prop · G503165 · 1981-12-31 00:00:00 — Som exempel kan las tillkommande förfaranden som vederbörande vidtareller att ett tidigare prövat förfarande i ljuset av tillkommandeomständigheter måste bedömas på annat sätt. Vidare kan konkurrens- ochstmklurförhållanden på en marknad förändras på ett sätt som har betydelse vidtiUämpningen av konkurrenslagen. Man kan här alltså inle i rätts-kraflfrågandra paralleller liU vad som krävs från rättssäkerhetssynpunkt i fråga omexempelvis ändring av lagakraftvunnen dom i brottmål. Jämförelsen bör istället mer gäUa förhållanden som regleras av vattenlagen (1918:523),miljöskyddslagsttflningen och liknande rättsliga system. Därmed blir denfortlöpande kontroll som konkurrenslagstiftningen kan ge stöd för principielltatt bedöma mer som en av de allmänna betingelserna för näringsverksamhet och aUtsånågot som får tas med i beräkningen vid drivandet av företag. SjälvfaUet måstedock en ålerhåUsamhel iakttas vid omprövning i skärpande riktning. Häranges till en början all, om MD beslutat alt ej ingripa mot ett förelagsförvärvenligt 6§, domstolen inle får ompröva frågan annat än under en specieUföratsättning. Denna regel är uppställd av rättssaker- Prop.1981/82:165 24 § 294 hetsskäloch för att tiUgodose behovet av säkerhet i den allmänna omsättningen.Givelvis kan till följd av spärregeln ett eljest motiverat förbud mot ett visstförvärv komma att vara uteslutet. Hänsynen till de berörda intressena hardock genom föreskrtften i andra stycket första meningen getts företräde. Iuttrycket ompröva frågan ligger till en början att förbud eller åläggandeenligt 6 § inte kan komma ifråga. Åtgärd enligt 3 § kan dock komma upp på nytt.Därvid gäller första stycket. Vidare gäller spärren inle t. ex. den situationenatt MD har avskrivit ett ärende därför alt parten har anmäh alt frågan omförvärvet har förfallit av ett eller annat skäl. Skulle den som varit part iett pä sådant sätt avslutat ärende i alla fall göra samma förvärveller planera ett sådant möter aUtså inle hinder mot ny prövning. SpärregelngäUer mot omprövning av samma förvärv och inle mot prövning av ett förvärv somkan sägas vara nytt i den bemärkelsen alt del har gjorts annorlunda än dettidigare i avseenden av betydelse. Härvid får beaktas alt vadförvärvskontrollen tar sikte på är bedömningen huravida övergången av viss tillomfattningen preciserad och beskriven äganderätt bör stoppas för att förhindraskadlig verkan i anslutning till marknadsdominans. Sker därefter ellerplaneras en övergång av äganderätt som på väsentliga punkter har en annanomfattning än den förut prövade, behöver spärregeln inte utgöra hinder. I sakkan del ju röra sig om en nyprövning. Fömtsättningenför en skärpning enligt andra stycket av ett tidigare beslut är attnäringsidkaren har lämnat oriktig uppgift om föreliggande sakförhåUanden avväsentUg betydelse för ställningstagandet i beslutet. Delkrävs i princip all sakuppgiften klart skulle ha haft en sådan betydelse.Spärren medger dock omprövning endast då del varit fråga om uppgifter rörandeföreliggande sakförhållanden, dvs. oriklighelen skall i detta avseende haförelegal vid lidpunkten för det tidigare beslutet och ha avsett faktiskauppgifter. Söm ett exempel kan nämnas en helt oriktig uppgift om marknadsandel. Uppgiftenskall ha avsett sakförhållanden av väsentUg betydelse för ställningstagandet.Av detta följer att ett ärende kan omprövas endast när del görs gällande attdel meddelade beslutet skulle ha haft annat innehåll och annat slut, om denriktiga uppgiften hade funnits som underlag. Har felaktigheter förekommit som dockinte motiverar en skärpning saknas anledning för NO att begära omprövning. Avhänsyn till den rättssäkerhet som måste gälla för den mot vilkenförvärvskontrollen är inriktad krävs att de orikliga uppgifterna har lämnats avnäringsidkaren, dvs. den som gjort förvärvet och mot vilken talan nu riktas.Oriktigheter som andra är all lasta för ger i princip inte stöd för omprövning. Enligtandra stycket sista meningen