prop · G503150 · 1981-12-31 00:00:00 — Enligt långtidsbudgeten kommerdessa utgifter i fasta priser att minska . Underjämfördseperioden ökade statens utgifter på dessa områden med 0,. Den lågaökningstakten i långtidsbudgetberäkningen jämfört med det historiska utfalletär i stor utsträckning en följd av långtidsbudgetens beräkningsteknik.Tillämpningen av denna beräkningsteknik, som innebär att hänsyn endast tas tillfattade beslul, innebär bl.a. att investeringsutgifterna i långtidsbudgetenminskar allteftersom beslutade investeringar upparbetas. När del gäller denstatliga konsumtionen utgår beräkningen i princip från förutsättningen omoförändrad ambitionsnivå. För myndighetsanslag och liknande anslag har det s.k.huvudalternativet till-lämpats i löpandeprisberäkningen, vilket innebär attanslagen efter pris-och löneomräkning normalt minskas med hänsyntill förväntad produktivitetsökning. Transfereringaroch finansiella transaktioner, dvs. överföringar till and-, ra sektorer avekonomin, innebär inte etl ianspråktagande av resurser. Indirekt gerde dock upphov till en efterfrågan av reala resurser genom effekterna på bl. a.mottagarnas disponibla inkomster. Transfereringar och finansiellatransaktioner beräknas för /83 till . ochutgör därmed av budgetens utgifter. Liksom i tidigarelångtidsbudgetkalkyler uppvisar transfereringarna en betydligt snabbareökningstakt än konsumtions- och invesleringsutgifterna. Transfereringarnaberäknas således att öka med 1,i fasta priser jämfört med 8,underjämförelseperioden. Ävenbeträffande transfereringarna har långtidsbudgeltekniken inneburit enundervärdering av den sedermera faktiskt realiserade utvecklingstakten. Pris-och löneomräkningar görs således endast på de anslag som genom indexbindningareller regelsystem blir föremål för automatiska justeringar, exempelvisfolkpensionerna och räntebidragen på bostadsområdet. Beträffande l.ex.barnbidragen finns inga sådana kopplingar och någon uppräkning av barnbidragelsstorlek med hänsyn lill prisutvecklingen har därför inte skett. Trots atlberäkningarna också för transfereringarna är snävt gjorda, framslår del klartatl det är transfereringarna som svarar för merparten av utgiftstillväxten ilångtidsbudgeten. Detta förklaras främst av den snabba ökningen av koslnadernaför stalsskuldränlorna. Transfereringsulgifiernas utveckling underlångfidsbudgelperioden påverkas vidare i hög grad av de antaganden som görs,främst vad avser pris-och löneutvecklingen. Densnabbast växande utgiftsposten ärstatsskuldräntorna. Enligt beräkningarna i årets långtidsbudget skulle dengenomsnittliga ärliga ökningen i löpande priser uppgå till 16,. /83 beräknas kostnaden för statsskulden komma att uppgå 1981/82:150 Bilaga2.1 Långtidsbudget 123 Med givna antaganden förutses molsvarande belopp /87 komma alt uppgå till nära . av de statliga utgifierna, , utgörs av finansiellatransaktioner, dvs. lån till företag eller enskilda personer, som exempel kannämnas lån till bostadsbyggande, studielån och regionalpolitiska lån. Definansiella transaktionerna beräknas öka med 2,9%per är i fasta priser. Denna del av statsbudgeten kan ses som en del avkredilmarknaden, eftersom staten i denna verksamhel närmasi svarar för enkreditförmedlande funktion. Med delta betraktelsesätt kan de finansiellatransaktionerna, vad avser ålerbelalningspliktig del av lånen, avräknas vid beräkningenav budgetsaldot, dvs. underskottet reduceras med beloppet för finansiellatransaktioner (netto). Det sålunda framräknade beloppet definieras som statensfinansiella sparande. Vid en analys av sparandeutvecklingen i samhället är delofta detta begrepp som används. Huvuddelenav anslagen lill finansiella transaktioner medför atl anspråk ställs päsamhällsekonomiska resurser. Vid elt studium av hur stor del av dessa resursersom staten tar i anspråk eller fördelar är det därför ofta mindre intressantatt skilja mellan transfereringar och finansiella transaktioner. Det bör ocksåframhållas att det kan vara svårt att avgöra om en utgift