prop · G503170 · 1981-12-31 00:00:00 — I likhet medvad utredningen har föreslagit anser jag att detta även bör gäUa bingospelet,vilket har en avgörande betydelse för de ideella föreningamasekonomi. Jaghar tidigare (avsnitt 2.7.2.5) uttalat att lotterier som anordnas tUl förmånför ideella ändamål bör lämna skälig avkastning. Detta bör gälla inte minst påbingoområdet. Som utredningen har anfört är det lämpligt att lotterinämndenäven i fortsättningen följer utvecklingen på detta område och i anvisningar tUItUlståndsmyndigheterna anger vUka krav som allmänt sett bör kunna stäUas ifråga om spelets avkastning m. m. F.n. får vinstema i bingOspel inte utgöras av pengar eUer värdepapper.Utredningen har inte föreslagit några förändringar i det avseendet, vilket sågott som samtliga remissinstanser ansluter sig tiU. i Stockholmslän, vilken svarar för ett stort antal tillstånd att anordna bingospel, anfördock att en mycket stor del av insatsema i bingospel numera utgörs avåterspelade presentkort. Dessa presentkort säljs av vamhus till bingoanordnamapå fördelaktiga vUlkor, Det förekommer att presentkort växlas till kontanter.Länsstyrelsen anser det konsekvent och rimligt att penningvinster får förekommai bingospel, vilket skuUe vara tUl fördel för såväl anordnare som spelare. Detbör enligt mening inte kunna uteslutas att vinstandelen ibingospel därigenom skulle kunna sänkas, vilket skuUe kunna ge en väsentligtökad behåUning av verksamheten. Iviss mån delar jag de synpunkter som redovisar. De avlänsstyrelsen påtalade olägenheterna är dock enligt min mening inte av sådanbeskaffenhet att det finns tiUräckliga skäl att frångå den ordning som f. n.gäUer. Som jag tidigare (avsnitt 2.7.2.5) har anfört bör enligt min mening äveni fortsättningen gälla den principen att vinsterna i traditionella 1981/82:170 74 lokalalotterier inte bör få utgöras av pengar eller värdepapper. Detta bör gäUa äveni fråga om bingospel. Isamband med offentliga nöjestUlställningar inom nöjesparker och liknandeanläggningar får anordnas ett flertal olika lotterier, nämligenautomatspel som inte ger vinst i form av pengar m.m., roulettspel ochanmälningslotterier enligt 2 § LF. Dessa lotterier får anordnas av den somdriver nöjesanläggningen. Som berördes kan däremot enligt LF tillståndatt anordna bingospel i princip meddelas endast ideella föreningar. Regeringenhar dock lämnat ett företag, som driven ennöjespark, tUlstånd att anordna bingospel. VUlkoren för detta bingospel har iaUt väsentligt varit överensstämmande med vUlkoren för anmälningslotterierenligt 2 § LF, bl. a. har värdet av högsta insats och vinst i spelet varitbegränsat tiU en respektive . Enligtmin mening bör bingospel i fortsättningen få anordnas även i samband medoffenfiig nöjestiUstäUning inom nöjespark eUer liknande anläggning. Dettabingospel, som bör vara tillståndspliktigt, bör vara underkastat sammabestämmelser som de lotterier som utan tillstånd eller anmälan bör få anordnasinom nöjesparker (avsnitt 2.7.3). Således bör gälla bl.a. att värdet av högstainsats och vinst i bingospelet inte får överstiga två respektive , attvinstemas sammanlagda värde skaU motsvara minst hälften av insatsemas värdesamt att vinsterna skall utgöras endast av varor. TUI skillnad mot bingospel iallmänhet bör vinsterna således inte få utgöras av presentkort på varor. Bingospelav det här slaget kan ha ett stort förströelsevärde för dem som besökernöjesparkerna. Enligt min mening torde spelet inte vara förenat med någraolägenheter från konkurrenssynpunkt för de ideella föreningar som anordnarbingospel av annan art, där värdet av insatsema och vinsterna som regel äravsevärt högre. Fömtom de begränsningar i spelet som har förordats bör manockså hålla i åtanke att nöjesparkema som regel håUs öppna endast under enbegränsad del av året. Destafiiga lotterierna (penninglotterierna, tips och "lotto") samttotali-satorspelet anordnas efter tiUstånd av regeringen med stöd av 1 § LF. ILF finns inga särskilda bestämmelser om dessa