gäller alt, om regeringen vid tillämpning av 7 §beslutat att inte fastställa ett beslut av domstolen, regeringen får Prop.1981/82:165 25 § 295 omprövafrågan endast under motsvarande förutsättning. Vad som har uttalatsrörande MD:s omprövning enligt andra stycket får därmed motsvarandetillämpning på regeringens omprövning av sill tidigare beslut. Härär det fråga om att anledning finns att upphäva eller mildra ett förbud elleråläggande som regeringen fastställt enligt 7 §, därför alt det inte längrebehövs eller ej längre är lämpligt. Anledning saknas att mer utförligt gå in påsjälva ändringsgranden. Skälen till att mildring bedöms befogad kan varamångahanda, bl. a. att marknadssUuationen har förändrats. Men det kan ocksåvara så alt ändringen påkallas av en omständighet som förelåg vid den förstaförvärvsprövningen men som då inte blev beaktad eller som till följd avefterkommande händelser fått annan betydelse m.m. Slutiigenbör anmärkas att spärregeln i 23 § första stycket sista meningen gäller ocksåi omprövningssituationer men endast i fråga om MD:s förbudsbeslut. Underföratsättning av att denna frist iakttagits finns inle hinder mot attregeringen med ändring av sitt tidigare beslut fastställer MD:s förbudsbeslutäven om tvåårsfristen då har löpt ut. Del torde få antas all sådana situationerinte uppstår i praktiken. För all också formeUl säkerställa att ett förvärvinte bryts upp efteråt finns i 25 § särskild tidsspärr för omprövningenligt 24 § andra stycket. Ansökanom eller regeringens omprövning enligt 24 § görs hos domstolenav eller den mot vilken ett beslut om förbud elleråläggande riktar sig. Ansökanom omprövning enligt 24 § andra stycket skall göras senast eflermeddelandet av beslut eller, om fastställdseprövning skettenligt 7§, regeringens beslut. Föreregeringens omprövning enligt 24 § andra eller tredje stycket skall domstolengöra en förberedande prövning av förutsättningarna för ändring. Om utgången avdenna skall domstolen göra anmälan till regeringen. Somtidigare har berörts innehåller paragrafen regler om taleräll, frister ochförberedande åtgärder i fråga om omprövning enligt 24 §. Avförsta stycket följer att NO kan föra lalan om såväl skärpning som mildring avett tidigare beslut. Åtskillnad görs inte mellan konkurrensärenden i allmänhetsamt ärenden rörande förelagsförvärv. Skulle teoretiskt i ett sällsynt faUannan i del föregående ärendet ha utnyttjat subsidiär talerätt enligt 17 §andra stycket andra meningen och skulle därtill denne vilja få till ståndomprövning enligt 24 §, kan vederbörande begära NO:s medverkan till detta. Vidareges i första stycket talerätt ät den mot vilken ett beslut om förbud elleråläggande riktar sig. Härvid kan del gälla såväl förbud eUer åläggande enligt 3§ som ingripanden av den art som anges i 6§. Prop.1981/82:165 25 § 296 Avförsta stycket framgår ytterhgare all också en ansökan om regeringensomprövning görs hos domstolen. Skälet är den förberedande prövning MD skallgöra enligt tredje stycket. Oberoende av om ansökningen är ställd tillregeringen eller ej skall domstolen på grund av 24 och 25 §§ uppta den tillsådan prövning. Ett ärende anhängiggörs därmed hos MD. Till regeringen förssaken först när domstolen gör anmälan enligt tredje stycket. I andrastycket anges tidsgränser i fråga om ansökan om skärpning av ett tidigarebeslut. De har berörts i anslutning till 24 § tredje stycket. Avtredje stycket följer alt, före regeringens omprövning enligt 24 § andra ellertredje stycket, MD skall göra en förberedande prövning av förutsättningarna förändring. Härav följer all denna prövning avser såväl skärpningsfall sommildringssilualioner. I den allmänna motiveringen har berörts (3.3.4.3) värdetav att ha ett judicieUt inslag i ett system för kontroll av företagsförvärv.Uttalandena därvidlag är vägande också i fråga om den här aktuella förberedandeprövningen och utgör alltså motiveringen för denna. Denförberedande prövningen går ut på att pröva förutsättningarna för ändring avdel tidigare