prop · G503130 · 1981-12-31 00:00:00 — innehåller bestämmelser om prövning vid förrättning av markavvattningsföretag,som oftast utförs inom ramen för en samfällighet. Frågor om andra typer avsamfälligheter (bevattnings- och regleringssamfälligheter) prövas däremot avvattendomstol enligl bestämmelserna i 13 kap. Prop, 1981/82:130 473 Den nya vattenlagen innehåller i motsats till VLinte några bestämmelser om avlysning m. m. av allmänna farleder, hamnar ochflottleder. Avsikten är att dessa frågor i stället skall regleras i särskildlagstiftning (se avsnitt 2.8 och 2.9 samt 4.3 och 4.4). Den nya vattenlagen innehåller inte heller någrabestämmelser om organisation och förvaltning av samfälligheter. Avsikten äratt lagen om förvaltning av samfälligheter skall göras tillämplig påsamfälligheter enligt den nya vattenlagen. Kapitlet, som i huvudsak motsvarar 1 kap. iutredningens förslag, innehåller lill en början en allmän deklaration om attvatten skall skyddas och vårdas som en gemensam naturtillgång (I 8). Därefterföljer bestämmelser om lagens tillämpningsområde (2 och 3 88) saml definitionerav vissa typer av vattenföretag m. m. (4 8). Gällande VL innehåller inle någon allmän,sammanfattande definition av vilka företag som lagen är tillämplig på. De typerav vattenförelag som lagen är tillämplig på behandlas och beskrivs var för sigi olika kapitel (se exempelvis 2 kap. 1, 38 och 42 88 saml 7 kap. 1, 37 och 4988 VL). Jaganser i likhet med utredningen atl den nya lagens tillämpningsområde i principbör stämma överens med gällande VL. Jag delar även utredningens uppfattningatt bestämmelserna om lagens tillämpningsområde bör samlas i ett särskiltinledande kapitel. Dessutom behövs det definitioner av vissa typer av företagsom särbehandlas i den nya lagen samt av några andra begrepp som används ilagen. 1 § Vatten skall skyddas och värdas som en gemensam naturtillgång. Paragrafen, som motsvarar 2 kap. 8 8 i utredningensförslag, har behandlats i den allmänna motiveringen (avsnitt 2.3.7). F.n.finns det endasl en regel om sparsamhet vid uttag av grundvatten (2 kap. 43 8VL). Till skillnad från utredningsförslaget, som endasl innehåller ensparsamhetsregel, har i förevarande paragraf angivits atl vattnet skallskyddas och vårdas. Häri ligger också att vattnet skall användas medsparsamhel. 2 8 Denna lag är tillämplig på vattenföretag. 1 lagen finns också bestäm melser om skydd för vattenförsörjningen. I fråga om vissa vattenföretag som kan beröra någotannat land gäller särskilda beslämmelser. Första stycket motsvarar I kap. 2 8 i utredningensförslag. Ulredningen har som en sammanfattande beteckning på de åtgärder ochanläggningar Prop, 1981/82:130 474 somomfattas av lagen föreslagit 'vattenföretag". Denna beteckning användsgenomgående och även jag anser alt den är lämplig. I första meningen avförevarande stycke anges alltså atl lagen är tillämplig på vatlenföretag. Dennärmare innebörden av detta begrepp anges i 3 8. Den nya vattenlagen handlar lill alldelesövervägande delen om vattenförelag. Bestämmelserna i 19 kap. om skydd förvattenförsörjningen utgör emellertid ett undantag. En erinran om dessabestämmelser har tagits in i andra meningen av förevarande stycke. Andrastycket motsvarar 24 kap. 6 8 i ulredningens förslag och 10 8 lagen (1918:524)om vad iakttagas skall i avseende å införande av vattenlagen. harkommit överens med och om en särskild ordning för prövning avvatlenföretag med verkningar över . Bestämmelser härom finns i lagen(1971:850) med anledning av gränsälvsöverenskommelsen den 16 september 1971mellan och resp. lagen (1929:404) om giltighet häri riket avsvensk-norska vatlenrälts-konventionen av den II maj1929 och lagen (1929:405) med vissa föreskrifter angående tillämpningen här iriket av den svensk-norska vattenrätts-konventionen av den II maj1929. Enligl lagen (1974:268) med anledning av miljöskyddskonventionen den 19februari 1974 mellan , , och kan sistnämndakonvention vara tillämplig också på vissa vattenföretag som inle omfattas avnämnda gränsälvsöverenskommelse eller svensk-norska valtenrättskonventionen. 