prop · G503109 · 1981-12-31 00:00:00 — Del förefaller därför som om det vore väsentligt all man helst ikungörelsen eller evenlueUl i en särskild instruktion för statensprovningsanstalt närmare reglerade toleranserna. Med beaktande av allutvecklingen på färgmätningsområdel f n. går mycket snabbt är bolaget tveksamtom färgnyanserna över huvud tagel skall karakteriseras med hjälp av färgkoordinater. Även stiftelsen betonar i ettutförligt yttrande vikten av att ett godtagbart loleransområde fastställs.Stiftelsen framhåller bl.a. att det bUr otillfredsslällande från rällssäkerhetssynpunkl,om man i en författning föreskriver ett preciserat mätetal inom vilket loleransområdetillverkare eller försäljare undgår straffpåföljd. Skall mätteknisk specifikationske och avvikelse från specificerad färg kunna medföra straffpåföljd, börenligt stiftelsens mening den tillåtna avvikelsen även specifieras. Detacceptabla toleransområdel måste i så fall först fastställas visuellt samldärefter anges i mätetal. Den tretungade fiaggans användning Överbefälhavaren anser att den tretungade flaggansanvändningsområde inte bör utsträckas utan att denna flagga endast bör, säsom f.n., användas av del kungliga huset och försvarsmakten. Överståthållarämbetetifrågasätter för sin del lämpligheten att i endast begränsad omfattningutsträcka användningen av den tretungade flaggan. Skall en utvidgning ske börden tretungade flaggan bU en allmän slalsflagga all föras på alla byggnader sominrymmer statliga myndigheter och insfitufioner. Ämbetet är emellertid tveksamtom en sådan reform är lämplig eller önskvärd. Nuvarande bestämmelser lordeulan olägenhet kunna bibehållas oförändrade. Liknande synpunkter framförs avvitterhetsakademien och bestyreisen för svenska fiaggans dag. 3.S Överväganden och förslag F. n. är det endast inom försvarsmakten som flaggning påde allmänna flaggdagarna utgör ett obligatorium. Bestämmelser om detta finns i tjäns- Prop.1981/82:109 42 Utredningsmannens förslag går ul på all del under dessadagar skall finnas en generell skyldighet att flagga på byggnader som inrymmerstatliga myndigheter och insfitutioner. Samma flaggningsplikt föreslås gällaför beskickningar och lönade konsulat. Detfinns självfallet all anledning att slå vakt om seden att flagga på särskilda,allmänna flaggdagar. Att föreskriva en formlig skyldighet för de statligamyndigheterna att flagga på de allmänna flaggdagarna synes dock bl. ä. av praktiskaoch ekonomiska skäl knappast tänkbart. Flera allmänna flaggdagar infaller ju påhelgdagar, och en obligatorisk regel skulle därför dra med sig avsevärdakostnader. Som har påpekat under remissbehandUngen, saknarockså åtskilliga myndigheter f n. anordningar för flaggning. Övervägande skältalar därför för alt liksom lämna flaggningsfrågan oreglerad för myndighelernautanför försvarsmakten. Det bör då ankomma på varje myndighet att självutifrån praktiska och andra överväganden bedöma fömtsättningarna för att upprällhållaflagg-ningsbmket under de aktuella dagarna. 3.5.2De aUmänna fiaggdagarna m. m. Deallmänna flaggdagarna representerar en värdefull tradifion. Del är ett gammallönskemål, som vid ålskiUiga tillfällen har behandlats i (se senast KU1977/78:3), alt en förteckning över skall fastställas officiellt,en ordning som också har föreslagils av utredningsmannen. Denna fråga bör tasupp till behandling i det här sammanhanget. I sitlförslag till reglering av denna fråga (se bilaga 1:5) har utredningsmannen avde allmänna flaggdagar som har rekommenderats av beslyrelsen försvenska flaggans dag uleslufil , ochNobeldagen. Nytillkommen är i förslaget dagen för val till andrakammare. Utredningsmannen har särskilt övervägt för kommunala val, deövriga nordiska ländernas nationaldagar eller FN-dagen borde tas upp somflaggdagar men inle ansett sig kunna förorda detta. Vid remissbehandlingen harfrån olika håll föreslagils alt de som inle fanns upptagna iutredningsmannens förslag bör vara kvar som flaggdagar. Vidare har bl. a. höjtsröster för all inle