beslutet. Prövningen får en räckvidd som i första hand framgår av24 § och kommentarerna tUl den. När omständigheterna motiverar detta kanprövningen komma att omfatta del föregående ärendet i sin helhet saml denytillkommande omständigheterna. MD:s värdering skaU mynna ut i ettställningslagande i frågan om förutsättningarna för ändring. En malerieUbedömning måste därvid föreligga som täcker förekomsten av exempelvis en sådanoriktig uppgift som avses i 24 § andra stycket saml, i ett sådant fall,oriktighetens inverkan på den värdering som legal till grand för utgången i detföregående ärendet. Finner MD en äiidring motiverad i det slut, vartill dentidigare instansen har kommit, bör så anges och vad ändringen skulle gå ut på. Enligttredje stycket sista meningen skall domstolen göra anmälan tUl regeringen omutgången av den förberedande prövningen. MD har alltså att, när handläggningenär klar, besluta en sådan anmälan. Beslutet har inte någon rättsverkan utanutgör ett underlag för regeringens bedömning. Enligtparagrafen gäller inte någon tidsfrist under handläggningen av omprövningsfall.Dessa torde komma all bli ytterst sällsynta i fråga om skärpning. därvidlag skulle endast komplicera regelsystemet. Helt naluriigtmåste i fråga om handläggningsliden beaktas om brådska råder av hänsyn tillparterna eller andra. Vidare får beaktas alt tvåårsfristen i 23 § förstastycket sista meningen är absolut när del gäller MD. Vid en omprövning i detläge som beskrivs i 24 § andra stycket första meningen kan förbud mot förvärvetalltså inle meddelas senare än efler det all avtal om företagsförvärvetslöts. 1981/82:165 27 § 297 Regeringenfår meddela föreskrifter rörande skyldighet för den som gör företagsförvärv attlämna sådana uppgifter om förvärvet som behövs för prövning enligt denna lag. Bestämmelsenavser normgivning i fråga om uppgiftsskyldighel. Syftet med föreskrifter av ensådan art är att ge en överblick över koncentra-tionstendenseraa inomnäringslivet, där en sådan behövs därför att myndigheterna inte på lämpUglsätt har tillgång till uppgifter om dessa eller av andra skäl. 26§ har karaktär av en fullmakt. Det ligger i sakens natur att denna kanutnyttjas helt eller delvis inom den givna ramen. Med slöd av lagrammet kan sålundaexempelvis föreskrivas uppgiftsskyldighet i fråga om vissa nyttigheter ellervissa företagsförvärv eller beträffande vissa sektorer eller branscher inomnäringslivet. Befogenheten bör utnyttjas med en viss försiktighet när delgäller uppgiftsskyldighel som inträder ulan anmodan. En alltför vidsträcktavfattning av regler rörande sådan skyldighet torde få undvikas med hänsyn tillatt begreppet företagsförvärv av naturliga skäl måste inrymma även andelar iföretag saml också delar av rörelser. Såvitt nu är i fråga bör därförbestämmelser som utfärdas med slöd av 26 § riktas in på mer angelägnaförhållanden. Detgivna bemyndigandet utnyttjas genom att i första hand regeringenförordningsvägen anger vilka uppgifter som skall lämnas regelmässigt eller efteranmodan och till vem. Skyldigheten enligt 26 § är begränsad till förvärv somhar skett. Uppgifternas beskaffenhet kan variera men kravet är att de skallbehövas för prövning enligt konkurrenslagen, dvs. vara av betydelse motbakgrand av lagens regler. Inom bemyndigandets ram ligger att regeringen kanföreskriva bötespåföljd vid överträdelse av utfärdade föreskrifter samt vidareatt regeringen har befogenhet alt förordna om vitessanklion med avseende påenskilda fall, där uppgift enligt föreskrifterna avkrävs genom anmodan ellerliknande. Näringsfrihelsombudsmannenkan, om del behövs för prövning enligt denna lag och särskilda skäl föreligger,ålägga en viss näringsidkare att göra anmälan innan denne sluter avtal omföretagsförvärv. En sådan anmälningsskyldighet skall gälla , högstett år. Bestämmelsenbildar en ram inom vilken åläggandel kan begränsas till alt gälla exempelvisvissa slags företagsförvärv eller förvärv av vissa speciella företag,individualiserade eller med särskUd verksamhetsinriktning m.m. I fråga omrekvisitet "behövs för prövning enligt denna lag" hänvisas tiU 26 §.Heh naluriigt får bestämmelsen sin främsta inriktning på förelag som kan kommaatt bli dominerande på sin marknad eller förslärka denna ställning. 