bör betraktas somtransferering eller finansiell transaktion. Enutgångspunkt i långtidsbudgetens beräkning av statsinkomsternas utveckling harvarit atl den av regeringen föreslagna skallereformen frän den 1 januari 1983blir totalfinansierad. Statsinkomsternasutveckling vid givna skattesatser är i allt väsentligt beroende av de samlade löneinkomsterna,dvs. Den stafiiga inkomstskatten liksom olikalöneskatter, påverkas direkt av bmttoinkomstens utveckling, medan de indirektaskatterna, t. ex. mervärdeskatten, påverkas indirekt via den privatakonsumtionen. Isammanhanget bör också påpekas alt statsinkomsternas utveckling mellan olika årkan uppvisa variationer i tillväxttakten beroende på kassamässigaförskjutningar mellan budgetåren. Delta sammanhänger främst medavräkningssystemet för kommunalskaltemedlen. Dessa uppbärs av praktiska skäl avstaten och redovisas tekniskt på statsbudgetens inkomstsida. Ilångtidsbudgeten diskuteras ocksä det beroendeförhållande som kan finnas mellanolika skatters faktiska avkastning utifrån vissa givna antaganden. Detta är enfråga som tilldragit sig elt ökat intresse . Detotala statsinkomsterna har ökat med genomsnittligt 11,under perioden1976/77-1980/81 i löpande priser, vilket kan jämföras med statsutgifternasökning med 16,. Prop.1981/82:150 Bilaga 2.1 Långtidsbudget 124 Underlångtidsbudgetperioden beräknas statsinkomstema i löpande priser att öka med6,. Statensbudgetsaldo och finansiella sparande /83 beräknas underskottet enligt det redovisade budgetförslagetkomma alt uppgå fill . Före statsskuldräntor beräknasbudgetunderskottet /83 uppgå till . Underlängtidsbudgetperioden ökar budgetunderskottet med ca 19,7 miljarder kr.Jämfört med Qolårels långfidsbudget är detta en betydligt lägre ökningstakt.Med givna antaganden fömtses en lägre fillväxttakt av statens utgifter och eninkomstulveckling som innebär atl inkomsterna som andel av BNP är stabil underperioden. En väsentlig orsak till den lägre ökningstakten är att åretslånglidsbudgetkalkyler utgår från andra antaganden om löne-, pris- ochräntenivåer. av statsutgiflerna utgörs av lån till olika ändamål, s. k. finansiellatransaktioner. Budgetsaldot efter avdrag för dessa finansiella transakfionerutgör statens finansiella sparande. senare del växte delstatliga budgetunderskottet och statens finansiella sparande som andel av BNP.Om vissa engångsförstärkningar av statsbudgeten 1982/83 frånräknas kanunderskottets andel av BNP beräknas lill ca 12,jämfört med 11,eljest. Vidslutet av längtidsbudgetperioden har underskottets andel av BNP, med den ilångtidsbudgeten tillämpade metodiken, uppskattats till ca 10,vid givnaanlaganden om den samhällsekonomiska utvecklingen. Statens inkomster, utgifter och finansiella sparande budgetåren 1982/831986/87 (miljarder kr., löpands priser) -75,7 -86,6 -88,1 -91,1 -95,5 12,0 -63,7 13,2 -73,4 13,8 -74,3 14,6 -76,5 15,2 -80,3 Jämförtmed långtidsutredningens prognos enligt alternativ I ligger lång-fidsbudgetenssaldo för ca . Skillnaden hänför sighuvudsakligen till de höjda punktskatter som lagts in i långtidsutredningenskalkyl. Långtidsbudgeten däremot har en annan beräkningsmetodik, innebärandeatt inga antaganden om framfida politiska beslut görs vid framskrivningen avinkomster och utgifter. Deti långtidsbudgeten framräknade budgetunderskottet implicerar naturligtvis attstora finansiella krav ställs på den svenska kreditmarknaden. Hurfinansieringen sker är av stort ekonomisk-politiskt intresse, dä ohka Prop.1981/82:150 Bilaga 2.1 Långtidsbudget 125 finansieringsvägarmedför olika samhällsekonomiska effekter, bl. a. avseendelikviditetsfillväxten i ekonomin och räntenivån. I långtidsbudgeten diskuterasvissa sådana effekter. Somframgått av det föregående är kalkylerna i långtidsbudgeten känsliga förgjorda antaganden såväl vad avser den samhällsekonomiska bilden som i fråga omutvecklingen ay enskilda utgifts- och inkomstkomponenler. I sammanfattningensavslutande avsnitt diskuteras vad ändringar i dessa hänseenden betyder