prop · G503130 · 1981-12-31 00:00:00 — Andra stycket motsvarar 2 kap. 20 §2 mom. VL och 12 kap. 6 § i utredningens förslag. Stadgandet har, med hänsyntill den vidtagna omformuleringen av första stycket, jämkats i förhållandetill det remitterade förslaget. Avsikten med bestämmelsen är atl hindra attföretagaren föregriper den vattenrättsliga prövningen genom att utföra arbetenpä land. Tredje stycket motsvarar 12 kap. 5§ i utredningens förslag samt 2 kap. 20 § 1 mom. Qärde stycket och 47 § 1 mom.ijärde stycket, 5 kap. 7 § tredje stycket, 6 kap. 20 § första stycket och 7kap. 36 § Qärde stycket VL. Fjärde stycket innehåller enerinran om de särskilda bestämmelserna i 14 kap. 5 § om skyldighet att begäravattendomstolens prövning innan en anläggning för bortledande av grundvattentas ur bruk. Stadgandet har jämkats redaktionellt i förhållande till detremitterade förslaget. Bestämmelser om straff ochhandräckning när någon bryter mot första eller andra stycket finns i 21 kap. Särskilda övergångsbestämmelserbeträffande dikningsföretag finns i 9 § i promulgationslagen. 2 § Tillstånd lill etl vattenföretag krävs inte, om det äruppenbart att varken allmänna eller enskilda intressen skadas genom företagetsinverkan på vattenförhållandena. I fråga om detaljdränering genom täckdikningkrävs fillstånd endast om det föreligger sannolika skäl att allmänna ellerenskilda intressen skadas genom företaget. I fråga om markavvattning krävstillstånd om det för företaget behövs särskild tvångsrätt enligt 8 kap. I eller2 § eller om två eller flera skall delta i förelaget och någon överenskommelseinle har träffats om delaktigheten. Paragrafen motsvarar, med enredakfionell jämkning i andra stycket, 4 kap. 2 § i det remitterade försläget. Prop,1981/82:130 432 Första stycket första meningen motsvarar 12 kap. 1 §första stycket 4 kap. 3 § första meningen i utredningens förslag. Med inverkan påvallenförhållandena avses i första hand en ändring av vattnets djup eller lägemen även inverkan på ett vattenområdes användning för båttrafik ellerflottning, t. ex. i en allmän farled eller flollled (jfr 2 kap. 11 § VL). Imotsats till utredningen anser jag atl begreppet bör omfatta även inverkan påvattnets kvalitet exempelvis genom grumlingar i samband med muddringsarbeten.Det bör också framhållas att begreppet omfattar inverkan på våtmarker genom enminskning av markens vatteninnehåll som åstadkoms t. ex. av ettmarkavvattningsföretag. Dammbyggnader lorde regelmässigtvara underkastade fillståndsplikt, eftersom verkningarna är av den arten altskador på motstående intressen, t. ex. fisket, så gott som aldrig kanuteslutas. Jag anser det emellertid inte vara nödvändigt att somfiskeristyrelsen föreslär införa en särskild bestämmelse om att tillståndalltid krävs för dammbyggnader. I första stycket andra meningenstadgas, i enlighet med vad jag har anfört under kapitelrubriken, en mildaretillståndsplikt beträffande täckdikning. Som jag har anfört underkapitelrubriken föreligger en skillnad mellan tillståndsplikten enligt förstaresp. andra meningen i fråga om bevisbördans fördelning. Bevisbördan enligtförsta meningen åvilar företagaren, medan denna enligt andra meningen åvilarden som påstår all tillstånd borde ha sökts. Andra stycket motsvarar 7 kap. 36 §VL och 12 kap. 1 § första stycket andra meningen i utredningens förslag.Markavvattningsföretag medför i många fall inte några skador på motståendeallmänna eller enskilda intressen genom inverkan på vattenförhållandena. Ävenom en sådan skada inte uppkommer, skall elt markavvattningsförelag prövas, omdelaktighetsfrågorna inte är lösta på frivillig väg. Till skillnad motutredningsförslaget men i överensstämmelse med VL skall tillstånd lillmarkavvattning också inhämtas då särskilda tvångsrätter behövs, t. ex. dä dikemåste tas upp pä annans mark eller då vatten måste ledas fill någon annansdike, och någon frivillig överenskommelse inte har träffats rörande sådanafrågor. 