prop · G50340 · 1981-12-31 00:00:00 — Av skäl som utvecklatsi Svenska Tidningsutgivareföreningens remissyttrande över betänkandet finneremellertid att tidningsföretag bör undantas från deföreslagna reglerna om telefonförsäljning. Kommittén har föreslagit att även rena kontantköp skallomfattas av lagförslaget. Som skäl härför åberopar kommittén bl. a. att det förkonsumenten kan verka förvirrande att lagen gäller om betalningen eller varanlämnas dagen efter ett säljbesök men inte om varan lämnas vid sammanträffandetoch betalning erläggs kontant. Emellertid omfattas inte köp avlagförslaget. Full entydighet föreligger alltså ändå inte för konsumenten.Bokförläggareföreningen finner det därför motiverat att frågan om kontantköpvid hemförsäljning får anstå med hänsyn till att öppet köp inom detaljhandelnännu inte fått sin lösning samt det pågående arbetet inom konsumentköpsutredningen. Enligt lagförslaget omfattas inte köp avlagen. Det är det sammanlagda priset för vad konsumenten köper vidavtalstillfället som avses. Köper en konsument flera produkter, t. ex. tvåböcker, vilka var för sig kostar men tillsammans över 100 kronoromfattas alltså även detta köp av aviseringsskyldigheten. Önskar konsumentenköpa fler produkter vid tillfället kan inte säljaren tillmötesgå detta,eftersom han då riskerar att köpet inte blir giltigt. Försäljaren tvingasuppsöka närmaste telefon för att avisera sitt besök. Få konsumenter tordeuppleva detta förfarande meningsfullt eller ändamålsenligt. Skall enbeloppsgräns ingå i lagstiftningen bör den för det första vara så generöst sattatt situationer av ovan nämnt slag sällan inträffar. För det andra bör beloppetvara på något sätt indexreglerat. Med den inflationstakt som rått under70-talet finns det annars en påtaglig risk att lagen snabbt blir så föråldradatt även mycket enkla varor och tjänster inte kan erbjudas genomhemförsäljning. 4.20 och Samhälle: När det gäller hem- och telefonförsäljning vill förbundetframhålla, dels att ett lagförslag om "öppet köp" måtte kommatill stånd, dels det Prop.1981/82:40 132 positiva i att ångerrätten även kommer att gällatelefonförsäljning. Förbun- Bilaga 3 det vill uttala som sin åsikt attångerrätten även måtte gälla vid köp på mässor och utställningar. Konsumenternaär ofta i starkt underläge vid försäljning på nämnda försäljningsställen, dåvarorna ofta där beskrives som antingen mycket fördelaktiga ur prissynpunkteller som alldeles extra erbjudande, som ej återkommer. Förbundet anser, att det ej finns anledning att undantagavaror, vars värde understiger utom i de fall det gäller livsmedel.Om ett generellt medgivande införs för varor värde, trorförbundet att hemförsäljningsmarknaden kommer att översvämmas av icke seriösaförsäljare , som erbjuder varor till ett relativt lågt pris. Intrånget hos denenskilde är givetvis lika stort även om det avser utbjudande av varor till ettrelativt lågt pris. Förbundet instämmer i de förslag som framförts medundantag från 100 kronors-regeln enligt ovan. 4.21 hemkonsulenters förening: Utredningen föreslår att ångerrätten skall gälla även vidtelefonförsäljning dä säljaren tagit initiativ till samtalet. Undantag skallgälla livsmedel och begagnade personbilar. Ångerrätten skall också gälla vid kontantförsäljning.Undantag gäller varor till lägre pris än . Eftersom telefonförsäljning medfört storaproblem för konsumenterna anser vi det vara angeläget att ångerrätt skall gällaliksom att ångerrätten skall gälla vid kontantförsäljning. Utredningen föreslår en inskränkning i ångerrätten vid köppå mässor, utställningar och andra tillfälliga försäljningställen ditkonsumenter själv måste bege sig för att det skall kunna träffas något avtal. Detta anser vi acceptabelt under förutsättning att man fördenna typ av försäljning förhandlingsvägen kan komma fram till någon lösningangående öppet köp. 4.22 kommuns konsumentnämnd: Utvidgningen av ångerrätten till att gälla även vidtelefonförsäljning hälsar nämnden med glädje, men anser att den även bordegälla