prop · G503226 · 1981-12-31 00:00:00 — Som exempel kan nämnasatt ett projekt genomförs på ett sådant sätt att svenska staten utsätts föroacceptabla skadeståndsrisker, utan att någon direkt överträdelse av villkorenför verksamheten föreligger från tillståndshavarens sida. Bestämmelsen omåterkallelse av tillstånd bör därför utformas så att det i lagen anges attåterkallelse får ske, om fillståndshavaren har åsidosatt villkor som harställts upp för tillståndet eller om det annars finns synnerliga skäl fillåterkallelse. Frågor om återkallelse bör liksom tillståndsfrågorna prövas avregeringen. Om återkallelse av ett fillståndhar blivit aktuellt, kan det finnas behov av interimistiska åtgärder för atthindra viss fortsatt verksamhet. En bestämmelse om rätt för regeringen atthelt eller delvis interimisfiskt återkalla ett tillstånd bör tas in i lagen. Såsom framgått av det föregående kan det ibland finnas ettvisst utrymme Prop.1981/82:226 12 för bedömningar huruvida svenska enskilda subjektsmedverkan i rymdverksamhet är av sådant slag att svenskt tillstånd fordras.Vidare kan fråga uppstå om en viss verksamhet är att anse som rymdverksamheteller inte. Det är i sådana fall lämpligt att den som planerar verksamheten fårutrett regeringens syn på saken. Det kan ske genom en ansökan om tillstånd.Skulle prövningen utmynna i den bedömningen att tillstånd inte fordras, böransökningen avskrivas under angivande av det skälet och sökanden underrättashärom. Någon särskild föreskrift härom anser jag inte vara nödvändig eftersomdetta torde följa av allmänna principer för handläggningen av förvaltningsärenden. Överträdelse av förbudet att utantillstånd bedriva rymdverksamhet bör föranleda straffansvar. Straffansvar börkomma i fråga både vid uppsåtlig överträdelse av förbudet och vid överträdelsepå grund av oaktsamhet. Straffansvar bör vidare inträda vid åsidosättande avvillkoren för ett tillstånd till rymdverksamhet. Även där bör både uppsåtligtoch oaktsamt förfarande kunna leda till ansvar. Med hänsyn till de avvägningsfrågorsom kan komma in vid bedömningen av om tillstånd fordras för viss verksamhetkan det vara lämpligt att åtal inte väcks i andra fall än då regeringenförordnar om det. Att ett villkor för verksamheten har åsidosatts tordevanligen komma att uppdagas genom den kontroll som utövas genom regeringensförsorg. Även i dessa fall bör regeringen avgöra om åtal skall få väckas. Som förut har nämnts föreskrivs irymdfördraget att de fördragsslutande staterna bär internationellt ansvar förbåde statlig och icke-statlig rymdverksamhet. Dessutom förklaras detuttryckligt att varje fördragsslutande stat som sänder ut rymdföremål ellermedverkar till utsändning eller från vars område eller anordningar utskjutningäger rum är internationellt ansvarig för den skada som rymdföremålet orsakar påjorden, i luftrummet och i rymden. Såvitt gäller skador som orsakas avrymdföremål har den allmänna regleringen i rymdfördraget sedermera preciseratsgenom bestämmelser i den förut nämnda ansvarskonventionen. Det förhållandet att rymdfördragetålägger staterna ett internationellt ansvar samt en internationell ansvarighetför vissa skador i samband med rymdverksamhet torde innebära att fördraget inteär tillämpligt vid skador som drabbar det egna territoriet eller egnamedborgare. När det gäller ansvarskonventionen finns det en direkt föreskriftav vilken det framgår att den konventionen i princip bara avser anspråk som kangöras folkrättsligt gällande (art. 7). Ansvarighet för skador som harvållats av ett rymdföremål kan på vanligt sätt göras gällande vid en utsändandestats domstolar eller andra behöriga organ. Ansvarskonvenfionen erbjuder ett alternativ,nämligen framställande Prop.1981/82:226 13 av anspråk på diplomatisk väg. Därvid framförs anspråkenav en stat gentemot en annan. Anspråken kan avse såväl förluster för denkrävande staten som förluster för enskilda medborgare i den staten. I vissutsträckning kan en stat också agera till