lotterier. Detav staten helägda bolaget började sin verksamhet år1939. Bolaget har tUlstånd att bedriva lotterier med penningvinster. Detnuvarande tUlståndet gäller tiU utgången av . Villkoren för rörelsen ärfaststäUda i regeringens tillståndsbeslut. F.n. anordnar bolaget tre ohkalotterier, nämligen , Bellmanlotteriet samt ett lotteri tiUförmån för konst, teater och andra kulturella ändamål (det s.k.kulturlotteriet). Överskottet av de två förstnämnda lotterierna tUl- 1981/82:170 75 Överskottet av kulturlotteriet fördelas efter ansökan på olikakulturella ändamål. Aktiebolaget sin verksamhet . är bolaget helägt av staten. Bolaget hartUlstånd att anordna vadhåUning om pengar i samband med tävlingar, dock intehästtävlingar. Vidare har bolaget tUlstånd att anordna"lotto". Det nuvarande fiUståndet gäUer till utgången av år 1988.Överskottet av lotteriverksamheten tillfaUer staten. har (ATG), bildat av och , tillstånd att anordna eller låta anordnavadhållning i samband med hästtävlingar. ATG anordnar de s.k. rikstotospelen (V65 och TRIO) medan lokala trav- och galoppsällskap bedriver banspel i denutsträckning som ATG bestämmer. Totalisatorspelet anordnas enligt ett avtalmellan staten och de nämnda centralförbunden. Staten har ingått avtalet pågmndval av beslut (prop. 1973:113, JoU 1973:28, rskr1973:235), Bolagsordningen har godkänts av regeringen som även fastställereventueUa ändringar i denna. Avtalet gäller för femårsperioder. Enligt avtaletgäller bl. a. att en viss del av totalisatoromsättningen skall återbetalas tillspelarna och resten - vinstavdragen - fördelas mellan tävlingsanordnarna ochstaten. Vidare finns en överenskommelse om att avtotalisatoromsättningen skaU betalas in till staten. Närmare föreskrifter omspelet finns i vadhållningsreglementet för totaUsatorspel vid hästtävlingar somhar utfärdats av (), Tillsynen över spelet utövas av RSV, Jaghar tidigare (avsnitt 2,1) redogjort för bl.a. penninglotteriemas omsättningoch marknadsandelar under . Utredningenanför att lotterier om pengar är mer attraktiva än lotterier om varor. Det kandärför göras gällande att samhället genom att reservera denna marknad förstaten berövar ideeUa intressen en väsenfiig möjlighet alt få ekonomiskatillskott tiU sin verksamhet. Att lotterier om pengar iprincip förbehållits staten har enligt utredningen sin gmnd just i derasattraktivitet. Vid sådant spel finns särskild risk för sociala skadeverkningar.Det måste fömtsättas att samhället vid utformningen av statliga lotterierbeaktar dessa risker. Likaså kan det fömtsättas att stafiiga lotterier utformasså att lottköparnas berättigade intressen tillgodoses. Vidare anför utredningenatt det också måste beaktas att medel spm flyter in till statskassan i form avintäkter från statliga lotterier i betydande utsträckning fördelas mellan olikaideella ändamål. Medhänsyn tiU det nu anförda anser utredningen att rätten att anordna lotteriermed penningvinster i princip fortfarande bör vara förbehållen staten.Regeringens rätt att meddela tillstånd bör i princip begränsas till 1981/82:170 76 denlotteri- och spelverksamhet som f.n, bedrivs av ,AB Tipstjänst och ATG, I fråga omtotalisatorspelet har det enligt utredningen framkommit att spelet i vissa faUkan leda fill sociala problem. Utredningen har därför övervägt olika åtgärderför att söka begränsa dessa problem men inte funnit anledning att föreslå någraförändringar jämfört med nuläget. Enligt utredningen bör det vara självklartatt personer inte tiUåts delta i spelet. Denna åldersgräns gällerockså enligt de nuvarande vUlkoren för spelet. Vidare anför utredningenatt de stathga lotterierna och särskilt totalisatorspelet har ökat sin andelav lotteri- och spelmarknaden. Lotterier för ideella ändamål kan inte erbjudapenningvinster, vilka för många lottköpare och speldeltagare är särskiltlockande. Sådana lotterier har således nackdelar i konkurrensen med de statligalotterierna och totalisatorspelet. Utredningen anser det angeläget att deideella föreningarna