prop · G503189 · 1981-12-31 00:00:00 — När det gäller förslaget 12 a § tredje stycket om undantagfrån tillståndsplikten för sammanslutningars personregister yttrar JK: Undantaget motiveras endast med ett uttalande att registerav detta slag enligt 4 § datalagen i dess nuvarande lydelse inte anses varasärskilt integritetskänsliga' och att det inte nu finns anledning fill någonannan bedömning. Det anförda kan enligt min mening inte anses utgöra skäl föratt helt undanta åsiktsregistrering inom sammanslutningar från förhandskontroll.Genom det föreslagna vidsträckta undantaget möjliggöres sådan registrering inomföreningar med mycket stor medlemskader, t. ex. fackliga sammanslutningar,vilka ingalunda behöver sammanhållas av gemenskap i de hänseenden somföreningen enligt förslaget kan registrera utan att tiUstånd därtiU krävs.Förslaget bör inte genomföras. Bankinspektionen menar att förslaget i den delen böruppfattas så att det skall vara uppgift om politisk uppfattning m. m. som i sigkonstituerar medlemskapet i sammanslutningen. I fråga om 2 a § fjärde stycket yttrar styreben förSvenska kommunförbundet: Som skäl för att undanta kommunerna från tillståndspliktsåvitt avser bl, a, uppgift om att någon erhållit ekonomisk hjälp enligt 6 §socialtjänstlagen (1980:620) eller vård inom har DALK angett attifrågavarande uppgifter förekommer i en verksamhet som kommunerna enhgt lageller författning är skyldiga att ombesörja (promemorian s, 164 f). Det angivnaskälet talar enligt styrelsens uppfattning för att undanta även sådana registerfrån tillståndsplikten som innehåller uppgift om att någon erhållit vård enligtlagen (1980:621) med särskilda bestämmelser om vård av unga (LVU) och lagen omvård av missbmkare i vissa fall (LVM; se prop. 1981/82:8). Styrelsen anserdärför att ett tillägg bör göras till 2 a § fjärde stycket så att även registersom innehåller uppgift om vård enligt LVU och LVM kan föras utan särskUttillstånd. I detta sammanhang kan ifrågasättas om inte uppgift om attnågon erhållit tvångsvård enligt LVM bör fogas till den uppräkning avintegritetskänsliga uppgifter som förekommer i den föreslagna lydelsen av 4 §. I fråga om ytterligare undantag från tillståndsskyldighetenföreslår Sparbankernas datacentral AB att det för sparbankerna skall räcka medett licensförfarande för register som förs av banker. Man pekar på att fåADB-system och rutiner i övrigt är så övervakade av det allmänna och revisorersom banksystemen. Risk för avsteg från datalagen är därigenom mycket ringa. 1981/82:189 147 m. fl. organisationer, somförklarar att de i och för sig inte har några erinringar mot förslaget underavsnitt 11 i DALK:s promemoria, menar att vissa marknadsföringsregister börkunna bli föremål för den föreslagna förenklingen. Organisationerna avser här den typ av direktreklamregistersom enligt nollalternativet på sid. 131 anges kunna omfattas av det förenkladeansökningsförfarandet. Avsikten med kommitténs förslag är ju att de register somkan inrättas efter förenklat ansökningsförfarande skall ersättas med ettlicensförfarande. Det skulle därvid underlätta för den registeransvarige omlicens för inrättande av ett tillfälligt direktreklamregister kunde innefattaen generell licens att inrätta liknande register med de urvalskriterier somtillhandahålles ur SPAR. Orgnaisationerna kan inte se några olägenheter med ensådan möjlighet. Som framgår av promemorian har nämligen datainspektionenmöjligheter att ge ev. erforderliga föreskrifter till SPAR, vilka kan ersättaev. föreskrifter för tillstånd betr. tillfäUiga direktreklamregister. Enligtvad organisationerna tidigare angivit är det erforderligt att i det tillfäUigaregistret få införa de kriterier, efter vilka urval begärts, under användningstidenför sortering, bearbetning och statistiksammanställning. På sid. 164 påstås att inom reklam- och marknadsföringanvänds speciellt känsliga faktorer i Ukhet med sjuk- och hälsovård,socialomsorgen m. fl. Organisationerna finner det angeläget betona att en sådanjämförelse