prop · G50344 · 1981-12-31 00:00:00 — Parallellt med flygbesprutningen under I96O- och 70-talenhar man fortsatt att utföra såväl mekanisk röjning som besprutning från marken. De motor-manuella metoderna har successivt förbättrats, även frånsäkeirhets-synpurikt. harman i mindre utsträckning tillämpat en metod med s.k. fickning av träd ooh stubbar föratt förhindra eller begränsa uppslag Prop.1981/82:44 84 av skott från stubbaroch rötter. Sådama metoder har ofta varit förbundna med stark exposition för de kemiska medlen och även vissa risker för arbetsskador av verktyg. Beträffande kemisk insektsbekämpning kan konstateras att några alternativa metoder som fullt ut kan ersätta de kemiska medlen ännu ej finns utvecklade. DDT, som tidigare använts bl.a. fördoppning av barrträdsplantor till skydd motsnytbaggeangrepp, är totalförbjudet i . Användning av syntetiska pyretroider, vilka är ett substitut för DDT, är förenat medvissa arbetsmil jöproblem främst-avobehagskaraktär.-Undersökning av omfattningen av dessaproblem pågår. Vid hantering av preparat och doppvätska innehållandesyntetiska pyretroider föreskrivs noggrann skyddsutrustningför att undvika inandning av dammeller dimma från det använda medlet samt ögon-och hudkontakt. Själva behandlingen av barrträdsplantor tycks ha fungerat hu-vudsakligen utan o-lägenheter. Vid planteringsarbetet med behandladeplantor ute i fält har arbetsmiljön i visst avseende visat sig mera ogynnsam. Långvarigt och svettigt arbete försvårar användning av skyddskläder, dessutom finns ofta dåligatvättmöjligheter. inkom till arbetarskyddsstyrelsen oohnaturvårdsverket rapporter omskogsarbetare som haft besvär i form avklåda och sveda på hud aamt snuva och hosta. Dessa effekter hänför sighu-vudsakligen till plantor behandlade med ett medel innehållande fenvalerat. SjTDptomen kunde hänföras till denlokalirriterande effekten, dels påhuden - förstärkt av stickande barr - dels påandningsvägarna genom damning av medlet. Somföljd, av dessa olägenheter drogs det aktuella preparatet tillbakaredan samma år som noggrannahanteringsföreskrifter utarbetades för plantor som behandlats med permetrinpreparat. Omde gi-vna föreskrifterna följs kan de aktuella permetrinhaltiga preparaten ej väntas ge upphov till olägenheter från arbetshygienisk synpunkt.Personer med känd allergisk disposition bör dock ej arbeta med medlen. 6.1.2 Risker med kemiska bekämpningsmedel Kemiska bekämpningsmedelkan vara mer eller mindre giftiga. Symptom på akutförgiftning är bl.a. illamående,hu-vudvärk, yrsel, synrubbning, onormal törst och svettning. De aktiva substanserna samt ev.ingående lösningsmedel ooh föroreningar kan tas upp i kroppen genom m-unnen och lungorna. Prop.1981/82:44 85 Ett stort antal av de aktiva substanserna kan även tas upp genom huden. Den risk man löper vid hantering av kemiska bekämpningsmedel ärberoende av en rad olika faktorer, såsom - preparatetsfysikaliska egenskaper, dvs. löslighet,flyktighet m.m. - preparatetsformulering, dvs. koncentrationen av aktiv substans, halten lösningsmedel etc. - p-reparatets möjligheter att tas upp av den mänskliga organismen - den enskilde individenskondition och motståndskraft (s j-uklighet, tidigareexposition, samexposition med andra medel, m.m.) - preparatetsan-vändnings område, användningssätt, användningstidsamt vidtagna skyddsåtgärder. Med akut förgiftningavses ett kortvarigt sjukdomstillståndsom inträffar som följd av en engångstillförsel av preparatet. Som ett mätt pä substansensgiftighet vid engångstillförsel anges i allmänhetLD..-värdet, vilket anger der dos ; mf-ner kg kroppsvikt som leder till dödenför 50 av en undersökt djurgrupp. Detta innebär att ju lägreLD_.-värdet är desto gif-*.\gar-' ärsubstansen. Värdet är beroende bl.a. av på vilket sätt ämnet hartillförts. Man får därför olika LDj..