prop · G50312 · 1981-12-31 00:00:00 — Flertalet av dessa anslöt sig till den grundsyn på denkyrkliga beredskapen som angavs i promemorian och till de förordade allmännariktlinjerna för det fortsatta arbelel. I åtskilliga remissyttranden framhöllsviklen av all utrednings- och planläggningsarbetel påbörjades snarasl. Förslagel alt en kommitlé med i promemorian närmareangivna uppgifter skulle tillsättas för handläggning av kyrkligaberedskapsfrågor biträddes av flerlalel remissinslanser. I etl stort antalremissvar betonades angelågenheten av all kommittén inrättades så snart sommöjligt. De förslag i övrigt som lades fram i promemorian tillstyrktes i alllväsentligt eller lämnades ulan erinran i flertalet remissyttranden. Genom beslut bemyndigade regeringen dendåvarande kyrkominislern alt tillkalla en kommitlé med uppdrag att verkställafortsatt uiredning saml planläggning av själavården och övriga kyrkligaberedskapsfrågor vid krig eller krigsfara. I direktiven för kommittén anfördes bl. a. följande. Inför risken alt kan bli berört av eller indrageti ell framtida krig pågår elt fortlöpande planeringsarbete. Delta syftar tillatt bygga upp etl totalt försvar med uppgift främst atl verka fredsbevarande.Planeringen har efter hand utvidgats till att omfatta allt fler grenar avsamhällsverksamheten. Den lorde numera omfatta praktiskt tagel all verksamhetsom är av väsenllig betydelse för försvarsansträngningarna. På del kyrkliga områdelhar planering emellertid kunnat ske endasi i begränsad omfattning. Frånvaron avallmänna riktlinjer för verksamhelen på delta område har också medfört att 1981/82:12 41 någon samordnad planläggning inom hela fältet inte harkunnat komma till stånd. Som framgår av vad jag lidigare har redovisalföreligger emellertid numera etl omfallande utredningsmaterial. Av dettaframgår att det finns ell stort behov av beredskap på det kyrkliga områdel.Utländska erfarenheter från länder som varit i krig visar också, alt behovet avandlig omvårdnad ökar under krig eller liknande förhållanden. Jag finnerdel alltså vara angeläget alt arbelel med uiredning och planering av den kyrkligaberedskapen fortsattes. Planeringsarbetet behövs oavsett hur frågan omförhållandet mellan slaten och löses. Samhällel måste nämligenalllid se lill alt den enskilde under de pressande förhållanden som råder underkrig så långl möjligt får sina religiösa behov tillgodosedda. På grund av det anförda förordar jag att en kommitté tillkallasför fortsatt uiredning samt planläggning av själavården och övriga kyrkligaberedskapsfrågor vid krig eller krigsfara. För kommitténs arbete bör gälla följande. Vid del fortsatta utrednings- och planeringsarbetet börkommittén ulgå från den grundsyn och de allmänna rikllinjer som har angivits i deparlemenlspromemorianoch som jag har redogjort för i det föregående. Kommittén bör verka för atl frivilliga överenskommelsermellan trossamfunden kommer lill stånd. Med hänsyn till den mycket positivainställning till förslagen i deparlemenlspromemorian som har kommit lill utlrycki remissyttrandet frän de fria kristna samfundens beredskapsnämnd räknar jagmed atl dessa samfund skall vara beredda alt medverka i utrednings- ochplaneringsarbetet i belydande omfattning. Ansvarel för beredskapsuppgifterna bör om möjligtförläggas lill redan existerande myndigheter och organ som har motsvarande uppgifteri fred. De i departemenlspromemorian angivna allmänna riktlinjerna för detfortsatta arbetet i vad gäller ytterligare behövliga utredningar, arbetsmetoderoch samverkan mellan berörda myndigheter och organ liksom även den ipromemorian angivna ansvarsfördelningen mellan olika myndigheter bör lända tillhuvudsaklig efterrättelse. Dock bör huvudansvaret för den närmare utredningenoch för utformningen av anvisningar i fråga om uppsamling och borttransporl avdöda - såsom föreslagits i vissa remissyttranden - åvilacivilförsvarsstyrelsen. Iutrednings- och planeringsarbetet bör uppmärksammas att en väsenlligomgestaltning av förhållandel