prop · G503102 · 1981-12-31 00:00:00 — Företrädareför de försvarsanslälldas organisationer borde i någon form kunna delta i enkommande försvarsulredning. Riksdagengav regeringen tUl känna att en ny pariamentarisk försvarsulredning borde lUlkallasfidigt. Regeringengav anvisningar för perspeklivplanering avseende del militäraförsvarets och civilförsvarels utveckling . Där angavsförutsättningar och rikfiinjer för myndigheternas arbete underperspeklivplaneringens fas 1 saml vissa riktlinjer för perspeklivpla-neringensfas 2. Förperspeklivsludier avseende del ekonomiska försvarets utveckling efter år 1982lämnade regeringen anvisningar . Inomverksamhetsområdet lotaltförsvar bedrevs inle perspeklivplanering underfas I på samma sätt som för de tidigare nämnda lotalför-svarsgrenarna. Deanvisningar som regeringen gav lill innebar ihuvudsak att styrelsen i erforderlig omfattning skulle medverka i övrigatotalförsvarsmyndighelers perspeklivplanering och genomföra vissaunderlagssludier. Ianvisningarna för myndigheternas perspekfivplanering (motsvarande) lämnadessäkerhetspolitiska utgångspunkter saml en översikt över länkbara framtidakonflikter som skulle beaktas i perspeklivplaneringen. för säkerhetspolitik och långsiktsplanering inom totalförsvaret(SSLP) utarbetade vissa konkreta exemplifieringar i form av angreppsfall ochkrisfall m. m. Dessa ställdes fill myndigheternas förfogande under hösten1977. Imars 1978 tillkallade regeringen en parlamentarisk kommitté för all Prop.1981/82:102 Bilaga 1 Försvarsdepartementet 4 övervägaoch lämna förslag om säkerhetspolitikens inriktning och totalförsvaretsfortsalla utveckling m. m. . Kommittén antog namnet 1978 årsförsvarskommUté (FK 78). Direktivenför utredningsarbetet (regeringsbeslut , Dir. 1978:30) angav,mot bakgrund av syftet med vår säkerhetspolitik att bevara landels frihet ochoberoende, följande huvuduppgifter för kommittén. - All analysera utvecklingen i omvärlden och de hotmol vår frihet och vårt oberoende som kan uppkomma i framliden. - Att analysera den svenska samhällsutvecklingen frånsårbarhets- och resurssynpunkl. - Au studera samspelet mellan de säkerhetspolitiskamedlen och särskill överväga försvarspolitikens roll inom säkerhetspolitiken. - Au lämna förslag till säkerhelpolilikensinriktning. - All överväga de olika lotalförsvarsgrenarnas rollinom försvarspolitiken. - All lämna förslag till försvarspolitikensinriktning och totalförsvarsgrenarnas uppgifter i stort inom ramen för denna. Vidareanfördes alt kommittén borde identifiera sädana problemområden inomtotalförsvaret som kan behöva utredas i särskild ordning. Slutligen anfördedepartementschefen att kommittén borde arbeta under så stor öppenhet som möjUgtoch stimulera debatten i frågor som var föremål för utredning. Regeringengav tilläggsdirektiv (Dir. 1980:27) till försvarskommitlén. Deangav i huvudsak följande uppgifter för del fortsalla arbetet. - Att analysera utvecklingen (i omväriden) ochöverväga behovel av ändringar i eller kompletteringar lill tidigarebedömningar. - All överväga olika framtida strukturer förtotalförsvaret och därvid särskill bedöma möjligheterna att på lång siktgenomföra kommitténs förslag. - All ägna särskild uppmärksamhet ål hur kraven omförbättrad beredskap och ökad mobiliseringssäkerhel skall tillgodoses inomramen för ett värnpliklsförsvar saml hur kraven all kunna avvisa kränkningar avvårt territorium skall mötas. - Att analysera den mililärtekniska utvecklingen ochdess inflytande på vårt (luft) försvar. - Alt studera sammansättningen av försvarsmakten medhänsyn lill förmågan alt verka i olika delar av landet och under olika faserav elt angrepp. - Alt överväga fredsorganisalionens struktur försåväl det militära försvaret som civilförsvaret, med beaktande av delsamhällsekonomiska lägel. - All särskill överväga del ekonomiska försvarelsmöjligheter all trygga befolkningens överlevnad i krig samt all klarafredskrissilualioner. Kommittén redovisade i sill första delbetänkande (SOU1979:42) Vår