-värdenför förgiftning vid förtäring, hudkontakt ooh inandning. Vanligast i dessa sammanhang är att man anger giftigheten vid tillförsel genom munnen. Med kronisk förgiftningavses ett långvarigt sjukdomstillstånd som inträffartill följd av tillförsel av preparatet vid ett eller flera tillfällen eller vid regelbunden tillförsel imder långtid. En fortlöpande tillförsel kan ge upphov till en ständig ökning avkroppens halt av ämnet. I andra fall kan effekternaav ett ämne utgöra en allt störrebelastning för kroppen för varje expositionstillfälle, vilket såsmåningom ger upphov till skada.Orsakerna till kroniska förgiftningstillständ kan vara svåraatt fastställa beroende bl.a. pä att förgiftningssymptomeni vissa fall kan uppträda efter expositionen. Allergiska reaktioner i form av t.ex. eksem, snuva ellerandningssvärig-heter kan uppkomma efterexposition för kemiska bekämpningsmedel. Prop.1981/82:44 86 allergiska reaktionen uppträder oftast inte vid de förstakontakterna med ämnet utan i allmänhet efter kortare eller längre tids exposition. Allergiska reaktioner kanorsakas såväl av den aktiva substansen som av andra beståndsdelar i prepsiratet t.ex. lösnings- och emulgeringsmedel vair för sig eller i samverkan. Vissa starkt allerglframkallande ämnen ger allergiska reaktioner hos ett stort antalindivider, medan andra ämnen endast ger allergiska besvär hos särskiltkänsliga personer. De risker som ärförenade med användning av ooh hantering av bekämpningsmedel beror således ej enbart av ämnetsgiftighet i sig utan också av flera andra faktorer såsom fysikaliska egenskaper och beredningsform ikombination med hanteringssätt. Ett ämnes flyktighet påverkar riskbilden. Ju högre flyktighet desto större är risken vid de olika arbetsmomenten ämneti fråga. För de aktuella preparaten kan konstateras att flyktigheten kan ansesvara så låg att en expositionsrisk via inandning av ångor kan anses vara försumbar jämfört med risken för inandning av aerosol vid t.ex.sprutning. Inom skogsbruket utgörvätskeberedningar numera den endaberedningsformen. Produlrtkontrollnämndenbeslöt nämligen att återkallasamtliga pulverformTileringar av fenoxisyror av arbetshygieniska skäl. För estrama gäller att dessa föreliggeri form av em-ulsioner p.g.a. sin lågavattenlöslighet. Detta medför att risken förhudabsorption ökar något i jämförelse med vattenlösliga beredningsformer. Beträffande bekämpningsmedel likaväl som för kemiska substanser i allmänhet är såväl akut somkronisk giftighet av vikt för riskbedömning vid yrkesmässiganvändning. I samband med klassificeringenav bekämpni-".gsmedel har tidigare främst data beträffandeakut giftighet utnyttjats. Helati-vt få undersökningar ärutförda där expositionsdata finns redovisade för människa. I samband med ett projektsom genomfördes i arbetarskyddsstyrelsens regiunder sprutsäsongen studerades hanteringenav bekämpningsmedel inom skogsbruket. Beträffande expositionen för fenoxisyror i samband med arbete i skogsbruket framgick attexpositionen i samtliga fall låg betydligtlägre än det av 1981/82:44 87 American Conference of Hygienists (ACGIH) rekommenderade gränsvärdet /m. Dessa mätningar utfördes ijinder den tid då flygbesprutning med bekämpningsmedel-var förbjuden. De resultat som redovisasär alltså i samtliga fall frän markbaserad besprutning. Expositionsstudier påarbetare sysselsatta med fenoxisyrabesprutning från traktor i skogsbruket har ocksåutförts. I detta fall utnyttjadespreparat baserade på 2.4-D ooh 2,4i5-T isprutkonoentration 2 %och doseringen 2-3 kgaktiv substans per ha. Resultaten ger vid handen att halterna vid denna typ avarbete ooh med denna maskinella utrustning i stort sett ligger på en nivåsom klart underskrider nämnda rekommenderade gränsvärde. Detframgår vidare att arbete med ryggsprutorger något högre expositionsvärden än motsvarande för traktorburen spruta. Preparatkunde påvisas i urinen men eliminationenvar snabb; 2,4-D-halten sjönk till hälften påca 12 timmar.Blodplasmahaltema var tämligenlåga, upp till 0,1-0,2 ug/ml. Nivåerna varierade till följd av intermittent exponering, men visade ingen tendens till stegringunder slutet av arbetsveckan, vilket antyder att