mellan och olika samhällsinstanserpå central, regional och lokal nivå kan bli följden av de pågåendeöverläggningarna om stat-kyrka frågan. Kommittén bör därför utföra sill uppdragi nära samverkan med stat-kyrka gruppen. Den bör också samverka med berördamyndigheter och organ inom totalförsvaret och trossamfunden. Förslag bör avges eflersamråd med dessa myndigheler och organ. Kommiilénbör vidare fungera som rådgivande och samordnande organ i kyrkoberedskapsfrågoroch bör efler samråd med berörda myndigheler meddela erforderliga anvisningarför verksamheten i den mån uppgiften ej ankommer på annat organ. Kommiilénbör verka för alt de kyrkliga beredskapsuppgifter som den har alt handläggasamordnas med den planläggning av motsvarande slag som skett eller sker inomförsvarsmakten och civilförsvaret. 1981/82:12 42 den som har samband med den kommunala beredskapsplanlåggningenbör kommittén samarbeta med de för denna planläggning ansvariga myndigheterna,främst . Slutligen bör kommittén överväga behovet av utbildning påcentral nivå för dem som vid krig eller krigsfara kommer att inneha ledandebefattningar inom den själavårdande verksamhelen och inom övriga delar av denkyrkliga beredskapen i krig och - om sådan ulbildning anses behövlig - läggafram förslag härom för regeringen. De uppgifter som bör åvila kommittén blir sålunda av bådeutredande, samordnande och i viss mån verkställande nalur. De särskildaföreskrifter som på grund härav kan fordras för kommitténs verksamhet börutfärdas av regeringen i annat sammanhang. De särskilda svårigheter som har föranlett atl de kyrliga bereskapsfrågornaännu inle har funnil sin lösning hänger uppenbarligen samman med . För kyrkans verksamhel svarar både statliga ochkyrkokommunala myndigheter. kan rättsligt och ekonomisktbetraktas som en organisation i tre plan, nämligen lokalplan, regionalplan ochriksplan. På riksplanet handhas kyrkans verksamhet i stor utsträckning av olikastatliga myndigheter. regionala enheler utgörs av stiften. Sliflsorganen,och sliflsnämnden, är också statliga myndigheter. Basenheterna på lokalplanet, församlingarna, ulgör degrundläggande elementen i den kyrkliga verksamheten. Församlingarna brukarbetecknas som kyrkliga kommuner. Församlingarna får enligt 2§ 1 mom. lagen(1961:436) om församlingsstyrelse (omtryckt 1976:500, ändrad senasi 1980:277)själva vårda sina angelägenheler. För den del av församlingsverksamheten somfinansieras med skattemedel gäller elt i församlingsslyrelselagen angivetkompetensområde. Församlingsangelägenheterna är följande: a) anskaffande avoch vård om kyrka, begravningsplats, församlingshus, tjänslebostäder och annanför kyrkligt ändamål avsedd egendom, b) åigärder tillfrämjande av gudstjänstliv och kyrklig förkunnelse i övrigl samt av verksamhelbland barn och ungdom, ålderstigna, sjuka och andra, som är i behov avomvårdnad, saml c) avlöningsförmåner åt präst, kyrkomusiker och annanpersonal. Beslutanderätten i en församling tillkommer kyrkofullmäktige som utses genom allmänna val (4, 5 och 11 §§). Imindre församlingar utses inte fullmäktige. Beslut fallas i stället vidkyrkostämma. Förvaltning och verkställighet ankommer på församlingens kyrkorådoch övriga nämnder. Församlingarna får ta ut skatt för skötseln av sinauppgifter (1 kap. 7 § regeringsformen och punkt 9 övergångsbestämmelserna lillregeringsformen). För vissa specialreglerade angelägenheter bildar en ellerflera församlingar Prop.1981/82:12 43 elt pastoral, enligt indelning som beslutas av regeringen.Det ankommer på pastoraten alt svara för kostnaderna för löner åt församlingsprästeroch kyrkomusiker, atl anordna prästgård eller annan tjänslebostad för präst ochatl förvalta löneboställenas jordbruksdel. Pastoraten härockså ett ansvar förkyrkobokföringen. Om ell pastorat sammanfaller med en församling, s. k. enförsamlingspastorat,handhas pastoratsangelägenheterna av församlingens organ. sombestår av flera församlingar, s. k. flerförsamlingspaslorat, ulgör enobligatorisk