för riksdagsval utan även dag för kommunala valoch landstingsval samt FN-dagen bör vara allmänna flaggdagar. Omman bortser från de justeringar som har föranletls av tronskiften och andraändrade förhållanden inom del kungliga huset har flaggdagarna nu varit desammai . De har numera säkerligen vuxit sig in i allmänhetens medvetande.Det synes då inte utan starka skäl böra komma i fråga att nu utesluta någon avdem som flaggdag. Någrasådana skäl kan knappast åberopas beträffande någon av dagarna. Den av dessasom i så faU närmast skulle kunna tas upp lill diskussion är utan tvivel GustavAdolfsdagen, som endast i myckel begränsad Prop.1981/82:109 43 I har också väckts motionerom att den dock skulle slopas som flaggdag. De har dock avslagits medmotiveringen att prövningen borde ankomma på regeringen utan några uttalandenfrån i sakfrågan (se KrU 1974:18 och KU 1975/76:15). En synpunkt somtalar för att behålla dagen som flaggdag är alt del kan finnas anledning att hanågon flaggdag utöver som erinrar om vårt lands historia.Självfallet kan från denna synpunkt skäl åberopas för andra dagar än justGustav Adolfsdagen, men denna har dock så länge varit flaggdag att den inlelämpligen bör bytas ul. Även och bör vara kvar somflaggdagar. Som ny flaggdag harutredningsmannen föreslagit dagen för riksdagsval. Frågan om valdagen somflaggdag har därefter behandlats i , som vid två fillfällen har bifalUtbetänkanden från konsfitulionsutskollel (KU 1973:10 och 1977/78:3), därutskottet har ullalat all del är lämpligt all flaggning äger mm förriksdags- och kommunalval. F. n. äger dessa allmänna val mm på , somsålunda i enlighet med utredningsförslaget och uttalanden bör varaallmän flaggdag. har under senareår behandlat även frågan om FN-dagen som allmän flaggdag (se UU 1973:4 och1978/79:21). 1 sitt senaste betänkande i ämnet har utrikesutskottet förklaratsig utgå från alt de från skilda håll framförda önskemålen om FN-dagen somallmän flaggdag skulle komma all prövas i positiv anda i samband med den nuaktuella översynen. Med hänsyn till denna inställning från sida böräven FN-dagen () tas upp som allmän flaggdag. Detta slår i godöverensstämmelse med rekommendationer från angående denaktuella dagens höglidUghåUande liksom med vårt lands önskan att ge sill stödåt de ideal som FN representerar. Självfallet bör härvid FN-flaggan kunnaanvändas jämte den svenska. Någon uttrycklig föreskrift härom kan dock inteanses behövlig. 1enlighet med del anförda och med den fömt redovisade utgångspunkten att de hitfillsvarandeflaggdagarna bör behållas förordas alt följande dagar blir allmänna flaggdagar,nämUgen nyårsdagen, , , , ,, FN-dagen, , , juldagen, dag förriksdagsval och konungens, drottningens saml kronprinsessans födelse- ochnamnsdagar. Anlalel flaggdagar blir därmed 17 de år då riksdagsval äger mm ochannars 16. Föreskrifter om deallmänna flaggdagarna bör inte tas in i flagglagen utan frågan bör lämpligenregleras genom en förordning, bl.a. med hänsyn till intresset av att anpassningenkelt skall kunna ske till ändrade förhållanden beträffande de kungligaflaggdagarna. Frågan bör emellertid anmälas för . Idet sammanhanget bör lämpligen även en annan fråga få sin lösning, nämligen denom ell officiellt fastställande av svenska flaggans dags karak- 1981/82:109 44 lär av nationaldag. Alt - dagen förGustav Vasas val till konung och för utfärdandet av 1809 årsregeringsform' -numera har denna karaktär är allmänt erkänt och har ullalats avriksdagen bl.a. vid 1979/(se KU 1979/80:25). Mofioner i ämnethar emellertid avslagits vid 1948, 1952 och riksdagar saml vid riksmötet1978/79, senast med motiveringen all, eftersom dagen barden angivna karaktären,något beslut för att bekräfta förhållandel inle fordrades. Omemellertid enligl vad som har förordals de allmänna flaggdagarna reglerasgenom en förordning, erbjuds ell tillfälle att ge författningsmässigt uttryckål alt den aktuella dagen skall anses som nationaldag. I enlighet härmedförordas att i förordningen betecknas som "Svenska flaggans dagoch nationaldag". Självfallet åsyftas inle härmed att dagen ellerdel därav skulle likställas med allmän helgdag, något som tidigare i skildasammanhang har ifrågasatts. Erfarenhetentorde ha visat all den praxis som ulan slöd i särskilda föreskrifter harutbildat sig för tillfäUig flaggning på slatUga byggnader i allmänhet harfungerat ulan anmärkning, något som också har uttalats i betänkandet. Del skälutredningsmannen anfört för alt ändå föreslå en särskild reglering, nämligenall del "dock icke lär kunna förnekas all understundom en påfallandeovisshet om hur förfaras skall kommit lill uttryck" synes obestyrkt och ivarje fall inte av den bärkraften all det motiverar en detaljreglering avflaggning på statliga byggnader. Den föreslagna bestämmelsen skulle dessutompå ett omotiverat säll begränsa möjligheten för enskild myndighel all flagga.Utredningsmannens förslag i denna del bör således inte genomföras. FörStockholms del kan vid exempelvis utländska statsbesök samordning avflaggningen ske genom medverkan av utan några särskildaföreskrifter. Utredningsmannen har ansett att proportionerna på flagganinte bör ändras. I belänkandet har redovisats viss kritik som har bmkal riktas molflaggans nuvarande proportioner. Denna har dels gått ul på all proportionen16:10 inle är den lämpligaste då flaggan nyttjas som fana, dels haft sin grundi överväganden av bl. a. estetisk innebörd. Den avutredningsmannen redovisade kritiken har upprepats vid remissbehandlingen,främst i remissvar. har med en utförlig motiveringgett uttryck för uppfattningen att proportionerna mellan fälten längs flaggansunderkant - f. n. 5, 2, 9 - bör ändras till all bygga pä lalserien 4, 2, 8. Sammaståndpunkt har intagils av och beslyrelsen för svenskaflaggans dag. Remissutfallet ger vid handen att erinringar mol den svenskaflaggans nuvarande propor- ' Även första beslut att anta dennuvarande regeringsformen meddelades . 1981/82:109 45 tionerkan riktas från bl. a. praktiska och estetiska synpunkter. Mol detta måste dockställas del förhållandet all flaggan har haft dessa enligl del s. k. gyllenesnittet bestämda proportioner i vart fall . Redan del utgörnaturligtvis ett starkt skäl mol all nu ändra proportionerna. Härtill kommeremellertid att antalet flaggor i allmän och enskild ägo saml avbildningar avflaggor torde uppgå tUl flera miljoner. Dessa flaggor med hittillsvarandeproportioner måste givetvis godtas även efter en ändring av proportionerna.Men konsekvensen skulle då bU att den svenska flaggan under överskådlig tidfick två alternativa utformningar. Med hänsyn härtill och då den kritik som harriktats mol de nuvarande proportionerna inle kan bedömas som avgörande,förordas all de nuvarande proportionerna behålls. Flaggansfärger är i lagen beskrivna på del sättet all färgen på sidofällen skallvara "ljust mellanblå" och på korset "guldgul". I proposifionenlill flagglagen (prop. 1906:115) har beskrivningen av färgerna yllerligarepreciserats på det sättet att den ljust mellanblå färgen skall utgöra "ensorts mörkare turkosblått" och färgen på korset vara "guldgul med en dragningåt ". För att tillverkare, myndigheter och aUmänhel skulle få enklar uppfattning om färgerna har dels färgprov av tyg bifogals 1906 årsproposition, dels bestämmelser meddelats om att vissa myndigheter skall varaskyldiga att fillhandahålla likare som visar mönsterfärgerna. En beskrivning avdet förfaringssätt som fillämpades vid färgning av likare har ocksåpublicerats i anslutning lill de bestämmelser som har meddelats i ämnet. Dethar emellertid visat sig all osäkerhet numera föreligger i fråga om de kortektafärgerna på flaggan. Av de likare som gavs ul har en del förkommit, ochde återstående exemplaren har av alll att döma undergått förändringar i färgensedan sin fillkomst. Delsamma lorde vara förhållandel med de färgprov som harbifogals propositionen. Med hänsyn bl. a. lill att flaggor numera tillverkas avandra material än - l.ex. konstfiber - och till att metoderna för färgninghar