1981/82:165 28 § 298 Nytid kan sällas ut av NO. Samma lidsbegränsning gäller därvid. Ettåläggande kan enligt 30 § förenas med vite, om det finns skäl till detta.Skulle ett åläggande, som ej är kopplat med vite, inle följas kan ett nyttåläggande, som är förenat med vite, utfärdas. Näringsfrihetsombudsmannenfår ålägga näringsidkare att tillhandahålla uppgift, handling eUer annat sombehövs i ärende enligt denna lag. Även i ärende om tillsyn över att ett förbudeller ett åläggande enligt lagen åtlyds får ombudsmannen besluta om motsvarandeskyldighet för den som avses med förbudet eller åläggandet. Sammaskyldighet kan ålägga också annan än den som angesi första stycket, om del behövs för kontroU eller fullständigande av vad somskaU fullgöras enligt första stycket och del är nödvändigt på grund avsärskilda förhållanden. Iett ärende som har underställts regeringens prövning enligt 7§ får chefen förhandelsdepartementet ålägga skyldighet enligt första stycket första meningeneller andra stycket. 1första stycket avses med ärende enligt denna lag ärenden om tillämpning avbestämmelse i lagen. Skyldighetenför näringsidkare - varmed avses den näringsidkare vars åtgärd är föremål förprövning i ärendet - alt lämna ut visst material inträder efter åläggande avNO. Självfallet kan NO sälla ut viss frist inom vilken skyldigheten skallfullgöras. Om åläggandet ej efterkommes kan vite föreläggas enligt 30 §, liksomär fallet beträffande 27 §. Härvidlag hänvisas tUl kommentaren till sistnämndabestämmelse. Åläggandelfår avse uppgift, handUng eller annat. NO kan alltså i ett ärende kräva invissa upplysningar. Därtill kan det gälla visst skriftligt material, exempelvisavtal, korrespondens, affärsböcker, prislistor m. m. kan NO behövatillgång också till annat, såsom exempelvis varu-prov. Enbegränsning i fråga om uppgtflsskyldighetens omfattning sker genom kravet påatt åläggandet skall avse material som behövs. Av delta följer all materialetmåste ha relevans för den prövning som är i fråga. Vidare får inte krävas inmer uppgifter m. m. än som erfordras. Vidtillämpningen av denna och övriga föreskrifter i 26-28 § bör givetvis beaktasatt skyldighet att yttra sig e. d. enligt aUmänna principer inle bör åläggasnågon i fråga om omständighet, vars yppande skulle röjaatl vederbörande harbegått brott. Bestämmelseni andra stycket lar sikte på det behov som kan komma upp av alt kontrolleraeller fullständiga materialet i ett ärende. Därvid kan det vara fråga omexempelvis kunder eller leverantörer. I likhet med vad som gäller enligtuppgiftsskyldighetslagen är uppgiflsskyldighelens omfattning här densamma somför part. Däremot gäller, som framgår av ordalagen, att en störrerestriktivitet skall tillämpas i fråga om dem som avses. Prop.1981/82:165 30 § 299 Vadsom sägs i tredje stycket innebär att också sedan ett ärende har förts liUregeringen uppgifter kan inhämtas. Har regeringen faslslälll ett förbudankommer det däremot på NO att utöva tillsynsfunktionen och att därvid med stödav 28 § första stycket andra meningen infordra del material som behövs. Ensammanslutning av näringsidkare likställs i denna lag med näringsidkare. Ettbeslut av en sådan sammanslutning likställs med en överenskom-mefse eller ettgemensamt förfarande som avses i 14 §. Bestämmelsenhar berörts i anslutning till bl. En sammanslutning av näringsidkarebehöver inle i sig bedriva näringsverksamhet. Genom förevarande bestämmelsebhr dock sammanslutningen, t. ex. en branschförening, som sådan all bedöma somnäringsidkare i lagens mening. Vidare likställs ettbeslut av en sådan sammanslutning med en överenskommelse eUer ett gemensamtförfarande. Nämnda uttryck har kommenterats i bl. a. avsnitt 3.4.2.4.Bestämmelsen tar i denna del sikte på del vanliga förfarandet att näringsidkaresamarbetar