kyrklig samfällighet för pastoratangelägenheterna (3 § 1 mom. församlingsslyrelselagen).Regeringen kan förordna alt en sådan samfällighet också skall svara för andraförsamlingsangelägenheter av ekonomisk natur. Församlingarkan även gå samman i en kyrklig samfällighet för en eller flera ekonomiskaförsamlingsangelägenheter. Om en sådan samfällighet handhar allaförsamlingsangelägenheter av ekonomisk natur, belecknas den som en totalekonomisk samfällighet. Flerförsamlingspaslorat och andra kyrkliga samfälligheterhar egna beslutande och förvallande organ (församlingsdelegerade ellerkyrkofullmäktige samt kyrkoråd m. och får själva ta ut skall för skötselnav sina uppgifter. För och gäller särskilda regler om samfållighetsbildning(3 § 2 och 3 mom.). Stiften ärindelade i kontrakt. Dessa är inle några kyrkokommunala enheler. De harbetydelse främsi i den prästerliga tjänsteorganisationen. Enligl denkyrkliga indelningen fanns del 2 575 församlingar och 1 144pastoral. I dessa siffror ingår fem icke-lerritoriella församlingar ochpastorat. I utlandet finns del härutöver sju svenska utlandsförsamlingar. Ifråga om särskilt bildade kyrkliga samfälligheter finns det 176 totalaekonomiska samfälligheter som omfattar 626 församlingar och 91 partiella samfällighetersom omfattar 292 församlingar. 3 Vissa författningsbestämmelser för krig och krigsfara m.m. Den s. k. administrativa beredskapen omfattar de lagar,förordningar och andra föreskrifter som behövs för all reglera samhälletsomställning från fred till krig och planeringen i fredslid för dennaomställning samt för atl samhällel även under krig skall kunna fungera iordnade former. Konstitutionellaregler för krissituationer finns i regeringsformen. I etl särskilt kapitel (13kap.) har beslämmelser som lar sikte på förhållandena under krig och krigsfarasamlats. Kapitlet reglerar främst rikets slyrelse när rikel befinner sig i krigeller krigsfara. Om rikel är i krig eller omedelbar krigsfara kan en inomriksdagen ulsedd krigsdelegation tråda i ställe. Beslämmelser om krigsdelegalionfinns också i riksdagsordningen. Om riket är i krig eller krigsfara och om detråder sådana utomordentliga förhållanden som är föranledda av krig ellerkrigsfara som rikel har befunnit sig i, får regeringen med slöd av bemyndigandei lag genom förordning Prop.1981/82:12 44 meddela sådana föreskrifter i visst ämne som enligtgrundlag annars skall meddelas genom lag (13 kap. 6 §). För att stärka rikels försvarsberedskap vid krigsfara fårregeringen förordna om beredskapstillstånd. Grundläggande beslämmelser om dellafinns i lagen (1960:513) om beredskapslillslånd. Kompletterande bestämmelserom vad som skall iakttas vid beredskapstillstånd ges i beredskapskungörelsen(1960:515). I denna har fastställts vissa beredskapsgrader som skildamyndigheter skall inta vid beredskapslillslånd. a. statliga myndighetervilkas verksamhel skall upprätthållas i krig gäller enligl 7 § särskildaberedskapsgrader. I 8 S anges vilka beredskapsålgärder som skall vidtas vid deolika beredskapsgraderna. De särskilda beredskapsgraderna gäller också för bl.a. kommunala myndigheter och organisationer för vilka har utfärdatsföreskrifter om förberedelser för verksamhel i krig. Enligt 9 § innebär s. k.beredskapslarm alt etl stort anlal beredskapsförfattningar skall tillämpas, om inleregeringen bestämmer annat. En del av den lagstiftning som reglerar spörsmål vid krigoch krigsfara m. m. utgörs av de s.k. fullmaktslagarna. Genom fullmaklslagsliflningför krig och krigsfara skapas möjligheter för regeringen all snabbi lämna deföreskrifter som silualionen kan kräva. Fullmaklslagarna är ulfärdade redan ifred, men de lillämpas då endasi som underlag för krigsplanläggningen och andraförberedelser. För lillämpning i övrigl av fullmaktslagarna under krig ellervid krigsfara m. m. fordras i regel särskill förordnande av regeringen och imånga fall även alt förordnandet underställs prövning. En av fullmaklslagarna är den s. k. administrativa fullmaklslagen,dvs. lagen (1942:87) med särskilda bestämmelser angående stats- och kommunalmyndigheternaoch deras verksamhet vid krig eller krigsfara m. m. (ändrad senast 1953:51).Lagen som har stiftats med kyrkomötets samtycke gäller med vissa undantag för"statsmyndigheter" och "kommunalmyndigheter". Med"kommunalmyndigheter" avses bl. a. de kommunala, lands-tingskominunalaoch kyrkokommunala beslutande församlingarna och nämnderna. Lagen gör detmöjligt för regeringen alt vid krig eller krigsfara m. m. beslämma bl. a. alten uppgift som tillkommer regeringen skall övertas av en underordnad myndighet,atl de uppgifter som tillkommer en statlig myndighet skall helt eller delvis övertasav en annan statlig myndighet eller av en "kommunalmyndighet", atlvissa beslut av statliga myndigheler inle får överklagas, att de uppgifter somtillkommer en "kommunalmyndighet" skall helt eller delvis övertas aven annan "kommunalmyndighet" eller av en statlig myndighel samt atlen myndighet får fatta beslut i annan sammansättning, med färre ledamöter elleri annan ordning än som annars är föreskrivet (2 §). Lagen möjliggör underkrigsförhållanden m. m. väsentliga förenklingar i myndighelernas arbetssätt. Bestämmelser om lillämpningen av lagen finns i enanslutande kungörelse (1943:137). Enligl de inledande beslämmelserna i denna ärmyndigheterna redan i fredslid skyldiga all vidta vissa föreberedande åtgärder.Det åligger Prop.1981/82:12 45 a. en myndighet alt planlägga de ändringar ellerinskränkningar i verksamhelen samt de övriga åigärder som kan anlas blinödvändiga under krig eller krigsfara m. m. (2 S). Vid krig eller krigsfara m. m.skall myndigheterna anpassa sin verksamhel efler det rådande lägel. Organisationen,arbetsformerna och förfarandel i övrigl skall förenklas i slörsla möjligautsträckning. För det fallel alt sammanträde med del beslutande organet inlekan hållas under krig eller krigsfara m.m. anges i 11§ beträffande delkommunala och kyrkokommunala området vilka organ som skall ulövabeslutanderätten i det ordinarie organets ställe. I församling, pastoral ellerannan kyrklig samfällighet utövas i sådant fall beslutanderätten av kyrkorådet. För flertalet statliga myndigheler gäller förordningen(1977:55) om vissa slalliga myndigheiers beredskap m. m. Enligt 2 § beslämmerregeringen i vad mån en myndighel skall upprätthålla sin verksamhet under krigeller vid krigsfara. De myndigheter vilkas verksamhet skall upprätthållas skallunder fredstid planera för att under krig eller vid krigsfara kunna intakrigsorganisation och vidta övriga anordningar för den egna beredskapen samlkunna bedriva avsedd verksamhel (4 §). Planeringen skall enligl 6 S samordnasmed planeringen vid andra civila och mililära myndigheler inom totalförsvaret. För kommuner och landstingskommuner gäller lagen omkommunal beredskap. Kommunerna och landstingskommunerna är enligl 6 § skyldigaall t fredslid vidta de förberedelser som behövs för all de skall kunnafullgöra sina uppgifter under beredskapslillslånd. Av 22 § följer alt lagen iprincip inte är tillämplig på landstingskommunernas uppgifter somsjukvårdshuvudmän. I fråga om hälso- och sjukvården gäller i ställetbestämmelserna i krigssjukvårdslagen (1953:688). Utredningen (S 1976:05) omsjukvården i krig har i sitt betänkande (SOU 1978:83) Sjukvården i krig lagtfram förslag om ansvaret för och ledningen av sjukvården i krig. I betänkandetföreslås bl. a. atl krigssjukvårdslagen upphävs och alt lagen om kommunalberedskap utvidgas till all också gälla sjukvården i krig. En särskild myndighel, ,har inrättats med uppgift att handha vissa centrala samordningsuppgifterrörande den kommunala beredskapsplanläggningen. a. utgettallmänna anvisningar om beredskapsplanlåggning. Enligt 7 § lagen om beredskap kan ,om det med hänsyn till beredskapsuppgifternas omfattning eller betydelse i enviss kommun fordras alt dennas förberedelser redovisas i sårskild plan,förordna att kommunen skall upprätla och anla sådan plan saml underställalänsstyrelsen denna för godkännande. Det nu sagda gäller också i fråga omlandstingskommunerna. Plan för landstingskommun behöver dock inle underslällaslänsstyrelsens prövning. Länsslyrelsen får förordna om revision av kommunalaoch landstingskommunala beredskapsplaner, när det påkallas av ändradeförhållanden. 