generellt vid mässor och tältförsäljning, då de priserbjudanden som gesoftast i den situafionen är av kort varaktighet och konsumenten därmed oftaförlorar möjligheten att jämföra det gjorda utbudet med vad man har på sin egenhemmamarknad. Remissinstanserna är i allmänhet positiva till förslagetatt ångerveckan enligt huvudregeln skall löpa från den dag konsumenten ficktillfälle att undersöka godset. Några remissinstanser framför dock synpunkterpå de föreslagna undantagen från huvudregeln. Andra remissinstanser, bl. a.TCO, menar att det överhuvud taget inte finns anledning att uppställa någraundantag från den föreslagna huvudregeln. 1981/82:40 133 5.1 Hovrätten för : Bilaga 3 Förslaget att ångerfristen skall beräknas från den dagkonsumenten tog emot godset i de fall han inte haft tillfälle att undersökagodset eller likadant gods synes vara fördelaktigt för konsumenterna. förslag till lagtext skall emellertid denna bestämmelse inte gällaom en tillämpning av bestämmelsen skulle bli uppenbart oskälig motnäringsidkaren. I så fall skall ångerfristen räknas från den dag då konsumentenerhöll föreskriven information angående ångerrätten. I specialmotiveringen(sid. 185) anges att undantagsbestämmelsen skall tillämpas restriktivt. I denallmänna motiveringen (sid. 136 f) anför emellertid kommittén attundantagsbestämmelsen skulle bli fillämplig så snart det gällde gods somsäljaren av praktiska skäl inte kunde föra med sig. Som exempel har kommitténnämnt monteringsfärdiga småhus och möbler. När det gäller moteringsfärdigasmåhus godtar hovrätten att det kan anses uppenbart oskäligt mot säljaren ifallen köpare skulle kunna frånträda avtalet efter att godset levererats. När detgäller möbler och liknande föremål, till exempel hushållsmaskiner, somvisserligen är så skrymmande eller så tunga att säljaren inte kan föra dem medsig men där särskilda transportsvårigheter inte föreligger såsom i fråga om monteringsfärdigasmåhus, kan det emellertid inte anses att det skulle vara uppenbart oskäligtmot näringsidkaren att konsumenten erhåller tillfälle att undersöka godsetinnan han blir definitivt bunden av köpeavtalet. Särskilt i fråga om möblertorde det förekomma att det inte går att få någon rättvisande uppfattning avgodsets utformning och skick innan man gjort en förhållandevis noggrannundersökning. Det är därför viktigt för konsumenterna att tillämpningen avundantagsbestämmelsen inte blir så restriktiv som kommittén har tänkt sig. Imotiven till den föreslagna lagen bör därför sägas ut att undantagsbestämmelsen(i 8 § tredje stycket punkten 2) inte syftar på varor av typen möbler ochhushållsmaskiner. I kapitel 8 lämnas också förslag till ändring av angerfristensberäkning. Enligt en huvudregel skulle veckofristen räknas från den dag"ångerblankett" kommer köparen till hända, vilken dag vad gällerbesöksförsäljning är densamma som sammanträffandedagen. Från huvudregeln görsundantag för situationer då konsumenten vid ingående av avtal inte hafttillfälle att undersöka det köpta godset eller gods av samma slag, i vilka fallångerfristen börjar löpa först då godset eller en väsentlig del av dettamottagits av köparen. Härifrån görs emellertid i sin tur undantag för ett parspecialfall, vid vilka huvudregeln sålunda i stället blir lämplig.Marknadsdomstolen, som finner det böra påpekas att de nu återgivna reglernatill en del i själva verket innebär en avsevärd utvidgning av tidsfristen förövervägande av gjorda inköp, har inget att erinra mot den föreslagna ångerfristregleringeni sak; det synes domstolen vara motiverat att konsumentens betänketid iallmänhet tar sin början först sedan den köpta varan kunnat undersökas. Isammanhanget bör emellertid redan nu anmärkas att ångerfriststadgandets såsomhuvudregel betecknade klausul i själva verket torde ha karaktär avundantagsregel vad gäller telefonförsäljning av lös egendom; vid sådanförsäljning lär ju nämligen köparen normalt inte fä tillfälle undersöka godsetvid avtalsfillfäl-let. Prop.1981/82:40 134 5.3 : Bilaga 3 I 8 § föreslås två olika tidpunkter från vilkenångerfristen skall börja löpa. Huvudregeln för ångerfristens beräkningöverensstämmer - förutom tillägget rörande telefonförsäljnig - med dennuvarande lagen. Kommittén föreslår dock att ångerfristen vid köp av lösegendom skall börja löpa från det konsumenten tog emot godset eller väsentlig delav detta om konsumenten inte har haft tillfälle att undersöka godset ellerliknande gods. Frän denna regel görs sedan två undantag. delar utredningensuppfattning att det i vissa fall kan vara lämpligt att beräkna ångerfristenfrån det konsumenten mottager godset. Framför allt gäller detta i sådana falldär näringsidkaren eller dennes ombud lämnar sådana muntliga (vilseledande)upplysningar om godsets beskaffenhet eller användning som kan medföra felansvarmed stöd av 7 § konsumentköplagen. Bevissvårigheterna för konsumenten i dessafall är enligt mycket stora. Genom att konsumenten i ställetges en möjlighet att undersöka godset innan ångerfristen börjar löpa kan hanvid hemförsäljning frånträda avtalet utan att behöva åberopa något civilrättsligtfelansvar. Den föreslagna utformningen av paragrafen kan dock skapaflera tolkningsproblem. Bland annat borde frågan om vad som avses med väsentligdel av godset ha kunnat närmare belysas av kommittén. Även det föreslagnaundantaget i punkten 1 - nämligen att ångerfristen inte skall löpa fränmottagandet vid köp av s. k. specialtillverkade varor - har en utformning somär ägnad att ge upphov till tolkningsproblem. Enligt förslaget räcker det intemed att varan har tillverkats speciellt för konsumenten utan den skall också hafått en utformning som avviker från näringsidkarens vanliga sortiment för attundantagsregeln skall vara tillämplig. Som exempel på vad som ej skulleomfattas av undantaget anges i motiven (s. 185) att persienner som ingår inäringsidkarens vanliga sortiment inte kan anses avvika från detta endastdärför att de anpassas till den plats där de skall sitta. Däremot skulleundantaget gälla om persiennerna skulle tillverkas i ett annat material än detsom näringsidkaren brukar använda. Enligt nämndens mening förefaller skillnaden mellan debåda situationerna inte särskilt väl motiverad. Nämnden ifrågasätter därför ominte undantagsregeln i punkten 1 i stället skulle kunna utformas i likhet medvad som sägs i 3 § i konsumentköplagen. Undantaget skulle då gälla om godsethar tillverkats efter köparens anvisningar eller önskemal och näringsidkaren"måste antagas sakna möjlighet att på rimliga villkor avyttra (godset)till annan än köparen...". Av punkten 2 framgår visserligen att ångerfristen skallberäknas från ångerblankettens mottagande även om inte konsumenten har haftmöjlighet att undersöka godset om "tillämpning av bestämmelsen skulle bliuppenbart oskälig mot näringsidkaren". Ett kriterium på sådan oskälighetskulle kunna vara att näringsidkaren inte kan sälja varan till annan. Ompunkten 1 får en utformning av det slag som föreslås ovan kan andra punktenbegränsas till att avse fall där det är orimligt att kräva att näringsidkarenförevisar godset eller del av detta. Genom den här föreslagna utformningen avundantagsreglerna uppnås enligt nämnden en önskvärd precisering utan att syftetmed paragrafen därigenom förfelas. 1981/82:40 135 5.4 kommun: Bilaga 3 Ångerfristens beräkning föreslås gälla från dendag då konsumenten emottagit ångerhandlingarna, eller då han haft möjlighet attundersöka godset eller liknande gods. Definitionen av det senare måste ansesvara oklar. Om undersökningsmöjligheten skall ha någon effekt, måste dennagälla just den vara som avses och inget annat. Kvalitetsskillnader mellandemonstrationsexemplar och levererade dito kan vara upphov till svårtolkadetvister. 