fenoxisyroma inte ackumuleras1 kroppen. Efter en arbetsdag med exposition för fencxisyra sjönk halterna till nära detektionsgränsen. Ingen av de undersöktapersonerna visade några allmänsymptom. Lättögon-irritation förekom efter direktkontakt med sprutvätskan.Kontrollpersoner med exponering som var betydligt lägre visade ej mätbarahalter vare sig i plasma eller urin. Expositionsmätningarvid flygbesprutning med fenoxisjTor inom skogsbruket har såvitt käntej utförts. Den totala expositionen för fenoxisyror torde och , på grund av preparatkoncentrat, beredningsformer och maskinellutrxistning, ha varit något högre än vad som är fallet framför allt beroende på att andelen markbaseradbesprutning då var större. Den under de senaste årenökade medvetenheten om kemiskaarbetsmiljörisker ooh de anvisningar om arbetemed kemiska bekämpningsmedel som arbetarskyddsstyrelsengett ut har ocksåbidragit till att sänka expositionen. 1981/82:44 88 6.1.3 Indelning i faroklasser Grundat hu-vudsakligen på djurförsök, indelas de kemiska bekämpningsmedleni olika faroklasser. Vid indelning tas hänsynframför allt till graden av akutgiftighet hos den tekniskt framställdavaran och dess slutliga beredningsform (formulering). Faroklassindelningen möjliggör bl.a. åtskiljande av mer eller mindre vådliga och frånhanteringssynpunkt riskabla beredningsformer av en och samma aktiva substans. harpublicerat råd och rekommendationer för såväl nationella . och andra myndigheter somtillverkare, vilka befattar sig med olika aspekter av registrering av kemiskabekämpningsmedel. rekommenderar att den i nedanstående tabell återgi-vnafaroklassindelningen tillämpas. Den av produktkontrollnämnden (PKN) tillämpadeindelningsgrunden har medtagits som jämförelse. LD-50värde för råtta (mg/kg kroppsvikt) tillförsel genom munnen; tillförsel via huden fast vara i fl;'tandE ! la("extre.-nely' hazeirdcus") Ib ("highly i hazardous")/ II ("moderately 125- hazardous") oa 1500 III ("slightly > 1500 hazardous") 10-100 liO--!CO > 1000 > iiOOO Prop.1981/82:44 89 Vid de förfaroklassindelningen nödvändiga djurförsöken används vanligen råttor. Skulle mellertid andra undersökningar utfördapä annRt djurslag visa att känsligheten förvisst ämne eller beredning är avsevärtstörre hos detta djurslag kanfaroklassen justeras med hänsyn till detta förhållande . Vissa preparat,kan, trots att hantering av desamma intemedför särskilt hög risk för akut förgiftning,placeras i högsta faroklassen (i Sverigefaroklass 1) pä grund av speciella egenskaper hospreparatet. Sådana preparat ,. vilkas användning ärförenad med särskild risk förskada på människor eller i miljön, fär endast hanteras av personer med särskild behörighet.Lantbruksstyrelsen meddelar behörighet beträffande preparat som används inom jordbruk, skogsbruk och trädgårdsodling.Dessa preparat får beteckningen IL eller ILx. Hithörande bestämmelsesåterfinns i lantbruksstyrelsenskungörelse (LBS 1974:42) om -tillstånd för användning av vissa bekämpningsmedel.. Laptbruksstyrelsen utfärdar även, i samråd, med produktkontrollnämnden, kursplaner för behörighetsgrundande utbildning i användning av kemiska betmedel och andra bekämpningsmedel. För träskyddsraedel som används inomindustrin, liksom för vissa insektsmedel meddelarSocialstyrelsen behörighet. Sådana preparat betecknas med ISo eller ISox.Socialstyrelsen ansvarar för utbildningen i samråd med produktkontrollnämnden. Produktkontrollbyrånutreder f.n. en utvidgning av grunderna förfaroklassindelningen på sådant sätt att även andra effekter än rent akuttoxiska och humanmedicinska skulle få betydelse förklassificeringen. 