inom en förening i stället för all endast träffa en separatöverenskommelse. Denna kan exempelvis komma att skrivas in i stadgarna ellerandra regler som föreningen beslutar om. a. vid tillämpningen avförbudsbeslämmdserna i 13 och 14 §§ kan då till följd av förevarandebestämmelse ett föreningsbeslul bedömas som otillåtet. Del nu sagda gälleroberoende av om en förening är en sken- eller proformaanordning, tillkommen förall söka kringgå ett förbud eller inte, saml utan hänsyn tUl föreningensarbetsuppgifter. Åläggandesom avses i 27 eller 28 § kan förenas med vite, om det finns skäl till detta. Utsättandeav vite bör inte ske som en rutin, om inte brådska regelmässigt råder i frågaom en viss typ av ärenden. Så torde ofta vara fallet i ärenden som rör prövningav förelagsförvärv, med tanke på de snäva lidsfrister som gäller beträffandesådan prövning. Någotvisst minsta eller högsta belopp har inte angetts till ledning för bestämmandetav vitet. Detta hänger samman med alt del allmännas intresse av attuppgiftsskyldighel fullgörs i lid i vissa situationer kan vara betydande,särskilt i fråga om förvärvsprövningen. Faslän vilels storlek alltså bör kunnaväxla inom ganska vida gränser måste dock beaktas att del här gällerprocessuella åtgärder. Dessa har normalt givetvis mindre vikt än den som måstetillmätas slutliga beslut om förbud eller åläggande enligt lagen. Prop.1981/82:165 35 § 300 Uppgtftsskyldighet enligt denna lag innebär inteförpliktelse alt röja yrkeshemlighet av teknisk natur. Motsvarande föreskrift finns i lagen (1970:417) ommarknadsdomstol m. m. och uppgiftsskyldighetslagen. Del kan här vara fråga omexempelvis maskinell anordning eUer framställningsprocess. Den som är uppgiftsskyldig enligt denna lag får inlebetungas onödigt. Denna föreskrift speglar visserligen inte mer än vad somfår anses följa av aUmänna principer. Likväl är del av värde all en uttryckligerinran görs om detta, i likhet med vad som är förhållandel i vissa andralagar. och får avmyndighet, som avses i lagen (1956:245) om uppgiftsskyldighel rörande pris-och konkurrensförhållanden, begära biträde för utredning i frågor som kan varaav betydelse för prövning enligt denna lag. NO har visserligen möjlighet all med slöd av 27 och 28 §§själv fordra in uppgifter. Även i fortsättningen finns det dock behov avbestämmelsen, som motsvarar 25 § KBL. TiU böter eUer fängelse högst döms den som 1. uppsåtligenbryter mot 13 § 1 eller 14 § första stycket, 2. uppsåtligeneller av oaktsamhet bryter mot 13 § 2 eller 14 § tredje stycket eller 3. i övrigtuppsåtligen eller av oaktsamhet lämnar oriklig uppgift vid fullgörandet avanmälnings- eller annan uppgiftsskyldighet enligt denna lag. Föreskrifterna har kommenterats i avsnitt 3.4.6. Deöverensstämmer i huvudsak med utredningsförslaget. regler om medverkan till brott kommer ulansärskild föreskrift att vara analogiskt tillämpliga i fråga om här avseddagärningar. Är gärning som avses i 34 § att anse som ringa, skaU inledömas till ansvar. En gärning kan vara alt bedöma som ringa exempelvis när enoaktsamhet är mer obetydlig. Men också när oaklsamheten är framträdande kan såvara fallet. En oriktig uppgift kan ju t. ex. gälla ett sakförhållande ulanstörre betydelse i ärendet. 1981/82:165 39 § 301 Ärbrott som avses i 34 § 1 all anse som grovt, döms till fängelse i högst . Vid bedömande av ombrottet är grovt skaU särskUt beaktas om det har utgjort ett led i enorganiserad, omfattande samverkan eller i en upprepad brottslighet eller harmedfört betydande skada. Paragrafensinnehåll har berörts i avsnitt 3.4.6. Förgärning som omfattas av ett sådant förbud eller åläggande som har meddelats vidvite med slöd av denna lag döms inte till ansvar enligt 34 eUer 36 §. Bestämmelsentar sikte på den situationen att en åtgärd, som innefattar överträdelse avförbud eller åläggande vid vite enligt lagen, också utgör ett brott enligtsamma lag. Vilesfördäggandet och slraffregeln bygger då på samma grand. 