18 § andra stycket finns vissa regler om de fall dåångerfristen skall räknas från det att köparen tog emot godset. Reglerna ärframför allt av betydelse vid telefonförsäljning men kan bli aktuella också vidvissa fall av hemförsäljning. De rymmer åtskilliga tolkningsproblem, som kundeförtjäna närmare belysning. Skall exempelvis vid köp av ett bokverk i fleraband eller vid tidningsprenumeration konsumenten anses ha haft tillfälle attundersöka godset om han har fått se ett provexemplar, och skall han anses hatagit emot en väsentlig del av godset när han har fått det första exemplaret iserien? Skall konsumenten vid köp av flygfoto anses ha fått tillfälle attundersöka godset om han har fått se ett negativ eller en kopia i litet format?Skall ångerfristen i fall då andra stycket från början är tillämpligt och detlevererade godset är felaktigt och byts ut mot nytt anses utgå efterden första eller den senare leveransen? Omfattar undantaget i tredje stycket 1exempelvis måttbeställda kläder, bok som har försetts med köparens namn ellerinitialer i guldtryck, gravvård som har försetts med inskription? Och omfattarundantaget vid punkt 2 sådant som större hushållsmaskiner (diskmaskiner,tvättmaskiner) och trädgårdsväxter? Det kan ifrågasättas om inte regeln itredje stycket 2 har fått en mer restriktiv utformning än som är avsett. Avmotiven (s. 186) framgår att regelns fillämplighet skall bedömas efter enavvägning mellan konsumentens nytta av att få se produkten före köpet ochnäringsidkarens besvär och kostnader för att medföra den. En sådan avvägningkan leda till att regeln blir tillämplig även i fall då det knappast kan ansesförenat med så stort besvär för näringsidkaren att föra med sig produkten ellerett prov som uttrycket "uppenbart oskäligt" tycks antyda. 5.6 (): Beträffande kommitténs förslag om viss utvidgning av tidenför beräkning av den s. k. ångerveckan anser TCO, att fidsräkningen alltidskall ske ifrån tidpunkten för leveransen av varan. Enligt förslaget skallångerfristen ej gälla i de fall varan fått en särskild utformning och avvikerfrån näringsidkarens vanliga sorfiment. TCO finner det rimligt med ett sådantundantag, men bestämmelserna bör här kompletteras så att det åliggernäringsidkaren att bevisa att varans utförande är i överensstämmelse medkonsumentens beställning. Prop.1981/82:40 136 5.7 : Bilaga 3 Enligt kommittéförslaget beräknas ångerfristen i visstfall, nämligen om konsumenten inte haft tillfälle att undersöka det aktuellagodset vid köpet, från den dag när han tar emot detta. Samfundet finner dennaregel väl motiverad. Däremot är ett undantag från den nya regeln mindretillfredsställande utformat. Regeln gäller nämligen inte om godset har fillverkatsefter konsumentens särskilda önskemål och därigenom fått ett utförande somavviker från näringsidkarens vanliga sortiment. På denna punkt måste nyagränsdragningsproblem uppkomma. Som exempel på situation, där det nämndaundantaget inte gäller, anför kommittén att persienner, som ingår inäringsidkares vanliga sortiment inte kan anses avvika från detta därför att deanpassats fill den plats där de skall sitta. Annat materialutförande än normaltskulle alltså vara tillräckligt för att ångerfristen inte skall räknas frånmottagandet utan , då ångerblanketter kommit konsumenten tillhanda,medan måttanpassning, som enligt samfundets mening utan tvivel i många fallockså leder till tillverkning av en specialprodukt, icke skulle varatillräcklig för att medföra denna verkan. Samfundet anser att kommittén intebort pä denna punkt använda en motivformulering som kan framkalla problem inomen bransch, där av naturliga skäl hemförsäljning är en ofta använd form för marknadsföring. 5.8 (): Enligt författningförslaget skall ångerfristen enligtregeln i 8 § andra stycket börja löpa när konsument, som inte haft tillfälleatt undersöka godset, tar emot godset. Regeln skall dock icke gälla om entillämpning av bestämmelsen skulle bli uppenbart oskälig mot näringsidkare. Somexempel därpå anges i motiveringen monteringsfärdiga trähus. vill betona nödvändigheten av att förtillverkadesmåhus undantas från tillämpningen av regeln i 8 § andra stycket, och förorda,att undantaget skall framgå direkt av författningstexten. Vi tillstyrker förslaget om ångerfristens beräkning. 