förkalkylresultaten. Denövervägande delen av statsbudgetens utgifter, liksom huvuddelen av utgifternainom den del av socialförsäkringssystemet som inte redovisas på statsbudgeten,styrs av en långtgående automatik. Aulomatikbindningar finns även i varierandegrad i andra statligt reglerade system utanför statsbudgeten, l.ex.jordbmksprisregleringen. Förändringar i befolkningens ålderssammansättning,ökningar av löner och priser etc. medför all utgifterna stiger inom ramen förgällande regelsystem, ulan atl några beslul om reformer eller nya åtagandenfattas. Sä länge dessa regelsystem inte omprövas är del därför faktorer utanförstatsbudgetens direkta kontroll som styr utgifternas utveckling. Riksdagenkan självfallet ändra de regelsystem och indexeringar som styr statsutgifterna.Begreppet automatik används därför väsentligen för att beskriva hurgenomgripande prövningen av dessa utgifter blir vid de årligabudgetbehandlingarna. I syfte alt illustreraomfattningen och karaktären av automatik i statsbudgeten presenterades ifjolårets långtidsbudget en indelning av statsbud--getens utgifter i ohkagrupper efter de faktorer som bedömdes vara styrande. Statsutgifternaindelades därvid i följande huvudgrupper, nämligen anslag som präglas avfullständig automatik, anslag som är föremål för pris- och löneomräkning samlanslag som bestäms av separata beslut. Statsskuldräntorna har lagts in i enegen grupp. En motsvarande klassificering av utgifterna med utgångspunkt ibudgetförslaget för / 83 ger ett hkartat resultat som Qolårelsundersökning. Av statsbudgetens utgifter påverkas drygt hälften, ca 130miljarder kr., av fullständig automatik. Inkluderas statsskuldräntorna påverkasknappl av de totala statsutgifterna av mer eller mindre fullständigautomatik såsom delta begrepp definierats i undersökningen. Till detta kanläggas de anslag som är föremål för reguljär pris- och löneomräkning. Därmedstiger andelen till . Även för resterande förekommer aulomatikinslag.För en närmare redogörelse hänvisas till avsnitt 8. Ävensocialförsäkringssektorn har analyserats i detta sammanhang mol bakgmnd av,attsåväl utgifter som inkomster styrs av statsmakternas beslul. Likväl redovisasde endast i begränsad ulslräckning direkl på 1981/82:150 Bilaga2.1 Långtidsbudget 126 statsbudgeten.Av de utgifter för socialförsäkringssystemet som redovisas vid sidan avstatsbudgeten är totalt ca . närmast atl hänföra ull gmppenfullständig automatik. Övriga utgifter - ca . -kan hänföras tillden grupp vars utveckling styrs genom separata beslul. Emellertid finns ävenför denna grupp i praktiken betydande bindningar till kostnads- och löneutvecklingen. I långtidsbudgetendiskuteras för- och nackdelar av indexeringar och andra former av automatik. Iell läge med minskat utrymme för privat och offentlig konsumtion och i etl lägedär noggranna avvägningar mellan olika utgiftsområden måste göras kan olikaautomatikbindningar minska handlingsutrymmet. I diskussioner kring indexeringbör vidare observeras att i nuvarande läge finns argument för alt inflationensom sådan leder till en försvagning av statsfinanserna. Även i vissa andraavseenden kan en alltför omfattande indexering medföra besvärandestatsfinansiella konsekvenser. Ä andra sidan innebär den stora andelen avutgifterna knutna till olika indexar, atl stora gmpper garanteras avseddstandardföljsamhet ulan all årliga beslut måste fattas. Även i vissa andraavseenden kan tekniken med indexering ha påtagliga fördelar. Undersenare är har regeringen lagt fram förslag lill samlade besparingar inom dentotala statsverksamheten. Besparingarna har i regel kombinerats med andraekonomisk-politiska åtgärder. Som exempel kan nämnas investeringsstimulanseroch förändringar av skattesatser. Besparingarnas ekonomiskaverkan kan mätas pä flera sätt. En aspekt är de samhäUsekonomiska effekter somuppkommer. Härmed avses bl.a. återverkningarna på den offentliga sektorns realaresursförbrukning, effekter på privat konsumtion m.m. En annan aspekt är denrent