prop · G503130 · 1981-12-31 00:00:00 — Verkets skogsdikningar berör sällanannan markägare, och så torde vara fallet också inom storskogsbrukel i övrigt.Även enskilda, privata markägare har ofta skogsskiften nog stora för attdikningsföretag skall beröra endast en markägare. En mycket stor del av allaskogsdikningsföretag i landet berör således endast en markägare. I dessa fall blir ändamålet medförrättningen endast atl undersöka i vilken grad annat intresse skadas. Man kandå givetvis hoppas att en enkel praxis utbildas för dylika förrättningar, menrisken finnes onekligen för onödigt byråkratiska formaliteter. 1 det fallutredningens förslag går igenom, med förrättning som endaförprövningsalternativ, vore det av värde, att det redan i lagtexten ellerkommentarer till denna sades ifrån, att formen för sådan förrättning skallanpassas till bl. a. ägarförhållandena. Då endast risken för skada på allmäntintresse skall bedömas borde någon särskild prövningsform finnas, oavsett omdenna benämnes förrättning eller inte. slöder ulredningen, dådenna inte föreslår någon generell tillslåndsplikt för markavvattning. Oftastpåverkas inte annal enskilt eller allmänt intresse negativt. Dessutom sker del av skogsdikningen i form av komplettering av tidigare dikessysiem. Engenerell tillståndsplikt skulle innebära en mängd onödigt administrativtarbete. Att domänverket å andra sidan är positiv till långtgående informelltsamråd med naturvårdsmyndigheterna om sina skogsdikningar är en annan sak. i län:Förslaget innebär en utvidgad förprövningsskyldighet i förhällande tillgällande vattenlag. Förslagel kan i nyssnämnt avseende synas vara välrigoröst. Med hänsyn emellertid till den Prop,1981/82:130 396 alltmer ökade förbrukningen av och eftertrågan på vattenför såväl konventionella som nya ändamål måste en noggrannare övervakning änför närvarande av vallentillgångarnas användning anses motiverad. Inle minslgäller detta för atl tillgodose jordbrukets, hälsovårdens oeh naturvårdensbehov. 1 S.Länsstyrelsen delar i princip utredningens mening rörande omfattningen avförprövningsskyldigheten. Emellertid anser alt lagrummet böromarbetas så atl företag som ingår i förrättning enligt AL, LL eller FBL eftersamråd med skall kunna undantas från förprövningsskyldighet. 1 paragrafenföreslås att nylQande av yt- eller grundvattenläkl -med undanlag avhushållsförbrukning - inte får anordnas eller nylQas utan att tillstånd därtillerhållits eller anmälan gjorts till och lämnatbesked i anledning av anmälan. anser att ävenmarkavvattningsföretag som ej ingår i förrättning enligt AL, LL eller FBL pålämpligt sätt borde omfattas av paragrafens föreskrifter och sålunda i principinte få komma lill stånd utan föregående anmälan till länsslyrelsen. Då ävenmarkavvattningsförelag kan ge upphov till betydande negaliv inverkan på bl. a.naturmiljön anser att skäl saknas att behandla vattenförefag avnyssnämnd beskaffenhet olika ifråga om anmälningsskyldigheten. Förutomanmälan till länets fiskemyndighet anser länsslyrelsen atl även anmälan tilllänsslyrelsen bör göras eftersom de i paragrafen nämnda åtgärderna även kanpåverka l.ex. fågelliv och/eller landskapsbild. Enligtlänsstyrelsens mening hade det varit önskvärt att i paragrafen föreskrivitsall anmälan generelll skulle göras lill länsslyrelsen även om företaget ejvarit tillståndspliktigt. Enligt vad tidigare framhållit i dettayttrande torde även mindre vattenföretag kunna vålla skada på bl. En smärre ändring av vatlenföretagets utformning då detsammaefter skada eller eljest repareras eller ändras, torde ibland kunna ur allmänsynpunkt få gynnsamma konsekvenser ulan alt kostnaderna för ändrings-respektive reparationsälgärderna påverkas. Samordning av prövning enligt vattenlagen medanläggningslagen och ledningsrättslagen 1 direkliven har uttalatsönskvärdheten av en samordning i rubricerade avseende. I anslutning tillutredningens förslag angående förprövningsskyldighet vill iövrigt härom anföra följande. Förrättningar enligtanläggningslagen