1. uppförande, ändring, lagningoch utrivning av dammar eller andra anläggningar i vattendrag, sjöar och andravattenområden, fyllning och pålning i vattenområden, bortledande av vatten fråneller grävning, sprängning och rensning i vattenområden samt andra åtgärder ivattenområden som syftar till alt förändra vattnets djup eller läge, 2. bortledande av grundvatten ochutförande av anläggningar härför, 3. åtgärder varigenom vattentillförs grunden förökning av grundvatten-mängden, 4. åtgärder som utförs för attavlä.gsna vatten i marken eller något annat ytvatten än avloppsvatten, för attsänka eller tappa ur en sjö eller för atl skydda mot vatten, när syftel medåtgärden är att varaktigt öka en faslighets lämplighet för något visständamål. Med vattenområde i första slycket I avses även eltsådant område som täcks av vid högsta förulsebaia vattenstånd. Paragrafen, som i huvudsak motsvarar I kap. 1 8 iutredningens förslag, innehåller definitioner av begreppet vattenförelag. Genomdessa definitioner fastställs lagens tillämpningsområde. I utredningens lagförslag anges i nio punkter vilkaåtgärder som skall hänföras till vattenföretag. Dessa är I. byggandei vatten, 2. vatlenreglering, 3. vattenöverledning, 4. sådan liöjning ellersänkning av vattenståndet som inle är vattenreglering eller markavvattning, 5.nylQande av vatten som drivkraft, 6. nylQande av ytvallentäkt, 7. anordnandeoch nylQande 1981/82:130 475 av grundvatlentäkt samt infiltration för sådan läkt, 8.markavvattning samt 9. utrivnings- och återslällningsarbeten i vatten. Dendetaljerade uppräkningen av åtgärder har av utredningen motiverats med delsalt det är viktigl alt klart definiera och avgränsa de vattenföretag för vilkasärreglering är nödvändig, dels att man klarare än i gällande lag bör hållaisär rena byggnadsåtgärder i vaiten från den verksamhet i vatten som bedrivsmed eller utan hjälp av vattenbyggnader. Utredningens definitionsmetod harkritiserats av några remissinstanser. Remisskritiken innebär sammanfattningsvisatt stadgandet har blivit alltför detaljerat och svårläst. Den detaljeradeuppräkningen anses också medföra risk för att företag som borde bedömas enligtlagen faller utanför denna eller atl samma åtgärd kan hänföras lill fleraföretagstyper i lagens mening. Enligt min mening måste dethuvudsakliga syftet med att ange lagens tillämpningsområde vara att klartavgränsa de typer av företag som lagen skall tillämpas på. Därutöver bör ocksådefinieras sådana vatlenföretag som särbehandlas i lagen. Däremot behövs detinte någon precisering i sådana fall där den saknar självständig betydelse.Detta gäller bl. a. utredningens förslag atl skilja rena byggnadsåtgärder frånverksamhet i vatten som bedrivs med eller utan hjälp av vattenbyggnader. Enligtmin mening kan med dessa utgångspunkter lagens tillämpningsområde anges på ettmera överskådligt och lättläst sätt än i utredningsförslaget. Första stycket första punkteninnehåller en definition av företag i ytvatten. Stadgandet motsvararbestämmelsen om byggande i och därmed likställda åtgärder i 2 kap. I 8VL. För del första skall tillvattenföretag i ytvatten hänföras uppförande av anläggningar och andra åtgärderav mera stadigvarande natur, som berör elt vattenområde, dvs. vad som i 2 kap.I 8 första stycket VL benämns byggande i vatten. Denna term används dock inte iden nya lagen. Hit hänförs uppförande, ändring, lagning och utrivning av dammaroch andra anläggningar i vattendrag, sjöar och andra vallenområden samt fyllningoch pålning i sådana vattenområden. Uttrycket "andra vattenområden"(än vattendrag eller sjöar), som i VL motsvaras av "mindre vattensamlingeller havet", har valls för att uppnå överensstämmelse med terminologin iI 8 ML. Uttrycket omfattar, förutom havsområden, även konstgjordavattensamlingar som regleringsmagasin, bevattningsdammar o. dyl. Däremotomfattas