förmån för andra än egna medborgare. Ansvarigheten för skador är iprincip strikt. När ansvarskonvenfionen är tillämplig, skallersättningsanspråken bestämmas i enlighet med folkrättens regler och iöverensstämmelse med vad rättvisa och billighet fordrar. Vid konventionensfillkomst uttalades att dess syfte var att bereda de skadelidande ett fulltbetryggande skydd. De förpliktelser som hartagit på sig genom att fillträda rymdfördraget och ansvarskonventionen innebäratt svenska staten kan bli skyldig att utge skadestånd för skador som haruppkommit till följd av enskilda subjekts rymdverksamhet. Svenska staten bör hamöjlighet att i sin tur återkräva vad den har betalat från de enskilda subjektsom har bedrivit den skadebringande rymdverksamheten. De allmännaskadeståndsrättsliga reglerna ger inte möjlighet fill sådana återkrav.Särskilda bestämmelser fordras därför. Det synes mig lämpligt att ta in en sådanreglering i den nu föreslagna lagen. En sådan reglering bör ge svenskastaten rätt att från den som har bedrivit den skadebringande rymdverksamhetenåterkräva vad staten har gett ut på grund av konvenfionsförpliktelserna.Eftersom svenska staten enligt dessa förpliktelser bär strikt ansvarighet fören skada bör skyldigheten att ersätta statsverket gälla oberoende av vållande.Till konventionsförpliktelserna hör också att tillämpa vissa grunder förskaderegleringen gentemot de skadelidande. Staten bör därför få återkrävaskadestånd infill de belopp som kommer i fråga vid tillämpning av dessagrunder. Det kan emellerfid inte uteslutasatt svenska staten vid de folkrättsliga förhandlingarna med en skadelidandestat av eller annat, kanske politiskt betingat, skäl vill gå längrei ersättningsskyldighet än vad som följer av en strikt tillämpning avåtagandena i konvenfionen. Det kan även i övrigt tänkas fall där det framstårsom skäligt att återbetalningsskyldigheten mot staten jämkas eller eventuellthelt bortfaller. Bestämmelsen om återbetalningsskyldighet bör med hänsynhärtill kompletteras med en regel om att sådan skyldighet föreligger barasåvida inte särskilda skäl talar för annat. Om en frivillig uppgörelse angåendestatens återkrav inte kan träffas, får staten föra talan vid allmän domstol motden som har bedrivit den skadebringande rymdverksamheten. I enlighet med vad jag nu haranfört har inom upprättats förslag till lag omrymdverksamhet. Förslaget bör fogas tillregeringsprotokollet i detta ärende som bilaga 2. 1981/82:226 14 1 §Denna lag gäller verksamhet i yttre rymden (rymdverksamhet). Förutom sådan verksamhet som helt äger rum i yttre rymden räknas till rymdverksamhetockså utsändning av rymdföremål samt alla åtgärder för att manövrera eller påannat sätt påverka utsända rymdföremål. Att enbart ta emot signaler eller information iannan form från föremål i yttre rymden räknas inte som rymdverksamhet enligtdenna lag. Inte heller uppsändning av sondraketer räknas som rymdverksamhet. Till den yttre rymden räknas i överensstämmelse medrymdfördraget också månen och andra himlakroppar. Någon bestämd gräns mellanluftrummet runt jorden och den yttre rymden finns inte dragen f. n. Beträffandede problem som är förknippade härmed hänvisas till den allmänna motiveringen. Som rymdverksamhet i lagens mening räknas först ochfrämst sådan verksamhet som försiggår helt ute i rymden t. ex. på enrymdstation eller på månen. Till rymdverksamhet hör givetvis också utskjutningav rymdföremål. Såsom framhållits i den allmänna motiveringen räknas somrymdföremål utan tvekan föremål som skall placeras i bana runt jorden eller ibanor till eller runt andra himlakroppar. Som rymdverksamhet skall slutligenräknas alla åtgärder för att manövrera eller på annat sätt påverka ettrymdföremål oavsett varifrån dessa åtgärder vidtas. Genom tredje stycket görs klart att utanför lagenstillämpningsområde faller såväl mottagandet av radio- och televisionsprogrameller annan information som förmedlats via satellit som insamlande av uppgifterfrån t. ex. en fjärranalyssatellit. I den allmänna mofiveringen har nämnts attuppsändning av s. k. sondraketer internationellt inte synes ha betraktats somrymdverksamhet, trots att sådana raketer når ut i vad som normalt betraktas somden yttre rymden. Med hänsyn härfill har angetts att uppsändning av sådanaraketer inte skall anses som rymdverksamhet vid fillämpningen av lagen. 