ändrats ger inte heller beskrivning av förfaringssättet vid färgningtillräcklig ledning. , som på utredningsmannens begäranhar gjort en undersökning i frågan, har uttalat att det inte går alt medbestämdhet avgöra hur man vid flagglagens tillkomst avsåg att färgerna skullese ut. Utredningsmannensförslag går ut på alt färgerna skall bestämmas enligl den s. k. CIE-metoden,som är baserad på fysikaliska egenskaper hos det färgade materialet. Det avutredningsmannen framlagda förfallningsförslagel (se bilaga 1:6) harutarbetats på grundval av undersökningar som med denna utgångspunkt har utförtsav provningsanslalten och bygger på medelvärdet av de bevarade likarnasnuvarande färger (se närmare SOU 1966:62 s. 99-103). 1981/82:109 46 Förslagetalt använda en objektiv färgbestämningsmelod av den typ som CIE-systemelrepresenterar har godtagUs av de flesta remissinstanserna. Däremot har kritikriktals mot att de sannolikt förändrade och varierande färgerna på 1908års Ukare har använts som underiag vid utarbetandet av förslag till reglering.Det har också kritiserats att estetiska synpunkter inte har anlagts på frågan.Slutligen har från ett par håll efteriysts bestämda loleransområden förfärgerna. Remisskrifikenger vid handen all förslaget inle bör genomföras i sUl nuvarande skick. Dettagäller så mycket mera som andra och något enklare metoder för objektiv färgbeslämningän CIE-systemel numera har utvecklats (PMS-systemet). Lämpligen bör därförprovningsanstalten få lill uppdrag att, efter samråd med statens heraldiskanämnd och och med beaktande av de uttalanden som har gjorts vidremissbehandlingen, ge de närmare riktUnjer för färgerna på flaggan sombehövs. Därvid bör vad som kan utrönas i fråga om de färgnyanser som varavsedda vid flagglagens tUlkomst tjäna som utgångspunkt, men estetiskasynpunkter bör också vägas in före färgernas slutliga fastställande. Någonåtergång lill de nyanser som tillämpades . (då fälten hade ennärmast svartblå nyans) eller bör emellertid inte ske. Utredningsmannensförslag innebär också all fillverkare och försäljare skall ha möjlighet altsända in malerialprov fill provningsanslalten för all få anstaltens yttrande omproven håller rätta värden i fråga om färger och är färgbeständiga. Någrabestämmelser härom synes emellertid inle behöva meddelas, eftersom anstaltensskyldighet att utföra provning på uppdrag av myndigheter och enskilda numeraregleras av dess instrukfion (1965:650, omtryckt 1977:318). Eftersom del inlekan uteslutas all anstaltens kommande föreskrifter blir rätt komplicerade (jfrbilaga 1:6) bör emellertid i huvudsaklig överensstämmelse med förslaget i belänkandelbestämmelser meddelas om att anstalten på begäran skall tillhandahålla prov påstandardfärgerna. Några särskilda bestämmelser om likare behövs då inle längre.Prov av del slag som avses nu lorde ge underlag för en fullständig eller sågott som fullständig exakthet i återgivningen endast om proven består av sammamaterial som del som skall komma fill användning vid tillverkningen. Det kanemellertid bl. a. av kostnadsskäl starkt ifrågasättas om garanfier för en sålångt gången driven exakthet är nödvändiga och om det inte är tillräckligt allde kommande föreskrifterna kompletteras med prov i tryck på pappersmaterial.Frågan bör undersökas närmare av provningsanslalten efter det samråd som nysshar fömlskickals. Meddetta spörsmål sammanhänger del från ell par håll framförda önskemålet omuttryckliga regler om vilka loleransområden som skall anses godtagna i fråga omfärgerna. Delta skall ses mol bakgmnd av all utredningsmannens förslaginnehåller bestämmelser om färgerna som är utformade som formellt bindandeföreskrifter och även har slraffsanklionerats. Förslaget innebär nämligen aUdet liksom f n. blir straffbart all saluhålla 1981/82:109 47 flaggorvilka lill färgen uppenbarligen skiljer sig från vad som har föreskrivits. reglering bör emellertid inte lämpligen få en sådan karaktär. Som föml harberörts bör provningsansiallens kommande föreskrifter få