inte simbassänger m. m., som saknar vallenrättsligl intresse. En kompletterande bestämmelse omvad som skall förstås med ett vattenområde finns i paragrafens andra stycke. Uppförande, ändring, lagning ochutrivning av anläggningar liksom fyllning och pålning i vaiten är att hänföralill vattenföretag även om åtgärderna i och för sig inte skulle medföraförändring av vattnets djup eller läge. Under remissbehandlingen har diskuterats om vissa åtgärderskall anses Prop.1981/82:130 476 a. har kabeldragning på bottnen ochanläggande av flylbryggor nämnts som exempel pii åtgärder, där tveksamhet kanråda orn den nya lagens tillämplighet. Jag anser det emellertid vara ställtutom tvekan alt båda faller under definitionen av anläggningar i och atlde alliså är all hänföra lill vallenföretag. Enligl både den finska vattenlagenoch gränsälvsöverenskommelsen mellan (se SFS 1971:850)gäller bestämmelserna om byggande i vatten även i fråga om uppförande av broaroch andra anläggningar över elt vattenområde. 1 VL finns det inle någonmolsvarande bestämmelse. I praxis torde det dock ha förekommit atl broar harprövats enligl VL, fastän brons landfästen är belägna pä ständigt torr mark ochinte heller brobyggnaden i övrigt har nä.gon dämmande inverkan. Som framhåller vid remissbehandlingen bör detklargöras om anläggningar av nu angiven beskaffenhet skall kunna prövas enliglden nya vattenlagen eller inte. För en sådan prövning talar den inverkan somanläggningen kan ha på vattenområdets utnyttjande för något annan ändamål,främst bätfarl. All en prövning av vissa broar har skett enligl VL lorde främstkunna förklaras av atl en ansökan om tillstånd hos valtendom-stoien f. n. utgören naturiig åtgärd för all få lill stånd en sådan avlysning av en allmän farledsom måste ske om bron skall komma lill stånd. Frågor om avlysning föresläs nureglerade i särskild lagstiftning (se avsnitt 2.8 och 4.3) och delta skäl fören valtenrä'ttslig prövning bortfaller alltså. Enligl min mening bör deninverkan som angivna anläggningar i övrigt har på användningen avvallenområdel kunna prövas enligl annan lagsfiftning. främst väglagen, lagen(1939:608) orn enskilda vägar och anläggningslagen. Förevarande punkl omfattaralltså inle sådana anläggningar vars enda inverkan på vattenförhållandena äratl de utförs över ett vattenområde. En annan sak är att -arbetena underbyggnadstiden kan vara sådana att de inverkar på vattenförhållandena och altdel därmed blir fråga om ett vattenföretag. Tippning av muddermassor ochlil En tippning kan bli atl hänföralill fyllning i förevarande sladgande. I likhel med utredningen anser jag attdet huvudsakliga syftet med en tippning bör vara avgörande för gränsdragningenmellan den nya vattenlagen och ML. Om ett syfte med en tippning är atlåsladkomma en anläggning Prop,1981/82:130 477 som kan komma fill nyttig användning, exempelvis envägbank eller en pir, utgör tippningen ell vattenföretag som skall prövasenligl vattenlagen. Detta gäller även om det primärt finns en önskan att bli avmed de använda massorna. Om massorna är förorenade kommer delta alt beaktas vidden vattenrätlsliga tillåtlighelsprövningen och del är också möjligt attmeddela föreskrifter lill skydd mot förorening. Om syftel med en tippningdäremot endast är all bli av med massorna skall prövning ske enligl ML. Härvidkan beaktas även annan inverkan än förorening. Jag delar utredningens uppfattningatt del inte behövs någon motsvarighet till 2 kap. 35 8 VL i den nya lagen. Jag kommer atl senare la upp fråganom ändring av I 8 ML, där undantaget för byggande i bör avsevatlenföretag enligt den nya vattenlagen. För all klarare markeragränsdragningen mellan de båda lagarna, bör undantaget avse både punkterna 1och 2 i nämnda paragraf Till vattenföretag skall vidareenligl förevarandé stadgande hänföras bortledande av vaiten från eller grävningoch sprängning i ett vattenområde. Sådana åtgärder, som enligt 2 kap. I8 andra slycket VL skall likställas