måste bygga på ett missförstånd. Som organisationerna tidigare pekatpå är det ytterst grunda uppgifter, nämligen personnamn, personnummer, adressoch inkomstintervaller samt ev. fastighets- och bilinnehav som används. Som redanpåpekats anser också kommittén i nollalternativet att ett sådantdirektreklamregister bör kunna inrättas efter ett förenklat ansökningsförfarande(se sid. 131). Organisationema anser vidare att det är möjligt att införalicensförfarande i vad gäller s. k. näringslivsregister av den typ postensAdressregister inrättat. I registret ingår större delen av antalet företag inomsvenskt näringsliv. De uppgifter som registreras är företagets namn, adress,organisationsnummer, antal anställda och andra företagsspecifika uppgifter.20-30 % av registret innehåUer personnamn på befattningshavare, men inga andrauppgifter. Organisationerna kan inte se någon olägenhet frånintegritetssynpunkt med ett licensförfarande för sådana register. inom /SR har uppmärksammat en särskildeffekt av att tillståndskravet inskränks: Enligt förslaget skall tillståndskravet i vissa fallersättas av ett licenstvång. En registeransvarig får efter ansökan licens attföra personregister. För vissa i lagen definierade kategorier avpersonregister, som bedöms innebära risker för den personliga integriteten,krävs även i fortsättningen datainspektionens (DI) tillstånd. Enligt 6 § datalagen skall DI, när tillstånd ges, i denmån det behövs för att förebygga risk för otillbörligt intrång i den personligaintegriteten, meddela föreskrift om bl. a. bevarande och gallring avpersonregister. Sådant beslut rörande personregister hos myndighet (Statiigeller ) skall enligt 5 § datakungörelsen (1973:291) ske efter samrådmed (). 1981/82:189 148 Sedandatalagen tillkom har RA därför handlagt ett stort antal samrådsärenden försådana personregister. Detta har inneburit väsentligt ökade arbetsuppgifter förRA, vilket i första hand har drabbat den handläggande personalen vid . Samrådsförfarandet har dock inneburit fördelar för RA. Det har givit ökadkunskap om befintliga personregister inom statlig och sektor. a. medfört möjligheter att mer effektivt bevaka att in- och utdatabevaras på ett rationellt sätt, bl. a. med hänsyn till forskningens behov. Dethar också inneburit möjligheter att påverka DLs gallringsbeslut, så att ävenden maskinläsbara informationen kan bevaras för framtida forskning. Om DALK:sförslag genomförs, medför detta att ett stort antal register undantas fråndessa bestämmelser, vilket för RA:s del innebär att antalet samrådsärendenminskar. Eftersom de föreslagna bestämmelserna innebär att DI i många fall intelängre skall meddela föreskrift om gallring torde detta för register hosstatliga myndigheter innebära att allmänna arkivstadgans (1961:590)bestämmelser bUr tillämpliga. Enligt dessa skall RA besluta om gallring om interegeringen utfärdar generella gallringsbestämmelser. För att inte RA:s möjligheteratt överblicka förekomsten av personregister på den offentliga sektorn skallminska måste RA få del av de förteckningar över personregister somlicensinnehavarna enligt förslaget skall inge till DL Fleraremissinstanser redovisar en kritisk inställning till DALK:s förslag särskiltsåvitt avser ef fekt er n a för register inom forskning och sta tistik ver ksamhe t. Statistiskacentralbyrån (SCB), som förklarar att den inte tar ställning till det lämpligai att nu göra ändringar i datalagen yttrar: SCBkan dock i detta sammanhang inte underlåta att peka på den risk för SCB:s delsom Ugger i att det framtida lagstiftningsarbetet binds upp av de principer somnu lagfästs, detta utan att området för statistik och forskning särskiltregleras eller har varit föremål för någon mer ingående analys i samband med denu föreslagna ändringarna. SCBhar redan i sitt tidigare yttrande över DALK:s delbetänkandePersonregister-datorer-integritet (SOU 1978:54) understrukit vikten av att detlångsiktiga utrednings- och förberedelsearbetet för en genereU personregisterlagstiftningsnarast