prop · G503170 · 1981-12-31 00:00:00 — På riksplanet bedriversocialdemokratiska arbetarepartiet och dess enomfattande lotteriverksamhet. ILF ställs inga formeUa krav på anordnarna av lotterier. Praxis har dockutvecklats på så sätt att anordnaren som regel skall vara en ideell föreningsom har antagit stadgar och utsett en styrelse. Dessutom krävs i allmänhet attföreningens verksamhet är av sådan art att den svarar mot de ändamål som angesi LF. Supporterklubbar och sektioner av ideella föreningar har som regel intefått anordna lotterier. Lotterierhar i princip inte fått anordnas av föreningar med ändamål att stödjamedlemmarnas intressen, exempelvis fackliga organisationer och andra slag avintresseföreningar som sportfiskeföreningar och båtklubbar. I viss utsträckninghar tillstånd dock meddelats stiftelser och ekonomiska föreningar. Sålunda harbl, a. Folkets Hus-föreningar godtagits som lotterianordnare om behållningenfrån lotteriet varit avsedd för samlingslokaler för aUmänheten. Av betydelsevid bedömningen har ibland varit om verksamheten bedrivits i glesbygd och omverksamheten utgjort en fömtsättning för ett fortsatt föreningsliv på orten. Tillståndatt anordna lotterier fill stöd för en aldrig så samhällsnyttig verksamhet hari många fall vägrats därför att föreningen haft en sluten karaktär eller påannat sätt begränsat medlemskretsen. Hit hör bl, a,kor-porationsidrottsföreningar och andra arbetsplatsanknutna föreningar. Ävensådana föreningar som har begränsat sin medlemsrekrytéring till vissayrkesgrupper eller till ett visst bostadsområde har betraktats som slutna ochdärför inte ansetts bedriva en i LF:s mening allmännyttig verksamhet. Slutnaföreningar har dock i vissa fall fått anordna lotterier om verksamheten delvisvarit utåtriktad, exempelvis en sångkör som uppträder för aUmänheten. Avpraxis framgår vidare att tUlstånd som regel inte bmkar meddelas om en kommunhar ett avgörande inflytande på det ändamål, vartill lotterimedlen skallanvändas. Vidare har det ofta varit diskutabelt om lotterier skall få anordnastiU förmån för skolresor. F. n, meddelas i allmänhet inte tillstånd till sådanalotterier. Inte heller får Hem och Skola-föreningar som regel anordnalotterier. 1981/82:170 40 Undervissa fömtsättningar har organisationer fått anordna lotterier även tUl förmånför en ideell verksamhet utom landet. TiUstånd har meddelats exempelvis RäddaBarnen och Svenska röda korset. Däremot har tillstånd vid flera tillfällenvägrats bl, a. . Vemsom helst får således inte anordna lotterier även om medlen skall användas förgodtagbara ändamål. Inte heller får en ideell förening, som i och för sig kangodtas som en anordnare, anordna lotterier till förmån för andra ändamål än demsom föreningens egen verksamhet avser att fyUa. I vissa andra fall hartillstånd vägrats föreningar som inte bedrivit en tillräckligt"nyttig" verksamhet, exempelvis foto- och radioamatörföreningar, Ipraxis har tiUstånd också vägrats med motiveringen att föreningens ändamål varitbegränsat fill en viss bestämd företeelse, ett visst projekt eller till attskapa opinion för eller mot en viss företeelse. En sådan verksamhet har inteansetts vara allmännyttig, kulturell eller välgörande i LF:s mening. Somexempel på andra ideella föreningar som inte har meddelats tillstånd attanordna lotterier kan nämnas , SamfundetAlliance Fran§aise och mot plågsamma djurförsök. Somnyss nämndes får lotterier under vissa fömtsättningar anordnas även tiU förmånför partipolitisk verksamhet. Denna möjlighet tUlkom (prop. 1960:43, 2LU 1960:9, rskr 1960:138), Därvid uttalades att tillstånd skuUe lämnas endastpolitiskt parti med representation i eUer organisationer med anknytningtill sådant