2 § Utan tillstånd får rymdverksamhet inte bedrivasfrån svenskt territo rium av någon annan än svenska staten. Svensk fysisk eller j uridisk person får inte heller bedriva rymdverksamhet någon annanstans utan fillstånd. För rymdverksamhet som bedrivs från svensktterritorium krävs alltid tillstånd enligt lagen, om verksamheten skall bedrivasav någon annan än svenska staten. Såvitt gäller statliga myndigheter kanregeringen genom administrativa föreskrifter förhindra att de utan regeringensmedgivande bedriver eller deltar i rymdverksamhet. För svenska fysiska ellerjuridiska personer krävs svenskt tillstånd också när de skall bedrivarymdverksamhet utanför svenskt territorium. Om ett svenskt subjekt skallbedriva sin rymdverksamhet från en annan konventionsstats territorium krävsdessutom fillstånd från den staten. Föratt täcka all icke-statlig verksamhet skulle egentligen ha behövts en Prop.1981/82:226 15 bestämmelse om att kommuner och andra menigheter inte fårbedriva rymdverksamhet utan tillstånd. Rymdverksamhet får dock anses varafrämmande för den kommunala verksamheten liksom för verksamheten inom andramenigheter. Hinder torde därför i praktiken redan föreligga för rymdverksamhetbedriven av sådana subjekt. 3 § Tillstånd till rymdverksamhet meddelas avregeringen. Ett tillstånd får begränsas på detsätt som med hänsyn till omständigheterna är lämpligt. Det får också förenasmed de villkor som är påkallade med hänsyn till kontrollen av verksamheteneller av andra skäl. Kontroll över fillståndshavarnas rymdverksamhet utövas avden myndighet som regeringen bestämmer. I en ansökan om tillstånd tillrymdverksamhet måste givetvis tämligen noggrant anges vad verksamheten avsesomfatta. I annat fall kan fillräckligt underlag för beslut inte ansesföreligga. Det är då också naturligt att tillståndet inte är ett öppettillstånd att bedriva rymdverksamhet utan att tillståndet anger en ram förverksamheten. a. måste villkor uppställas för att verksamheten inte skallstöra eller förhindra annan verksamhet. Tillstånd kan därutöver också börabegränsas i fiden. Det har med hänsyn till de fillståndssökande ansettslämpligt att markera att fillståndet får specificeras. Skulle det senare visasig att fillståndet är otillräckligt, får nytt eller kompletterande tillståndsökas. Såsom framgår av redogörelsen förkonventionsbestämmelserna omfattar de fördragsslutande staternas skyldigheterinte bara att fillståndstvång måste införas för icke-statlig rymdverksamhet.Sådan verksamhet måste också fortlöpande kontrolleras. I den allmännamofiveringen har framhållits att ett smidigt sätt att få den nödvändigakontrollen av den verksamhet som en tillståndshavare bedriver är att göratillståndet villkorat av att tillståndshavaren fortlöpande lämnar vissauppgifter samt att staten får rätt till insyn i och eventuellt också inspektionav verksamheten. Möjlighet att använda detta tillvägagångssätt har öppnatsgenom föreskriften i andra stycket andra meningen. Som nämnts i den allmännamotiveringen torde den fortlöpande kontroll som avses i andra stycket tredjemeningen till väsentlig del kunna grundas på uppgifter som fillståndshavarenförpliktas att sammanställa om sin verksamhet. Regeringen kan givetvis föreskrivaför kontrollmyndigheten att den i sin tur skall redovisa för regeringen vad denfått ut av kontrollverksamheten. Med hänsyn till svenska statens ansvar förverksamheten torde det f. ö. vara erforderligt att regeringen hålls underrättadom den privata rymdverksamheten. 