prop · G503197 · 1981-12-31 00:00:00 — Beträffande regelnsuppbyggnad i övrigt har man i promemorian sökt göra de förenklingar som kangöras eftersom beaktandet av underskottsavdragen fört in ett nytt,komplicerande moment på ett redan komplicerat område. Ipromemorian föreslås också att egenavgifterna inte längre skall få påverkaskattenedsättningen. Man pekar pä att hänsynstagandet fill egenavgifterna geregenföretagaren en omotiverad skatteförmån jämfört med den som bedriver sinnäringsverksamhet genom exempelvis ett helägt aktiebolag. Någon möjlighet föraktieägaren/företagsledaren att vid tillämpning av begränsningsregeln beakta deav bolaget erlagda avgifterna föreligger ju inte. Inte bara önskemålet omneutralitet mellan olika företagsformer utan även det faktum attegenavgifterna i sammanhanget ger upphov till åtskilliga praktiska problemanförs som skäl för att undanta egenavgifterna. Begränsningsregelnföreslås således i fortsättningen bara gälla statlig och inkomstskatt,förmögenhetsskatt och sjömansskatt. I förenklingssyfte föreskrivs vidare att4500-kronorsregeln slopas. Jag ansluter mig till de framlagda förslagen. Dennärmare utformningen av de nya reglerna behandlas i specialmotiveringen. 2.2.6 Särskilda frågor 2.2.6.1 Extra avdrag F.n. kan extra avdrag medges vid inkomsttaxeringen för i huvudsak tre grupperskattskyldiga. En grupp utgörs av folkpensionärer och en annan av dem som tillföljd av stor försörjningsbörda eller annan särskilt angiven orsak kan åberopaexistensminimireglerna. En tredje grupp består av skattskyldiga med särskildasjukdomskostnader. I promemorian föresläs att extra avdrag för framtiden skallmedges enligt samma regler både vid beräkning av beskattningsbar inkomst ochunderlag för tilläggsbelopp. Jag biträder detta förslag. 1981/82:197 65 Desom är anställda ombord på svenska handelsfartyg skall erlägga sjömansskattenligt bestämmelserna i lagen om sjömansskatt, SjL. I korthet gäller följandesävitt nu är av intresse. Sjömansskattenär en definitiv källskatt som tas ut av ombordanställda. Detta innebär att sjömanneninte skall deklarera sin sjöinkomst. Någon särskild taxering sker inte hellerav sjöinkomst. Om en däremot har inkomster även i land beskattas dessaefter i stort sett samma regler som gäller för andra skattskyldiga. Nägonsammanläggning görs inte av sjöinkomst och landinkomst utan de bådainkomstdelarna beskattas i princip var för sig. Undervissa omständigheter kan sjömansskatten jämkas. Så är enligt 12 § I mom. falletom en kan göra sannolikt alt han vid taxering till stadig inkomstskattskulle kunna påräkna avdrag för l.ex. underskott i egen eller makesförvärvskälla. I sådant fall skall den till sjömansskatt beskattningsbarainkomsten jämkas med belopp motsvarande vad som kan antas inte bli utnyttjatvid taxeringen i land. Sjömansskattenär bestämd med anknytning fill den stafiiga inkomstskatten samt en vissgenomsnittlig utdebitering. Även andra komponenter bestämmersjömansskatten. Hänsyn tas till värdet av fri kost och vidare medges bl. a. ettschablonmässigt beräknat omkoslnadsavdrag. På grundval av nu redovisadeförhållanden fastställs särskilda tabeller för sjömansskatten och dessa ärfogade tiU SjL. Olika tabeller gäller för näroch fjärrfart (tabell N och F)och vidare anges i särskilda kolumner grunden för skatt med hänsyn tillsjömannens civilstånd. Med anledning av dessa tabeller fastställer sedanriksskatteverket de egentliga sjömansskat-tetabellema som behövs för beräkningav sjömansskaften i de enskilda fallen. Ipromemorian föreslås att de marginalskattelättnader och avdragsbegränsningarsom skall gälla för inkomsttagare i land även skall gälla ombordansläUda. Ifråga om marginalskattelättnaderna föreslås att den nuvarande modellen förtabellernas utformning skall användas. Med tanke på avdragsbegränsningarna blirdet däremot nödvändigt att arbeta med dels en tabell som bygger på vad somskulle kunna kallas sjömansskattens grundbelopp och dels en som på motsvarandesätt bygger på tilläggsbeloppsdelen. Jämkning för underskott föreslås inte fåavse den sistnämnda delen av sjömansskatten. Förutomnordiska sjömän föreslås däremot att det alltjämt skall räcka med en tabellför Qärrfart och en för närfart. För dessa gäller nämligen en merschablonmässig beskattning. Jagföreslår att de nu redovisade förslagen genomförs. Jag avser att inom kortåterkomma med förslag till nya tabeller. 