parti. Vidare framhölls att tillståndsprövningen borde handhas såatt de politiska lotterierna inte inkräktade på möjligheterna att tUlgodoseandra och mera traditioneUa ändamål genom lotterier. Enväsentlig utvidgning av rätten att anordna lotterier för politisk verksamhetgenomfördes (prop. 1974:51, NU 1974:21, rskr 1974:154), Därvid uttaladesatt ett poUtiskt parti, som inte har representation i men väl ilandsting och kommunfullmäktige i olika delar av landet, liksom organisationersom har anknytning till sådant parti, borde kunna tillåtas att anordnalotterier som var avsedda att bedrivas endast inom landstingsområdet ellerkommunen. Vidare uttalades att politiska gmppe-ringar, som tillkommit förspeciella syften med lokalt eUer regionalt begränsad räckvidd eller som bedömsvara av tillfällig natur, dock inte borde få tillstånd. Utredningenkonstaterar att lotteriernas ekonomiska betydelse för de ideeUa föreningarna ärstarkt skiftande. Enligt utredningen står det dock klart att lotterier, särskUtbingospel, har en mycket stor, ofta helt avgörande betydelse för mångaföreningars möjlighet att driva aktiv verksamhet. Enprincipiell utgångspunkt bör enligt utredningen vara att behållningen Prop.1981/82:170 41 avlotterier skall få användas endast för ideella ändamål eller tillfalla detallmänna. Endast i undantagsfall bör kommersiella intressen tillåtas i lotterisammanhang. Utredningenanser det nödvändigt att skapa ett nytt system som reglerar frågan vem som skaUfå anordna lotterier för ideella ändamål. De nuvarande bestämmelsema om vilkaideella ändamål som skall få stödjas med medel från lotterier är enligtutredningens uppfattning oklara och svårtolkade. Vidare konstateras att enmycket varierande praxis har utvecklats som i vissa fall framstår sominkonsekvent och ologisk. mening är all ideell verksamhet i vid mening till nytta församhället. Inom ramen för sådan verksamhet görs betydelsefulla insatser tUlförmån för humanitära, sociala eller andra behjärtansvärda ändamål. Som exempelhärpå nämns bl. a, den verksamhet som bedrivs av handikapp- ochnykterhetsrörelserna samt av idrottsföreningarna. Det anförs också att denverksamhet som bedrivs inom politiska partier är av avgörande betydelse för ettdemokratiskt samhälle. Till detta kommer vidare enligt utredningen att ettlivaktigt och mångförgrenat föreningsliv i sig innebär en tillgång församhället. Enav utgångspunkterna för utredningen har varit att mot bakgmnd av det anfördaförsöka bredda den nuvarande kretsen av anordnare. Utredningenföreslår att tillstånd att anordna lotterier i fortsättningen bör meddelasideella föreningar som är öppna och som varaktigt bedriver verksamhet inomriket. Lotterierna skall inte få avse vinster i form av pengar. Vidare föreslåsatt tiUstånd skaU meddelas endast om det kan antas att verksamheten kommer attbedrivas på ett ansvarsfullt och ändamålsenligt sätt. Privatpersonersom bedriver en i och för sig behjärtansvärd ideeU verksamhet skaU såledesenligt förslaget inte få anordna lotterier. Vidare anser utredningen attlotterier inte heller skall få anordnas av ideeUa föreningar som har till syfteatt främja medlemmamas eller andra bestämda gmppers ekonomiska eller därmedjämförbara intressen. Enligt utredningen innebär detta att tUlstånd inte skallmeddelas exempelvis fackföreningar, arbetsgivareföreningar,hantverksföreningar, hemslöjdsföreningar, konsumentgillen ellerkonstnärsgillen. Vadsom nu har anförts skall emellertid inte gälla utan undantag. Om särskilda skälföreligger skall enligt förslaget tillstånd kunna meddelas, fömtom ideellaföreningar, andra organisationer som bedriver ideell verksamhet. Som exempelpå stiftelser eller ekonomiska föreningar som bör meddelas