3 § Tillstånd behövs inte för att utföra rensningar föratt bibehålla vattnets djup eller läge eller för att återställa etlvattendrag som har vikit från sitt förra läge eller som på något annal sätt harförändrat sitt lopp. Om arbetena berör en fastighet somtillhör någon annan, skall ägaren av denna alltid underrättas innan arbetenapåbörjas. Om fisket kan skadas, skall anmälanom de planerade arbetena göras till fiskenämnden innan arbetena påbörjas. Paragrafen motsvarar 12 kap. I §andra stycket och 3 § i utredningens förslag och med några huvudsakligen redaktionellajämkningar 4 kap. 3 § i det remitterade förslaget samt delvis 2 kap. 36 och 37§§, 5 kap. 9 §, 6 kap. 26 § och 7 kap. 48 § VL. Prop.1981/82:130 433 I fråga omförsta stycket kan hänvisas till vad som anförsvid behandling- 4 kap. 4 § en av 2 kap. 5 § andra stycket och 8 kap. 3 §. framhåller i sittremissyttrande atl del vid t. ex. markavvaltningsföretagen med nutidabrukningsmetoder av ekonomiska skäl inte förekommer någon konfinuerlig rensningi nära anslutning till uppgrund-ningen. I stället är intervallen mellanrensningarna regelmässigt omkring . Jag delar hovrättens uppfattning atltillslåndsplikt inte bör föreligga även om så har förflutit. Tillståndbör däremot krävas om rensningarna utförs efter så lång lid alt elt nyttnaturtillstånd kan anses vara etablerat. Andra stycket saknar motsvarighet iutredningens förslag men motsvarar gällande rätt (se också 8 kap. 3 § andrastycket nya vattenlagen). Tredje stycket har en vissmotsvarighet i 6 kap. 26 § VL. Det fiskeintresse som avses är både allmänt ochenskilt, såväl yrkes- som fritidsfiske. Enligt utredningsförslaget skallanmälan ske till länets fiskeriljänsteman, dvs. vederbörande fiskerikonsulent.Den statliga fiskeriadministralionen har emellertid ändrats (jfr inslmktionen,1967:286, för och statens lokala fiskeriadrninistration efterändringar i SFS 1977:464). I enlighet därmed föreskrivs i förevarande styckealt anmälan skall göras till fiskenämnden i länet. kan givetvisvid behov samråda med vederbörande fiskeriintendent, t. ex. när arbetena berörflera nämnders verksamhetsområde. Enligl uttryckligt stadgande i detremitterade förslaget får fiskenämnden ge råd om hur och när arbetena börutföras. Denna bestämmelse, som kan utfärdas i administrativ ordning, harutgått i proposifionsförslaget. Underlåtenhet att göra anmälan tillfiskenämnden är straffsanktionerad enligt 21 kap. 2 §. Utredningen har vid behandlingen avförevarande bestämmelse ullalat alt den inte omfattar sådana rensningar somingår som elt led i underhållet . av elt fidigare medgivet vattenföretag.Enligt utredningen bör behövliga föreskrifter om sådana åtgärder ha meddelats itillståndsbeslutet. Som har påpekats av förekommer del emellertidf.n. endast undantagsvis atl formerna och tidpunkten för kommandeunderhållsarbeten anges i del urspmngliga tillståndsbeslutet. Förhållandenakommer förmodligen alt vara desamma vid tillämpningen av den nya lagen. Enligtmin mening måste i allmänhet den av fiskevårdsskäl motiverade anmälningsskyldighetenfullgöras även när del gäller normala underhållsåtgärder i beträffandetidigare medgivna valtenförelag, om inte något annal framgår avtillståndsbeslutet. Förevarande paragraf handlar omåtgärder som är undantagna från den i 1 § föreskrivna tillståndsplikten. Omtillstånd söks, är det självklart alt anmälan inte behöver göras tillfiskenämnden. 4 § Om det till följd av en skada eller för atlförebygga en skada är 28 1981/82. Prop, 1981/82:130 434 nödvändigtatl tillståndspliktiga ändrings- eller lagningsarbeten utförs utan 'P- § dröjsmål,får arbetena utföras utan föregående tillstånd. Ansökan om godkännande avarbetena skall dock göras möjligt. Paragrafenmotsvarar 2 kap. 20 § 1 mom. tredje stycket VL och 12 kap. 4 § i utredningens förslag samt 4kap. 4 § i del remitterade förslaget. Som framgår av 1 kap. 3 § första stycketpunkten 1 utgör ändrings- och reparationsarbeten valtenförelag. Paragrafeninnebär i nu angivna fall att prövningsplikten kan iakttas i efterhand, omarbetena i och för sig skulle vara tillståndspliktiga. 