5 1981/82. 1981/82:197 66 Vidåtskilliga tUlfällen har framförts önskemål om förenklingar inomskattesystemet. Inte sällan har kritiken tagit sikte på de svårigheter somförekomsten av olika avdrag ger upphov till. Inte minst i inkomstslaget tjänstförekommer ett stort antal avdragsyrkanden och då i de flesta fall pä mindrebelopp. Av dessa föranleder en stor andel förfrågningar till de skattskyldigafrån taxeringsmyndigheternas sida. Förhållandevis måste läggas ned påutredning av dessa avdragsyrkanden. Del är ett för skattemyndigheternatidskrävande arbete som ofta möts av de skattskyldiga med irritation. Jag anseratt det nu i samband med den föreslagna skattereformen är ett lämpligt tillfäUeatt påbörja arbetet med att söka förenkla taxeringsförfarandet. Jag avser atfförst ta upp frågan om ytterligare schablonavdrag i inkomstslaget tjänst vidsidan om det nuvarande på . Därefter tar jag upp två allmänna avdrag sombör kunna avskaffas. Schablonavdragfrån intäkt av tjänst I33 § KL anges de kostnader för vilka avdrag får åtnjutas i inkomstslagettjänst. Hit hör kostnader för resor till och från arbetet. Andra sädana posterär avdrag för resekostnader och ökade levnadskostnader vid arbete utanförverksamhetsorten. Härutöver förekommer avdragsposter av varierande slag, säsomför facklitteratur, arbetsrum, arbetskläder m. m. Dessa avdrag uppgår som regeltill förhållandevis små belopp. Endast undantagsvis rör det sig om belopp avnågon större omfattning. Enligt gällande regler fårskatlskyldig som haft intäkt av tjänst göra avdrag med . - s. k.schablonavdrag - även om hans avdrags-giUa kostnader i förvärvskäUanunderstiger detta belopp. Avdraget fär göras av alla som haft inkomst av tjänsti KL:s mening, aUtså även av dem som haft enbart pension, livränta o.d.Schablonavdraget får inte i något fall överstiga bruttointäkten. Dettaschablonavdrag bör behällas. För att förenkla taxeringsarbetet bör emellertidett ytterligare schablonavdrag införas. Delta bör utformas enligt följande. Ioch för sig skulle det enklaste vara att låta ett sådant schablonavdrag avsealla kostnader som är avdragsgilla under tjänst. Del är emellertid än så längeknappast möjligt, utan tUls vidare måste minst två avdragsposter ligga utanförschablonen. Så bör avdrag för kostnader för resor till och från arbetet medgesvid sidan av ett sädant schablonavdrag. Reglerna för sådana reseavdrag harnyligen ändrats med verkan fr. o. m. taxering (prop. 1980/81:118 bil.2, SkU 1980/81:44, rskr 1980/81:285, SFS 1981:341). Här bör aUtjämt avdragmedges med den del av kostnaderna som överstiger . Även avdrag förresekostnader och ökade levnadskostnader vid tjänsteresa eUer dubbelbosättning bör medges enligt nuvarande regler och alltså utgä vid sidan om detnya schablonavdraget. Ett skäl för detta är att skattereglerna på defta områdeär olika för olika personalkategorier. Anställda i offentlig tjänst beskattasinte för kostnads- Prop.1981/82:197 67 ersättningarmen har å andra sidan i princip inte heller rätt tUl avdrag för sina kostnader.Övriga löntagare beskattas för uppburen ersättning men har rätt till avdrag försina kostnader. Om dessa kostnader omfattades av schablonen skulle anställda ioffentlig tjänst fä dels indirekt fullt avdrag och dels avdrag enligtschablonen. Övriga skulle däremot bara få schablonavdraget. Av bl.a. dennaanledning bör det nya schablonbeloppet inte heller omfatta avdrag för kostnaderpä grund av tjänsteresa eller dubbel bosättning. Övriga avdragsposter iinkomstslaget tjänst bör däremot omfattas av det nya schablonavdraget. Omkostnader förintäkternas förvärvande föreligger i princip endast då inkomsten