säkerhetspolitiksin syn dels på den internationella utvecklingen och de 1981/82:102 Bilaga 1 Försvarsdepartementet 5 konflikteroch krig denna kan leda till, dels pä del svenska samhället och dessutveckling. Mol denna bakgrund lämnade kommittén förslag beträffandesäkerhels- och försvarspolitikens inriktning och lotalförsvarsgrenarnasuppgifter i stort. Belänkandel remitterades lill ell stort anlal myndigheteroch organisationer. Regeringens anvisningarför fas 2 av myndigheternas perspektivplanering grundade sig bl. a. på dettabetänkande. På grundval av en rapportfrån en särskild expertgrupp inom försvarskommitlén, som har haft i uppdragall förbereda kommitténs ställningstaganden i informationsfrågor, utarbetadesdelbelänkandet (Ds Fö 1980:2) Vidgad säkerhetspolitisk debatt, som överlämnadeslUl regeringen . Kommittén har i skrivelsetill statsrådet och chefen för försvarsdepartementet föreslagit all ensärskild utredning tillkallas för alt studera frågor om civilmotsländ m. m. Ensådan utredning har sedermera tillkallats. I ell tredje delbetänkande(Ds Fö 1981:1) Säkerhetspolitiken och totalförsvaret redovisade kommittén, medutgångspunkt i myndigheternas perspektivplaner (motsvarande), remissynpunkterpä det första betänkandet och den internationella utvecklingen fram lilljanuari 1981, sin syn på vissa för totalförsvaret gemensamma frågor och på dengrundläggande inriktningen av de olika loialförsvarsgrenarna. Även dettabetänkande har remitterats lill ell stort anlal myndigheter ochorganisationer. Belänkandel har givit underlag för regeringens anvisningar förmyndigheternas programplanering för perioden /83-1986/87. Isiu slutbetänkande (Ds Fö 1981: 14) Totalförsvaret 1982/1987 har försvarskommitlénlämnat sina överväganden och förslag avseende planeringen för totalförsvaretsolika delar /83-1986/87. Kommittén har tagit del avtotalförsvarsmyndigheternas programplaner, överbefälhavarens förslag iflygplansfrågan och kompletterande underlag i olika frågor. Genom ett särskiltarbetsutskott har kommittén fått frågor belysta om del militära försvarets ochcivilförsvarels fredsorganisation, medan expertgrupper har lämnat kommitténunderlag i fråga om samordningen meUan civilförsvar och kommuner samtprisregleringssyste-mel för del militära försvaret och civilförsvaret. Utskottels och de nämndaexpertgruppernas rapporter har utgivits i form av departemenlsslencilerna (DsFö 1981:13) Utvecklingen av försvarets fredsorganisalion under 1980-lalet, (DsFö 1980:4 och 1981:10) Civilförsvaret och kommunerna samt (Ds Fö 1981:12)Priskompensation för del militära försvaret och civilförsvaret. 1981/82:102 Bilaga 1 Försvarsdepartementet 6 2 Den svenska sälerhetspolitiken 2.1 Sombakgrund till sitt förslag beträffande inriktningen av svensk säkerhetspolitiklämnar försvarskommitlé i sina betänkanden en redogörelse för deninternationella politiska och ekonomiska utvecklingen och desssäkerhetspolitiska konsekvenser. Särskild uppmärksamhet ägnas delsnord-sydproblemen och nedruslningssträvandena, dels supermaklsrela-fionerna ochderas betydelse för det nordeuropeiska området. analyser av utvecklingen i omvärlden och i del svenska samhället harkommittén framför allt sökt uppmärksamma sådana förändringar som kan fåkonsekvenser för vår säkerhetspolitik och vårt totalförsvar. Kommittén påpekaratt den lid under vilken arbetet bedrivits har karaktäriserats av en stigandespänning och av osäkerhet och kriser på både det politiska och ekonomiskaområdet. Inför ell framlidsperspektiv där förhållandet mellan stormakterna ihögre grad än tidigare kan komma all präglas av växlingar mellan skeden av ökadspänning och samarbetsförsök, framstår del därför, ullalar kommittén, somsärskill angelägel alt fortsätter all föra en konsekvent och långsiktigsäkerhetspolitik. Isin sammanfattning av den internationella politiska och ekonomiska utvecklingenframhåller kommittén de problem och latenta konfliklanledningar som dentekniska och ekonomiska utvecklingen har fört med sig