5 § Om ett vattenföretag liarutförts utan tillstånd enligl denna eller äldre lag, får företagaren begäraprövning av företagets laglighet. En ansökan om tillstånd att ändra envaltenanläggning som har utförts utan tillstånd får prövas endast om prövningav anläggningens laglighet begärs samfidigt. Andra stycket gäller även i fråga om ansökningarenligt 8 kap. 2 § att använda någon annans anläggning. Den som gör en sådanansökan får även begära prövning av anläggningens laglighet. Paragrafen innehåller bestämmelser omlagligförklaring av vattenföretag som har utförts utan tillstånd. Denöverensstämmer med 4 kap. 5 § i del remitterade förslaget. Första stycket motsvarar 12 kap. 7 § förstameningen i utredningens förslag samt 2 kap. 25 och 53 §§, 5 kap. 7 § andrastycket och 6 kap. 20 § andra stycket VL. Möjligheten till lagligförklaring gäller ävenmarkavvattningsföretag (jfr 7 kap. 36 § femte stycket VL). Frågan om lagligheten av äldre anläggningar bedömsenligt äldre bestämmelser (se 9 § andra stycket i promulgationslagen). Innebörden av reglerna om laglighetsprövning lorde,i enlighet med vad lagrådet anfört, kunna beskrivas på följande sätt. Om en vattenanläggninghar ulförts utan tillstånd enligl den nya lagen eller äldre lag eller om enverksamhet som utgör vattenförelag bedrivs ulan sådant tillstånd kanföretagaren begära prövning av lagligheten. Är det fråga om en anläggning somtillkommit eller en verksamhet som påbörjats efter ikraftträdandet av den nyalagen skall prövningen naturligtvis ske enligt denna lag. Avserlaglighetsprövningen däremot en anläggning som tillkommit eller en verksamhetsom påbörjats före ikraftträdandet får man skilja på anläggningar ochverksamhet. Beträffande äldre anläggningar skall prövningen ske enligt debeslämmelser som gällde vid anläggningens tillkomst. Om det befinns attanläggningen inte är laglig enligt de äldre bestämmelserna torde dockföretagaren, som lagrådet anfört, vara oförhindrad atl begära prövning enligtden nya lagen. Avser laglighetsprövningen en verksamhet som påbörjats före dennya lagens ikraftträdande skall prövningen ske enligt den nya lagen. På dennapunkt avviker den nya lagen från gällande rätt (se 5 § lagen om införande avVL, som inte är begränsad till anläggningar). Prop, 1981/82:130 435 Andra stycket motsvarar 13 kap. 3 § första stycketi utredningens förslag 4 kap. 6 §, 5 kap. och 11 kap. 30 § VL. Syftetmed bestämmelsen är främst att förhindra all del fillkommer avgöranden somstrider mot varandra. Stadgandet är tillämpligt oavsett om lillståndspliktenligt äldre lag har förelegat eller inte. Tredje stycket motsvarar 12 kap. 7 § andra meningenoch 13 kap. 3 § andra stycket i utredningens förslag. Motsvarighet saknas i VL.Enligt gällande rätt är del endast ägaren som kan begära en lagligförklaring(se NJA 1959 s. 1) men genom de nya bestämmelserna får även användaren göra ensådan begäran. Bestämmelserna avser även det fallet att anläggningen inlebehöver ändras. Även i sådana fall är det nämligen angelägel atl undvikamotstridiga avgöranden. Prövning av en anläggnings laglighet kan göras intebara av domstol utan även som utredningen har föreslagil vid förrättning. Enförrättningsman skall alltså kunna pröva laglighelen av anläggningar som ingåri ett markavvattningsförelag. Detta innebär en ändring i förhållande tillgällande rätt (jfr 10 kap. 15 och 81 §§ VL). Jag anser det av processekonomiskaskäl vara lämpligt med en sådan ordning. Rätlssäkerhetskraven blir enligt minmening i erforderlig mån uppfyllda genom att förrättningsmannens beslut ifrågan kan överklagas till . 