6.1.4 Hanteringeav kemiska bekämpningsmedel Kemisk bekämpning harunder senare är använts på en skogsareal av ca 30 000 ha . besprutades 60 000-100 000 ha skogsmark med flyg. besprutar lika stor areal som 250 manrö.jer -på motsvarande tid.Lövslybekämpning med ö-vriga metoder såsomtraktorbesprutning, ryggspruta, fickning, markapplikation och röjsåg medstubbehandlingsaggregat torde vara av marginell betydelse. Jämfört medmarkspridning kan mängden spritt bekämpningsmedel med hjälp av fastvingeflyg reduceras med , med helikopter ännu mer, eftersom man då dels fåreffektivare be-vätning, dels kan göra punktbehandlingar. Prop.1981/82:44 90 utspridning av preparat på marken runt träd torde knappaist förekomma ooh skulle i varje fall endast få marginell betydelse. Fickning kan vara intressant iden mån man på får fram ny behandlingsteknik och nya principer ochmetoder för skogsvården. Yrkesmässigbesprutning med fenoxisyror i skogen sker fr.o.m. maj t.o.m.september. Flygbesprutning sker främsti , medan markbaserad besprutning äger rum främst-under perioden maj-augusti beroende pådet geografiska läget. Förutsättningen för s.k. "lövbaserad"besprutning är att träden bär löv vid besprutningstillfället. Detta begränsargivetvis besprutningstidens längd. Hanteringen kan grovt indelas i följande moment: Beredning av sprutvätskahar i hu-vudsak skett sä att preparatet i koncentrerad lösning tappats frånfat via en hink till en tank, där den bruksfärdiga lösningensedan beretts. De arbetsmiljöproblem somvarit aktuella är hud- och ögonkontakt genom bl.a. stänk i samband med beredningen av lösningen. Inom skogsbruket används fenoxisyroma i esterform ofta upplösta i organiska lösningsmedel.Detta gör att hudabsorptionen ksin bli avbetydelse. De i praktiken förekommandetyperna av bekämpning medför skiftande expositionsrisker. Vid arbete i skogsbruketutfördes markbaserad besprutning, antingen medpersonburen spruta eller som trak-torbaserad besprutning. Gjorda -undersökningar antyder en högre exposition vid arbete med personb-uren spruta jämfört med traitor baserad besprutning. De många preparatpåfyllningama vid besprutning medför bl.a. störrerisk för kontakt med de koncentrerademedlen än när dessa hälls direkt 1981/82:44 91 från förpackningar ner i en stor tank som vid traktorbesprutning. Helautrustningen bärs dessutom på ryggen, vilket medför att risk föreligger för att huden kommer i direktkontakt med utläckande sprutvätskaoch med spill på behållaren. Dessutom sprutas medlet ut i sprutförarens omedelbara närhet som denne gåromkring i det område som besprutas. Vid påfyllning av bekämpningsmedel antingen i tank på traktor eller i tank på flygplan finns risk för hudkontakt ooh stänk. Isamband med flygbesprutning används oftastmotorpump vilket minskar expositionen. I samband med sprutningen finns risk för exposition genom inhalation av sprutdimma eller stänk. Detta gällerfrämst för markbaserad besprutning, antingen frän traktor eller via ryggspruta. Detta problem är betydligt mindre i samband med flygbesprutning. I samband med rengöringav tank eller spruta är de främsta expositions-vägarna hudkontakt och inandiiing. Det Si s-vårt att iexakta siffror ange hur mycket en arbetare blir utsatt för ett bekämpningsmedelberoende på att hanteringen, den personligahygienen, handlag med teknisk utriistning m.m. varierar i hög grad mellan olika människor. Utredningen om spridning av kemiska medel (SOU 1974:35) fastslogatt flygspridning är den spridningsmetod som ger lägst exponering av arbetaren. Besprutningspersonalenbehöver under normala -omständigheter inte komma i direktkontakt med medlet. Vidtillredning av sprutvätskan ooh påfyllning av planet används i regel elektriska doseringspimipar. Piloten sitter väl skyddad fränspirut-vätskan. Levande markörer av besprutat område bör inte förekomma. Sprutpersonalen riskerar att komma ikontakt med sprutvätskan endast om något fel uppståri systemet. Flygbesprutning kan genomföras hu-vudsakligen utan att personalen kommer i kontakt medpreparatet. Som framgår av figur 6.1 fylls preparat och-vatten på och med hjälp av en pump, Dädet krävs en mindre mängd preparat jämfört med andelen -vatten (ca 4-51 preparat till 40 -50 1 vatten per ha) regleras påfyllningen så att -under sista fasen pumpas enbart vatten över i flygplanet. På så sätt spolas ledningar och pump rena från preparatrester och