4 § Ett tillstånd fåråterkallas, om villkoren för tillståndet åsidosätts eller om det annars finns synnerliga skäl till det. Regeringen beslutar om återkallelse av tillstånd attbedriva rymdverksam- Prop.1981/82:226 16 I avvaktan på att frågan om återkallelse avgörsslutligt får fillståndet återkallas interimistiskt. Ett fillstånd får inte återkallasutan att det föreligger tungt vägande skäl. Såsom framhållits i den allmännamotiveringen måste det dock, med hänsyn till det internafionella ansvar somstaten bär för privat rymdverksamhet, finnas ett visst utrymme för allmännaöverväganden om det lämpliga i ett tillstånd. Ett exempel då återkallelse börkunna komma i fråga är då fillståndshavaren gått utöver ramen för tillståndet.Ett annat exempel kan vara att ett projekt har utvecklat sig så att betydandefara för skador kan uppstå. Ett beslut om återkallelse kankräva en omfattande beredning av ärendet. Eftersom en sådan kan ta någon tid ianspråk, bör det finnas möjligheter att interimisfiskt återkalla ett fillstånd. 5 § Den som uppsåtligen ellerav oaktsamhet bedriver rymdverksamhet utan att ha erforderligt tillstånd döms till böter eller fängelse i högst ettår. Detsamma gäller den som uppsåtligen eller av oaktsamhet åsidosätter villkor som har uppställts som förutsättning för fillstånd. Åtal för brott som avses i förstastycket får väckas endast efter regeringens medgivande. I fråga om denna paragraf hänvisasfill den allmänna motiveringen (avsnitt 4.3). 6 § Har svenska staten pågrund av åtaganden i internationella överens kommelser fått ersätta skador som har uppstått till följd av sådan rymdverksamhet som har bedrivits av någon annan än svenska staten, skall den som har bedrivit rymdverksamheten ersätta staten vad den har utgett på grund av nämnda åtaganden, såvida det inte finns särskilda skäl som talar mot det. Beträffande bakgrunden fillbestämmelserna hänvisas till den allmänna mofiveringen (avsnitt 4.4). Det bör framhållas att dennaparagraf inte innehåller någon fullständig reglering av skadeståndsansvaret isamband med privat rymdverksamhet. Här regleras endast svenska statens rätttill återkrav för ersättningar som staten har fått utge på grund av sina konventionsförpliktelser. Denna lag träder i kraft . Den som bedriver rymdverksamhetfrån svenskt territorium vid ikraftträdandet får utan hinder av denna lagfortsätta med verksamheten i avvaktan på att hans ansökan om tillstånd avgörs,förutsatt att ansökan om tillstånd görs från ikraftträdandet.Detsamma gäller för sådan rymdverksamhet som svensk fysisk eller juridiskperson vid ikraftträdandet bedriver någon annanstans. 1981/82:226 17 För att de nya bestämmelserna om krav på fillståndför viss rymdverksamhet inte skall medföra avbrott i sådan verksamhet sompågår vid ikraftträdandet och som faller under de nya bestämmelserna harmeddelats särskilda övergångsbestämmelser. Pågående verksamhet får under enviss förutsättning fortsättas utan hinder av den nya lagen till dessansökningen om fillstånd att bedriva verksamheten har avgjorts. Förutsättningenär att en ansökan om tillstånd görs från ikraftträdandet.Detta gäller både verksamhet från svenskt territorium och sådan rymdverksamhetsom svenska fysiska eller juridiska personer bedriver i övrigt. Rätten attfortsätta en pågående rymdverksamhet enligt dessa övergångsbestämmelser kaninte åberopas för att fortsätta med en verksamhet som av andra skäl är olaglig.Detta framgår av att övergångsbestämmelserna bara ger rätt att fortsättaverksamheten "utan hinder av denna lag". Av bestämmelserna får anses följa att även den sominte ansöker om tillstånd att fortsätta sin rymdverksamhet inom den angivnatremånaders-fristen kan fortsätta infill utgången av den fristen. Har enansökan inte gjorts inom denna frist, måste däremot verksamheten omedelbartavbrytas vid fristens utgång. Den får sedan inte återupptas utan att tillståndenligt den nya lagen har meddelats. Jag hemställer att lagrådets yttrande inhämtas överförslaget fill lag om rymdverksamhet. Regeringenbeslutar i enlighet med föredragandens hemställan. Prop.1981/82:226 18 