tillstånd nämnerutredningen , Litteraturfrämjandet, samtvissa äldre Folkets Hus-föreningar. Enligtförslaget skaU tUlstånd kunna meddelas endast sådana ideeUa föreningar som äröppna för utomstående. Öppenhetskravet bör enligt utredningen inte anses varauppfyllt om endast en mycket liten krets av personer kan bli medlemmar eller ommedlemsantagningen baseras på 1981/82:170 42 Det anförs dock att lotterier i vissa fall bör få anordnas också avslutna föreningar som bedriver en utåtriktad behjärtansvärd ideell verksamhet. TUlståndatt anordna lotterier skall vidare meddelas endast ideeUa föreningar somvaraktigt bedriver en ideell verksamhet. Enligt utredningen bör en förening somregel därför kunna påvisa att verksamhet har bedrivUs kontinuerligt innan lotterimarknaden får tas i anspråk. Även nybildade föreningar bördock enligt utredningens mening under vissa fömtsättningar få anordnalotterier, trots att de har varit verksamma än två år.Utredningen anför att det med hänsyn tiU stadgar m. m. ibland kan stå alldelesklart att en nybildad förening kommer att bedriva en varaktig ideellverksamhet. Lotteriernabör enligt utredningens mening få anordnas endast av svenska föreningar och iprincip bara tUl förmån för en verksamhet som bedrivs inom landet. Endast vadgäller tiUfällig, humanitär katastrofhjälp bör en verksamhet som en föreningbedriver utomlands få stödjas med medel från lotterier. Utredningen nämnerRädda Barnen som ett exempel på en förening som bör få tillstånd. För merapermanent verksamhet utomlands bör organisafionerna, liksom f. n., enligtutredningens mening vara hänvisade till andra inkomstkällor. Föreningar som hartiU syfte att främja andra nationers utrikespolitiska, kommersiella ellerUknande intressen bör inte heller få anordna lotterier. Som exempel på sådanaföreningar nämns samt vänskapsförbund mellanSverige och olika länder. Tillstånd bör dock kunna meddelas föreningar som haren allmän, utrikespoUtisk karaktär, exempelvis FN-föreningar med syfte att bl.a. sprida kännedom om internationella frågor inom ramen för FN:s och dessfackorgans verksamhet. Vissaföreningar bedriver en verksamhet som har såväl idellt som annat syfte. Sådanaföreningar bör enligt utredningen få anordna lotterier tiU förmån för den delav verksamheten som har ett ideeUt syfte. Tillstånd bör dock inte komma ifrågaom den ideella verksamheten utgör endast en mindre del av föreningens totalaverksamhet. Vidareanser utredningen att en verksamhet som uppenbarligen bör tillgodoses av detallmänna inte bör få finansieras genom lotterier. Som exempel på sådanverksamhet som åvilar kommunerna, och som inte bör få finansieras genomlotterier, nämns byggandet av idrottshaUar och anordnande avförskoleverksamhet. mening bör tillstånd inte heller meddelas sådana ideellaföreningar som kan betraktas som stödföreningar fill föreningar med ideeUverksamhet. Vidareanser utredningen att lotterier inte bör få anordnas i syfte att skaffa medelför skolresor. Däremot bör en ideell förening, vars syfte är att anordnalägerskolor eller annan studieverksamhet, få anordna lotterier fill förmån försin ideeUa verksamhet. Prop.1981/82:170 43 Politiskapartier och till dem anslutna organisationer bör enligt utredningen även ifortsättningen få anordna lotterier. På lokal och regional nivå bör krävas bl.a. att partiet är representerat i landsting, kommunfullmäktige ellerkyrkofullmäktige (f. n. är partier som enbart är representerade ikyrkofullmäktige iiite berättigade att anordna lotterier). Om ett parti är attbetrakta som ett riksparti - med organisafioner i flertalet län - ochverksamheten bedrivs varakfigt bör enligt utredningens mening partiet jämstäUasmed andra ideella riksorganisationer