och ledningsrättslagen berör ofta anläggningar som enligt 1kap. 1 8 i föreslagen lag utgör vattenföretag. Det kan därvid l.ex. röra sig omen småbåtsbrygga för en grupp frilidsfaslig-heler. bro hörande till enskild vägeller va-ledning genom ett vattenområde. Det har i detta kapitel (12 kap.)föreslagits möjlighet atl ulföra valtenförelag ulan tillstånd om "det äruppenbart alt varken allmänt eller enskilt intresse skadas genom företagetsinverkan på vattenförhållandena". I utredningen har enligtlänsstyrelsens mening inte lilliäckligl belysts vad uttryckel "inverkan påvattenförhållandena" innebär. Genom att i de flesta vattendrag fisket ärsamfällt kommer i allmänhet varje gemensamhetsanläggning i vatten atl påverkatbrutom vatlenrätlsägare även en slor grupp fiskerättsägare. I den föreslagnalagen har inte gjorts något uttalande om hur "bagatellskador" skallbedömas. En tillämpning av bestämmelserna efter ordalagen skulle innebära attett antal ärenden med försumbara skador måste prövas. Om ett företag ärtillståndspliktigt enligt vattenlagen Prop.1981/82:130 397 eller om det är tveksamt om företaget får utföras utantillstånd, borde det vara möjligt att inom förrättningens ram dels genomnormalt samrådsförfarande klarlägga om vattenföretagel behövertillslåndsprövas eller ej, dels om prövning enligt vattenlagen erfordras låtatillståndsmyndighelen föreskriva att vissa beslut träffas inom förrättningenligt anläggningslagen eller ledningsrättslagen för atl därmed slippa föraärendet till prövning av domstol. Därigenom skulle det kunna skapasförutsättningar för att på ett enkelt och smidigt sätt samordna prövningen avolika frågor enligt AL och LL med vattenlagen. Enligl mening bordeutredningen ha klarlagt dessa samordningsproblem i föreliggande förslagel tillvattenlag. Med reservation för ovannämndasynpunkter har ingen erinran mot förslaget i denna del. kommun:Förprövningsskyldigheten enligt utredarnas förslag måste ses som en mycketviktig inledningsfas i vallenmål. Härvid ges möjlighet till sammanvägning ochanpassning gentemot andra inlressen och synpunkter på såväl ochregional nivå som de vilka tillmätas betydelse på riksnivå. Den fysiskariksplanens intentioner bl. a. bör därigenom kunna få en än meningsfullareinnebörd. kommun: Utredningens förslagbeträffande förprövningsskyldighet innebär en skärpning i förhållande tillgällande vattenlag. Enligt förslaget undantas endast de företag frånförprövningsskyldighet där det är uppenbart att varken allmänt eller enskiltintresse skadas genom företagets inverkan på vallenförhållandena. Om förslagetgenomförs, torde det för kommunens del innebära, att kommunen måste sökatillstånd till fler vattenföretag än vad som är fallet . Bortsett från detmerarbete del innebär, torde det inte få några negativa konsekvenser förkommunen. i ett vidare perspektiv måsle det anses positivt att allavattenföretag som kan inverka negativt på vattenförhållandena prövas och därmedblir kända för en större krets människor, som kan komma med synpunkter på dem.- --- Alla yt- och grundvattentäkter med undantag avhusbehovstäkter skall enligt förslagel prövas på samma sätt som övrigavattenföretag. Beträffande takter med liten inverkan på motstående allmännaeller enskilda intressen och där ingen konkurrens finns mellan flera takterskall det dock räcka med en anmälan till . Förslaget innebär enskärpning mot gällande vattenlag, där tillstånd inte fordras för anläggande avgrundvattentäkt som är avsedd att användas för tillgodogörande av mindrevattenmängd än . För kommunens del kan samma synpunkterläggas på detta som på den föreslagna skärpningen beträffande förprövning avvattenföretag i allmänhel. Anledning saknas att motsätta sig förslagel. Svenska kommunförbundet:Vattenlagsulredningen har föreslagil att den av ulredningen förordadetillsynsordningen i förening med tillståndsprövningen enligl nya vattenlagenbör kunna ersätta den byggnadslovsprövning som, åtminstone i teorin, vissaanläggningar som ingår i vattenföretag skall underkastas enligtbyggnadslagstiftningen. För sådana bedömningar torde byggnadsnämnderna enliglutredningens åsikt, i varje fall när del gäller slörre anläggningar, saknaerforderlig kompelens. Om frågan överhuvudtagel uppmärksammals har det varitmycket vanligt att har meddelat dispens frånbyggnadslovsskyldigheten. Utredningen anser därför att anläggning vartilltillstånd lämnats enligl nya vattenlagen bör undantas från byggnadslovspliktenligt byggnadslagen, detta för undvikande av onödig och tyngandedubbelprövning. 