påbörjas. SCB framhöll i yttrandet att verket i olika sammanhangförordat en särskild reglering för register inom området för statistik ochforskning under hänsynstagande till kraven på ett fullgott integritetsskydd menmed beaktande av statistikens och forskningens speciella karaktär all inlerikta sig mot en enskild individ utan ge genereUa resultat. DALK:sförslag rörande bestämmelserna för förande av register för forskningsändamålinnebär enligt UHÄ bl. a. att för vissa av dessa register någon form avförenklad tillståndsansökan skall genomföras. Därmed torde åsyftas, attforskningsverksamhet bör särbehandlas - ett förfarande som för övrigt stämmeröverens med Europarådels konvention. UHÄ anser dock att förevarande förslaginte utgör någon nöjaktig reglering av hithörande problem och förordar därför,att nämnda slag av register ägnas fortsatt uppmärksamhet av kommittén. Föruniversiteten och forskningen i samhället torde frågan vara av sådan vikt attden får en särskild reglering. Prop.1981/82:189 149 Ändringen av tillståndskravet bör genomföras enligt DALK:sförslag. På en punkt kan dock utformningen av detta sättas i fråga. Det gällerregister som förs uteslutande för forskningsändamål. För vissa av dessa tänkersig DALK att någon form av förenklad tillståndsansökan skall genomföras ochmarkerar därmed att forskningsverksamhet bör särbehandlas. Det finns emellertidskäl att gå längre i detta hänseende och generellt undanta register som äravsedda att användas uteslutande för forskningsändamål från tillståndskravet.Riskerna och olägenheterna med att låta datainspektionens tillståndsprövningomfatta också forskningsregister har framhållits. De består inteminst i att prövningen kan innebära förhandscensur av forskningsprojekt, riskför ovidkommande styrning av forskningsprojekt och hämmande av vissa slag avforskning - t. ex. sådan som ter sig obekväm från någon vissintressentgmppssynpunkt. Det bör vara fullt tillräckligt om de personregistersom används uteslutande för forskningsändamål är föremål för licens- ochredovisningsplikt. Datainspektionen har ju möjlighet att genom sin(intensifierade) fillsynsverksamhet ägna uppmärksamhet åt denna typ avregister och dessutom finns styrinstrument i de etiska krav som ställs av olikaanslagsgivare och den öppenhet som definitionsmäs-sigt kännetecknarforskningsverksamhet. Framför allt bör understrykas att forskning som innebäranvändning av personregister inte är inriktad på beslut som rör enskildaindivider (jfr t. ex. samköming av personregister i kontrollsyfte) ochöverhuvudtaget till övervägande del handlar om aggrege-rade data där ingaindividuppgifter är av intresse eller behöver redovisas. Det kan i sammanhangetnoteras att t. ex. konvention om persondata ger möjUghet attsärbehandla forskningsregister. Detta är också vanligt i utländsk lagstiftningom hantering av persondata. vid Stockholmsuniversitet anför: "Tillstånd och tillsyn enligt datalagen"innehåller en utvärdering av hittillsvarande erfarenheter av datalagen och desstillämpning, varav följer vissa förslag till ändringar av datalagen på kortsikt. a. skall en licens att föra personregister införas, och vissapersonregister skall kunna föras utan tillstånd. Nämnden finner att den inledande översikten överdatalagens hittillsvarande verkan väsentligen har karaktär av utvärdering avegen verksamhet. Framställningen ger också föga utrymme åt kritiska synpunkter.Utom i diskussionen av det s. k. nollalternativet (främst s. 130-133), vilketkommittén avvisar, berörs forskningens situation endast i förbigående.Invändningar och förslag från forskningens företrädare omnämns i bagatelliserandeordalag, exempelvis när kommittén anser sig kunna konstatera "attde registeransvariga inte fört fram några krav på betydande ändringar på kortsikt i de grundläggande skyldigheter för dem som datalagen ställer upp. Dettatorde betyda att datalagens effekter av de registeransvariga i stort sett ansesvara godtagbara. Vissa invändningar mot det nuvarande tillståndskravet