risken förspill elimineras. Från arbetshygienisk synpunkt måste flygbesprutning betraktas som överlägsen andrahittills tillämnade snridningsmetoder. C_3 CO Prop.1981/82:44 93 6.1.5 Preparatformuleringar ooh aktuella substanser För lövslybekämpning inom skogsbruket domineraresterformer av fenoxisyroma till skillnad mot inom jordbruket där salterna av respektiva fenoxisyra är dominerande. Orsaken till detta är varierande känslighethos den bekämpade växtligheten. Estrarna utnyttjas 1 skogsbriiket för att uppnåen snabbare och kraftigare effekt. De användstill sprutning och pensling. Till fickning används preparat som innehåller aminsalterav fenoxisyror. Spädningsmedel för de olika typerna av preparat varierar, för flygbesprutning är dock endast vatten tillätet.I samband med stambas- och stubbehandling spädsfenoxisyran vanligen med mineralolja. Oljans innehåll av aromatiska föreningar får härvid uppgå till högst 20 . Detta göratt kristallolja, vissa former av lacknafta med lägre halt av aromatiska kolvätensamt lysfotogen kan användas, däremot ej dieselolja eller vanlig fotogen. Anledningtill att man utnyttjar organiska lösningsmedeli dessa sammanhang är att en bättre absorption av fenoxisyran erhålls. Tillsats av organiskt lösningsmedel i ställetför vatten medför att ytterligare en faktor av väsentlig toxikologisk betydelse införs. Vid sidan av fenoxisjrror har glyfosat -under senare är fått ökad användninginom skogsbruket. Glyfosat är även godkäntför spridning från luften. Erfarenhetema av glyfosat från arbetarskyddssynpunkt är begränsade. För insektsbekämpning användslindan och vissa sjTitetiska pyretroider. Fenoxisyroma utvecklades under , dåman hade planer pä att använda dem i kemisk krigföring mot växtodlingar. Efter krigsslutetintroducerades de för fredligt bruk och harderas användning snabbt och oavbrutet ökat. Den totala svenska förbrukningen, som utgör någon procent av världsförbrukningen,var 1947 ca , I96O ca 6OO ton, 1970 ca och 1979 ca ,allt räknat som aktiv substans. Fenoxisyroma börjadedebatteras i vidare kretsar . Några av orsakerna till att debatten blev sä inflammerad -var den militära användningenav 2,4,5-T i , förekomsten av2,5,7,8-tetraklor'dibenso-p-dioxin (TCDD)i 2,4,5-T samt att fenoxisyroma var den största bekämpningsmedelsgruppen och de endamedlen som användes i någon etörreutsträckning i skogen, längs vägkanter ochkraftledningsgator. 1981/82:44 94 ledde till ett temporärtförbud 1971 för fenoxisyraanvändningpå plats där allmänhetenfick fritt färdas. Detta innebar att användningen i skogsbruket, längs vägar, järnvägar ochkraftledningsgator förbjöds. Förbudet modifierades till påföljande säsong såatt den skogliga användningen åter tilläts.Riksdagen införde därefter ett allmänt förbud mot flygspridning av bekämpningsmedeli skogsbruket. I praktiken var det endast fenoxisyror som spreds från luften. Fl-ygförbudethävdes 1975.-.Som villkor för flygspridning infördes omfa"ttande informationsplikt till myndigheter och allmänheten. 1977 förbjöd regeringen all an-vändning av fenoxisyran 2,4,5-T samt salter och estrar därav. Produktkontrollnämndenoch dess föregångare giftnämnden har genomfört utvärderingarav fenoxisyroma 2,4-D:s ooh 2,4,5-T!s humantoxiska effekter vid två tillfällenefter de första registreringarna. Den första presenterades 1971 och utmynnade i att detinte fanns skäl att återkalla fenoxi-syraregistreringarna, men att vissafrågor rörande genetiska och kroniska effekter skulle utredas ytterligare. Produktkontrollnämndengjorde därefter 1974 en ny genomgång av alla gamla och nj't.illkomnaforskningsrapporter om de aktuella fenoxisyromas toxiska effekter. Slutomdömet av rapporten var att det inte heller vid dettillfället fanns någon grund föratt återkalla eller inskränka registreringarna av fenoxisyrapreparaten. Generella användningsvillkorför fenoxisyrapreparat har utfärdats 19751 1976 och 1977. I dessa villkor anges ikorthet att - fenoxisyroma ejfår användas för vattenväxt bekämpning - de ej