karaktären avriktlinjer, varifrån vissa variationer givelvis måste godtas i praktiken.Något behov av straffsanktion kan inte anses föreligga, eftersom tillverkare avflaggor under alla förhållanden får fömlsältas sträva efter en så korrektåtergivning av flaggan som möjligt. Meddessa utgångspunkter reduceras frågan om toleransområden tiU elt merateoretiskt spörsmål. Det bör ankomma på provningsanstaUen alt under detfortsatta arbetet pröva om några regler härom behövs. Somtidigare har nämnts föreskrivs f. n. i flagglagen att den blåa färgen i flagganskall ha ljust mellanblå nyans och den gula färgen guldgul nyans. Någonmotsvarighet lill dessa föreskrifter har inte tagits upp i utredningsmannensförslag. Föreskrifterna är emellertid fortfarande av värde som vägledning förallmänheten. De bör därför behållas i en ny reglering. Sammanfattningsvisförordas alltså att det i lag föreskrivs alt färgen skall vara ljust mellanblåpå flaggans sidofält och guldgul på korset. I lag bör vidare anges attregeringen eller myndighet som regeringen bestämmer meddelar närmareföreskrifter om färgerna. Regeringen bör i förordningens form uppdra åtstatens provningsanstalt att, efter samråd med statens heraldiska nämnd ochkonstakademien, meddela föreskrifter om riktlinjer för flaggans färger. Dennuvarande straffbestämmelsen för faU då någon saluhåller flaggor som tiU färgenskiljer sig från vad som är föreskrivet föreslås utgå. 3.5.5Den tretungade flaggans användning Den tretungadeflaggan (örlogsflaggan) används f n. inom försvarsmakten. Vidare får Konungenoch med hans tiUstånd andra medlemmar av del kungliga huset föra trelungadflagga. I övrigi används Ivärskuren flagga. Utredningsmannenhar föreslagit att den tretungade flaggan i viss utsträckning skall användasäven av stafiiga myndigheter utom försvarsmakten. Sålunda skall sammamyndigheter som enligl utredningsmannens förslag skulle få använda storariksvapnet föra trelungad flagga, nämligen departementen, , högstadomstolen, regeringsrätten och beskickningar. I övrigi skall enliglförslaget den tvärskurna flaggan användas. Förslaget har närmast motiveratsmed att del enligl utredningsmannens uppfattning inle råder full klarhet ifrågan om den irelungade flaggan är alt betrakta uteslutande som enörlogsflagga. Hänvisning har här också gjorts till att särskild slalsflaggafinns i , och . Överbefälhavaren,överståthållarämbetet, saml beslyrelsen för svenskaflaggans dag har vid remissbehandlingen gell ullryck för åsikten att dennuvarande gränsdragningen för den irelungade flaggans användning bör behällas. 1981/82:109 48 Godaskäl synes kunna åberopas lill slöd för uppfattningen att den tretungadeflaggan ursprungligen var att se som en slalsflagga, låt vara att dennauppfattning inte är oomstridd. Gällande ordning för användningen av trelungadflagga har emellertid numera en i vart fall drygl 70-årig tradifion bakom sig.Som har påpekats vid remissbehandlingen torde i del aUmänna medvetandet den tretungadeflaggan förknippas närmast med del kungliga huset och försvarsmakten. Att nugöra den lill en mera aUmän slalsflagga skulle sannolikt leda lill ålskiUigakomplikationer, och all förbehålla den för vissa civila myndigheter ter sigomotiverat. har också så sent som avvisat tanken på en sådanförändring (se KU 1955:13). Av skäl som har angetts bör lämpligen gällande ordningbehållas. nuvarande flagglagen finns detaljerade bestämmelser om i vilka fall den tretungadeflaggan skall användas inom försvarsmakten. Sådana bestämmelser synesemellertid i enlighet med vad utredningsmannen har förordat inte behöva ha sinplats i lag. I stället bör bestämmelser meddelas i Ijänslereglemenlel förförsvarsmakten, där redan f n. föreskrifter i ämnet finns intagna. Vissaändringar i dessa föreskrifter föreslås i betänkandet (Ds Fö 1979:4) Nytt Ijänslereglemenleför försvarsmakten, som f n. övervägs inom försvarsdepartementet. Förslagetinnebär all del i viss utsträckning anförtros ål överbefälhavaren och även ålandra militära chefer all bestämma om