statsfinansiella. De statsfinansiella konsekvenserna av en besparing kansägas beslå av dels en omedelbar direkl effekt av besparingen, dels deindirekta effekter som uppstår genom att besparingen får återverkningar påsamhällsekonomin i stort och därmed även indirekt påverkar statens inkomsteroch utgifter. I långtidsbudgetenbehandlas i första hand de direkta statsfinansiella effekterna av vidtagnabesparingsåtgärder. Vissa indirekta statsfinansiella effekter omnämns dock iöversiktliga termer. Till grund för redovisningen av spareffeklerna ligger defem samlade sparpakel som framlagts fr. o. m. . Resultatet avkalkylerna bör tolkas med försiktighet och med beaktande av de antaganden ochfömtsätlningar som har legat fill grund för beräkningarna. Dessa utvecklasnärmare i avsnitt 9 lill långfidsbudgelen. De direkta effekterna avbesparingsåtgärderna beräknas i löpande priser öka från inemot 19 miljarder /83 till . /87.1 fastapriser med /83 som bas ökar Prop.1981/82:150 Bilaga 2.1 Långtidsbudget 127 besparingamaunder långtidsbudgetperioden frän inemot 19 fill . Tonviktenpå besparingarna ligger på transfereringarna. Av de totala besparingarna om ca27 miljarder kr. /87 svarar besparingarna vad gällertransfereringar lill hushåll för . Huvudparten härav fallerpå förändringarna vad gäller beräkningstekniken för basbeloppet samtbesparingar inom bostadspolitiken och sjukförsäkringen. Vad gällertransfereringar till kommuner uppgår molsvarande belopp fill 10,9 miljarder kr.och för transfereringar till företag till inemot . Besparingarna istatlig konsumtion och investeringar svarar /87 i fasta priserför . Engenomgång av besparingsåtgärder riktade mot områden som kännetecknas avautomatik tyder på att dessa snarare utformats i syfte att mildra de frånstalsfinansiell synpunkt negafiva effekterna av automafiken än till att upphävaden. Beslutsom fattas av riksdag, regering eller stafliga myndigheter kan leda till att utgifteruppkommer i samhället utan att dessa kommer till uttryck på statsbudgeten.Dessa utgifter kan därför betecknas som utombudgetära utgifter (eng. off-budgetexpenditure). Enligt en vanlig definifion menas med utombudgetärautgifter/kostnader sådana finansiella kostnader som uppkommer i samhället tillföljd av statliga beslut, men som inte direkt framgår av statsbudgetensutgiftssida. Såvälutgifter över statsbudgeten som utombudgetära utgifter har sin gmnd i ensträvan från statsmakternas sida att få vissa åtgärder utförda. Valet mellanatt försöka nå uppsatta mål genom direkta statsutgifter eller med utombudgetäramedel är dock inte egalt ur en rad aspekter som närmare utvecklas ilångtidsbudgeten. 1årets långtidsbudget har gjorts en genomgång av utombudgetära utgifterfördelat pä skatteutgifter, statliga län och länegarantier, statlig regleringoch normgivning, statligt företagande saml offentliga fonder utanförstatsbudgeten. Exempel på utombudgetära utgifter redovisas enligt dennauppdelning. Någon fullständig redovisning av utgifierna görs dock inte, utansyftet är främst att peka på det statliga beslutsfattandets stora räckvidd vidsidan av sådana beslut som direkt kan avläsas i statsbudgeten. Det kan motdenna bakgmnd finnas skäl att ägna ett ökat intresse åt detta område. Vidutgiftsprövningen i riksdag, regering och stafiiga myndigheter görs oftabedömningar och beräkningar av ulombudgetära utgifter. Detta görs dock medvarierande grad av noggrannhet, bl. a. beroende av tillgängen på statistisktunderlag. En allmän iakttagelse är att i prövningen av utombudgetära utgiftersynes mer statsfinansiella aspekter tillmätas annan vikt än i 1981/82:150 Bilaga2.1 Långtidsbudget 128 budgetprövningen.Nya utgiflsåtaganden över statsbudgeten kommer till uttryck på ett tämligensamlat och överskådligt sätt, t. ex. som en ökning på statsbudgetensutgiftssida, försämrat budgetsaldo, ökad staflig upplåning etc. Däremot saknasi många fall adekvata beräkningsmetoder samt samlade och överblickbararedovisningar av de utombudgetära utgifterna. Dei långfidsbudgelen