5.10 (): Att ångerfristen i flera fall än hitfills skall börja löpafrån den dag konsumenten tagit emot godset, finner KF i och för sig bra. KFvill dock ifrågasätta om regleringen är fillräckligt klar och entydig. Enligt §8 tredje stycket andra punkten (som utgör ett undantag från undantaget fränhuvudregeln) skall nämligen i visst fall ångerfristen likväl börja löpa fråndet konsumenten mottagit informationshandling och ångerblankett, trots att haninte haft tillfälle undersöka godset - nämligen om en tillämpning avbestämmelsen med ångerfrist utgående från det konsumenten mottog godset, skullebli uppenbart oskälig mot näringsidkaren. Det torde vara stor risk att dennabestämmelse får fill följd att konsumenten kommer att känna sig osäker på närångerfristen börjar löpa i hans konkreta fall. Risken härför blir inte mindregenom att utredningen anfört att näringsidkaren som ett tungt vägande skäl, dähan åberopar denna undantagsbestämmelse, kan 1981/82:40 137 anföra att kostnaderna för transport av godset fill ochfrån konsumenten är Bilaga 3 särskilt höga. Just i sådana fall torde somregel försäljarna inte heller ha medfört godset för demonstration in natura viddet hembesök, då avtalet ingicks, varför konsumenten normalt kunnat räkna medatt ångerfristen skulle börja löpa först när godset levererats. Ett av de argument, som oftast brukar anföras för att visaatt hemförsäljning är en behövlig och bra säljform, är att konsumenten i lugnoch ro i hemmiljö får tillfälle att pröva godset före köpet. Det kan därfördiskuteras, om hemförsäljning av sådana varor som t. ex. på grund av sinstorlek inte lämpar sig för demonstration i hemmet, bör ges särskilda favörer ihemförsäljningslagen. Den osäkerhet beträffande utgångspunkten för ångerfristensberäkning, som den föreslagna regleringen sannolikt kommer att medföra förmånga konsumenter, skulle möjligen kunna elimineras genom en föreskrift attnäringsidkaren i den informafionshandling som han enligt § 6 är ålagd lämna fillkonsumenten (jämför bilaga 10 i betänkandet), också skall ange hur ångerfristenskall beräknas i den konkreta situationen. Näringsidkarens uppgifter härvidlagtorde kunna bli föremål för prövning enligt marknadsföringslagen.Näringsidkare som själva är osäkra på hur hemförsäljningslagen i dettaavseende skall tillämpas, bör kunna ta upp ärendet till förhandling medkonsumentverket. kan också tänkas utfärda riktlinjer förtillämpningen av § 8 tredje stycket andra punkten. 5.11 hemkonsulenters förening: Om konsumenten inte haft tillfälle att undersöka den köptavaran vid säljbesöket föreslås ångerveckan gälla varanmottagits. Vi anser att ångerrätten generellt skall gälla från den dag köparenerhållit varan. Ångerfristen borde allfid räknas från den dag köparenmottager godset, då detta skulle skydda konsumenten från säljare som användersig av ett speciellt fint demonstrationsexemplar av varan, men senare sänder enkvalitetsmässigt sämre produkt. 5.13 kommuns konsumentnämnd: Ångerfristen borde genomgående räknas från den dagengodset levereras, dä detta skulle skydda konsumenten från säljare som användersig av ett speciellt fint demonstrationsexemplar av varan, men senare sänder enkvalitetsmässigt sämre produkt. Parternas skyldigheter när konsumenten har utnyttjatsin ångerrätt 6.1 Hovrätten för : Det kan ifrågasättas om det inte borde införas ett förbudför näringsidkare att avhända sig bytesgods ångerrätt kan görasgällande. 