i form av miljöskador,sociala problem, risker för råvarubrist saml inte minst de ökande klyftornamellan fattiga och rika länder. Kraven på en rättvisare ekonomisk ordning, somutvecklingsländerna gemensamt har framfört under en lång rad år, har endastlell fill smärre framsteg. har en betydande grupp fattigare länderdrabbats både av drastiskt höjda energikostnader och stagnerande ellerminskande exportinkomster och som resultat härav en alltmer tyngandeskuldbörda. Om inle denna utveckling kan brytas, torde den nästan oundvikligaföljden bli stigande missnöje och bUlerhet bland utvecklingsländerna ochväxande spänningar nord-syd, vilka också kommer alt inverka på relationernaöst-väst. Kommitténkonstaterar all vi trots de många genomgripande förändringar som ägt rum ivärldens politiska struktur säkerhetspolitisktfortfarande lever i en huvudsakligen bipolär värld, som på ell avgörande sällpräglas av förhållandet meUan och . Framväxten avnya politiska kraftcenlra bidrar emellertid lill all supermakternas förmågaatt omsätta sina maklre-surser i faktiskt inflytande på utvecklingen i olikadelar av världen numera framstår som mera begränsad än för ell tiotal år sedan. Deninternationella politiska strukturen har också förändrats genom tillkomsten aven rad mellanstatliga organisationer. 1981/82:102 Bilaga1 Försvarsdepartementet 7 FörentaNationerna (FN) en särställning både genom sin universa-lilet och genom sinuppgift alt trygga fred och säkerhet. Även om FN inle har kunnat utvecklas lilldel effektiva instrument för kollekliv säkerhet som ursprungligen avsells, ärdel angeläget all betona de unika möjligheter till konstruklivl meningsutbyteoch fredsfrämjande arbete som ryms inom FN:s ram. Inle minst har FN kunnatanvändas för olika fredsbevarande aktioner. Kommittén anser all FN:s roll sominternationellt forum och konfliktdämpare kommer att vara minst lika viktig iframfiden. Desenaste årens försämrade inlernalionella klimat har tagit sig ullryck i och isin lur påverkats av den ökande kapprustningen. Vid sidan av kapprustningenmellan supermakterna sker en lika oroande kraftig upprustning av många länderi Tredje världen. konstaterarkommittén att praktiskt tagel inga betydande framsteg har kunnat noteras icentrala rustningskontroll- och nedrustningsfrågor. Supermakternasförhandlingar om begränsning av de strategiska kärnvapenstyrkorna, de s. k.SALT-förhandlingarna, har, konstaterar kommittén vidare, mött stora svårigheterpå grund av del försämrade internafionella klimatet under 70-lalets sista år. Ävenom nedruslningsarbelel hillills således har karaktäriserats av uteblivnaframgångar på de områden som är av central betydelse, bör man, framhållerförsvarskommitlén, dock inle underskatta viklen av det förhandlingsmaskinerisom har byggts upp och som medför all rustningsfrågorna är utsatta för enständig och intensiv bevakning. Medutgångspunkt i bedömningen all världen från säkerhetspolitisk synpunkt under avsevärdlid kommer all domineras av de två supermakterna och deras allieradekonstaterar försvarskommitlén att utvecklingen av de inbördes relationernamellan slormaklsblockeni också fortsättningsvis kommer att ha enavgörande betydelse för säkerhetssituation. De båda militäraorganisationerna NATO och Warszawapaklen utgör hörnstenarna i desäkerhelsslruklurer som stormakterna har byggt upp mot varandra efter andravärldskriget. NATO är en frivillig sammanslutning av länder, och inrikespolitiskaförändringar i medlemsstater eller konflikter mellan dem kan, förklararkommittén, därför inverka på deras samarbete inom organisationen. NATO hardock visat sin förmåga alt övervinna molsällningar, och majoritetenav medlemmarna torde också i framliden anse all deras intressen bäsl tjänas avalt de stannar kvar i organisationen. Warszawapaklenses av försvarskommitlén främst som ell sovjetiskt instrument för att tryggainflytandet och kontrollen över den buffertzon av stater som iandra världskrigels spår kunde etablera vid sin västgräns. De