härrör frånutfört arbete. Det nya schablonbeloppet bör därför begränsas fill att avseinkomst av sådant arbete. Från rätten till schablonavdraget bör därförundantas skattskyldiga vilkas inkomst av tjänst härrör helt frän t.ex. folkpensioneUer periodiskt understöd. Det betyder att de inkomster som berättigar tUlavdrag är kontanta bruttolöner och sådana intäkter som enligt 11 kap. 2 § lagen(1962:381) om allmän försäkring är att jämställa med inkomst av anställning.Hit räknas bl. a. sjukpenning, föräldrapenning och kontant arbetsmarknadsstöd.I tydlighetens intresse vill jag framhålla att även pensionärer givelvis ärberätfigade fill det nya schablonavdraget, om de vid sidan av pensionen har löneller annan inkomst som här avses. Detnya schablonavdraget bör bestämmas till ett belopp som är så avpassat att detomfattar ett så stort antal skattskyldiga som möjligt för att därigenom uppnåstörsta möjliga förenklingsvinst. Det får å andra sidan inte sättas så högt attopåkallal höga skattelättnader uppkommer. Med beaktande av dessa synpunkterfinner jag det lämpligt att föreslå att det nya schablonavdraget bestäms till1000 kr. Avdraget bör dock inte få överstiga av intäkten. I det sistnämndafallet skall det framräknade beloppet avrundas till närmast högre hundratal kr. Densom haft kostnader som överstiger schablonen får på sedvanligt sätt yrka avdragför dessa. Den nuvarande regeln om att kostnadsavdraget skall avrundas fillnärmast högre jämna hundratal kronor bör enligt min mening slopas. Det harnämligen visat sig att avrundningen i praktiken föranleder åtskiUigafelräkningar. Som jag nämnt bör det nuvarande 100-kronorsavdraget varakvar. Detta kommer då att kunna utnyttjas främst av skattskyldiga som t.ex.bara har pensionsinkomster. De båda schablonavdragen skall givetvis inte kunnautnyttjas . Man kan uttrycka saken så att alla har i och för sig rätttill ett avdrag pä . För vissa slag av inkomster kan emellertid dethögre schablonavdraget bU aktuellt. I sådant fall är det lägre schablonavdragetsä att säga konsumerat. Denya reglerna bör tillämpas fr. o. m. Frivilligaperiodiska understöd Ett annat område där förenklingar kan göras är beträffandeavdraget för 1981/82:197 68 Önskemål härom har framförts vid ätskilliga tillfällen.Periodiska understöd brukar indelas i legala och frivilliga. Med legalaunderstöd avses dä sädana som nämns i punkt 5 andra stycket av anvisningarnatill 46 § KL. Hit hör främst underhällsbidrag till förutvarande make. Övrigaperiodiska understöd kallas frivilliga. medgavs avdragför periodiska understöd i obegränsad omfattning. Genom lagstiftning 1973begränsades emellertid rätten till avdrag för frivilliga periodiska understödtill . Därefter har avdragsrätten ytterligarebegränsats. Fr. o. m. taxering gäller nämligen att avdrag bara medgesmed . oavsett antalet mottagare. Avdragsrätten för frivilliga periodiskaunderstöd vållar kontrollsvårigheter och vidare får det anses att behovet avsådana understöd har minskat. Jag föreslår att avdragsrätten för frivilligaperiodiska understöd slopas. De nya reglerna bör tillämpas fr. o. m. Ensärskild övergångsregel behövs emellertid. Med frivilliga understöd avsesnämligen i skattesammanhang inte bara sådana som utgår utan att del finns någonskyldighet för givaren att betala, utan även vissa understöd som fått enjuridiskt bindande form. När avdragsrätten begränsades genom 1973 årslagstiftning tog man genom övergångsbestämmelserna hänsyn till understöd somutgick på grund av bindande förpliktelser som tillkommU före tidpunkten däpropositionen blev offentlig. För sädana utbetalningar skall äldre bestämmelserfortfarande tillämpas. Vid införandet av den senaste begränsningsregelninfördes inga nya övergångsbestämmelser men de införda fick alltjämtgälla. Detsamma bör gälla i fråga om det förslag jag nu lägger fram. Detkan nämnas att vad jag har anfört inte berör avdraget för underhåll av ickehemmavarande barn. Detta avdrag regleras i särskild ordning. Avdragfår enligt 46 § 2 mom. KL göras för