6§ Om ett vattenföretag efter det denna lag har trätt i kraft har utförts ulantillstånd, är företagaren bevisningsskyldig i fråga om de förhållanden sområdde i vattnet innan förelaget utfördes. Paragrafen motsvarar 12 kap. 8 § i utredningensförslag och 4 kap. 6 § i det remitterade förslaget samt 2 kap. 26 och 54 §§, 5kap. 8 §, 6 kap. 20 § tredje stycket och 7 kap. 47 § VL. I 10 §promulgationslagen finns en molsvarande bestämmelse för äldre företag. I anledning av påpekande av lagrådet har orden"enligt lagen" som bestämning till fillstånd utgått i proposifionenslagtext. Förevarande bestämmelse gäller om tillstånd intehar inhämtats, oavsett om tillståndsplikt förelåg eller inte. Den somexempelvis med stöd av 3 § utför rensningar utan tillstånd blir alltsåbevisningsskyldig (jfr 2 kap. 36 § första stycket sista meningen VL). Tillskillnad mot gällande rätt omfattar bestämmelsen även dikningsföretag. Som framhåller i sitt remissyttrandetillämpas en motsvarande bevisregel också när ett tillstånd har fått tas ianspråk innan ersättningsfrågorna har prövats. Denna praxis behöver enligt minmening inte stöd av någon särskild lagregel (jfr prop. 1952; 52 s. 53). Särskilda bestämmelser om markavvattning Kapitlet, som motsvarar 6 kap. i utredningensförslag, har behandlats i den allmänna mofiveringen i lagrådsremissen (avsnitt2.11) och i inledning- Prop, 1981/82:130 436 Kapitlet innehåller med särskilda underrubriker 5kap. allmännabestämmelser (14 §§), bestämmelser om markavvattning och avledande avavloppsvatten (5-8 §§) samt bestämmelser om markavvattning och vägföretag m.m. (9-13 §§). Förevarande kapitel motsvarar 7 kap. VL saml i vadavser avledande av avloppsvatten 8 kap. 20 och 22-24 §§ VL. Utredningensförslag innehåller inte någon motsvarighet till bestämmelserna om avledande avavloppsvatten. I 1 kap. 4 § finns en definition av begreppetmarkavvattning och i 2 kap. 4 § en bestämmelse om att den som vill utföramarkavvattningsföretag kan göra detta utan hinder av att han inle harrådighelen över vattnet. Bestämmelserna i 3 kap. 9 § avser särskiltsamfälligheter men hela kapitlet gäller även för markavvattningsförelag. Fråganom skyldighet att inhämta tillstånd till markavvattning regleras i 4 kap. 1och 2 §§. Tvångsrätt för markavvattning kan erhållas med stöd av 8 kap. 12 kap.innehåller bestämmelser om förrättning för handläggning av frågor ommarkavvattning och vissa omprövningsbestämmelser m. m. finns i 15 kap. Som redan har angivits i den allmänna motiveringeni lagrådsremissen (avsnitt 2.11) och i inledningen till specialmoliveringen äravsikten att lagen om förvaltning av samfälligheter skall göras tillämplig påsamfälligheter enligt den nya vattenlagen. Särskilda bestämmelser sommotsvarar de associationsrättsliga bestämmelserna i 7 kap. 6165 §§ VL behövsdärför inte i den nya vattenlagen. 1§ Ansöker någon om tillstånd till ett markavvattningsföretag skall, om detbegärs av ägaren till en annan fastighet och det prövas lämpligt, förelagetutformas så att del blir till nytta även för denna fastighet. Ägare avfasligheter för vilka markavvattningen medför nytta skall delta i företaget.Skyldighet att delta i annan markavvattning än dikning föreligger dock endastom det begärs av ägare till fasligheter som får mer än hälften av den beräknadenyttan av företagel. Första stycket gäller även väghållare som inte ärfastighetsägare, om vägen medför en avsevärd inverkan påmarkavvattningsföretaget. Paragrafen, som motsvarar 6 kap. 1 § i utredningensförslag och 5 kap. 1 § i del remitterade förslaget, har behandlats i denallmänna motiveringen i lagrådsremissen (avsnill 2.11). Första stycket i förevarande paragraf motsvarar 7kap. 20, 22, 44 och 51 §§ VL. I enlighet med lagrådets förslag har första ochandra meningarna ändrats i förhållande till det remitterade förslaget ochersalts med en mening som är närmare anpassad lill VL:s nuvarande ordningrörande rätlen till anslutning till ett markavvattningsföretag. I den andrameningen, som motsvarar den tredje i det remitterade förslaget, reglerasanslutningsskyldigheten, som dock enligt den tredje meningen i vissa fall ärvillkorad. Prop, 1981/82:130 437 Närförrättningsmannen skall la ställning till hur ett företag lämpligen 5kap. böranordnas, skall han utgå från vad som har begärts av sökandena och dem som harförenat