1981/82:130 398 enligt utredningen uppmärksammas vid den pågåendeöversynen av byggnadslagstiftningen som bedrives inom . 'Styrelsen vill här anmäla en avvikande uppfattning. Byggnadslovspröv-ningenenligl byggnadslagstiftningen omfattar även hänsynstagande till andraomständigheter än sådana som prövas i samband med tillstånd enligt vattenlagen.Byggnadslovsplikten bör därför i princip kvarstå. Den slutliga bedömningen idetta hänseende bör emellertid göras i samband med det pågående bygglagarbelel. (=majoriteten): Utredningen har beträffande grundvattentäkt i allmänhetföreslagil regler av innebörd bl. a., att var och en som planerar att anordnaeller nyttja sådan vattentäkt men som ej sökt tillstånd därtill skall göraanmälan om takten till , saml att länsslyrelsen, om vattentäktenbefaras medföra viss menlig inverkan på motstående intressen, skall föreläggaanmälaren alt ansöka om tillstånd till takten (lagförslaget 12 kap. 2 8 och 17kap. 12 8). Från vad som sålunda avses gälla har generellt undantagitsgrundvatlentäkt som är avsedd endast för att förse viss fastighet med vattenlill hushållsförbrukning. Del förekommer ofta att va-frågornaför ett område för fritidsbebyggelse enligt bebyggelseplaneringen avses lösas,vattenförsörjningen genom en för området gemensam vattentäkt och avloppsfrågangenom separata anordningar på tomterna. Det har blivit allt vanligare atlenskilda tomtägare upptar egna vattentäkter på sina tomter. Detta medför ettflertal olägenheter. Anspråken på en och sammagrundvattentillgång kan komma att öka. Tillkomsten av en eller annan vattentäktför husbehov utgör i detta hänseende knappast något problem. Emellertid kan,särskilt om vallentillgången är ringa, förekomsten av husbehovsvattentäklerjämte den gemensamma vattentäkten sammanlaget leda till brist på vaiten. Vidare är att märka att den avseddalösningen med separata avloppsanordningar försvåras, eftersom vid utförandetav sådana risken för förorening bl. a. av vattentäkter måste beaktas (39 5 oeh41 8 hälsovårdsstadgan). Förorening av enskild vattentäkt, där sammagmndvattenlillgång tillgodogöres som vid den gemensamma vattentäkten, kanmedföra förorening av den . Det ursprungligen avsedda systemetför lösning av områdets va-frågor kan sålunda komma atl brytas sönder. En heltny lösning genom kommunens försorg till höga kostnader kan komma att blinödvändig. Styrelsen vill följaktligen förordaatt den av utredningen föreslagna regleringen i viss begränsad omfattningutsträckes att gälla också grundvattenläkl, avsedd all förse viss fastighetmed vatten till hushällsförbmkning. Lämplig avgränsning kan därvid vara atllåta regleringen gälla i fråga om husbehovsvatlentäkl för fastighet inombyggnadsplan, vars behov av är tillgodosett eller enligt vad som iplanen förutsatts avses skola tillgodoses genom allmän anläggning eller sådangemensamhetsanläggning som inrättas enligt anläggningslagen. Det bör vidareenligt styrelsens mening framhållas att prövningen av etl anmälningsärende ide fall som här avses självklart skall ske av nämnd eller slyrelse somkommunen utser. (= enminoritet av tio ledamöter): Utredningen har föreslagit generellt undantagfrån anmälningsplikt enligt 12 kap. 2 8 och 17 kap. 12 8 beträffandegrirndvattentäkt som är avsedd endast för att förse viss fastighet med vattentill hushållsförbrukning. Vi vill understryka alt sådant undantag inle bör gesgenerell räckvidd. Prop.1981/82:130 399 anordnande av gmndvaltentäkler för husbehovsförbrukningkan medföra beaktansvärda