prop · G503201 · 1981-12-31 00:00:00 — Energin är i stället belagd med allmänenergiskatt. Undanlaget från skattepUkt för bränslen m.m. finns i 8 § 4mervärdeskattelagen. Den som yrkesmässigt omsätter sådana varor som anges därhar rätt till avdrag för ingående skall pä förvärv och införsel förverksamheten. Den skattefria energin är därför helt fri frånmervärdeskattebelastning och träffas endast av energiskatt och i vissa fallbensinskatt samt särskild beredskapsavgift. Råoljanräknas inte som ett bränsle och är därför inte undantagen från skattepliktenligt 8 § 4 mervärdeskattelagen. Den är inte belagd med energiskatt. Vidimport av råolja tar tuUverket ut mervärdeskatt. Importörerna är skattskyldiga tiUmervärdeskatt men deras ingående skatt överstiger regelmässigt den utgåendeskatten. De redovisar därför normalt skatten för en-månadsperioder. De ärvanligen hemtagare. Detta innebär att de i enlighet med vad jag har framhåUitfår tillbaka mervärdeskatten frän i genomsnitt upp fill 29 dagarinnan skatten skall betalas tiU . Jaghar inledningsvis anfört att det är angeläget att granska den kredit som deskattskyldiga fär vid redovisning av indirekta skaller och att denna fråga börutredas allsidigt. Redan innan en sådan utredning har gjorts kan enligt minmening konstateras att ett par förhållanden möjligt bör rättas till.Jag tänker dä pä redovisningen av skatter och avgifter på bensin och olja ochpå uppbörden av mervärdeskatt vid import. I del först nämnda fallet är dengenomsnittliga kredittiden avsevärt längre än som är vanligt för indirektaskatter. I det senare fallet ger uppbördsbestämmelserna upphov till obefogade ränte-och likviditetsfördelar för vissa skattskyldiga. 3.1Beskattningen av bensin och olja, m. m. Somjag redan har anfört kan den genomsnittliga kredhfiden för skatter och avgifterpä bensin beräknas räknat från leveransdagen lill dagen förbetalning av skatt tiU statskassan. För de skattepliktiga oljorna och fastabränslena är motsvarande kredittid . Jag har förståelse för att enförkortning ställer krav på anpassning från de skattskyldiga företagens ochderas kunders sida och att ett visst rådrum bör beredas dem. 1969 ärs punktskatleutredninghar i detta avseende föreslagit att kredhfiden skall förkortas fr.o. m. den och för bensin med fr.o.m. den 1januari 1985. För egen del anser jag att en förkortning ärlämpligt avvägd. Däremot bör denna förkortning göras tidigare än vadutredningen har föreslagit. 1981/82:201 13 lämpligtidpunkt är enligt min mening den . Frågan om ev. ytterligare förkortningarav kredittiderna bör bedömas dels när ställning tas till 1969 årspunktskatteutrednings förslag, dels när den utredning om kredittiderna som jaghar aviserat har fullgjort sitt uppdrag. Uppbördenav energiskatt för olja och fasta bränslen beräknas för /83uppgå fill ca 4000 milj. kr. Uppbörden av energiskatt och bensinskatt förbensin beräknas uppgå till ca 7600 milj. kr. Enförkortning av kredittiden innebär för statsverket en positivränteeffekt som kan beräknas till 40 milj. kr. (räntesats ).Under /83 uppkommer ungefär en tredjedel av årseffekten, dvs. ca15 milj. kr. Förslagetkräver ändringar i 22 och 23 §§ energiskattelagen och i 6 § bensinskattelagen,I 22 § energiskattelagen bör anges alt skatt för bränsle skaU redovisas förredovisningsperioder om tvä kalendermånader räknat från början av kalenderåret.Den möjlighet som föreUgger för att fastställa annanlidsperiod som redovisningsperiod (22 § tredje stycket) bör finnas kvar endasti fråga om elektrisk kraft. Detta bör framgå av lagtexten. Detbör framhållas att reglerna i 22 och 23 §§ energiskattelagen endast gälleroljorna. 4 § energiskattelagen hänvisar till bensinskaltelagens bestämmelser.Härigenom blir dessa senare bestämmelser om bl.a. redovisningsperioder och deklarationsfidertillämpliga både i fråga om energiskatt och bensinskatt på bensin. I23 § I mom. bör anges att deklarationerna skall ha kommit in till riksskatteverketsenast den 5 i andra månaden efter redovisningsperiodens slut. Härigenom blirden genomsnittliga kredittiden för oljorna och de fasta bränslena.Riksskatteverkets rätt alt föreskriva att deklaration skall lämnas inom annantid (23 § 3 mom. andra stycket) bör behållas endast när det gäller elektriskkraft. Ifråga om bensin bör i 6 § bensinskattelagen anges att redovisningsperiodenskall