med byggande i vatten, anses somvatlenföretag även om de inle medför förändringar i vattnets läge eller djup,l.ex. vid bortledande av ur havet. Med nu angivna åtgärder likställs istadgandet uttryckligen rensning i ell vattenområde. Med rensning avses främsten åtgärd för bibehållande av vattnets djup eller läge. En sådan rensningsärbehandlas i viss mån i lagen (se 2 kap. 8 8,4 kap. 3 8 och 8 kap. 3 8). Under begreppen grävning ochrensning faller också muddring och sandsugning. Jag anser i likhet medutredningen att nuvarande gräns mot ML bör behållas i fråga om sådana åtgärder(se prop. 1969:28 s. 258). De olägenheter, l.ex. vattenförorening och grumling,som kan uppkomma genom muddring och sandsugning får bedömas vidtillållighetsprövningen enligt vattenlagen. Slutligen skall som vatlenföretagenligt förevarande punkl anses andra åtgärder i vattenområden som syftar tillatt förändra vattnets djup eller läge. Till sådana åtgärder hänförs bl. a.valtenreglering och omgrävning av en åfåra. Liksom enligl 2 kap. 1 8 andrastycket VL krävs att syftet med åtgärden skall vara förändring av vattnets djupeller läge. Härigenom utesluts bl. a. sådana förändringar i vattendjupet somåstadkoms genom en tippning av avfall som enligl vad jag har sagt tidigareskall prövas enligt ML. Under denna punkt skulle enligtordalydelsen även kunna anses falla vissa markavvatlningsåtgärder, t. ex. ensjösänkning. Avsikten är emellertid alt markavvatlningsåtgärder i ställetskall hänföras till punkten 4. Jag har inte ansett alt del behövs någolsärskilt undantag i förevarande punkt för att klargöra detta. Första stycket andra punkten behandlar gmndvattenföretag. Enligt 2 kap. 42 8 VL förslås med gmndvattenläkt enanläggning för 1981/82:130 478 Med tillgodogörande avses användning av vattnei i nyttigtsyfte. Den av utredningen föreslagna definitionen (punkt 7) överensstämmer isaK med gällande rätt. Enligt ulredningen bör bortsKaf-fande av sKadligtgrundvatten samt byggnadsåtgärder under jord som medför grundvattensänkningarbedömas enligt byggnadslagstiftningen. Vid remissbehandlingen har fltra remissinstanserföreslagil atl lagens tillämpningsområde vidgas lill att avse även andraåtgärder med inverkan på vattensländet än grundvatlentäkt. PBL-utredningenföreslår att trnderjordsbyggande som inte är gruva skall kräva bygglov (se SOU1979:66 s. 445). En bygglovsprövning avses bl. a. innefatta en kontroll avbyg.gandets inverkan på grundvattenförhållandena. Jag anser med hänsyn härtillinte att det finns anledning att utvidga den nya vattenlagenstillämpningsområde till att omfatta underjordsbyggande med inverkan pågrundvattenförhållandena. Det finns enligt min mening inte heller anledningatt låta den nya vattenlagen omfatta sådan asfaltering av större markområdensom kan påverka gmndvaltenförhållandena. Även här torde behövlig kontroll fäske inom ramen för den nya bygglagstiftningen. Annorlunda förhåller det sig med bortledning avgrundvatten i skadeförebyggande syfte. PBL-ulr-edningen anser alt sådangrundvatten-bortledning bör prövas enligl den nya vattenlagen (se SOU 1979:66s. Sådan grundvatlenborlledning skiljer sig endasl till syftet frånåtgärder som prövas enligl VL. I motsats lill vattenlagsulredningen anserjag alltså att vattenlagen bör omfatta även bortledning av grundvallen i skadeförebyggandesyfte. På grund av det anförda har förevarande punklutformats så alt den avser bortledande av grundvatten och utförande avanläggningar härför. Härmed avses alltså bortledande både för tillgodogörandeav grundvatten och för bortskaffande av skadligt grundvatten. Med grundvatten avses liksom i gällande VL (se Ikap. 15 8) det som finns under markens yta. Däremot skall envattensamling , som har bildats av framträngande grundvatten genom t.ex. en grävning, betraktas som ytvatten. Eftersom den nya lagen i princip hargemensamma bestämmelser för yt- och grundvatten, har gränsdragningsfrågan intenågon större praKlisK betydelse. Som jag har