1981/82:12 46 Om en kommun enligt 7 § har upprällat en särskild plan,som godkänts av , har kommunen rätt till slatsbidrag med 90procent eller den större del av planläggningskostnadens belopp som regeringenmedger (16 §). Landstingskommunerna kan också få kostnadsersättning enligldessa regler. För landstingskommunerna har dock inte som villkor för statsbidraguppställts krav på atl beredskapsplanen skall ha underställts länsslyrelsen förgodkännande. Enligt 1 § är en kommun under beredskapslillslånd iprincip skyldig att i de hänseenden i vilka kommunen är verksam för sina egnamedlemmar utöva verksamhel lill förmån för sådan befolkning från andra kommunersom till följd av krigsskada, utrymning e. d. har lagil uppehåll inom kommunen.Delsamma gäller för landstingskommunerna. I 18 § finns bestämmelser omersättning från staten lill kommuner och landstingskommuner för kostnader lillföljd av bl. a. verksamhel för inkvarterad befolkning från andra kommuner ochlandstingskommuner. 15 § finns bestämmelserom skyldighel för kommuner ochlandstingskommuner atl under vissa förutsättningar lämna andra kommuner ochlandstingskommuner visst bistånd. Uppgifter som en kommun skall fullgöra underberedskapstillstånd och som saknar motsvarighet i fredstid skall enligl 9 § iprincip handhas av en beredskapsnämnd. En sådan nämnd får tillsåttas redan ifredstid. Under beredskapstillständ får en kommun eller landstingskommun övergålill krigsorganisation (11 §). När en kommun eller landstingskommun harövergått lill krigsorganisation, ankommer ledningen av beredskapsverksamhetenpå kommunslyrelsen resp. förvaltningsutskottet. Regeringen eller länsstyrelsenfår under beredskapslillslånd förordna alt en kommun eller landstingskommunskall övergå till krigsorganisation (12 § lagen om beredskap och 7§kommunala beredskapskungörelsen). Kommunslyrelsen resp. förvaltningsutskottet skall övervakaalt erforderlig planläggning sker och alt övriga nödvändiga förberedelser vidlasför verksamheten i krig eller vid krigsfara (13 § lagen om beredskap). Enligl 14 § lagen om beredskap åligger detlänsstyrelsen all följa tillämpningen av lagen. Länsslyrelsen skall därvid se lillalt såväl förberedelsearbetet som själva verksamhelen bedrivs på elt ändamålsenliglsätt samt samordnas med annan beredskapsplanläggning och försvarsverksamhel. I20 § föreskrivs bl.a. alt länsslyrelsen, om en kommun eller landstingskommununderlåter atl fullgöra skyldighet som åvilar kommunen eller landstingskommunenenligt lagen eller föreskrift som meddelas med slöd av denna, kan föreläggakommunen eller landstingskommunen lämpligl vile eller också själv vidla denåtgärd som skyldighelen avser. F. n. har så gott som samlliga kommuner och 15landstingskommuner upprättat beredskapsplan. Enligt riksnåmnden för kommunalberedskap beräknas den landstingskommunala nyplanläggningen bli slutförd /82. 1981/82:12 47 Av den lämnade redovisningen av beslämmelser för denkommunala beredskapsplanläggningen framgår alt en av kommunen upprättad beredskapsplanskall underslällas för godkännande. I sammanhanget bör nämnas atlstatskonlrollkommittén (Kn 1976:06) i sill avgivna slutbetänkande (SOU1980:10) Ökad självstyrelse anför alt del inte finns lillräckliga skälall behålla kravet på underställning beträffande kommunala beredskapsplaner.Kommittén föreslår atl kravel på underställning tas bort. Kommittén anför bl. a. följande. När kommun upprättat beredskapsplan äger i praktiken ettfortlöpande samråd rum med de olika tolalförsvarsmyndigheterna. Elt sådanlsamråd bör kunna garantera alt planläggningen får en belryggande utformning.Kommittén anser all kravet på samråd har sådan tyngd atl samrådsskyldighetenbör anges i lagen. För atl