återkommandekraven på politisk och ekonomisk liberalisering i olika östeuropeiska länderhar, säger kommittén, lell lill all , när det sell sinaväsentliga intressen hotade, i sista hand har varit berett att betala detpolitiska pris som användandet av mUitära maktmedel Prop.1981/82:102 Bilaga 1 Försvarsdepartementet 8 Trycket i riktning mot liberalisering i Östeuropakvarstår emellertid och kan leda fill svåra spänningar inom iframliden. Försvarskommitlén urskiljer två delvis motstridandehuvudöverväganden som allljäml synes diktera de båda supermakternassäkerhetspolitik: å ena sidan önskan all undvika all hamna i en väpnad konfliktdirekt med varandra, å andra sidan beslutsamheten all förhindra all denstrategiska balansen mellan dem på ell avgörande sätt rubbas lill den egnasidans nackdel. Den första strävan låg enligl kommittén lill stor del bakomav-spänningspoliliken under första hälften av 1970-talel. Det andra övervägandet,rädslan för all hamna i ell strategiskt underläge, ligger bakom inte barakapprustningarna utan också parternas ömsesidiga försök all manövrera molvarandra och skaffa sig fördelar över hela den världspolitiska scenen på denandras bekostnad. Trots de allvariiga bakslag som avspän-ningspoliliken harutsatts gör försvarskommitlén bedömningen att den senastetidens utveckling inte har inneburit en återgång till en konfronlalionspoliliksom liknar del under den första eflerkrigsperioden. Ett visstsamarbete torde enligt kommittén på lång sikt komma all forlsälla på grund avsupermakternas eget intresse härav. redovisar skälen till att nya spänningaroch svårigheter uppkommit i förhållandet mellan supermakterna efter periodenav aktiv avspänningspoUlik under 1970-talels förra del. Långtgående förhoppningari väst om vilka resultat som skulle kunna uppnås med denna politik ersattesunder denna lid på många håll av betydande osäkerhet och allvarliga tvivel omavspänningens möjligheter. som den gamla misstänksamheten ochrivaliteten mellan supermakterna sålunda började ta sig nya uttryck, har bådasidor i ökande takt fortsatt sina ruslningsansträng-ningar. invasion av vid årsskiftet1979-1980 ledde, konstaterar kommittén, till en allvarlig kris mellansupermakterna med viltgående inlernalionella verkningar. Sovjetunionensfortsatta närvaro i har också i hög grad bidragit lillsvårighelerna att föra olika nedruslningsförhandlingar framåt.Försvarskommittén framhåller att den olösta ,utvecklingen i saml det mer än års-gamla kriget mellan och Irakliksom även ell ökande engagemang från de båda supermakternas sida ytterligarehar understrukit att och Gulfen utgör ell avvärldens mest spänningsfyllda områden. Kommittén diskuterar rustningssitualionen i världen ochkonstaterar vidare all rädslan för all hamna i strategiskt underläge gentemotden andre har lett till att och var för sig haransett sig tvingade all fortsätta att driva sina rustningar i höjden. Härtillhar ocksä bidragit oförmågan all kontrollera den tekniska utvecklingen liksomden psykologiska benägenheten all tolka allt som sker hos motsidan i sä negativtljus som möjligt. Prop.1981/82:102 Bilaga 1 Försvarsdepartementet 9 Försvarskommitlén beskriver den grundläggande s. k.terrorbalans som alltjämt råder mellan supermakterna. Båda parter behällerförmågan att, efter all ha blivit utsatta för ell första överraskande angreppmed kärnvapen, tilldela angriparen elt förödande andra slag. Del ickeratificerade SALT Il-avialel bedömdes vid sin tillkomst formalisera den grovaparitet som ansågs råda mellan supermakternas strategiska kärnvapen. SALTIl-förhandlingarna har som bekant inte omfattat kärnvapnen i , vare sigde brittiska eller franska kärnvapnen och inle heller supermakternasmedeldislansrobolar eller taktiska kärnvapen. Del är,noterar försvarskommittén, särskill supermakternas medeldi-slansvapen somkommit i fokus i den nya europeiska kärnvapendebatlen. ökandestyrka på detta område, särskill genom del s. k. SS 20-syslemet, har kommit au blien källa lill oro i de västeuropeiska