vara två kalendermånader räknat från början av kalenderåret. Möjlighetenför att föreskriva månadsdeklarationer bör slopas. Däremot bördet fortfarande vara möjligt att lämna deklarationer eftersom dennamöjlighet står öppen endast för den som får göra så stora avdrag ideklarationerna att ingen eller så gott som ingen skall återstår alt betala,vilket är fallet exempelvis när det gäUer en flygklubb som använder bensinendast för flygplansdrift. Bestämmelsen i 6 § andra stycket bör ändras så attdeklarationerna allfid skaH ha kommit in fiU senast den 20 iandra månaden efter redovisningsperiodens slut. 1981/82:201 14 Mankan ställa flera olika krav på uppbörden av mervärdeskatt. Förutom att denskall vara rationell och effektiv kan krävas att den inte snedvriderkonkurrensen mellan olika företag. När del gäller omsätiningen inom landet äruppbörden också i myckel stor utsträckning neutral. Genom övergången fill en iprincip obligatorisk redovisning av mervärdeskatt i enlighet med bokföringenkommer de olika skaftskyldiga företagen att få betala mervärdeskaft tilllänsstyrelsen . När de säljer varor eller utförtjänster åt andra skattskyldiga företag skall de redovisa skaften somavdragsrätten kan utnyttjas av ett köpande företag. Dennaneutralitet är dock enligt min mening inte tillräcklig. Företagen disponerar iprincip fritt över kreditgivningen till sina kunder. Kreditgivningen omfattar normaUockså den mervärdeskatt som belöper pä priset för en vara eller tjänst.Eftersom redovisningen av mervärdeskatt och avdragsrättens inträde i storutsträckning följer bokföringen av utställda eller mottagna fakturor spelar kreditgivningenmellan företagen ingen roll för skatteredovisningen. På en punkt är förhåUandenadock andra. Vid kreditimport fär importören utan nägon kommersiell förhandlingkredit med betalningen av mervärdeskaften till . Denna kredit harinte något samband med den ev. kredit som det säljande företagel i utlandet kanlämna. Vid upphandling inom landet skall köparen betala mervärdeskatt fillsäljaren. Om han får någon kredit med denna betalning eller inte beror på detavtal han kan träffa med leverantören. Denjämförelse som enligt min mening är relevant i delta senare fall är den mellanen upphandling inom landet med en genomsnittlig kredittid och en upphandlingutom landet med en lika lång kreditlid. Till denna jämförelse skall sedanläggas det förhållandel all en kredilimportör genomsnittligt får en kredit somär antingen 51 eller från importtillfället med att betalamervärdeskatten till . Det kan konstaleras att en sä lång kreditlidinte torde vara vanlig inom näringslivet, mycket mindre motsvara engenomsnittlig kredittid. Det kan därför konstateras att det - om alla andraförhållanden är lika - kari framstå som mer fördelaktigt all köpa en vara av enutländsk leverantör än av en inhemsk, eftersom köparen pä del sättet får längrekredittid med betalning av mervärdeskatten. Dennafördel för kreditimporten jämförd med en upphandling inom landet börundanröjas. Jag anser att ett lämpligt resultat uppnås om rätten till avdragför ingående mervärdeskatt vid införsel senareläggs något. I stället för attsom nu medge att avdraget får göras när tulldeklarationen har försefts medtullverkets redovisningsnummer bör avdraget få göras tidigast när den centraltutfärdade tuUräkningen har mottagits. Bortseft från de ekonomiska effekterdenna åtgärd har slår den i god överensstämmelse med den faktureringsmetod somnumera som en huvudregel gäller för redovisningen av mervärdeskatt. 1981/82:201 15 Ensädan senareläggning av avdraget innebär i princip att detta kommer deskattskyldiga kreditimportörerna fill godo (hemtagning)eller (annan kredilimport) senare än som är fallet. Senareläggningenav avdraget innebär att betalningarna av mervärdeskatt tiU statskassan ökarunder den tid som senareläggningen genomförs. Detta är följden av att ettavdrag som annars skulle ha fått göras skjuts upp fill nästaredovisningsperiod. Denna engångseffekt kan beräknas fiU ca 2200 milj. kr. Engångseffektenmedför ocksä en ränteeffekt, som för år räknat uppgår tiU ca 265 milj. (räntesals ). Jaganser att detta förslag bör genomföras. Ändringarna bör träda i kraft den Ijuli 1982. Engångseffekten inträffar dä under /83 och ränteeffektenunder detta är kan beräknas tUl ca 200 milj. kr. Förslagetkräver