framhållit vid I Kap. 2 8 innehåller 19Kap. beslämmelser om skydd för vattenförsörjningen, som inte omfattas av den nuangivna definitionen av vattenförelag. Första stycket tredje punkten innehåller endefinition av företag för s. k. infiltration. Bestämmelsen överensstämmer med 2 kap. 618 förstapunkten VL. Eftersom den nya lagen har gemensamma beslämmelser för yl- ochgrund-valtentäkter, behövs inle någon motsvarighet lill den andra punkten inämnda paragraf. Prop,1981/82:130 479 Syftet med en infiltration kan varaatl öka vattentillgången i en grundvattenläkl eller all återställastabiliteten i marken inom bebyggda områden med en sjunkande gmndvattennivå. Omsyftet är något annal än att öka grundvaltenmängden är däremot förevarandepunkl inle tillämplig. En ökning av grundvattenmängden kanåstadkommas genom att ytvatten får infiltrera i marken, vilket oftast sker isärskilda infiltrationsbas-sänger. Samma effekt kan uppnås genom att vattendirekt pumpas lill grundvattenförande lager eller genom att markbeskaffenheteneller avrinningsförhållandena inom etl markområde ändras så all en slörre delav nederbörden tillförs grunden. Om dessa åtgärder utförs i syfte att ökagrundvattenmängden blir förevarandé punkt tillämplig. Första stycket fiärde punkteninnehåller en definition av markavvattningsföretag. I 7 kap. I, 37 och 49 88 VL angesvilka åtgärder som hänförs till torrläggning av mark, dvs. dikning,vattenavledning och invallning. Enligl 7 kap. 35 8 skall vad som sladgas omdikning också gälla avdikning av kärr, mosse eller annan vattendränkt mark.Förevarande punkt innebär inle någon ändring i sak i förhållande till gällanderätt. Utformningen ansluter också i huvudsak till utredningens förslag (punkt8). Syftet med åtgärderna skall varaatt öka en fastighets lämplighet för något visst ändamål, exempelvis odling,bebyggelse, torvtäkt eller gruvdrift. Det har särskilt angivits all det skallvara fråga om en varaktig förbättring. Mera tillfälliga ingrepp för dränering,såsom exempelvis hyggesplöjning, är alltså inte vattenföretag. I principomfattas däremot täckdikning. Det har särskill angivils attbortskaffande av avloppsvatten inte utgör vatlenföretag. Avloppsvattendefinieras i 4 8 punkl 6 och har här liksom i övrigl i den nya vattenlagensamma innebörd som i 3 8 ML och 8 kap. I 8 VL. Trots den nu angivnabegränsningen finns del särskilda bestämmelser om markavvattning och avledandeav avloppsvatten i 5 kap. 5-8 88. Förevarandé punkl är inte hellertillämplig på sådant bortledande av skadligt grundvatten som jag harbehandlal vid punkl 2. Enligl min mening behövs det inle något särskiltundanlag i förevarande punkt för all klargöra detta. I andra stycket finns enkompletterande regel om vad som skall förstås med vattenområde i första slycketpunkt I. Enligt 2 kap. I S VL avses medbyggande i vaiten även åtgärder "på land så nära strandbrädden, altinverkan kan ske på vattenståndet". Härmed avses även åtgärder inomlandområden som endast vid exceptionella hög-vattenstånd läcks av vatten. 1 utredningsförslagetanvänds uttrycket "inom område vid stranden som blir täckt av vatten vidhögsta kända vattenstånd". Härmed åsyftas inte någon ändring i sak. Som har framhållits vidremissbehandlingen kan del högsta kända vattenståndet ofta vara av endasthistoriskt intresse. Avgörande bör i stället Prop,1981/82:130 480 vara det högsta vattenstånd spm med någon sannolikhet kanförutses för framtiden. Förevarande bestämmelse har utformats i enlighethärmed. 