vad gäller möjligheterna att få anordnalotterier. Kravet på varaktig verksamhet bör i detta fall innebära att partietskaU ha deltagit i allmänt val och kontinuerligt ha verkat under minst en valperiod(dvs. Representation i bör dock, tiU skillnad mot vad som f,n. gäller, inte utgöra en fömtsättning för tillstånd. Utredningen anför att mandärvid haft i åtanke bl.a. Utredningensförslag innebär att ytterligare föreningar kommer att få anordnalotterier, exempelvis korporationsidrottsföreningar, foto- ochradioamatörföreningar, föreningar som har fill syfte att skapa opinion motdjurförsök eller mot användningen av tobak och narkotika. Hem ochSkola-föreningar samt vissa föreningar som har till syfte att främjainvandrargmppers intressen. Somjag tidigare (avsnitt 2.2.2) har anfört bör en av utgångspunkterna vara attlotteriverksamheten alltjämt skall vara underkastad en offentlig reglering. Detbör vara en samhäUsuppgift att bestämma för vilka ändamål som lotterier skaU fåanordnas. Sedanlänge utgör lotterier en betydande inkomstkälla för åtskilliga organisationer ivårt land, som på skilda fält ägnar sig åt ideell verksamhet. Mångaorganisationer, i första hand ideella föreningar, har till största delen byggtupp sin verksamhet med stöd av intäkter från lotterier. Föreningarna bedriverofta en verksamhet som utgör ett värdefullt inslag i vårt samhälle och som ärav stort allmänt intresse från flera utgångspunkter. RemissinstansernastäUer sig i allt väsentligt posifiva tUl utredningens förslag. Det anses varaav stor vikt att klara regler skapas om vem som skall få anordna lotterier förideella ändamål liksom hur dessa ändamål skall preciseras. Ocksåjag anser det vara av största betydelse att ideella föreningar och liknandeorganisationer även i fortsättningen får stimulansen att finansiera sinverksamhet genom egna aktiviteter, exempelvis lotterier. Som berördes ärmånga organisationer också i hög grad beroende av lotteriintäkter för attkunna bedriva sin verksamhet. Vidare bör beaktas att samhället har begränsaderesurser att lämna ekonomiskt stöd åt den verksamhet organisationernabedriver. Enav gmndtankama bakom den nuvarande lotteriregleringen är att 1981/82:170 44 behåUningenav lotterier bör tillfalla ideella ändamål eller gå till det allmänna. Som jagtidigare har anfört bör denna gmndtanke gälla även i fortsättningen. I principbör lotterier alltså inte få förekomma i kommersiella sammanhang. För attdenna målsättning skall kunna uppnås är det nödvändigt att söka formulera vissabegränsningar vad gäller möjligheterna att anordna lotterier. Dennuvarande regleringen har tillämpats på så sätt att som regel endast öppnaideella föreningar och motsvarande organisationer som bedriver ideeU verksamhetinom landet har fått anordna lotterier. Utredningens förslag innebär att dennaregel uttryckligen slås fast. Liksom flertalet remissinstanser ansluter jag migi princip tiU detta förslag. Den helt övervägande delen av de nuvarandelotterianordnarna är till sin karaktär ideella föreningar av det här slaget. Enligtmin mening bör en av utgångspunkterna vara att lotterierna skall få anordnasendast av sådana sammanslutningar som äger rättskapacitet och som dessutom ärideeUa föreningar. Som en förutsättning för tillstånd bör vidare gälla att denideella föreningen har till huvudsakligt syfte att främja aUmännyttigt ändamålsamt att föreningen i sin verksamhet också huvudsakligen fillgodoser sådantändamål. Föreningar som har till huvudsakligt ändamål att tillgodoseexempelvis medlemmarnas ekonomiska eUer därmed jämförbara intressen bör alltsåuteslutas från möjligheten att anordna lotterier. Detta innebär att lotterierinte bör få anordnas av