1981/82:40 138 konsumenter torde komma att avstå från att utnyttjaångerrätten ifall det Bilaga 3 visar sig att bytesgodset inte kan återlämnastill dem. Frågan borde enligt hovrättens mening i vart fall ha utretts närmare. Vid de enkäter som låtit utföra blandhemkonsulenter och kommunala konsumentvägledare angående hemförsäljningslagen(se bilaga 9 i betänkandet), har det visat sig att ett stort problem medhemförsäljning är att det inte föreligger skyldighet för en säljare att behållaen inbytesvara under ångerveckan. Detta bekräftas också av de kontakterkonsumentverket har haft direkt med konsumenter. Om en försäljare sålt detinbytta godset vidare är det ofta omöjligt för konsumenten att köpa enmotsvarande begagnad vara till det pris han tillgodoräknat sig vid inbytet.Detta är i praktiken en faktor som starkt avhåller från att utnyttjaångerrätten. Med hänsyn särskilt till att ångerfristen endast är , börkonsekvenserna av en regel om skyldighet för näringsidkare att behålla detinbytta godset under ångerfristen rimligen inte vara särskilt betungande förnäringsidkarna. anser att utredningen närmare bort undersöka förutsättningarnaför en sådan regel. Utredningen har pekat på att det inte finns några hinderför att en försäljare/ombud för egen räkning sluter ett avtal med konsumentenom att mottaga konsumentens gamla produkt som inbytesgods. Om konsumenten inteutnyttjar ångerrätten, uppstår inga problem så länge värdet av det inbyttagodset avräknas från priset på den köpta varan. För det fall konsumentenutnyttjar ångerrätten har han inga lagliga möjligheter att återfå det inbyttagodset som ofta värderats till lägre belopp än vad som motsvarar bruksvärdet.Detta medför med all säkerhet ofta i praktiken att ångerrätten inte utnyttjas.Konsumentverket anser att det bör övervägas om inte konsumenten även i den nubeskrivna situationen bör ha rätt att återfå det inbytta godset om han frånträdersitt köp. 1. socialförvaltningen: Enligt kommitténs förslag skall näringsidkaren ej ha någonskyldighet att lagerhålla bytesgods som ångerfristen löper. Dettainnebär att om säljaren exempelvis byter in köparens gamla dammsugare, värderadtill ca , vid köp av en ny, köparen ej kan få tillbaka sin gamladammsugare om han vill frånträda köpet. Detta innebär att köparen befinner sigi en sämre situation än före köpet. Detta utgör en avhållande faktor när detgäller konsumentens benägenhet att utnyttja ångerrätten. Socialförvaltningenanser att näringsidkaren skall vara skyldig att behålla inbytt gods underångerveckan för att ge konsumenten större möjligheter att utnyttja ångerrätten. 2. föredragande borgarråd: När det gäller frågan om förbud för näringsidkare attdisponera över bytesgods under ångerfristen har kommittén inte ansett sig kunnaförorda ett sådant förbud. Man jämför här med bilhandeln och delagerhållningsproblem med åtföljande ökade kostnader som skulle uppstå vid ettsådant 1981/82:40 139 förbud och anser att dessa argument är aktuella även närdet gäller annat Bilaga 3 bytesgods. En sådan jämförelse är inte rimlig. Bilar säljs knappastgenom hemförsäljning utan efter det att konsumenten uttryckt behov av att bytasitt gamla fordon genom att kontakta näringsidkaren. Vid hemförsäljning av t.ex. dammsugare däremot kan risken att inte få tillbaka den gamla dammsugarenfungera som påtryckningsmedel gentemot en konsument som skulle vilja utnyttjasin ångerrätt. En begagnad dammsugare eller hushållsapparat kan ha ett mycketlågt saluvärde, och alltså värderas lågt vid inbyte, men den kan fortfarandevara fullt användbar och kostnaden för att anskaffa en likvärdig apparat kanvara hög. Förslaget biträdes med undantag av säljarensförfoganderätt av inbytt gods . Ofta åsättes inbytesvarornalägre pris än dess realvärde. Därmed kommer konsumenten vid ånger att komma iett sämre läge om han tvingas ta emot kontant ersättning i stället förinbytesvaran. Detta förfarande skulle indirekt också medföra ett mer ellermindre tvång att ändå köpa den nya varan. Konsumenten bör därför i förekommandefall ges möjlighet att tillskriva sig förfoganderätten överinbytesvaran, och i det fall lagringsproblem uppstår för säljaren, själv åtagasig förvaring. Vi tillstyrker förslaget om parternas skyldigheter närkonsumenten har utnyttjat sin ångerrätt. 6.6 och Samhälle: Förbundet vill starkt understryka de krav, som finns i §11, dvs. lämplig förpackning skall finnas för konsumenten och returportot skallbetalas av näringsidkaren. Däremot är förbundet tveksam mot förslagets § 13 medhänsyn till de konsekvenser, som kan uppstå för näringsidkaren.