finnsdock från företrädare för forskningen och direktreklamverksamheten (s. 115f)". Att nämndens yrkande på en radikal ändring av datalagenvad gäller forskningsregister går längre än ändringar på kort sikt synes här haförbigått kommittén. Kommittén framhåller, liksom tidigare fakultetsnämnden och andra Prop.1981/82:189 150 kritiker av datalagen, "att antalet fall av medvetetotillbörligt intrång i enskilds personliga integritet såvitt känt hittillsvarit begränsat" (s. 100 f.). Kommittén anser sig ha "anledning utgåfrån att datalagen och datainspektionens verksamhet haft stor betydelse föratt antalet fall av integritetsintrång varit begränsat" (s. 101),trots att kommittén strax före noterat: "Det var för övrigt redan dådatalagen kom till svårt att peka på några uppenbara sådana faU".Åtminstone för samhällsforskningens del är kommitténs slutsats också här fögaövertygande. Det bör också påpekas att någon beräkning av datalagenstotala kostnader för samhället inte görs. Kostnaderna är självfallet betydligtstörre än de som datainspektionen drar. Nämnden ser för forskningen inga stora fördelar med detföreslagna licenssystemet. Enligt kommittén kan dock ansökan om licens"göras enkel och behöver i huvudsak bara innehålla den registeransvarigesnamn, adress, organisationsnummer eller personnummer, telefonnummer och uppgiftom kontaktman" (s. 153). Om så är fallet, föreslår nämnden att eneventuell licens automatiskt tilldelas alla forskare som hardatainspektionens fillstånd att föra sina personregister. Nämnden ställer sigfrågande till förslaget att Ucensinnehavare till datainspektionen skulle"ge in en förteckning över de personregister som förs av honom och förvilka tillstånd enligt 2 § icke krävs" (föreslagen lydelse, 7 b §datalagen, s. 22) och åriigen ange förändringar i förteckningen. vid anseratt, om det s. k. nollalternativet väljs så bör övervägas om inte detförenklade förfarandet skulle kunna utsträckas till bl. a. vissa register förvetenskapliga undersökningar. vid (Kl) yttrar: Den medicinska forskningen arbetar i viss utsträckning medpersonregister. Enligt vad nu gäller skall forskaren inhämta datainspektionenstillstånd att vid sidan av de uppgifter som datorbehandlas ha tillgängligt enmanuell nyckel som gör det möjUgt att följa upp olika individer och därmedhålla databasen aktuell. Risken för spridning av personrelaterade uppgifter ärvid en sådan hantering ringa. Det vore från KI:s synvinkel därför motiverat attden forskare som blivit registrerad hos datainspektionen och erhållit rätt attinrätta eller föra ett personregister enligt bestämmelserna i datalagen ocksåfinge ett generellt medgivande att i forskningssammanhang registrera personerpå det sätt som beskrivits. föreslår att ett sådant medgivande inskrivsi den nya lagtexten. I övrigt finns intet att yftra. vid understryker viktenav att möjligheterna till fri forskning i största möjliga utsträckningbibehålls. En alltmer utbyggd forskning kring befolkningens hälsa,utvärderingsforskning kring socialpolitiska reformer och liknande måste utgåfrån befolkningsdata som hämtas från flera olika samhällssektorer. Hälsa/sjukdom kan endast rätt förstås i ett perspektiv som innefattar andralevnadsnivåkomponenter som yrke/sysselsättning, familjeförhållanden ochmigration. För att kunna utvärdera data om hälsa och sjukdom framstår de Prop.1981/82:189 151 longitudinellabefolkningsundersökningarna allt väsentligare för samhället. Detta medför attmiljödata och historiska befolkningsdata från hälso- och sjukvård,socialtjänst, kriminalvård m. m. har kommit att ingå i angelägna medicinskaforskningsuppgifter. Vadgäller studier av delsystem och delpopulationer är individuella data en absolutförutsättning. Utredningenhar inte berört de särskilda svårigheter som en befolknings-orienteradforskning har att få tillstånd att utnyttja registerdata av känslig natur isamanalys med egna data. Den tar endast i förbigående upp de särskilda problemsom tillståndsgivningen att föra personregister och att