länsstyrelserna skall kunna fullgöra sina uppgifterenligt lagen bör planerna även i fortsättningen redovisas för länsslyrelsen. Kommiilénföreslår därför en ullrycklig föreskrift om all kommunernas ochlandstingskommunernas beredskapsplaner skall sändas in lill lånsstyrelsen. Den nu gjorda genomgången av vissa beslämmelser avbetydelse från totalförsvarssynpunkl år inle fullsländig. Härulöver finns enmängd grundläggande förfaltningar som gäller del militära försvarei,civilförsvaret saml del ekonomiska och psykologiska försvarei. Del fortsatta arbetet med de kyrkliga beredskapsfrågornahar ankommit och ankommer alltjämt på kyrkoberedskapskommiltén (U 1976:09).Till grund för kommitténs arbete ligger det inledningsvis angivna utredningsmaterialet.För all kommiilén skall kunna åstadkomma en tillfredsställande kyrkligberedskap har kommiilén ansett atl det fordras en lagstadgad skyldighet för dekyrkliga kommunerna all ordna beredskapsfrågorna. Kommittén har till regeringenavgelt en promemoria med förslag till lag om kyrkligberedskap. Promemorian har remissbehandlals. I promemorian uttalar kommiilén att utgångspunkten vidutformandet av lagförslagel har varil all organisationen av den kyrkligaberedskapen så långt möjligl bör knytas till redan befintliga organ.Organisationen på lokal nivå bör enligt kommittén omfatta samma territoriellaområde som den borgerliga kommunen. De kyrkliga beredskapsfrågorna år nämligeni betydande utsträckning av samma nalur som moisvarande borgerligt kommunalafrågor, och för de flesta kommuner föreligger redan en planering enligt lagenom beredskap. Vad som gör arbetet särskilt svårt när del gäller altorganisera församlingar för beredskapsfrågor inom denborgerliga kommunen som territoriell enhel är enligt kommiilén all Prop.1981/82:12 48 indelningen inle sammanfaller. Beredskapsorganisalionenmöter visserligen inga svårigheter i de fall församling och kommun sammanfallereller då samlliga församlingar i en kommun bildar en partiell eller totalkyrklig samfållighel. I dessa fall kan enligl kommittén resp. kyrkoråd svaraför beredskapsfrågorna. Den slörsla gruppen kommer emellertid atl beslå av falldå församlingarna i en kommun inte ingår i en och samma kyrkliga samfällighet,vare sig lolal eller partiell, framhåller kommittén. För denna grupp blirenligt kommittén svårighelerna belydande all skapa en lämplig beredskapsorganisalion.Kommittén föreslår atl en särskild partiell samfällighet bildas för ändamålet.Detta innebär all särskilda församlingsdelegerade och elt särskill kyrkorådmåste utses för beredskapsfrågor. Lagen omkommunal beredskap har utgjort förebild lill kommitténs förslag till lag omkyrklig beredskap. I lagförslagets inledande paragraf slås fast all kyrkligberedskap år en angelägenhet för församlingar. Kyrkligberedskap definieras som en församlings förberedelse för atl under krig ellervid krigsfara vari rikel befinner sig eller under andra av krig föranleddautomordentliga förhållanden kunna fullgöra sina uppgifter inom den andligavården och de övriga områden, där församlingen lagligen har atl verka. Istället för ordel beredskapstillständ i 1 § lagen om beredskap användsalltså detta längre uttryck för att beteckna de särskilda krisförhållandena.Kommittén motiverar della med atl förordnande om beredskapslillslånd kan komma atlmeddelas på ell ganska sent stadium under en kris som utvecklar sig successivt.Kommittén menar atl den föreslagna formuleringen närmare anknyter till 13 kap.6 § regeringsformen. Kommittén framhåller alt formuleringen ger siörremöjligheter atl sälta beredskapsplanerna i verkel på ett tidigt stadium och attsmidigt anpassa åtgärderna lill händelseförloppet. På motsvarande sått som i lagen om beredskapföreskrivs i lagförslagel atl en församling är skyldig atl utöva verksamhetäven till förmån för sådan befolkning från annan församling som lill följd avkrigsskada, utrymning eller andra med krig eller krigsfara sammanhängandeutomordentliga förhållanden vislas i församlingen.