får användas på område där allmänhetenfår fritt färdas med undantag för bl.a. barrträdsföryngringar - annat spädningsmedel änvatten ej får användas utom efter särskilt tillstånd. Förbudet mot användning av fenoxisyror på plats därallmänheten får fritt färdashar tillkommit som en följd av den starka opinion som kxä-vt stopp förfenoxisyroma. Förbudet mot användning i sjöaroch vattendrag har tillkommit på grund avfenoxisyromas giftighet för vattenorganismer. Prop.1981/82:44 95 Handelspreparaten av fenoxisyroma (som mest oa I30) förekommer som salter (natrium- ooh kalium- samtmono-, di- eller trietanolsalt) eller estrar (butyl- ooh butoxietylesterm.fl.). I den mån sekundära eller tertiäraaminer förekommer som baser i preparaten är- detta ett speciellt observandum med tanke på eventuell bildning av toxiska nitrosaminer genomreaktion med nitrit.då växter reagerar på besprutning med förhöjd nitratnivä. I handelspreparaten förekommande organiska lösningsmedel, emulgatorer m.m. kan ävenbidra till preparatens riskprofil. Fenoxisyromas akuttoxicitet är relati-vt måttlig med ett LD--värde av ca 400 - kroppsvikt.Fenoxisyrapreparaten är ej frätande eller etsande, men en viss hud- och ögonirritation kan dock uppstå vid sprutning. Trots att ångtrycket föresterpreparaten är mycket lågt är luktenstark. Lukten härrör hu-vudsakligen från vissa föroreningar i preparaten. Fenoxisyromas akuttoxiskaegenskaper har inte bedömts utgöra något problemvid hainteringen. De kroniska effekterna av framför allt 2,4,5-T är relati-vt ingående studerade vid långtidsstudier på hund, råtta och mus. De djurexperimentella försöken har inte gett anledning att misstänka att 2,4-D eller 2,4,5-T orsakar cancer. Vissatester av screeningtyp är svagt positiva men det storaflertalet är negativa. ' test, som är ett cancertest baserat pä mätning avmutationer i mikroorganismer, är negati-vtför fenoxisyroma. Fenoxisyromas teratogena effekter är omdiskuterade. Djurförsök med 2,4,5-T visar att vid höga doser i närhetenav dödlig dos kan skador på fostret uppstå.Det anses inte föreligga någon praktisk risk för fosterskador hos människor vidnormal användning i skogsbruket. Vid flygbesprutning av fenoxisyrapreparat används en ca 10 %-ig fenoxi-syralösning med vatten som lösningsmedel. Vid utförda mätningar av fenoxisyror i inandningsluft, blod ochurin hos arbetare som utförde lövslybekämpning med traktoraggregat har detvisats att arbetarna tar upp fenoxisyra dels via inandningsluften, dels genomhuden. Fenoxisyroma och dåi första hand 2,4,5-T har varit föremål för ett stort antal utredningar och en omfattandeforskningsverksamhet, såväl i som utomlands. Ett s.k. All-värde, dvs. Acceptabelt Dagligt Intag, somrekommenderas av en för FAO och WHO gemensam expertgruppfinns för Prop.1981/82:44 96 2,4tD och 2,4,5-T. Vid sidan av DDT ochvissa organiska fosforföreningar torde 2,4,5-T höra till de mest undersökta bekämpningsmedlen. De ö-vriga fenoxisyroma är undersökta i varierande omfattning. Mot bakgrund av detta kan det konstateras att det hittillsegentligen endast är fenoxisjnran 2,4,5-T, förorenad med 2,3,7,8-tetraklordibenso-p-dioxin, somansetts Vrunna utgöra en eventuell riskfaktor -underpraktiska förtiällan-den och i samband med avsedd hantering. Viss nytillkommeninformation om epidemiologiska undersökningari av bl.a. fenoxisyraexponerade skogs- och läntbruksarbetare antyder dock en svag carcinogenverkan inte bara av preparat innehållande2,4,5-T utan även av andra fenoxisyrapreparat. År1977 beskrevs ett antal patienter med malign mesenkymal mjukdelstumör, vilka tidigare exponerats för fenoxisyror. Denna kliniska observation föranledde en fall-kontrollstudie för att undersökarelationen mellan denna tumörtyp ochexposition för olika agens, däribland fenoxisyror. Exposition för fenoxisyror eller klorfenoler (som är kemiskt närbesläktade) gav i denna undersökning en relativ risk på ca 6 gångerför malign mesenkymal mjukdelstumör för personersom utsatts för fenoxisyraexposition.