ges så goda fömtsättningar som möjligt att finansiera sinverksamhet samt anför att det statliga spelet och totalisatorspelet inte börtillåtas att ytterligare breda ut sig på det ideella spelets bekostnad. Utredningensförslag i fråga om tillsynen över penninglotterierna m. m, kommer att redovisasi ett senare sammanhang (avsnitt 2.11.2). Utredningensförslag innebär således fill en början att rätten att anordna lotterier medpenningvinster liksom f n, i princip skall vara förbehållen staten.Remissinstanserna har i aUmänhet inte något att invända mot förslaget. Även jagansluter mig tUl förslaget. ÅtskiUigaremissinstanser ansluter sig till utredningens uttalande att de statligalotterierna och totalisatorspelet inte bör tillåtas att ytterligare breda utsig på de ideeUa lotteriernas bekostnad. Flera remissinstanser anser dock atttillräckliga fakta inte har redovisats till stöd för några säkra slutsatserangående konkurrensen mellan olika typer av lotterier. Från flera håll anförsockså att något direkt konkurrensförhållande inte föreligger mellan destatliga och de ideella lotterierna. Även jag anser givetvisatt de ideella föreningarna bör ges så goda fömtsättningar som möjligt attsjälva finansiera sin verksamhet. Den reglering som jag förordat i detföregående bygger också på gmndtanken att försöka åstadkomma sådana fömtsättningar.När det sedan gäller frågan hur de statliga lotteriema och totalisatorspeletkan antas påverka de ideella lotterierna vUl jag anföra följande. Jag har tidigare (avsnitt2,1) lämnat en sammanfattande redogörelse för de olika lotteriernas omsättningoch marknadsandelar . Därvid konstaterades bl.a, attstafistiken är bristfällig och osäker. Vissa lotterier omfattas inte, bl. a.anmälningslotterier som anordnas företrädesvis av ideeUa föreningar. Avredogörelsen framgår att de statliga 1981/82:170 77 lotteriernaoch totalisatorspelet uppvisar ökade marknadsandelar medan de traditioneUalotteriemas andel varit i huvudsak oförändrad. I detta sammanhang bör beaktasatt spel på enarmade banditer hade en förhållandevis stor marknadsandel år1975. Detta spel förbjöds , Mot bakgmnd av detta material kan manemeUertid enligt min uppfattning inte dra några säkra slutsatser angåendekonkurrensen och dess verkningar för olika lotterier, bl. a. därför att ettflertal skilda faktorer måste vägas in i bedömningen utöver uppgifter omomsättningens storlek m. m. Utredningensställningstagande bygger bl. a. på tesen att det finns en begränsad marknad förlotterier. Som jag tidigare (avsnitt 2.7.2.3) har anfört är också minuppfattning att man bör kunna utgå från att utrymmet för lotterier i vissmening är begränsat. I och för sig bör man därför också kunna utgå från att detråder en viss konkurrens meUan olika lotterier. Enligt min uppfattning kan mandock knappast göra gäUande att det finns en gemensam marknad för lotterier somexempelvis skulle innebära att en ökning för ett lotteri måste medföra enmotsvarande minskning för ett annat lotteri. Idet här sammanhanget är det väsentligt att erinra om de skillnader somföreligger meUan olika lotteriformer. Det förefaUer sannolikt att olikalotteriformer attraherar olika grapper av deltagare. Totalisatorspelet tordeexempelvis i huvudsak vända sig tUl en helt annan kundkrets än de traditionellalotteriema. Det finns inte anledning att räkna med att de som besökertrav- och galoppbanor och deltar i totaUsatorspel i någon nämnvärd grad skulleövergå till att delta i traditionella lotterier, om totalisatorspeletbegränsades. Inte heller finns det anledning att räkna med att de som deltar itraditioneUa lotterier, som ofta är lokalt förankrade och bygger på ettpersonligt engagemang, i någon högre grad skulle övergå till andralotteriformer där behållningen inte tillfaller ideella intressen, om de traditioneUalotteriema begränsades. Man bör också hålla i åtanke att många deltar i ettlotteri huvudsakligen för att på ett enkelt sätt kunna lämna sitt bidrag tUl enviss typ av verksamhet som man finner skäl att