ändringar i 17 § mervärdeskattelagen. I paragrafens första stycke angesatt rätt fill avdrag föreligger för den redovisningsperiod då förvärvet ellerinförseln enligt god redovisningssed har bokförts eller borde ha bokförts om ejannat följer av paragrafens andra stycke. I andra stycket anges attavdragsrätten i vissa fall, t. ex. vid kreditköp med förbehåll om återtaganderättenligt konsumentkredifiagen m.m., inträder först vid betalningen av skatten. I 17§ andra stycket bör införas en bestämmelse av innebörd att rätten till avdragför mervärdeskatt som tas ut vid import inträder tidigast när tullverketstullräkning har mottagits av den skattskyldige. Omimportören har anlitat ett ombud, som har åtagit sig betalningsskyldighetenoch som är skattskyldigt till mervärdeskatt, bör den nya bestämmelsen omavdragsrättens inträde gälla endast den skatt som ombudet skall betala lilltullverket. Omett anlitat ombud inte är skattskyldigt till mervärdeskatt, skall den nyabestämmelsen gälla i fråga om uppdragsgivarens avdragsrält. Detta innebär attombudet får förse uppdragsgivaren med tullräkningen eller en kopia av den. I defall detta inte är möjligt eller lämphgt, t. ex. därför att räkningen upptarinförsel för flera uppdragsgivare, bör ombudet i stället kunna tillhandahällaett utdrag ur tuUräkningen. Denya bestämmelserna bör tillämpas för skall enligt tuUtaxeringsbeslut sommeddelas vid ikraftträdandet eller senare, dvs. fr. o. m. den 1 juh 1982. Närdet gäller råoljan kommer den nu föreslagna åtgärden att eliminera större delenav den ränte- och likviditetsfördel som beskattningen f. n. ger upphov lill.Eftersom senareläggningen av avdragsrätten innebäratt avdraget genomsnittligtkan utnyttjas än som är faUet kan råoljeimportörernafortfarande i vissa fall få disponera över ett skattebelopp i några dagarinnan det skall betalas tUl . Nägon anledning att låta denna fördelkvarstå finns inte. Det enklaste sättet att ändra på detta förhållande är attgöra råoljan skattefri på samma sätt som eldningsolja, bensin m. m. Råoljanbör därför tas med i uppräkningen av skattefria varor i 8 § 4 1981/82:201 16 mervärdeskattelagen.Rätten till avdrag för annan ingående mervärdeskatt i verksamheten kommer dåall finnas kvar. Undantagetfrån skatteplikt för råolja torde inte leda till något skattebortfall eftersomnågon privat, inle yrkesmässig, omsättning eller införsel av råolja knappasttorde förekomma. Någonnärmare definition av vad som avses med råolja torde inte krävas i lagtexten.Råolja hänförs fill tuUtaxenummer 27.09. S.k. toppad råolja, som är en råoljafrän vilken de lättaste frakfionerna har avlägsnats, hänförs tilltulltaxenummer 27.10. Nägon import av s. k. toppad råolja har visserligen interedovisats . Jag anser det ändå lämpligt attskattefriheten omfattar båda sorterna råolja. Detta resultat uppnås genom att ilagtexten anges endast råolja. Enligt18 § tullagen (1973:670) får generaltullstyrelsen föreskriva att tull och annaninförselavgift får betalas enligt särskild tullräkning. Räkningen skall betalasinom den tid som styrelsen bestämmer, dock inte senare än en månad frän den dagdä räkningen utfärdas. Generaltullstyrelsenhar i tullordningen fastställt att tullräkningen skall betalas senast inom 25dagar. Jaganser del angeläget att tiden för betalning av tullräkningar förkortas. Tidenbör enligt min mening bestämmas . Jag har inhämtat att generaltullstyrelsenavser att fatta beslut i enlighet härmed. En ändring bör lämpligen genomförasfr. o. m. den . Genomdenna åtgärd uppkommer en engångseffekt under /83 om ca 900milj. Ränteeffekten kan beräknas lill ca 110 milj. kr. och till ca50 milj. kr. Idenna fråga har jag samrått med chefen för . Detär mycket angelägel alt vissa av de föreslagna åtgärderna träder i kraft såsnart som möjligt. Med hänsyn till frågans brådskande karaktär anser jag att enlagrådsgranskning bör kunna underlåtas. Medhänvisning tiU vad jag nu har anfört hemställer jag all regeringen föreslårriksdagen att anta inom budgetdepartementel upprättade förslag fill 1. lag om ändring i lagen(1957:262) om allmän energiskalt, 2. lag om ändring i lagen(1961:372) om bensinskatt, 3. lag om ändring i lagen(1968:430) om mervärdeskatt. 1981/82:201 17 Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genomproposition föreslå att anta de förslag som föredraganden har lagtfram.