erhållna resultaten avseende inkomster, utgifter ochfinansieUt sparande är i hög grad beroende av bakomliggande antaganden om denekonomiska utvecklingen. I del föregående har redovisats de fömlsättningar somligger till grund för beräkningarna länglids-budget. Enligt dessaökar budgetunderskottet med totalt 19,7 miljarderkr. i löpande priser eller med ca 6,. Denna utveckling innebär attunderskottet som andel av BNP sjunker till ca 10,/87 vidgivna antaganden om den samhällsekonomiska utvecklingen. En förändring avdessa antaganden får följdverkningar. I vissa fall kan sådana förändringarkraftigt påverka budgetsaldot vid långtidsbudgetperiodens slut. Flertalet av deantaganden som rör centrala volymfaktorer bakom utgiftstillväxlen, somexempelvis befolkningsutvecklingen, kan sägas besitta en hög grad av säkerhet.Antagandena om den ekonomiska utvecklingen är däremot förenade med en betydandeosäkerhet. För att belysa känsligheten i beräkningarna har valts att redovisaen alternativ kalkyl. Denna kalkyl bygger huvudsakligen på den stmktur avantaganden som ligger bakom långtidsutredningens alternafiv III. I detta alternativfömtsätts en svag industriell ulveckling som sysselsättningenupprätthålls genom en expansion av den offenfliga sektorn. I alternafivetförutsätts att såväl priser som löner ökar kraftigt samt en hög ränteivå. Detbör betonas alt de beräkningar som presenteras i det följande är mekaniska ochall de inte bygger på en i alla hänseenden genomarbetad alternativ utvecklingav samhällsekonomin. Med ulgångspunkt fråndessa antaganden kan budgetunderskottet, med sedvanlig långtidsbudgetmetodik,och med beaktande av den snabbare tillväxten i kommunsektorn, beräknas vara istorleksordningen . högre än i huvudalternafivet budgetåret1986/87. Initialt innebär den höga lönesummeutvecklingen en budgetförstärkningbl. a. lill följd av systemet för utbetalning av kommunalskattemedel. Den på såsätt erhållna budgetförstärkningen kan emellertid ej neutraliserautgiftsökningen avseende pris-, löne- och räntekänsliga anslag, varsökningstakt tenderar atl överstiga inkomstutveckltngen på . Delbör dock påpekas att en beräkning som bygger på långtidsutredningensalternafiv III medför inkonsistenser vid tillämpningen av gängseläng-tidsbudgetmetodik. I detta alternativ förutsätts den privata konsumtionenöka i volym med . Samfidigt förutsätts en ökad 1981/82:150 Bilaga2.1 Långtidsbudget 129 aktivitetinom den kommunala sektorn kräva finansiering med höjda kommunalskatter. Isyfte att göra dessa båda antaganden inbördes förenliga fömtsätterlångtidsutredningen - för alt bibehålla nuvarande skattetryck att denstatliga inkomstskatten sänks med ca . Någon sådanskattesänkning läggs ej in enligt långfidsbudgelmetodik, vilket innebär altdet totala skattetrycket i långtidsbudgetens kalkyler ökar kraftigt. Tillföljd av den höga pris- och löneutvecklingen ökar progressiviteten åter iskattesystemet främst då basenheten lagts fast. De ökadeinkomstskatterna fill följd av della kan beräknas fill ca 7 miljarder /87. Påbudgetens utgiftssida ökar utgifterna pä pris- och lönekänsliga anslag med istorleksordningen . mer än i det tidigare presenteradealternativet. Någon 2-procentig minskning av statliga myndigheters löner och omkostnaderhar i denna alternafiva beräkning ej tagits med. Jämförelsenmellan statsbudgetens ulveckling enligl långtidsutredningens altemativ I ochIII som görs i långtidsbudgeten bör dock tolkas med slor försiktighet. Det börstarkt betonas alt de resultat vad avser budgetutvecklingen som framkommerbygger på vissa bestämda principer vad gäller beräkningar av statsfinansiellautgifter och inkomster. Olika dynamiska reaktionsmönster i samhällsekonominsaml ekonomisk-politiska åtgärder kan sålunda i hög grad påverka den faktiskastatsfinansiella utvecklingen. Långtidsbudgeten i sig ger därför inte elttillräckligt underlag för atl värdera alternativen. En sådan värdering kräveratt hänsyn tas till de totala samhällsekonomiska effekterna av de olika alternativen.I