problem, särskilt i kommuner med omfattandefritidsbebyggelse, men också inom permanentbebyggelse. : I 12 kap. lämnarutredningen förslag om vilken förprövningsskyldighet som skall gälla förvattenföretag. Grundregeln i I 8 innebär i korthet, atl vattenföretag inte fårulföras utan tillstånd om del inte är uppenbart att det kan ske utan olägenhetför annat allmänt eller enskilt intresse. Föreningen tillstyrker det föreslagnaregelsystemet, men vill fästa uppmärksamheten på att del blir av utomordentligtstor betydelse hur kriteriet "uppenbart" tolkas. En precisering oehexemplifiering av lagstiftningen på denna punkt vore önskvärd. Om företrädareför ett motstående intresse allmänt eller enskilt - hävdar atl ell visstvattenföretag medförolägenheter, skall detta utgöra skäl nog för att företagarenskall låta förpröva förelagel, såvida del inte framgår att gjordapåståenden är orimliga eller alt företagaren övertygande kan mot-bevisa dem.Viktigt är också alt lagstiftningen eller dess förarbeten utformas så att detär helt klait atl utförande av etl vatlenföretag utan förpiöv-ning sker påföretagarens risk och atl det är han som får la de fulla ekonomiska och andrakonsekvenserna därav. 1 lagtexten måste också finnas mycket klara regler, sominnebär att. om företag - som kommit till stånd ulan förprövning - medför skadaeller olägenhel, del åligger företagaren att på uppmaning fräntillsynsmyndighet och på egen bekostnad vidtaga erforderligaåtgärder för alt förebygga skada. Om så erfordras skall mark- och vattenområdetsä långt möjligt och med eiforder-lig snabbhet återställas i del skick det hadeföre företagets utförande. Om inte företagaren fullgör vad han är skyldig idetta avseende måste tillsynsmyndighet ha rätt atl utan onödig tidsutdräktombesörja att åtgärden blir utförd pä företagarens bekostnad. 23 kap. 3 8 iulredningens förslag bör förslärkas för alt uppnå detta. Föreningen vill i sammanhangetbetona att ett underhandssamråd med tillsynsmyndigheten eller annan myndighetinle befriar företagaren från skyldigheten att förpröva vattenföretag. Att dömaav uttalanden från företrädare för skogsnäringen avser man att förskogsdikningsföretag försöka finna en form för sådan"underhandsprövning", vilket föreningen bestämt tar avstånd ifrån.Enligl föreningens mening bör i förarbetena till lagen göras ett uttalande somförhindrar att denna form av handläggning blir praktiskt tillämpbar. Lantbrukarnas provinsförhund iSkåne: I lagförslaget stadgas förprövningsskyldighet för vattenförelag, såvidadel inle är uppenbart att varken allmänl eller enskilt intresse skadas genomföretagels inverkan på vattenförhållandena. Vad gäller rensning stadgasanmälan därom lill länets fiskeriQänsteman, som äger rätt att meddela råd ochanvisningar om sättet och tiden för rensningsarbelel. har inget atl erinra mot grundprincipenatl olika inlressen på delta säll kommer att vägas emot varandra, men tordeden praktiska tillämpningen generellt sett kunna bli både omständlig ochomotiverat komplicerad. Ett stort antal av de vattenföretag som genomförs ilantbruket genom täckdikning och rensningar av vattendrag syftar genomgåendelill alt vidmakthålla markförhållanden och odlingsbetingelserna i aktuelltområde och torde, enligl provinsförbundels mening inga, vare sig allmänna ellerenskilda intressen av betydelse väga över rätten alt bibehålla och upprätthållamarkens avkastningsförmåga genom lämplig vattenhushållning. Den mark som äreller överskådlig tid har nylQats som 1981/82:130 400 jordbruksmark, bör under alla omständigheter inta ensärställning. Ny dikning av jord- och skogsbmksrtark bör ävenledes behandlasmed företräde framför andra intressen. 