stödja. Bl.a. mot bakgrand av det nu anförda finns det enligt min mening inte tilhäckligtunderlag för ett påstående om att de statliga lotterierna och totalisatorspeletskulle ha brett ut sig på de ideella lotteriernas bekostnad. Jag vUl emeUertidinte bestrida att de statliga lotteriema för många som är intresserade avlotterier och spel kan utgöra en större attraktion än de ideeUa lotterierna.Den framtida omfattningen och utformningen av de statliga lotteriema ochtotalisatorspelet bör därför vägas bl. a. mot intresset av att skapa så godaföratsättningar som möjligt för de ideella föreningarna att själva finansierasin verksamhet. Det är emeUertid samfidigt angeläget att de ideeUaföreningarna ges möjlighet att utveckla och förnya sitt produktutbud,exempelvis i fråga om kvaliteten på vinsterna och vinst-planemas uppbyggnad, ochdärmed på ett bättre sätt kunna hävda sig i konkurrensen med andra lotterier.Jag har i det föregående strävat efter att försöka åstadkomma sådanamöjligheter för föreningama. 1981/82:170 78 Ifråga om totalisatorspelet har utredningen inte föreslagit några egentligaförändringar i sak. har anfört att man känner en stark oro medanledning av de tecken på sociala problem som kan uppstå i samband medtotaUsatorspel och menar att ytterligare åtgärdsförslag och förändringar avspelet borde ha diskuterats. Föregen del anser jag att det knappast finns underlag för att dra några generellaslutsatser angående eventueUa olägenheter tUl följd av totalisatorspelet.Några förändringar i sak är därför inte mofiverade. Liksom vid andra former avlotterier och spel bör dock utvecklingen följas också i fortsättningen. Somjag har nämnt finns det i LF inga särskUda bestämmelser om de statligalotterierna eUer totalisatorspelet. Enligt min mening bör den nya regleringen,som jag tidigare (avsnitt 2.7.1) har föreslagit, utformas på ett sådant sättatt regeringen även i fortsättningen ges möjlighet att meddela tillstånd filllotterier bl. a. av det här slaget. 2.7.8Massmedielotterier och reklamlotterier Nuvarande förhållanden Idags- och veckopress samt i radio och TV anordnas av tradition tävlingar därdeltagarna skall lösa korsord, rebusar, gåtor och Uknande. Fördelningen avvinster bland deltagarna sker i allmänhet efter ett slumpmässigt urval,exempelvis genom en lottdragning eller genom att vinstema tUlfaUer dem som harsänt in de först öppnade rätta lösningama. S.k. massmedielotterier av det härslaget omfattas av LF Ofr avsnitt 2,3). Enligt5 § LF får utan anmälan eUer tUlstånd anordnas lotteri i samband med utgivandeav tryckt periodisk skrift, Fömtsättningarna är att lotteriverksamheten inteingår som ett väsentligt led i utgivandet av skriften, att innehav av skrifteneUer erläggande av insats inte fordras för rätt att delta i lotteriet samt attvärdet av högsta vinsten inte överstiger . Det finns inga bestämmelser omvinstemas beskaffenhet. Anmälaneller tillstånd fordras inte heller för lotterier som anordnas i samband medradio- eller TV-sändning, under fömtsättning att insats inte krävs för att fådelta samt att värdet av högsta vinsten inte översfiger . Medreklamlotterier avses i allmänhet lotterier som anordnas i ett säljfrämjandesyfte, F, n. meddelas som regel inte tillstånd att anordna sådana lotterier,även om några insatser inte krävs för att få deha i lotterierna. Utredningenkonstaterar att korsordstävlingar och liknande som anordnas i trycktaperiodiska skrifter samt i radio- och TV-sändningar bereder en stor gmppmänniskor tidsfördriv och underhåUning. Enligt utredningens mening bör anordnarnaav dessa massmedielotterier även i fortsätt- 1981/82:170 79 ningenutan anmälan eUer tUlstånd få använda sig av ett lottningsförfarande för attfördela vinstema bland deltagama i ohka tävlingar. harenligt utredningens uppfattning i tidningar anordnats lotterier, vars syfte iförsta hand inte är att roa läsekretsen. I stället används lotteriema som ettkonkurrensmedel. Som exempel härpå nämner utredningen att det i tidningarlottas ut vinster