detta sammanhang bör faktorer som budgetsaldots effekt pä inkomstfördelning,kapacitetsutnyttjande, terms offrade m. m. las i övervägande. Dettorde ocksä vara av intresse ur känslighetssynpunkt alt närmare analysera ochredovisa effekter av ändrade anlaganden inom vissa betydelsefullaverksamhetsområden. De insatsområden där förändrade krav på budgetpolitiskainsatser är av central belydelse för beräkningsresultaten är bl.a. utgifter förarbetsmarknads-, industri- och bostadspolitik. gäller såväl ilångtidsbudgetens huvudkalkyl som i den alternafiva beräkningen. Ettcentralt område som påverkar budgelutfallet är utvecklingen på arbetsmarknaden.Olika krav kan t. ex. komma att ställas på ökade utgifter försysselsättningsskapande åtgärder och arbetsmarknadsutbildning m. m. Avgörandeför förändringen av statsutgifterna för arbetsmarknadspolitik blir fördelningenmellan utgifter för ovan nämnda ätgärder. Om man antar att 40000 personer,motsvarande ca en procentenhets högre arbetslöshet, skulle sysselsättas medsedvanliga arbelsmarknadspolitiska åtgärder skulle statsbudgetensutgifter öka med ca . 1982/83. Defidigare presenterade beräkningarna har endast tagit hänsyn lill beslutadeinduslripolitiska satsningar. Om strukturproblemen inom krisdrabbade företagoch branscher skulle kvarstå och åtföljas av beslut om nya 1981/82:150 Bilaga 2.1 Långtidsbudget 130 insatserinom dessa områden, kommer utgifterna för industripolitik att öka. Om man i enmekanisk Irendframskrivning antar atl utgifierna ligger kvar i nivå med denärmast föregående åren blir utgifierna i löpande priser ca 10 miljarder kr.slörre vid långtidsbudgelperiodens slut. Utvecklingeninom det bostadspolitiska områdel är av central belydelse förbudgetutvecklingen. Inte minst gäller detta antaganden kring bostadsbyggandetsvolym. Effekten på statsbudgeten av en ökning av bostadsproduktionen av 10000fler lägenheter i flerbostadshus kan i löpande priser beräknas till ca 3miljarder kr. Långtidsbudgetmetodikeninnebär all endasl beslutade förändringar av skattesatser läggs in iberäkningarna. Många av de indirekta skatterna har emellertid höjts genomsärskilda beslut, så att de huvudsakligen följt prisutvecklingen. Detta innebäratt inkomsterna klart understiger vad som vore fallet om dessa skatters andelav konsumentpriserna förblev över långtidsbudgelperioden. Ompunktskatterna följt den allmänna prisutvecklingen skulle inkomsterna vara 8miljarder kr. högre än vad som tidigare beskrivits. Detkan således konstateras alt beräkningarna på ett avgörande sätt påverkas avförändringar i vissa cenlrala variabler. Dessa är av olika karaktär ochpåverkar statsinkomster och statsutgifter pä olika sätt. Statens inkomster ärstarkt beroende av den reala tillväxten i ekonomin. Budgetens utgifter däremotstyrs i hög grad av faktorer av annan art såsom befolkningsförändringar ocholika former av automaliksyslem. Långlids-budgeten är som nämnts varken enprognos eller en plan för den framlida utvecklingen. Däremot visar den på vissagmndläggande tendenser i budgetutvecklingen. Alltför stor uppmärksamhet bördärför inte fästas vid budgetsaldots absoluta nivå underlängtidsbudgetperioden. Vad som däremot bör understrykas är att de beräkningarsom gjorts pekar på en bestående stmkturell försvagning av statsfinanserna, menatt det finns tecken till att takten kan komma atl bromsas upp. Exkluderasstalsskuldränlorna blir denna tendens mer påtaglig. Slatsskuldräntornastillväxt utgör emellertid en mycket dynamisk faktor i de totalastatsutgifternas tillväxt. Budgetunderskottens likvidiserande ochränteuppdrivande verkan torde komma att ulgöra en fortsatt försvärande faktorför den ekonomiska politiken . Enannan mycket betydelsefull faktor i della sammanhang är utgiftssidans storaföljsamhet till olika bindningar av automatisk karaktär. Studierna avautomatiken i statsbudgeten ger vid handen att de senaste årensbesparingsansträngningar snarare lorde komma alt mildra eller förändraeffekterna av automatiken än all bryta den.