och andra avgifter förkapitalförsäkring samt sjuk- eller olycksfallsförsäkring. Rätt till avdragenligt dessa regler föreligger dock inte i vissa fall då premien i stället äravdragsgill enligt särskilda bestämmelser och inte heller för avgift tillsjukförsäkring enligt 2-4 kap. lagen (1962:381) om allmän försäkring. Avdragetär maximerat till . för ensamstående och till . för sammanlevandemakar gemensamt och för ensamstående med hemmavarande barn. Riksdagenhar vid flera tUlfäUen haft all la stäUning till motionsyrkanden om höjning avavdraget ifråga. Sädana yrkanden har emellertid avvisats varvid det erinradesom de försäkringsförmåner som anställda i allmänhet åtnjuter och om attjordbrukare och rörelseidkare fr.o.m. har rätt lill avdrag iförvärvskällan för för grupplivförsäkring, om förmånerna inte är störreän för befattningshavare i statlig tjänst. Frånskattemyndigheternas sida har vid ett flertal tillfällen framförts 1981/82:197 69 önskemålom ett slopande av avdraget eftersom det visat sig medföra ett inte obetydligtmerarbete vid taxeringen. Med hänsyn till förenklings vinstema föreslår jagdärför att avdraget slopas. De nya reglerna bör tillämpas första gången vid1984 års taxering. Skattereformenaktualiserar vissa övergångsfrågor. Den följande genomgången anknyter fill detidigare redovisade förslagen. Lämpligen bör övergångsreglerna tas in i ensärskild lag. De nya reglerna bör trädai kraft och tillämpas första gången vid taxering. Jagföreslår emellertid att reglerna i viss utsträckning skall få verkan redan förenämnda dag. Detta har betydelse med tanke på sådana skattskyldiga som harräkenskapsår som börjar före ikraftträdandet. är i och för sigden fidpunkt dä det tidigaste av de i bokföringslagen ochjordbruksbokföringslagen godkända räkenskapsåren börjar som kan ligga fillgrund taxering. I det följande redovisar jag de viktigastepunkterna i fråga om ikraftträdandebestämmelserna. Beträffande den närmareutformningen av dessa regler hänvisas till specialmotiveringen. Avdragsbegränsningensätter in redan vid taxering i anslutning fill att den statligainkomstskatten klyvs i ett grundbelopp och ett filläggsbelopp. Syftet äralltså att underskott vid detta och senare års taxeringar skall beröras. Förlustavdragskall behandlas pä samma sätt som underskottsavdrag i det nya systemet. I frågaom dessa behövs emellertid en undanlagsregel. Avdrag för förlust som hänför sigtUl taxering eller tidigare bör inte läggas fill den beskattningsbarainkomsten när underlaget för tilläggsbelopp bestäms. Motsvarande bör gällaäven i vissa andra fall när avdrag fär förskjutas. Kviftningsreglerna bör liksom bestämmelserna om till-läggsposterna tillämpas årstaxering. Reglerna om rätten att avräkna tidigare underskott bör bara tillämpasi fråga om sådana som uppkommer fr. o. m. . Skatteskalornaför de tre åren är utformade så att sänkningen av marginalskatterna liksomavdragsbegränsningen görs i tre steg. Tekniskt bör detta ske så attskallesatserna i skikten över 7 basenheter successivt sänks samfidigt som enaUt större del av den stafiiga inkomstskatten i skikten över 16 basenheter försöver till tilläggsbeloppet. Dennuvarande sambeskatfningen av B-inkomster skall i det nya systemet inskränkasfill fiUäggsbeloppsdelen. I fräga om grundbeloppet skall någon sambeskattningav B-inkomster inte förekomma. Under övergångsåren - alltså vid 1984 och 1985års taxeringar bör emellertid sambeskatlningen avse grundbeloppet. Vidarebör marginalskattespärren och begränsningsregeln pä grund av sitt nära sambandmed skatteskalorna på samma sätt som dessa successivt ges ett nytt innehåll. Prop.1981/82:197 70 I detta sammanhang vill jag avslutningsvis nämna attändringarna i den stafiiga inkomstbeskattningen påkaUar en viss översyn avreglerna för taxeringsförfarandet. Det blir här bl. a. fråga om ändringar avadministrativ eUer redakfionell art. De ändringar som kan bli aktuella iförevarande sammanhang kommer företrädesvis att avse hur underlaget förtiUäggsbe-loppet skall redovisas