NATO-slalerna. NATO beslöt i december1979 all anskaffa nya medeldislansrobolar för stationering i isyfte alt uppväga vad man såg som en hotande sovjetisk överiägsenhel.Sovjetunionen har förklarat all man för sin del däremot uppfattar beslutet somett försök alt i västlig favör åter ändra en med stora sovjetiskaansträngningar etablerad militär balans i . Centraleuropauppvisar emellertid också, konstaterar kommUtén, den största koncentration av konventionellamilitära resurser som någonsin har förekommit i fredslid. ochdess allierade har en betydande övervikt ifråga om insatsberedda förband,offensiv eldkrafl, geografiskt lätt tillgängliga förband etc. Andra faktorersom överiägsenhel i taktiska kärnvapen, teknologiskt förspräng, stabilarealliansuppbyggnad och fördelaktigare basstruktur anses gynna NATO-sidan. Försvarskommitlén beskriver hur under 1960-och 1970-lalen har genomfört en långsiktig uppbyggnad av sina stridskrafteroch har en allsidig flottstyrka med förmåga all verka på samtliga väridshav.De få hemmabaserna och det ringa antalet utländska baser begränsar emellertidSovjetunionens operalionsmöjligheter i jämförelse med NATO-ländernas sjöstridskrafler,vilka också har en markant övervikt i Allanlområdel och . I lokalaområden som Barenls hav, och har dock WP en betydandeöveriägsenhel. Den uppbyggnad som har skett i Barenls hav och harinle minst påverkal situationen i det nordiska området. Försvarskommitlén ställer också supermakternas rustningari relation fill deras ekonomiska och teknologiska styrka. har,förklarar kommittén, snävare ekonomiska marginaler för att upprätthålla sinställning som supermakt än vad har. Ehuru tordevara jämbördig med i militärt avseende, kommer enligtkommitténs bedömning den sovjetiska ledningen under 1980-lalet att ställasinför svåra avvägningsproblem, bl.a. för all tillfredsställa krav på högrelevnadsstandard. Upprätthållandet av militära styrkor av 1981/82:102 Bilaga 1 Försvarsdepartementet 10 supermaktsformatkan komma att bli en ännu mer tyngande börda än f. n. för . Försvarskommitlénkonstaterar all läget i , oavsett växlingen iklimatet mellan de båda stormaklsblocken, genomgående har kännetecknats av högstabilitet och fredlig utveckling. En avgörande roll spelar härvidlag densäkerhetspolitik som de nordiska länderna fört sedan slutet av 1940-lalel. Delsäkerhetspolitiska mönster som har utbildats i innebär all delar avområdet visserligen har kommit all ingå i supermakternas säkerhetssystem iEuropa, men att inte desto mindre har kommit all bli elllågspänningsområde mellan dem. Dettamönster kan enligl kommittén sägas beslå av tre huvudelement: ochNorges medlemskap i med restriktioner i fråga om bl.a. bas- ochkärnvapenpolitik i fredslid, neulralitelspolitik i förening medvänskaps-, samarbets- och biståndspakten () med samlSveriges neulralitelspoUtik stödd pä ell efter våra förhållanden starktförsvar. Till detta mönster hör också medlemskap i . Den lågaspänningen i del nordiska området främjas av att och infört ellanlal begränsningar i sin samverkan med sina allierade för alt markera deldefensiva syftet med sin allianspolilik. Sammantaget utgör dessa restriktionerell viktigt inslag i del säkerhetspolitiska mönstret i norra . Försvarskommitlénslår fasl att alliansfria utrikespolitik, syftande lill neutralitet ikrig och stödd på ett efter våra förhållanden starkt totalförsvar, utgör envikfig del av det nordiska säkerhetspolifiska mönstret. Den innebär all värteget lands och hela säkerhet bäsl gagnas av all för en politiksom bidrar till största möjliga uttunning av stormakternas inflytande i delnordiska området. Enrad faktorer har, förklarar kommittén, bidragittill all öka del nordiska områdets strategiska betydelse för supermakterna.Hit hör den omfattande utbyggnad som den sovjetiska marinen har genomgått sedan1960-talel. Den på baserade Sovjetiska är den störstaav fyra flottor och omfattar bland annat huvuddelen avSovjetunionens strategiska ubålsvapen. Den påtvungna