bland läsama med hjälp av lotter som följer med tidningen.Sådana lotterier bör enligt utredningens mening inte få förekomma ifortsättningen. Utredningen menar att tidningsföretagen kommit att få enprivUigierad ställning gentemot andra affärsföretag på grand av sinamöjligheter att anordna lotterier i ett rent säljfrämjande syfte. För attundantagsbestämmelsen skall bh tiUämplig bör enligt utredningen krävas att detär fråga om en tävlingsuppgift vars lösande kräver en inte aUtför obetydlig,aktiv insats från deltagarens sida, exempelvis ett korsord, en rebus ellerliknande. Dessutom bör lottnings-förfarandet få användas endast vad gällertävlingar som varit införda uteslutande i den tryckta skriften. Detta innebärenligt utredningen att exempelvis korsordstävlingar inte skall få anordnas ireklamblad eUer särskilda bilagor tUl en tryckt skrift. Vidare konstaterarutredningen att det på marknaden finns särskilda korsordstidskrifter. mening torde anordnandet av lotterier i dessa tidskrifter stå istrid med LF eftersom lotteriverksamheten ingår som ett väsentligt led iutgivandet av skriften. Utredningen anser emellertid att det i fortsättningen -mot bakgrand av det förslag som utredningen nu lagt fram - inte föreliggernågra betänkUgheter mot att korsordstävlingar och liknande får utgöra t.o.m. enväsenfiig del av en tidning. Den nuvarande begränsningen attlotteriverksamheten inte får utgöra ett väsentligt led i utgivandet av skriftenbör därför slopas. Enligt utredningens uppfattning föreligger ingen nämnvärd riskför att marknaden till följd härav skulle översvämmas av korsordstidskriftereller liknande. Enligt utredningens meningbehövs inga bestämmelser motsvarande de nu gällande om att innehav av skrifteneUer erläggande av insats inte får utgöra en föratsättning för att få delta ilotteriet. Med de föreslagna bestämmelsema kommer nämligen enligtutredningens uppfattning inte samma möjligheter att finnas för exempelvistidningsföretagen att missbruka utlottningsrätten och anordna rentkommersiella lotterier. Utredningen anser det osannolikt att företagen skullekräva ekonomisk insats av den som viU delta t. ex. i en korsordstävling. Vinstemai massmedielotterier bör enligt utredningen alltjämt få utgöras av pengar. Motbakgmnd av att syftet med lotteriema i första hand skall vara att roa ochunderhåUa deltagarna anser utredningen att det inte finns anledning att höjadet nuvarande högsta vinstvärdet om . mening bör det även i fortsättningen inte vara fillåtet attanordna reklamlotterier Ofr avsnitt 2.3.2). Deremissinstanser som uttalar sig angående massmedielotterierna tillstyrker iallmänhet utredningens förslag. Några remissinstanser anser dock att denuvarande bestämmelsema i princip bör vara oförändrade. Föregen del anser jag att lotterier även i fortsättningen utan tillstånd bör faanordnas i samband med olika tävlingar, exempelvis korsordstävlingar ochgissningstävlingar, som förekommer i tryckta periodiska skrifter samt i radio-och TV-sändningar. Lotterier av det här slaget bör också. skillnad mot vadsom f. n. gäUer, få anordnas i sådana tidskrifter som uteslutande eUer tUlstörre delen innehåller tävlingar. Syftetmed de lotterier som anordnas i tidningar bör, liksom f. n., vara att i förstahand ge förströelse åt läsekretsen. Jag ansluter mig därför till förslaget omatt det skall vara fråga om ett lottningsförfarande som tar sikte på att fåfram en eller flera vinnare bland dem som har deltagit i en viss tävling.Dragningen för att utse vinnare bör således inte uteslutande granda sigexempelvis på ett prenumerantregister eller på utdelade lottsedlar. Utredningenhar föreslagit att det nuvarande förbudet mot insatser eller krav på innehav aven tidning skall slopas. För egen del anser jag det dock påkallat med ettsådant förbud även i fortsättningen. Det finns annars en viss risk för attlotterierna kan komma att få en alltför stor kommersiell prägel och anordnas ien omfattning som inte är avsedd. förslag skaU undantaget inte gälla tävlingar