i deklarationsblanketter, längder ochslutskattesed-lar. Även vissa begreppsbestämningar kan behöva ses över. På nägra punkter behövs å andra sidan en del materiellaändringar. Jag avser här bl. a. reglerna i lagen (1951:763) om beräkning avstafiig inkomstskatt för ackumulerad inkomst. Jag avser att återkomma till dessa frågor. I enlighet med det anförda har inom budgetdepartementetupprättats förslag till 1. lag om ändring i lagen (1947:576) om statliginkomstskatt, 2. lag omikraftträdande av lagen (1982:000) om ändring i lagen (1947:576) om statliginkomstskaft, 3. lag om ändringi lagen (1977:1071) om basenhet enligt 10 § I mom. lagen (1947:576) om stafiig inkomstskatt, 4. lag om ändringi lagen (1970:172) om begränsning av skatt i vissa fall, 5. lag om ändringi lagen (1958:295) om sjömansskatt, 6. lagom ändring ikommunalskattelagen (1928:370), 7. lag om ändringi uppbördslagen (1953:272), 8. lag om allmänlöneavgift, 9. lag om ändringi lagen (1981:691) om socialavgifter. Förslaget under 9 har upprättats i samråd med chefen försocialdepartementet. Förslagen bör fogas till protokollet i detta ärende sombilaga 4'. Det är angeläget aft förslagen kan föreläggas isädan tid att de hinner behandlas under innevarande . Med hänsyn härtiUbör lagrådets yttrande inhämtas endast över förslaget till lag om ändring ilagen om stafiig inkonistskatt, som innehåller huvudpunkterna i inkomstskattereformen,samt den därtill anknytande särskilda ikraftträdandelagen. ' Bilagan har uteslutits här. Förslagen är likalydande meddem som är fogade till propositionen frånsett redaktionella ändringar samt atttabeller för sjömansskatt tillkommit i förslaget under 5. 1981/82:197 71 4.1Lagen om statlig inkomstskatt Inkomstskattereformenföranleder flera nya bestämmelser i lagen (1947:576) om statlig inkomstskaft,SIL, varjämte några bestämmelser har i väsentUgen oförändrat skick flyttatstill andra lagrum . Ilagrummet finns bestämmelser om beräkning av beskattningsbar inkomst. Somnämnts i den allmänna motiveringen skall sambeskattningen av makar i framfidenske endast vid beräkning av tilläggsbelopp. Reglerna om A- och B-inkomst fär dåinte längre betydelse vid beräkning av beskattningsbar inkomst ochhänvisningen i detta lagrum till bestämmelserna därom i 9 § 3 mom. utgår. Lagrummetinnehåller f.n. vissa grundläggande regler för makebeskattningen, bl.a. endefinition av A- och B-inkomst som har betydelse även i andra sammanhang.Vidare finns regler i vilka fall och hur beskattningsbar A-inkomst ochbeskattningsbar B-inkomst skall beräknas för makar. Nägon ändring idefinitionerna av A- och B-inkomst är inte avsedd och bestämmelserna stårsåledes kvar. Eftersom sambeskattningen av B-inkomster i fortsättningen skaUske endast vid beräkning av tilläggsbelopp utgår reglerna angåendebeskattningsbar A- och B-inkomst. Motsvarande bestämmelser i fräga om underlagför tilläggsbelopp har tagits in i 11 § 3 9 § 4 mom. Medanbestämmelserna i 9§ 3 mom. endast avser makar som bor i , finns det idetta moment bl.a. bestämmelser om sambeskattning av makar som är bosattautomlands. Bestämmelserna, som hänvisar till 9 § 3 mom., utgår ur lagrummet.Dessutom har en i lagrummet intagen regel om avrundning av beskattningsbarinkomst blivit överflödig genom att numera taxerad inkomst för fysiska personerm.fl. skall avrundas till helt hundratal kronor. Även denna bestämmelse utgår urlagrummet. Ilagrummet föresknvs att skatteplikt till statlig inkomstskatt inträder först dåden beskattningsbara inkomsten uppgår tUl . Bestämmelsen har f. n.betydelse endast för aktiebolag och andra proportionellt beskattade skattskyldiga,vars beskattningsbara inkomst avrundas till helt tiotal kronor. Någon ändringhäri är inte avsedd men inkomstskafferefor-men medför att detta mästeuttryckligen framgå av lagtexten. Prop.1981/82:197 72 personer och andra progressivt beskattade kan nämligen iframtiden komma att påföras statlig inkomstskatt - i form av tilläggsbelopp -utan att ha någon beskattningsbar inkomst. I lagrummets