samköra olikapersonregister medför beträffande vetenskaplig forskning. Sammanfattningsvisvill fakulteten framhålla, att det stora flertalet data som kommer ifråga vidvetenskapliga undersökningar inom medicinska fakulteten icke ärkontroversiella. För dessa bör det räcka med ett så enkelt tillståndsförfarandeoch en så enkel inspektion som möjligt. Dettabör göra det möjligt att frigöra resurser för en ökad satsning på inspektionoch rådgivning till den befolkningsorienterade medicinska forskningen som växerfram och är en ur samhällets synpunkt högsl angelägen forskning som syftar moten aktiv, förebyggande medicin. Dekrav på tillgång till registerdata och de svårigheter som diskuterats ovan börbli föremål för en särskild reglering. Datalagensinförande och utvecklingen av praxis kring tillståndsgivning enligt densammamedförde allvarliga problem för seriös forskning. Synpunkter på detta hartidigare utvecklats i fakultetsnämndens yttrande överdatalagstiftningskommitténs tidigare delbetänkande "Personregister-Datorer-Integritet,Översyn av datalagen" (SOU 1978:54), Kopia av detta yttrande bifogas. Deinvändningar mot datalagens tillämpning på register för forskningsändamål somdärvid framfördes kvarstår med oförändrad styrka, särskilt mot bakgrund avdatateknikens utveckling sedan datalagens tillkomst. Deti nu ifrågavarande betänkande skisserade "förenklade förfarandet"torde härvidlag vara att betrakta som ett minimialternativ vad gäUer förenklingav ev, tillståndsgivning för förande av register för forskningsändamål, I vartfall torde för forskningsregister som förs, håUs och bearbetas uteslutande videller under överinseende av offentlig myndighet det "förenkladeförfarandet" kunna förenklas ytterligare fill att vara uteslutande ettanmälnings- eller licensförfarande. DensynnerUgen korta remisstiden har ej medgivit en fullständig beredning inomnämnden av detta ärende. Yttrandet har av dessa anledningar måst inskränkas tUlatt åter framföra och ytterligare understryka de synpunkter på datalagen, somtidigare framförts. Då nu föreliggande betänkande emeUertid fortfarande i storutsträckning lämnar den seriösa forskningens problem olösta, torde dessasynpunkter emellertid fortfarande ha minst lika hög angelägenhetsgrad somtidigare. välkomnar rubricerade remiss som ett värdefullt tillfälle attkunna till statsmakterna kanalisera sina erfarenheter rörande bl. a.offentlighet och sekretess kring myndighetsutövning i dataåldern. 1981/82:189 152 Fakultetsnämndenhar genom sin sjukvårdsanknytning omfattande erfarenhet av arkivhållningen avsjukjournaler och den principiella motsättning som råder mellan å ena sidan denursprungliga grundlagsbestämmelsen om aUmänna handlingars offentlighet och åandra sidan skyddet av enskilds integritet. Fakultetsnämndenär väl förtrogen med den komplicerade såväl juridiska och administrativa somallmänmänskliga problematik som förknippas med det fåtal tragiska fall därmänniskor upplever sig som offer för missriktad sådan myndighetsutövning. MedaU respekt för dessa problem och för berörda människor måste fakultetsnämndendock beklaga att denna problematik kommit att ges ett dominerandeutrymme i PM:ans och datalagstiftningens tänkande kring bruk och missbruk avoffentiiga register och arkiv. Det vore tacknämUgt om lagstiftarenfortsättningsvis kunde frigöra sig från farhågan för informationsmissbruk närman reglerar ett samhällsområde, där forskningens roll är särdeles kritisk föratt vi skall få bukt med olika vårdpolitiska och socialpolitiska problem, som ärav stor betydelse för samhället. Man måste kunna lita på forskningens utövare,både på deras ärUga redovisningar och deras ärliga uppsåt. Det kan tilläggasatt om den medicinske forskaren som använder datateknik och register/arkivifrågasattes härvidlag, torde hans brister endast i ringa mån kompenseras genomatt datainspektionen ges vidgade möjligheter tiU faktiska inspektioner. Databaseradmedicinsk forskning i öppnar möjligheter till att studera medicinskaoch biologiska fenomen