som anordnas ireklamblad eUer särskilda bilagor till tryckta periodiska skrifter. I det häravseendet vUl jag till en början erinra om att med tryckt periodisk skriftavses enligt tryckfrihetsförordningen (1 kap. 7§), föratom själva tidskriften,även därtiU hörande löpsedlar och bilagor. Enligt min mening bör lotterier fåanordnas även i samband med tävlingar som kan förekomma exempelvis i bUagorsom hör till den tryckta periodiska skriften. Däremot bör lotterier inte fåanordnas i samband med tävlingar som förekommer i andra slag av reklamblad m.m.som ett fidningsföretag kan använda sig av i sin marknadsföring. Fleraremissinstanser föreslår en höjning av värdet av den högsta vinst som fårförekomma i lotteriema. Även jag anser en sådan höjning befogad. Del nuvarandebeloppet, som varit oförändrat , bör kunna höjas tUl . utanatt lotteriema förlorar sin karaktär av förströelse. Deflesta av remissinstanserna ansluter sig till förslaget om att reklamlotterieräven i fortsättningen inte skall vara tillåtna. Även jag ansluter mig tiUförslaget, bl. a. med hänsyn fill intresset av att förbehålla lottjri-marknadenför det ideella föreningslivet. Som jag tidigare (avsnitt 2.3.3) har anförtutgör den av mig föreslagna regleringen dock inte något hinder mot sådanareklamlotterier som inte anordnas för aUmänheten, exempelvis lotterier somanordnas för en liten och sluten krets av försäljare i premieringssyfte. 1981/82:170 81 Somtidigare (avsnitt 2.6) har nämnts, anses kedjebrevsspel och liknande spel intesom lotterier i LF:s mening. Jag har därvid föreslagit att sådana spel skallomfattas av lotteribegreppet. Utredningenhar kommit tiU den slutsatsen att det är mycket tveksamt om det med rimligainsatser från samhällets sida går att åstadkomma en sådan kontroll avkedjebrevsspel m. m. att missbmk kan förhindras. Enligt utredningens mening bördärför inte få anordnas sådana spel om pengar. Vidareanför utredningen att det framlagda förslaget i och för sig innebär att ideeUaföreningar efter tiUstånd kan få anordna kedjebrevsspel m. m, med varavinster.Sådana spel skulle dock bU en tämligen otymplig spelform för såväl deltagaresom anordnare. Vidare torde det vara mycket svårt att kunna göra någraberäkningar angående den avkastning som spelen kan förväntas ge. Utredningenkonstaterar också att det inte finns någon tradition hos ideella föreningar attanordna sådana spel. Enligt utredningens uppfattning torde man kunna fömtsättaatt kedjebrevsspel och liknande spel med vamvinster inte kommer att anordnas. Fleraremissinstanser anser att det bör råda ett uttryckligt förbud mot att anordnaalla slag av kedjebrevsspel m. m. Jaghar tidigare gjort den bedömningen att det allmänt sett föreligger risk för attkedjebrevsspel m. m, kan föra med sig skadeverkningar av ekonomisk, social ochpersonlig natur. Dessa synpunkter gör sig i första hand gäUande om spelen avserpengar. Även i fråga om spel som avser varor kan dock enligt min meninguppkomma skadeverkningar med hänsyn tUl spelens uppläggning, I princip bör mankräva att reglerna i lotterier är utformade på ett sådant sätt att deltagarnages rimliga möjligheter att kunna göra en bedömning av vad lotteriet närmareinnebär, exempelvis med avseende på vinstchanserna. Så kan knappast vara falleti fråga om spel av det här slaget. Enligtmin mening finns det inte tillräckliga skäl att över huvud taget lämnatillstånd att anordna kedjebrevsspel m, m. Dessa spel bör alltså varaförbjudna. 2.7.10 Fråganvilka lotter m. m. som skaUfå användas Nuvarande förhållanden Pålotterimarknaden används ett stort antal olika typer av lotter och andradeltagarbevis. De flesta lotterna tiUverkas inom landet men det finns också enbetydande import av lotter. ILF finns inga bestämmelser om vilka lotter m. m. som skall få använ-. 6 1981/82. 1981/82:170 82 Vid meddelande av tiUstånd kan tUlståndsmyndigheterna dock medstöd av 4 § LF föreskriva de närmare villkor samt meddela de kontroU- ochordningsföreskrifter, vartiU omständigheterna kan ge anledning.