sig med sökandena. Om alla är ense om vilka som skall delta och ingenannan begär att företaget skall utvidgas till hans faslighet, bör det fåutföras i enlighet med ansökningen. Detta förutsätter givetvis att de allmännatillållighelsreglerna i 3 kap. inle utgör något hinder. Om någon fastighetsägare mot sökandens vilja begäratt företagel skall utsträckas till hans fastighet får frågan om dennes rättatt delta i företaget lösas utifrån ekonomiska och lekniskalämplighetsöverväganden. Härvid får också beaktas sådana omständigheter som omutvidgningen är förenlig med det sökta företagets ändamål och inle medföroskäliga kostnadsökningar. Enligl utredningen skall undantagsvis personligaskäl kunna beaktas. Jag kan inte biträda denna uppfattning. Vad som skallutgöra grund för delaktigheten är den objektiva nyttan för fastigheten och dåmåste ägarens personliga förhållanden lämnas utanför bedömningen. Enligt andra meningen skall ägare av fasfighelersom får nytta av förelaget delta i delta. Utredningsförslaget stadgar imotsvarande fall deltagandeskyldighet för fastigheten. Det ändradeuttryckssättet, som sammanhänger med utformningen av deltagandeskyldighelen i6 och 7 kap., innebär inle någon ändring i sak av bestämmelsens innebörd.Skyldigheten att delta är alltså knuten till innehavet av fasligheten ochföljer denna vid överlåtelse. Av den i propositionsförslaget nyinförda 4 § iförevarande kapitel följer också att en nyttjanderättshavare, t. ex. enjordbmksarrendator, inte kan delta i en markavvatlningssamfällighet. Däremotkan han, i motsats till vad som anförs i remissprolokollet, uppträda somsökande till ett markavvattningsföretag ulan andra dellagare. I fråga omväghållare gäller särskilda bestämmelser enligl paragrafens andra stycke. Av skäl som har redovisats i den allmännamotiveringen i lagrådsremissen (avsnitt 2.11) har tredje meningen i förstastycket utformats så att begränsningen i möjligheten till tvångsanslutninggäller vid all annan markavvattning än dikning. I andra stycket, som saknar motsvarighet i VL,stadgas ett undantag från principen atl endast fastighetsägare får delta i enmarkavvatlningssamfällighet. Av skäl som har anförts i den allmännamofiveringen i lagrådsremissen (avsnitt 2.11) skall även väghållare utan äganderättlill vägmärken kunna anslutas lill en markavvatlningssamfällighet, om vägenmedför en avsevärd inverkan på markavvattningsföretaget. Bestämmelsen gällersåväl allmänna som enskilda vägar oavsett om väghållaren har vågrätt ellerservitutsrätt lill vägmärken. I fråga om deltagandet gäller i övrigtbestämmelserna i första stycket. Del fordras alltså att markavvattningsföretagetmedför nytta för väghållaren genom all dess ledningar kan användas förerforderlig avvattning av vägmärken. I motsats till utred- Prop, 1981/82:130 438 ningsförslagethar väghållaren både rätt och skyldighet all delta. kostnadsfördelningenenligt 3 § kan hänsyn tas lill den inverkan som vägen har på markavvattningen. Bestämmelsen om väghållare gäller såväl vidtillkomsten av nya markavvattningsföretag som vid befintligamarkavvattningsföretag utan samfällighetsbildning. Uppkommer fråga omanslutning av väghållare till en befintlig samfällighet för markavvattningtillämpas bestämmelserna om omprövning i 15 kap. 15 § andra stycket. Enöverenskommelse om anslutning kan fastställas av enligt 15kap. Exempel på fall då det kan vara befogat alt anslutaen väghållare till etl markavvatlningsföretag är då vägbygget nödvändiggör enavsevärd ändring av markavvattningsföretagets utförande eller medför enpåtaglig fördyring av underhållskostnaderna. 