geografiskakoncentrationen av kärnvapen-ubåtarna till elt så begränsat område innebär enhög grad av sårbarhet och ger ell starkt intresse alt fillgodoseskyddet av och farvattnen där omkring. Det sovjetiska mönstretför marinövningar har förskjutits västerut mol och . Utvecklingenhar också lett lill all NATO har kommit att fästa ökad vikt vid nordområdena.Norska beslöt alt tillåta förhandslagring av viss tyngreutrustning i mellersta avsedd för amerikanska marinkårsförband. Införsovjetisk kritik har man på norskt håll bestämt förklarat all förhandslagringenendast utgör en anpassning lill ändrade 1981/82:102 Bilaga 1 Försvarsdepartementet 11 strategiskaförhållanden ulan alt därmed innebära någon ändring av de grundläggandeprinciperna för den norska säkerhetspolitiken. Demilitära dispositioner och den ökande militära aktivitet frän bådasupermakternas sida som på detta säll kan iakttas i värt näromräde bör enligtförsvarskommitlén framför allt ses som ell led i deras fortsatta strävan allbevaka sina globala intressen och bevara den strategiska maktbalansen dememellan. Men utvecklingen har ocksä direkta återverkningar för del.Därmed ställs stora krav på vår egen förmåga att även i fortsättningenupprätthålla respekten för vårt lands integritet och säkerhetspolitiska linje. Vidsidan av bedömer försvarskommitlén alt ocksåfortsättningsvis kommer all ha stor strategisk betydelse, främst som övnings-och basområde för de sovjetiska sjöslridskraflerna. Två tredjedelar av densovjetiska skeppsbyggnadsinduslrin är förlagd lill . I enkrigssUuation kommer del på båda sidor all vara av stor vikt all behålla resp.skaffa sig kontroll över Östersjöutloppen. uttryck för den vikt maktblockenlUlmäter är den övervaknings- och övningsaklivilel somkontinuerligt äger rum där och som ofta leder lill kränkningar av svensktområde. Dennya vapenleknologiska utvecklingen kan enligt kommitténs mening öka riskernaför att nya kärnvapenbärare uppträder i del nordiska området. Den utvecklingav kryssningsrobolar som äger rum ger härvidlag anledning till oro. Denbeslutade baseringen av kryssningsrobotar ombord på flygplan och sannolikt ävenombord på ubåtar innebär en särskild risk, då kryssningsrobolar som flyger pålåg höjd skulle kunna medföra kränkningar av vårt territorium och därmed skapaallvariiga problem. med denna utveckling utrustas de sovjetiskaubåtarna med raketer med allt längre räckvidd, vilket innebär att de iframliden kan nå mål på den amerikanska konfinenlen från sina hemmafarvatlen,där de kan komma att utgöra mål för NATO:s förbättrade ubåtsbekämpningsmeloder.Riskerna kan därmed öka för att kommer all beröras av supermakternaskärn vapenslralegi. TUlde övriga faktorer som ökat del nordiska områdets betydelse från strategisksynpunkt hör också planerna pä resurs- och råvaruutvinning i ochframför allt norr om 62:a breddgraden. I första hand är det fråga omoljeulvinningen, som inle bara i sig är strategiskt viktig utan som också kanmedföra ökad västlig aktivitet i farvatten som man från sovjetisk sida önskarse så ostörda som möjligt. En faktor som komplicerar dessa frågor är problemetbeträffande gränsdragningen mellan och i Barenls hav ochtvisten om resursulvinningen kring . Motbakgrund av den redovisade internationella utvecklingen diskuterarförsvarskommitlén tänkbara konflikter och hot mot säkerhet. Kommitténkonstaterar alt den successiva utvecklingen mot en militär slyrkebalans mellanmaktblocken och del gemensamma intresset 1981/82:102 Bilagal Försvarsdepartementet 12 aUundvika varje utveckling som skulle kunna leda till en militär konfrontationdem emellan har lell lill att läget i stabiliserats. haruppmärksamheten i ökande grad inriktats mot Tredje världen och dess labilaförhållanden, snabba poUliska växlingar och återkommande konflikter och krig,vilka ofta har drag av supermaktsinblandning, och vilka på olika sätt kanspridas lill . De stora slående militära styrkorna är i sådanasituationer både en garanti för och ell latent hot mol freden i .