1 såfall bör inte mer än en av påföljderna dömas ut. Härvid bör vitet gesföreträde. Dock är bestämmelsentillämplig bara på det fallet att viss åtgärd är straffbar enligt denna lag. Ärden belagd med straff enligt annan författning, gäller bestämmelsen inte.Detta kan, om straffansvaret har dömts ut, tänkas ge anledning till jämkning avett försuttet vite. Talanom utdömande av vite som förelagts med slöd av denna lag förs vid tingsrätt avallmän åklagare. Sådan talan får väckas endast efler anmälan eller medgivandeav eller, i fråga om vite som harålagt på lalan av annan, av denne. Genombestämmelsen får NO avgörandet över om det är påkallat att vite som han, MDeller regeringen har förelagt bör dömas ut. Enda undantaget gäller, som följerav bestämmelsen, det fall alt annan än NO har ansökt om prövning. Har i sådantfall förbud eller åläggande kopplats med vite krävs anmälan eUer medgivande avsökanden. Allmäntåtal för brott mot denna lag får väckas endast efter anmälan eUer medgivande avnäringsfrihetsombudsmannen. NO,som centralt har överblicken över verksamhetsfältet, har genom denna föreskriftmöjlighet alt välja mellan de olika handlingsvägar lagen ger utrymme för. Blandannat kan komma i fråga alt NO går fram med stöd av missbruksbestämmelsen i 2 §i stället för att välja att låta saken gå tiU åtalsprövning. Föreskriftersom anger hur NO bör förfara i fråga om åtalsanmälan eller 1981/82:165 40 § 302 åtalsmedgivandesaknas i lagen. Detta får NO pröva efter mer fria grunder. Allmänt gäller attingripanden bör komma till stånd när det är angelägel. Därmed är inle säkertatt detta skall ske just ålalsvägen. Kan ett ingripande med stöd av 2 § bedömastillräckligt och påkallat synes detta ofta vara att föredra. Detär visserligen åklagaren som fattar beslut om åtal. Han är alltså inte skyldigalt rätta sig efler NO:s önskemål om att åtal skall väckas. I' allmänhet bördet dock finnas grand för att godta ombudsmannens bedömning såvitt gällerfrågan om huruvida visst förfarande kan påslås strida mot konkurrenslagen. beslut enligt 11, 12, 17, 20, 25, 33, 38 eller 39 §får talan inle föras. Ej heller får lalan föras mot beslut enligt 28 § tredjestycket. Beslutenligt 27 § eller 28 § första eller andra stycket får, om beslutet är förenatmed vite, överklagas hos kammarrätten genom besvär. Beslutet skall dock gällaomedelbart, om inte annat bestäms. 1förevarande paragraf finns bestämmelser om rätlen all föra lalan mot beslut sominte fallas av eller regeringen enligt den föreslagnalagstiftningen. Domstolens beslut, mot vUka talan inle kan föras, vinner lagakraft , om inte beslutet för att bli gällande fordrar regeringensfastställelse enligt 7 §. Iförsta stycket anges de beslut mot vilka lalan inte skall få föras. a. beslut av rörande förbuds-, sälj-och rätlelseförelägganden(11 §). Vidare gäUer det framställning tiU regeringen rörande internationellöverenskommelse (12 §) samt olika typer av ansökningar om åtgärder ochingripanden ävensom vissa slag av anmälningar (17, 25, 33 samt 38 och 39 §§).Någon besvärsmöjlighel har inte heller ansetts böra förekomma när ombudsmannenfattar beslut om att inleda undersökning av ett företagsförvärv eller all lämnaförvärvet ulan åtgärd (20 §). Motbeslut varigenom näringsidkare eller annan åläggs olika former av uppgiftsskyldighel(27 och 28 §§) har del ansetts naturligast alt besvärsla-lan får föras hoskammarrätten. Slutligenföreskrivs i paragrafen att beslut enhgt 27 § eUer 28 § första eller andrastycket skall gälla , om inte annat bestäms. Upp-giflsinsamlandet kanavse utredning i ärenden om förvärvsprövning. Regeln är föranledd av desärskilda kraven på snabb handläggning av sådana ärenden. 1981/82:165 41 § 303 Vadsom sägs i denna lag tillämpas inte på överenskommelse mellan arbetsgivare ocharbetstagare angående arbetslön eller andra arbetsvillkor. Paragrafenhar kommenterats i avsnittet 3.6.5. Lagenföreslås träda i kraft . särskild övergångsbestämmelse anges alt genom lagen upphävs lagen (1953:603)om motverkande i vissa fall av konkurrensbegränsning inom näringslivet.