bl.a. arbetsgivareföreningar, fackföreningar,branschorganisationer och villaägareföreningar. Någonnärmare precisering är knappast möjlig såvitt gäller kravet på att det skaUvara fråga om ett aUmännyttigt ändamål. Man torde aUmänt kunna säga att ibegreppet allmännyttigt ändamål kan inrymmas ändamål som enligt en utbredduppfattning är värda att stödja. Ett motsvarande krav gäller i princip för attideella föreningar m.fl, skall medges begränsad skattefrihet enligt kommunalskattelagen(se p. 9 anvisningarna fill 53 § kommunalskattelagen). TiU de föreningar sominte bör meddelas fillstånd bör enligt min mening höra exempelvis sådanaföreningar som bedriver en verksamhet som uppenbart står i strid med detdemokratiska statsskickets gmndidéer, principen om alla människors lika värdeoch den enskilda människans frihet och värdighet. Detbör vidare, som utredningen också har föreslagit, krävas att den ideeUaföreningen i princip är öppen för envar, dvs, föreningen skall inte vägra någoninträde såvida det inte med hänsyn till arten eller omfattningen avföreningens verksamhet eller syfte eller av annan orsak finns särskilda skälför detta. Enav utgångspunkterna bör således vara att lotteriema skall få anordnas endastav ideella föreningar. I likhet med utredningen anser jag dock att man även ifortsättningen bör kunna göra avsteg från denna regel om det finns särskUdaskäl för detta. Tillstånd bör därför, liksom hittiUs, kunna 1981/82:170 45 meddelasexempelvis vissa ekonomiska föreningar, bl.a. folketshusför-eningar, ochstiftelser som har till huvudsakligt syfte att främja allmännyttigt ändamål. Det är självfallet så attfrågan vad som bör förstås med en öppen ideeU förening som har tiU syfte attfrämja aUlmännyttigt ändamål kan bli föremål för olika meningar. Även ifortsättningen är det därför ofrånkomligt att vissa tolknings- ochgränsdragningsproblem kan komma att uppstå. Av betydelse vid bedömningen kanockså vara de värderingar som råder inom samhället . Detligger därför i sakens natur att det i viss mån måste ske en fortlöpanderättsbildning genom praxis. Liksom f. n. kommer alltså i stort att överlämnasåt de tUlämpande myndigheterna att avgöra frågan om en viss verksamhet är avsådan beskaffenhet att den bör få finansieras genom lotterier. Jagskall härefter beröra vissa frågor som har tagits upp av utredningen och somsärskUt har berörts av remissinstanserna. Det förslag somutredningen har lagt fram innebär bl. a. att lotterier skall få anordnas endastav sådana ideella föreningar som varaktigt bedriver ideell verksamhet. Jag är iprincip av samma uppfattning. Föreningar som är av tUlfällig karaktär börsåledes som regel inte få utnyttja lotterimarknaden. Det bör också kunnakrävas att en förening har varit verksam under en inte alltför innanlotterier får anordnas. Som utredningen har anfört bör emellertid under vissafömtsättningar även nybildade föreningar få anordna lotterier. TUlstånd börnormalt också kunna meddelas föreningar som avses vara verksamma och med syfte att exempelvis driva en kampanj inför enfolkomröstning. Detta innebär en utvidgning av gällande praxis. Utredningen konstateraratt det finns ideella föreningar som bedriver en verksamhet som endast tUl vissdel har ett ideellt syfte. Det kan exempelvis vara så att en ideeU föreningdriver en kioskrörelse, I sådana faU skall tillstånd inte meddelas om denideeUa verksamheten endast utgör en mindre del av föreningens totalaverksamhet. Liksom de flesta remissinstanserna delar jag denna uppfattning.Som jag anförde bör man kräva att föreningen har till huvudsakligt syfteatt främja allmännyttiga ändamål. Enligt min mening bör iprincip gälla att lotterier inte skall få anordnas i syfte att främja enverksamhet