4 8 I denna lag avses med 1. vattenreglering: ändring avvattenföringen i etl vattendrag, när syftet rned åtgärden är att förbättra hushållningen med vattnet, 2. vattenöverledning:överföring av ytvatten från etl vattenområde till ett annat, när syftet medåtgärden är alt förbättra hushållningen med vattnet, 3. vattentäkt:bortledande av yl- eller grundvallen för vattenförsörjning eller bevattning, 4. markavvattning:åtgärder enligl 3 8 första stycket 4, 5. valtenanläggning:en anläggning som har tillkommit genom ett vattenföretag, 6. avloppsvatten:spillvatten eller annan flytande orenlighel, vatten som använts för kylning viddriften a\' en fabrik eller annan inrättning, vatten som avleds för sådanmarkavvattning inom stadsplan eller byggnadsplan som inte sker för en visseller vissa fasfigheters räkning saml som avleds för avvattning av enbegravningsplats. Paragrafen innehåller definitionerav vissa typer av vattenföretag som särbehandlas i den nya lagen. Dessutomanges i punkt 5 vad som i lagen avses med en vattenanläggning pch i punkt 6 vadsom avses med avloppsvatten. Definitionen av vatlenregleringöverensstämmer med I 8 punkten 2 i utredningens förslag med undantag av attkriteriet "ändring av avbördningen från sjö" har fåll ulgå somöverflödigt. Som har framhållit vid remissbehandlingen lorde detnämligen vara omöjligt att ändra avbördningen frän en sjö utan alt samtidigtändra vattenföringen i vattendraget. Definitionen innebär inle någon ändring isak i förhållande till gällande rätt (3 kap. 1 8 VL). Med hushållning avsestillvaratagande och rationellt nyttjande av en vattentillgång inom ett område.Uttrycket används alltså inle i den betydelse det har enligt exempelvis 2 kap.31 VL Qfr prop. 1975/76:215 s. 80). Syftet med en vattenreglering kan vara althushålla med vattnet för krafländamål, eller industriellvattenförsörjning, jordbruksbevattning osv. S.k. profilreglering, dvs.avtrappnjng av ett vattendrag med dammbyggnader för alt åsladkomma lämpligautbyggnadsenheler, är som utredningen har framhållit inte atl anse somvatlenreglering. De åtgärder som avses i 2 kap. 31 8 VL benämns i den nyalagen innehållande och tappning av vatten (se t. ex. 15 kap. 9 och 22 88). Särskilda bestämmelser pmsamfälligheter för vattenreglgripg finns i 7 kap. Definitionen av vattenöverledning motsvarar i huvudsak I 8punkten 3 i utredningens förslag. Uttrycket "över vattendelare lillvallendrag. sjö eller annat vattenområde" har ersatts av uttrycket"från etl vattenområde till elt annat". Vid tillämpningen av VL har vattenöverledning tidigareansetts utgöra Prop, 1981/82:130 481 en form av vattenreglering men har i senare rättspraxisbehandlats som en form av byggande i vatten (se NJA 1942 s. 202 och 1953 s.535). 1 den nya lagen jämställs vattenöveriedning äter med vattenreglering Qfrockså vad som anförs vid 2 kap. 10 8 i fråga om kravet pä vattenrätt vidvattenöverledning). I fråga om begreppet hushållningmed vattnet hänvisas till vad jag har anfört i samband med definitionen avvattenreglering. I likhet med vad som gäller vid vattenreglering behöver syftetmed en vattenöveriedning alltså inte vara kraftproduktion. Särskilda bestämmelser omsamfälligheter för vattenöveriedning finns i 7 kap. I 2 kap. 11 8 andra slycketfinns bestämmelser om s. k. utbyggnadsvitsord vid vattenöverledning förkraftändamål. Definitionen av vattentäkt saknarmotsvarighet i ulredningens förslag. Definitionen är motiverad bl. a. avundantaget från kravet på vattenrätt i 2 kap. 6 8 punkt 4 och av de särskildabestämmelserna om bevattningssamfälligheter i 6 kap. saml bestämmelserna omavgifter i 10 kap. Begreppet bevattning behöver enligl min mening däremot intesärskilt definieras. Det har särskilt angivits att förevarande punkt avser bådeyt- och grundvatten. Uttrycket vattentäkt avser självabortledandet av vatten. Del skiljer sig alltså från bestämmelsen i 2 kap. 42 8VL. enligt vilken med grundvattentäkt förstås en anläggning förtillgodogörande av grundvatten. Den begränsning som ligger i altbortledandet skall ske för vattenförsörjning eller bevattning utesluter bl. a.bortledande av skadligt grundvatten enligt 3 S första stycket punkt 2. Definitionen av markavvattninginnebär alt beteckningen markavvattning införs för åtgärder enligt 3 8 förstastyckel punkt 4. Jag har i likhet med fleraremissinstanser funnit att den av utredningen föreslagna detaljeradeuppdelningen på olika typer av markavvattningsäl-gärder är onödig.