första stycke anges att den statligainkomstskatten för framfiden skall ha tvä beståndsdelar, nämligen grundbeloppoch tilläggsbelopp. Begreppet grundbelopp får med förslaget en annan innebördän den nuvarande. kommer grundbeloppet att utgöra en del av denstatliga inkomstskatten, för proportionellt beskattade subjekt hela denna skatt.I dag är grundbeloppet ett tekniskt begrepp i ett system som ger en möjlighetatt ändra skatteuttaget utan att ändra skatteskalan. Denna möjlighet haremellertid inte utnyttjats pä . Samma effekt -nämligen enproportionell ändring av skatten för alla inkomsttagare - kan åstadkommas ävenpå annat sätt. Nägot behov av att behålla det hittillsvarande systemetföreligger därför knappast. Det nu sagda innebär att regler som anknyter till detgällande grundbeloppsbegreppet måste ändras. Regler med sådan anknytning finnsi 10§ I mom. och 12§ SIL saml i 4§ 3 mom., 25§ och 27§ I mom. uppbördslagen(1953:272). Underlagen för inkomstskattens båda delar anges i andrastycket. 1 fråga om underlaget för tilläggsbelopp sker det i form av en hänvisningtill 10 § 3 mom. 10 § 1 mom. Lagrummet innehåller skalorna för beräkning av grundbeloppoch till-läggsbelopp för fysiska personer, dödsbon och familjestiftelser.Begreppen grundbelopp och tilläggsbelopp har redovisats i kommentaren till 9a§. 10 § 2 mom. Till detta moment har från förutvarande 10 § 1 mom. fjärdestycket överflyttats definitionen av familjestiftelse. Skattesatserna föraktiebolag, föreningar m.fl., som tidigare fanns i lagrummet, har flyttats till10a §. 10 § 3 mom. Av lagrummet framgår att undertaget för tilläggsbelopputgörs av den beskattningsbara inkomsten med vissa tilläggs- elleravdragsposter. I 4-6 mom. finns närmare bestämmelser om hur dessa poster skallfastställas. Vid beräkning av underlag för tilläggsbelopp gällerenligtförsta stycket 1 som huvudregel att den beskattningsbara inkomsten skallökas med eget eller från make överfört underskottsavdrag. Det vid beräkning avbeskattningsbar inkomst och följaktligen grundbelopp medgivna avdragetåterförs således vid fastställandet av undertaget för tilläggsbelopp. Dettainnebär i praktiken att underskottet inte är avdragsgillt vid beräkningen avtilläggs- 1981/82:197 73 belopp.Med underskott avses i detta sammanhang även sådan del av underskott avrederi-, luftfarts- eller varvsrörelse som enligt 4§ Imom. första styckets intehar fält dras av under det år då kontrakts- eller överavskrivningen ägde rumutan först under en efterföljande sexårsperi-od. Med anledning av ett påpekandeunder remissbehandlingen vill jag understryka all ett underskott är all ansesom medgivet endast om det har kunnat effekfivt avräknas vid bestämmande avbeskattningsbar inkomst. Närmare bestämmelser om i vilken ordning avdrag skallanses utnyttjade ges i andra stycket. Somframhållits i den allmänna motiveringen kan regeln om att underskottsavdragskall återföras vid beräkningen av underlaget för tilläggsbelopp ibland fåobiUiga konsekvenser. Dessa undantagsfall är behandlade i 10 § 4 mom. Enligt/öwfastycket 2 skall förlustavdrag, som den skattskyldige medgetts vid beräkning avbeskattningsbar inkomst, återföras vid beräkningen av underlaget förtilläggsbelopp. Även avdrag som har sin grund i förlust hos den skattskyldigesmake skall återföras. Ettspecialfall, där underskottsavdrag får utnyttjas vid beräkning avtilläggsbelopp tas upp i första stycket 3. Enligt detta skall nämligen i vissafall underskott avräknas från den beskattningsbara inkomsten. Dessa fall sombehandlas i 10§ 5 mom. avser att möjliggöra att underskott i en vissförvärvskälla kan dras av frän senare överskott i sammaförvärvskälla. Iförsta stycket 4 anges att den beskattningsbara inkomsten i vissa fall skallökas med räntetiUägg enUgt 10 § 6 mom. Bestämmelserna avser förmån av bostad påjordbruksfastighet, privat nyttjande av en i näringsverksamhet redovisad bile.d. samt räntefria lån till anställda. Andrastycket innehåller bestämmelser om den ordning i vilken avdrag skall ansesutnyttjade.