Fördrag innehållande principer för staternas uppträdandevid utforskandet och utnyttjandet av yttre rymden, däri inbegripet månen ochövriga himlakroppar som inspireras av de storslagnautsikter som öppnas för mänskligheten genom människans inträde i yttre rymden, som besinnar hela mänsklighetensgemensamma intresse av att framsteg görs i utforskandet och utnyttjandet avyttre rymden för fredliga ändamål, som anser att utforskandet ochutnyttjandet av yttre rymden skall bedrivas till alla folks fromma oberoende avderas ekonomiska eller vetenskapliga utvecklingsnivå, som önskar bidraga till ettvidsträckt internationellt samarbete på det vetenskapliga såväl som deträttsliga planet vid utforskandet och utnyttjandet av yttre rymden förfredliga ändamål, som tror att sådant samarbetekommer att bidra till ömsesidig förståelse och till att stärka vänskapligaförbindelser mellan stater och folk, som erinrar om resolution (XVIII) benämnd "Deklaration om rättsliga principer som skall ledastaterna vid utforskandet och utnyttjandet av yttre rymden", vilkenenhälligt antogs av generalförsamling den 13 december1963, som erinrar om resolution (XVIII) vilken enhälligt antogs av generalförsamling den 17oktober 1963 vilken uppmanar stater att avstå från att placera kärnvapenbärareeller bärare av andra massförstö-relsevapen i kretslopp runt jorden och frånatt installera sådana vapen på himlakropparna, som hänvisar till FörentaNationernas generalförsamlings resolution 110 (II) , vilken fördömer propaganda somär ämnad eller som möjligen kan framkalla eller uppmuntra hot mot freden,fredsbrott eller angreppshandlingar och som anser att denna resolution ärtillämplig på yttre rymden, som år övertygade om att ettfördrag rörande de principer, som skall leda staterna i deras verksamhet vidutforskandet och utnyttjandet av yttre rymden däri inbegripet månen och övrigahimlakroppar, främjar stadgas syften och principer, har överenskommit som följer: Utforskandet och utnyttjandet avyttre rymden, däri inbegripet månen och övriga himlakroppar, skall äga rum tillalla länders fromma och i alla länders intresse utan att avseende fästes vidderas ekonomiska eller vetenskapliga Prop.1981/82:226 19 utvecklingsnivå; det sker för hela mänskligheten. Yttre rymden, däri inbegripet månenoch övriga himlakroppar, skall fritt få utforskas och utnyttjas av alla staterutan åtskillnad av något slag dem emellan, på grundval av jämställdhet och ienlighet med folkrättens regler; alla områden av himlakropparna skall varaöppna för tillträde. I yttre rymden, däri inbegripetmånen och himlakropparna, skall vetenskaplig forskning fritt få bedrivas ochstaterna skall underlätta och uppmuntra internationellt samarbete för sådanforskning. Yttre rymden, däri inbegripet månenoch övriga himlakroppar, kan ej förvärvas av någon stat genom hävdande avsuveränitet, genom nyttjande eller besittningstagande eller på annat sätt. Fördragsslutande stater skallbedriva sitt utforskande och nyttjande av yttre rymden, däri inbegripet månenoch övriga himlakroppar, i överensstämmelse med folkrättens regler, däriinbegripet stadga, i syfte att upprätthålla internafionellfred och säkerhet och att främja internafionellt samarbete och mellanstatligförståelse. Fördragsslutande stater förpliktarsig att ej i kretslopp runt jorden placera några föremål, som bär kärnvapeneller andra vapen för massförstörelse, att ej placera sådana vapen påhimlakroppar eller stationera dem på något annat sätt i yttre rymden. Månen och övriga himlakroppar skallav alla fördragsslutande stater användas uteslutande för fredliga ändamål. Detär förbjudet att på himlakropparna upprätta militära baser, anläggningar ochbefästningar, att där prova vapen av vad slag det vara må och utföra militäramanövrer. Användning av militär personal för vetenskapliga undersökningar ellerför andra fredliga ändamål är ej förbjudet. Ej heller skall användning avutrustning eller anordning av vad slag det vara må, vilken är nödvändig