1 de anvisningar somprovinsförbundet förutsätter bli nödvändiga för bl. a. den praktiskahandläggningen och här ovan behandlade typer av vattenföretag bör få en sådanutformning att de utan slörre komplikationer enkelt kan handläggas mellanberörda markägare (arrendatorer) och räd-givningspersonal på området inomlantbruksnämnden. Enär naturvårdens inlressen ofta torde bli markantdominerande i dessa prövningar, synes det oss angeläget alt understryka viktenav att hävdandet av markerna för sitt ändamål - i detta fall jordbruketsväxtodling - bör ges absolut prioritet framför andra intressen, därest intealldeles speciella förhållanden är för handen. Näringslivets byggnadsdelegation: Iförslaget 12 kap. regleras förprövningsskyldigheten. i 12: 1 avser enligt motiven utgöra en skärpning i förhållandetill nu gällande lag - jfr VL 2:20. Förprövningsskyldigheten blir härigenompraktiskt taget total. Det kan diskuteras, om detta egentligen är praktisktmotiverat. Risken är att myndigheterna besväras med enbart formellaansökningar utan egentlig praktisk betydelse. är det besvärande förföretagen, att ej kunna på eget ansvar företa ens de minsta åtgärder, l.ex. ibäckar eller smärre vattendrag utan förprövning eller ens modifikationer avredan gjorda anläggningar, l.ex. en justering av etl ulskov. Delegafionen villdärför förorda en ordning som filialer etl rimligl handlingsutrymme på egetansvar på samma sätt som i nuvarande vattenlag. Ålvräddarnas samorganisalion: Medanledning av de förslag, som från kraftverkshåll, framförts om atl restaureringav minikraftverk ej skall omfattas av tillståndsprövning enligt vattenlagenvill vi understryka del självklara i atl även sådana projekt tillslåndsprövas.Dessa projekt torde i många fall rubba de nuvarande förhållandena i ickeobetydlig omfattning (se vissa av de s. k. VAST-projekten). : 12 kap. I S. Inledningen avlagrummets andra stycke - första stycket gäller ej är ej adekvat eftersomförsta stycket innehåller två meningar som slår i motsatsförhållande tillvarandra. 13 kap. Tillståndsmyndigheter m. im. : De under dettakapitel införda bestämmelserna torde utan atl medföra syslemaliska problemkunna införas under 12 och 14 kap. Enligt 10 kap. 15 8 VL fårsynemän ej ingå på prövning av fråga om en vattenbyggnads laglighet, medanenligt VLF sådan fråga skall kunna upplagas vid förrättning (s. 330). Skallexempelvis en damm enligt 9 kap. 4 8 VLF tagas i anspråk för eltmarkavvattningsförelag, får sålunda i samband med förrättningen dammenslaglighei prövas av förrätlningsmannen. En sådan förändring avkompelensregleringen måste främst med hänsyn till de nuvarandeförrättningsmännens ringa juridiska skolning anses utesluten. Frågor omlagligheten av äldre anläggningar och omfattningen av därtill höranderättigheter tillhör de mest svårbedömbara inom valtenrättsskipningen. Hovrättenvill bestämt understryka angelägenheten av att nuvarande kompetensinskränkningbibehålls. Enligt gällande rätt anses förprövning av ansökan om utrivning av anläggning i vatten vara ett villkor atlanläggningen är av laga beskaffenhet (af Klintberg, s. 154). Detta har stundomvållat visst huvudbry vid vaiten- Prop,1981/82:130 401 domstolarnaoch fall har förekommit då en mer eller mindre förfallen anläggning ansettsböra först lagligförklaras för att möjliggöra prövningen av utrivningsfrågan.Efter genomförandet av VLF bör motsvarande begränsning av prövningsrätten vidutrivning inte gälla. Hovrätten för Nedre : Rubriken ärmissvisande. Lämpligt vore all slopa kapidel samt låta I 8 inleda 15 kap. ochansluta 2 och 3 88 till 13 kap. 7 8. 3 8 ger generell giltighet åt den specifikaregleringen i 11 kap. 308 VL och är ell belysande exempel på sådana oavsiktliga ändringar i förhållande till gällande rätt som hovrätten åsyftat i inledningen till remissyttrandet. Jämtbygdens tingsrätt: Två av de tre 88 kapitletinnehåller handlar inte om tillståndsmyndigheter ulan om laglighetsprövning,varför kapitelrubriken är olämplig. Det ifrågasätts om inte hela kapitlet kanslopas, därvid 1 8 skulle - med borttagande av "särskild förordnadförrättningsman" -kunna ingå i 15 kap. liksom kanske också 2 och 3 8S.Bestämmelsen om förrättningsman såsom tillståndsmyndighet skulle kunna ingå i16 kap. : ifrågasätterom det är meningsfullt att i ett särskilt kapitel ta upp de få frågor sombehandlas i 13 kap. VL-förslagel. Bestämmelsen