattning, dels inrikta detta på väsentligasamhällsproblem. Jagkan själv inte dela den första av de båda här redovisade uppfattningarna. Min utgängspunktär i sammanhanget den som angavs i statsministrarnas nämnda uttalande.Därav följer att tvä syften skall tillgodoses, nämligen en ökning av volymen iforskningssamarbetet och en ökad samordning av de nationella resurserna förforskning och forskarutbildning. Jag vill fill detta lägga som en generellförutsättning för samordningssträ- 1981/82:200 9 vandenaalt dessa bör främja verksamhetens kvalitet. Enligt min bedömning skulle etttillskott av resurser till den nu befintliga organisationen för nordisktforskningssamarbete sannolikt öka samarbetets volym men knappast tillgodosekravet på ökad samordning av resursutnyttjandet totalt sett. Vad gäller tanken på enforskningsfond har jag större förståelse för denna, men finner en rad problemsom knappast gör den realistisk. Den väsentligaste invändningen gällerknappheten på resurser. En fond skulle behöva tillföras mycket avsevärdaresurser för att kunna bedriva en meningsfull verksamhet somforskningsfinansiär. I dagens statsfinansiella läge kan sådana knappast ställastill förfogande på annat sätt än genom att de nationella forskningsfinansierandeorganen fick se sina resurser beskurna i ungefär motsvarande mån. En annanviktig invändning gäller hur en sådan fond skulle kunna verka utan risk för allkriteriet på nordiskt samarbete ges en alltför stor vikt i förhållande tillvetenskapliga kvalitetskriterier. Mot denna bakgrund har jagvalt alt medverka till en reform som innebär att gesväsentligt förbättrade möjligheter att planmässigt utveckla forskningssamarbetetmellan de nordiska länderna. Den gmndläggande tankenbakom den inledningsvis redovisade reformen är att det forskningspolitiskarådet akfivt skall söka och stimulera samarbetsobjekt inom forskning ochforskarutbildning. Under fömtsättning att rådet koncentrerar sina insatser på ellbegränsat antal fält och systematiskt bearbetar dessa under ett par trorjag alt vi snart kommer att märka resultat, t.ex. genom förbättrad samordningav resurserna för forskarutbildning och för dyrbar vetenskaplig utrustningsamt ett ökat samarbete inom ramen för tvärvetenskapliga och sektorsövergri-pandeprojekt. Vi bör emellertid inte underskatta svårigheterna i den uppgift vi villlägga på det . Just av det skälet anser jag det viktigtatt verksamheten får utvecklas successivt, utan bestämda låsningar på förhandi fräga om arbetsformer m.m. Jag finner l.ex. att mina överväganden i detföregående om förutsättningarna för bilaterala respektive multilateralasamarbetsprojekt i det enskilda fallet är högst relevanta även inom ramen fördet forskningspolitiska rådets verksamhet. Jag vUl slufiigen medhänvisning lill det fidigare refererade uttalandet från kultumlskott,slå fast att jag för min del ser reformen som i hög grad utvecklingsbar. Delframgår klart och tydligt av ministerrådsbeslutet att ministerrådet har föravsikt att efter uppbyggnadsfasen återkomma, bl. a. till frågan om deytterligare resurser som kan krävas för det forskningspolitiska rådetsverksamhet. Mot slutet av denna fas är jag övertygad om att kommer att förse oss med ett gediget underlag förbeslut om den fortsatta verksamheten. Prop.1981/82:200 10 3.2.2Samarbete inom marinleknologisk utbildning och forskning Vidde i det föregäende berörda överläggningarna mellan iSverige och undervisningsministerierna i , och Norgeaktualiserades från svensk sida frågan om ett samarbete inom detmarinteknologiska området. Den snabba utvecklingen av bl.a. off-shoreverksamhet för olje- och mineralutvinning gör alt stora krav ställs på marinleknologiskforskning och ulbildning. Enligt en preliminär bedömning av berördadepartement och ministerier bör detta kunna vara lämpligt fält för nordisksamverkan. Som en första åtgärd i denna riktning har det befunnits lämpligt attgöra en kartläggning av befintliga resurser för ändamålet i och en analysav möjligheterna till gemensamt utnytfiande av dessa. Det bedömdes vidare varalämpligt alt för denna uppgift anlita Nordiska ministerrådets sekretariat förkulturellt samarbete i . Genom beslut i ministerrådets ämbetsmannakommittéhar sekretariatet erhållit i uppdrag all med hjälp av en arbetsgrupp medföreträdare för vissa institutioner i de olika länderna - från svensk sida iförsta hand - skyndsamt göra en översiktligutredning. Vissa resultat av arbetet bör kunna redovisas . 4 Nordiskt radio- och TV samarbete via satellit m. m. Jaganhåller om att nu få ta upp vissa frågor rörande nordiskt radio- och TVsamarbete via satellit m. rn.