för detfredliga utforskandet av månen och andra himlakroppar, vara förbjudet. Fördragsslutande stater skallbetrakta rymdfarare som mänsklighetens sändebud i yttre rymden och skall lämnadem allt tänkbart bistånd i händelse av olycka, nödläge eller nödlandning påannan fördragsslutande stats område eller på det fria havet. När rymdfarare gören nödlandning, skall de säkert och snabbt återsändas till den stat, därrymdfarkosten är registerförd. Under sin verksamhet i yttre rymdenoch på himlakropparna skall fördragsslutande stats rymdfarare lämna allttänkbart bistånd till andra Prop.1981/82:226 20 fördragsslutande staters rymdfarare. Fördragsslutande stater skallomgående underrätta övriga fördragsslutande stater eller Förenta Nationernasgeneralsekreterare om varje företeelse de upptäcker i yttre rymden, däriinbegripet månen och övriga himlakroppar, och som skulle kunna utgöra en faraför rymdfarares liv och hälsa. Fördragsslutande stater bärinternationellt ansvar för såväl statlig som icke-statlig verksamhet i yttrerymden, däri inbegripet månen och övriga himlakroppar, och för att denna ägerrum i överensstämmelse med bestämmelserna i detta fördrag. För icke-statligverksamhet i yttre rymden, däri inbegripet månen och övriga himlakroppar,erfordras tillstånd och fortlöpande övervakning från vederbörande stats sida.När verksamhet bedrives av en internationell organisation i yttre rymden, däriinbegripet månen och övriga himlakroppar, åvilar ansvaret för efterlevnaden avdetta fördrag såväl den internationella organisationen som de fördragsslutandestater, vilka är medlemmar av organisationen. Varje fördragsslutande stat somutsänder föremål i yttre rymden, däri inbegripet månen och övriga himlakroppareller medverkar härtill eller från vars område eller anordningar sådanutskjutning äger rum är internationellt ansvarig för skada, som på jorden, iluftrummet eller i yttre rymden, däri inbegripet månen och övriga himlakroppar,av dylikt föremål eller del därav tillfogas annan fördragsslutande stat, dessfysiska eller juridiska personer. Fördragsslutande stat i varsregister ett rymdföremål förs skall behålla domsrätt och kontroll över sådantföremål jämte personal på detsamma, då det befinner sig i yttre rymden eller påen himlakropp. Äganderätten till föremål eller del därav som sänts ut i yttrerymden, däri inbegripet föremål som landat eller byggts på en himlakropp,påverkas ej av dess närvaro i yttre rymden eller på en himlakropp eller av dessåtervändande fill jorden. Sådana föremål eller delar därav, som påträffasutanför den registerförande statens gränser, skall återlämnas till denna stat,som på begäran skall lämna uppgifter för identifiering av föremålet innan det återlämnas. Vid utforskandet och utnyttjandetav yttre rymden, däri inbegripet månen och övriga himlakroppar, skallfördragsslutande stater ledas av principerna om samarbete och ömsesidigtbistånd; de skola bedriva all verksamhet i yttre rymden, däri inbegripet månenoch övriga himlakroppar, under vederbörligt hänsynstagande till andrafördragsslutande staters intresse. Fördragsslutande stater skall bedrivastudier av yttre rymden, däri inbegripet månen och Prop.1981/82:226 21 övriga himlakroppar, och utföra forskningar av denna påett sådant sätt att skadlig nedsmutsning undvikes liksom även ogynnsammaförändringar i jordens omgivningar genom att utomjordisk materia tillföresdenna; staterna skall, där så är nödvändigt, vidtaga erforderliga åtgärder idetta syfte. Om fördragsslutande stat har anledning förmoda att en verksamheteller ett experiment som planeras av staten eller dess medborgare, i yttrerymden, däri inbegripet månen och övriga himlakroppar, kunde tänkas leda fillskadliga störningar i andra fördragsslutande staters fredliga utforskande ochutnyttjande av yttre rymden, däri inbegripet månen och övriga himlakroppar,skall den förra staten föranstalta om erforderligt internationellt samråd' innanden igångsätter dylik verksamhet eller dylikt experiment.