i 3 8 torde bli mycketsvårfunnen för den som letar efter bestämmelsen med hjälp av kapitelrubrikerna.Det förefaller naturligare att inleda 15 kap. med en paragraf med sammainnehåll som 13 kap. 1 och 2 88 VL-förslaget. Bestämmelsen i 13 kap. 3 8VL-förslagel har en naturligare placering i 15 kap. 4S VL-förslaget eller i ensärskild paragraf närmast därefter. Förberedelse av större vattenföretag m. m. : Mot bestämmelserna kan endast riktasden kritiken att de är en aning stelbenta företag som enligt 15 kap. 1 8 VLFfaller under regeringens prövning behöver inte vara av särskill ingripandebeskaffenhet (exempelvis ytterligare effektutbyggnad i befintligt kraftverk)som företag som enligt 15 kap. 2 och 3 88 VLF skall prövas av koncessionsnämndkan ha stor betydelse för kringboende och väl motivera etlförberedelseförfarande. I 8 motsvarar så gott som ordagrant dengrundläggande bestämmelsen i 4 kap. 198 VL. Paragrafens sammanfattning avförberedelseförfarandel synes onödig och kan ersättas av en hänvisning till2-5 88. 4 8.Koslnadsbestämmelsen i tredje stycket bör föras över till 22 kap. : Vid förberedelse av större vallenföretag bör i 14 kap. 28- föreskrivas att skall underrättas om dess verksamhet beröres. : Utredningen har beträffandeförberedelse av större vallenföretag ej funnit anledning att föreslå slörreförändringar av gällande bestämmelser. Enligt ämbetets mening har dockbestämmelserna i 14 Kap. 2 8 en från Kulturminnesvårdens synpunKl mindre lycKadutformning. Förslagel som är identisKl med lydelsen av 3 8valtenrättskungörel-sen (nr 789), har som främsta syfte att gevissa myndigheter tillfälle all dels påverka utformningen av företaget på etltidigt stadium, dels hålla en beredskap för tillståndsprövningen. Ämbetet anserbestämmelsen betydelsefull. Med hänvisning till ämbetets roll i den fysiskasamhällsplaneringen anser ämbetet del därför föga ändamålsenligt atl ämbetetej är nämnt bland de myndigheter som generellt skall underrättas - utan endastbland dem som skall underrättas i det fall deras verksamhet berörs. 26 1981/82. 1981/82:130 402 Kulturminnesvårdenomfattar så gott som hela den fysiska miljön. Naturlandskap, utan spår avmänsklig påverkan, finns bara i mycket liten omfattning. Härav följer attvattenföretag i princip alltid berör ämbetets verksamhetsområde. Gällandebestämmelser ålägger förlagaren atl bedöma om underrättelseskyldighetföreligger. Möjlighet för myndigheten att avgöra om sådan skyldighetunderlåtits föreligger givetvis först vid kungörelsen i samband medansökningslbrfarandet. Ämbetet får sålunda föreslå att 2 8 ändras på sådantsätt att förelagaren åläggs att generellt underrätta även ämbetet. Ämbetet har som regel ulförl en kulturhistoriskinventering av områden berörda av planerade vallenföretag. Inventeringen harberoende på områdenas karaktär omfattat såväl fornminnen, bebyggelsestrukturoch byggnader som genomgång av näringsliv och folkkultur samt dokumentering avkulturlandskapet. Inventeringen kan även avse bottenavsökning efter äldre vrak.Pä detta sätt har kulturminnesvården kunnat redovisa etl underiag förtillållighetsbedömningen. Kulturminnesvårdens speciallagstiftning ger ej stödför att ålägga företagaren kostnaden för inventeringen. Sedan millen av1950-talet har ämbetet vid olika tillfällen haft förordnanden avvattendomstolarna atl som sakkunnig myndighet verkställa kulturhistoriskinventering av dämningsområdena m. m. och lill domstolen inkomma med yttrandeöver resultatet. Första saKKunniguppdraget erhöll ämbetet av Söderbygdensvattendomstol . har delta förfarande förändrats genom attämbetet direKl slutit avtal om koslnaderna med förelagaren. I de fall där sådanöverenskommelse ej kan träffas är det för kulturminnesvården av stor betydelseatt frågan kan hänskjutas lill domstolens behandling. Enligl 14 kap. 48 kanutredningar ulföras på förelagarens bekostnad om skada av viss betydelseuppkommer på fiske eller rennäring liksom om förelagets planering från allmännanaturvårdssynpunkter så erfordrar.