2§ För utförande och drift av företagel utgör deltagarna en samfällighet.Tillståndet till företaget samt anläggningar och rättigheter som hör fill förelagetär samfällda för deltagarna. När en samfällighet har bildats, gäller vad som idenna lag föreskrivs om tillståndshavare eller ägare av anläggningsamfälligheten. Inlöst mark är samfälld för de fastigheter som, närinlösen sker, ägs av deltagare i samfälligheten och omfattas avmarkavvattningsföretaget. Paragrafen motsvarar 6 kap. 3 § i utredningensförslag och 5 kap. 2 § i det remitterade förslaget samt 7 kap. 21 § VL.Paragrafen har utformats i enlighet med lagrådels förslag. Enligt/orrfl stycket första meningen i förevarandeparagraf skall dellagarna i ett markavvattningsföretag utgöra en särskildsamfällighel för företagels utförande och drift. Med drift avses liksom i 14 §anläggningslagen även underhåll av företagel. Med samfällighel avses här denassociationsform för samverkan som regleras i lagen om förvaltning avsamfälligheter. Delaktigheten i samfälligheten är sakrällsligt knuten till denfastighet som får nytta av företagel och följer denna vid en överlåtelse. Enligt första stycket andra meningen är det denbildade samfälligheten som förfogar över tillståndet fillmarkavvattningsföretaget och därmed förenade anläggningar och rättigheter.Förfogandel över tillståndet är alltså en gemensam angelägenhet varom beslutskall fattas i samma ordning som beslut i andra angelägenheter som omfattas avsamfällighetsförvaltningen enligt lagen om förvaltning av samfälligheter. Som en konsekvens av atl det är samfälligheten somförfogar över fillståndet bör också de skyldigheter som enligt lagen åvilartillståndshavare - främst atl betala ersättningar till sakägarna - ligga påsamfälligheten och de rättigheter som en tillståndshavare tillerkänts enligtlagen -t. ex. alt få ersättning när tillståndet inskränks - tillkommasamfälligheten. Motsvarande bör gälla den underhållsskyldighet som ägaren av envatlenanläggning har enligl 17 kap. 1 § i lagen. För att klargöra detta har, i Prop, 1981/82:130 439 enlighetmed vad lagrådet har föreslagit, i andra stycket tagits in en 5kap. bestämmelseom att vad som i lagen föreskrivs om tillståndshavare eller ägare av enanläggning i nu förevarande fall gäller samfälligheten. I tredje stycket har tagits in en bestämmelse ominlöst mark som på förslag av lagrådet har utformats på ett delvis annal sällän i det remitterade förslaget och dettas motsvarigheter i 12 och 14 §§anläggningslagen. Som lagrådet anför är inlösen elt sätt att ersättaskadelidande sakägare, såväl när det är fråga om alt la mark i anspråk förgemensamma anlägg- ningar som då markavvattningsföretaget medför andraskadeverkningar för sakägare vid det berörda vattenområdet. Häri skiljer sigdet vattenrätlsliga systemet från anläggningslagens system som endast reglerarfrågan om inlösen av mark som behövs för gemensamma anläggningar. När inlösen enligt vattenlagen alltså är enersättningsform är det som lagrådet påpekar inte lämpligt att såsom i delremitterade förslaget knyta inlösen lill endast vissa deltagare isamfälligheten, nämligen de som är fastighetsägare. Själva inlösningen skall istället på samma sätt som ériäg-gandet av ersättningar i övrigt ankomma på densom innehar lillståndet eller tvångsrätten och utför företaget, dvs.markavvattningssamfällighe-ten. Även om marken alltså skall inlösas avsamfälligheten, som enligt lagen utgörs av en krets av personer, blir denenligt vad som uttryckligen stadgas i nu förevarande bestämmelse samfälldendast för fastigheter, närmare bestämt de fastigheter som när inlösen sker ägsav deltagare i samfälligheten och omfattas av markavvattningsföretaget. Markenutgör alltså samfälld mark och är i överensstämmelse med vanligafastighelsrättsHga grundsatser knuten fill vad som utgör enheter enligtgällande fastighets-bildningslagstiflning (se prop. 1973:160 s. 543 och 590).Marken får denna karaktär utan atl några överlåtelser frånsamfälligheten till fastighetsägarkretsen inom denna behöver ske. Senareändringar i deltagarkrelsen inverkar inle heller på frågan om äganderättentill den samfällda marken. Av de skäl som lagrådet anfört har ipropositionsförslaget inte tagils in någon motsvarighet lill regeln i 5 kap. 3§ första stycket andra meningen i det remitterade förslaget pm fördelning avkostnaderna för inlösen efter särskild grund.