inte endast på enskilda människor utan på mycket storagrupper i en befolkning. De som inte kommit i närmare beröring med sådanforskning upplever naturligt nog heller inte, att vi här står i en språngartadutveckling, besläktad med den som följde under 1500-talel när man börjadeföreta liköppning och anatomiska undersökningar. Analogin håller även för enjämförelse rörande konfrontationen mellan ny teknik och gamla konventioner.Därtill visar analogin att vår etik är bunden till våra över tiden föränderligaföreställningar om människans natur och hennes plats eller roll i universum.Inför de perspektiv som den databaserade medicinska forskningen öppnar, är denväsentligaste frågan om integriletsintrång inte knuten till människan somenskild individ utan till människan som grupp. framhålla att den remitterade promemorian ensidigtuppehåller sig kring den enskildes intresse kring motsatsparetoffentlighet/sekretess, medan samhällets intresse av att dra nytta av bl. a.den medicinska forskningens möjligheter inte tillfredsställande diskuteras ianslutning till nu aktuell översyn av datalagstiftningen. vid konstaterar att förslaget endastinnebär smärre förändringar vad forskningsregister beträffar. () anmärker att det i DALK:s promemoria föreslås att ävenvissa vetenskapliga register skall komma i fråga för undantag fråntillståndskravet. Vilka dessa register är framgår emellertid inte. HSFRframhåller önskvärdheten av att DALK och datainspektionen tar största möjligahänsyn till forskningens behov vad gäller dels kort handläggningstid delsundantag från tillståndskravet. Prop.1981/82:189 153 senarebör underlättas ytterligare genom tillkomsten av rådets nya etikregler, somockså tar tillvara den personliga integriteten för undersökningspersonerna. De områden som är aktuella för databaserade personregisterinom medicinsk forskning är framför allt bedömning av hälso- och sjukvårdensfunktioner och effekter samt epidemiologisk forskning framför allt för attutröna miljöbefingad orsak till sjukdom samt sjukdomars sociala konsekvenserav olika slag. Till detta kommer utvärderingar av behandling riktad mot vissasjukdomar. Denna typav forskning har ofta mött de problem som beskrivs i utredningen i form avlånga handläggningstider samt stora avgifter till datainspekfionen. Dessaproblem har bl. a. redovisats i en konferens om datalagen och den medicinskaforskningen anordnad av MFR . MFR har dessutom tillsatt enarbetsgrupp bl. a. för att belysa problemen med de långa handläggningstidernaoch de stora kostnaderna för tillstånd vid samköming av register inom epidemiologiskforskning. Mot dennabakgrund är förslaget till förenklad handläggning av ett stort antal ärendeninom datainspektionen tillfredsställande framför allt för att detta bör minskahandläggningstiderna avsevärt. Iförslaget till rationalisering av handläggningen av vetenskapliga personregisterangesatt det förenklade förfarandet endast kan utvidgas till register, däruppgifterna inhämtas i huvudsak direkt från de registrerade själva och där deregistrerade har samtyckt till registreringen efter att från denregisteransvarige fått detaljerade upplysningar om registrets målsättning ochinnehåll. Det är emellertid väsentligt att den principiella rationaliseringenav tillståndsprövningen som redovisas på sidan 175 även omfattar de medicinskaforskningsregistren även om dessa oftast ej kan räknas till den kategori somkan bli föremål för "förenklad" handläggning. Många avde personregister som upprättas inom medicinsk forskning hämtar informationfrån existerande register inom i första hand sjukvården men även frånförsäkringskassan, register för läkemedelsutköp samt register med informationom olika typer av miljöförhållanden. Ett rutinmässigt inhämtande av tillståndfrån de registrerade individerna innebär i dessa fall att undersökningen ej kangenomföras i praktiken. Undersökningarinom ovan redovisade områden har vidare bedömts ha stor samhällsangelägenhet ien rad policydokument från , socialstyrelse samt landsting.