flaggning inom försvarsmakten.Bestämmelser härom i lagen behövs inte. Nuvarandebestämmelse om att medlemmar av del kungliga huset kan använda trelungad flaggamed något av rikets vapen i vitt fäll i korsets mUt bör givetvis finnas kvar.Däremot saknas skäl att behålla motsvarande föreskrift beträffande den tvärskurnaflaggan, som sedan lång fid tillbaka har upphört all bmkas med vapen avmedlemmar av del kungliga huset. Såvittgäller flagglagens nuvarande straffbestämmelser (6 §) har föml angetts att del inlefinns anledning all behålla en regel om straff för den som saluhåller flaggorvilka fill färgen uppenbarligen skiljer sig från vad som är föreskrivet. I övrigiär det enligt flagglagen straffbelagt alt använda trelungad flagga där sådan inlefår föras liksom att använda en flagga på vilken det obehörigen har anbringatsmärken, bokstäver eller andra tecken. Vidare är del straffbart all saluhållaflaggor som inte håller föreskrivna proportioner. Medhänsyn till de bestämmelser lill skydd för den svenska flaggan som finns i vammärkeslagen,mönslerskyddslagen och lagen om skydd för vapen och vissa andra officiellabeteckningar (se avsnitt 2.2) saml fill att tillverkare av flaggor som föruthar konstaterats kan sträva efter en så kortekt återgivning som möjligt av densvenska flaggan saknar dessa 1981/82:109 49 straffbestämmelser praktisk betydelse. Del synes därför inleerforderligt all behålla dem. 3.5.7 Tiden för fiaggans hissande och nedhalande Enligl Ijänslereglemenlel för försvarsmakten gäller f. n.all flaggan skall hissas kl. 8.00 och kl. 9.00under övrig del av året saml all den skall halas ned vid solens nedgång, docksenast kl. 21.00'. Samma ordning anges i almanackorna och i de rekommendationerför flaggning som beslyrelsen för har gett ut. Förflaggning vid dödsfall och begravningar finns vissa särskilda traditioner. Utredningsmannen har föreslagit all fiden för flagganshissande och nedhalande skall anges i författning. Förslaget har i allmänhetlämnats ulan erinran vid remissbehandlingen. Del är naturligtvis önskvärt att de traditioner som harutbildat sig i nu aktuellt hänseende så långt möjligt iakttas både vid offenlligoch vid enskild flaggning. Mol tanken på alt meddela föreskrifter härom iförfattning synes dock kunna åberopas att man med sådana skulle riskera attonödigtvis hämma framför alll den enskilda flaggningen, som del ju är angelägetalt uppmuntra. Med hänsyn härtill och då del inle torde ha lelt till någraolägenheter all tiderna för flaggans hissande och nedhalande inle är författningsregleradeförordas att några föreskrifter om dessa ej meddelas. Det synes inte hellererforderligt all i författning ta upp bestämmelser om flaggning med utländskaflaggor. För försvarsmaktens del bör i överensstämmelse med vad som föreslås ibetänkandet Nyll Ijänslereglemenle för försvarsmakten gällande bestämmelserbehållas. 3.5.8 Formen för en ny reglering Av skäl som har angetts ovan under 2.5.3 bör de gmndläggandebestämmelserna om flagga meddelas genom lag. I del föregående har endasiförhållandevis begränsade ändringar i sak i förhållande fill den nuvaranderegleringen föreslagUs, men de ingrepp som behöver göras i denna är ändå såomfattande all flagglag lämpligen bör ersättas av en ny lag i ämnel. De allmänna flaggdagarna bör som förut har angetts las uppi en förordning. Genom en särskild förordning bör vidare, i enlighet med vadsom har förordals under 3.5.4, statens provningsanstalt bemyndigas att eftersamråd med statens heraldiska nämnd och fastställa närmare rikfiinjerför färgerna på den svenska flaggan. ' På fartyg skall örlogsflagga dock vara hissad heladygnet. För krigstillstånd finns särskilda regler. 4 1981/82. 1981/82:109 50 Ienlighet med det anförda har inom jusliliedeparlemenlel upprättats förslag till 1) lag om riksvapen 2) lag om flagga 3) förordning om allmännaflaggdagar 4) förordning om rikfiinjer förfärgerna i flagga. De föreslagna bestämmelsernasynes inle behöva kommenteras i vidare mån än som har skett i del föregående.