som uteslutande har förbehållits offentliga organ. Det förhållandetatt ett offentligt organ kan ha tagit på sig att svara för en viss typ avverksamhet bör dock inte utgöra ett hinder mot att lotterier anordnas i syfteatt främja samma typ av verksamhet. Lotterier bör således kunna anordnas av enideell förening i syfte att få in medel exempelvis för en idrottshall eUer enskola som bygger på en alternativ pedagogik. Vidaredelar jag utredningens och flertalet remissinstansers uppfattning attstödföreningar tiU ideella föreningar, exempelvis supporterklubbar, hksom f.n.inte bör meddelas lotteritiUstånd, Principen bör också i fort- 1981/82:170 46 sättningenvara att tUlstånd meddelas endast juridiska personer och således inteexempelvis en sektion inom en ideeU förening. Hinder bör dock inte föreliggamot att ett lotteri anordnas till förmån för en sådan sektion, som också självkan administrera lotteriet. Det förhållandet att en förening har flerasektioner bör också kunna inverka på bedömningen av föreningens behov avlotteriinkomster (jfr avsnitt 2.7.2.3). Fråganom lotterier bör få anordnas av kooperativa konsumentgiUen,hemslöjdsföreningar, hantverksföreningar och konstnärsgillen har tagits upp avflera remissinstanser som menar att sådana sammanslutningar, till skUlnad motvad utredningen har föreslagit, bör få anordna lotterier. För egen del anserjag att frågan om tillstånd för sammanslutningar av det här slaget knappast kanbesvaras generellt utan i stället måste lösas från faU tUl fall med beaktandebl, a. av verksamhetens karaktär. Min uppfattning är dock att sammanslutningarav denna art har en sådan allmännyttig inriktning att de börkomma i fråga som lotterianordnare. Jagskall härefter ta upp frågan vad som bör gälla beträffande lotterier somanordnas tUl förmån för aUmännyttiga ändamål utom landet. Utredningens förslaginnebär bl.a. att tiUstånd skaU meddelas endast sådana föreningar som bedriveren verksamhet som utgör tillfällig humanitär katastrofhjälp. Tillstånd skallsåledes inte meddelas om verksamheten är av mer permanent karaktär. Förslagetkritiseras av flera remissinstanser som menar att även mera långsiktiga projektbör kunna stödjas genom lotterier, Enligmin mening bör huvudregeln vara att lotterierna skall få anordnas endast avideella föreningar som har till huvudsakligt syfte att främja allmännyttigtändamål inom landet. Det finns emellertid åtskUliga föreningar som utomlandsbedriver en verksamhet som enligt en utbredd svensk uppfattning är av storbetydelse och som bör uppmuntras, I av ökad intemationell rörlighet ochsolidaritet bör man kunna skapa ett större utrymme än f. n. för dessaföreningar, som arbetar för bl. a. humanitära intressen, att få anordnalotterier. Jag anser därför att lotterier bör få anordnas i en något vidareutsträckning än vad utredningen har föreslagit. Om särskilda skäl föreliggerbör lotterier även få anordnas av en förening som har till huvudsakligt syfteatt främja aUmännyttigt ändamål utom landet. Sålunda bör lotterier få anordnasäven fill förmån för mer långsiktiga projekt av humanitär art, exempelvisbamavårdsprojekt. Likaså bör lotterier som regel få anordnas av sådanaföreningar som har till syfte att ge hjälp exempelvis åt enskilda polifiskafångar och deras familjer som befinner sig i ufiandet. Ilikhet med utredningen anser jag tillstånd att anordna lotterier inte börmeddelas föreningar som har fill syfte att främja andra länders utrikespolitiska,kommersieUa eUer liknande intressen. Detta är också i enlighet med den praxissom f. n. gäller, I finns dock många ideeUa föreningar som har tillhuvudsakligt syfte att främja kulturutbytet med andra länder. Enligt minuppfattning torde dessa föreningar, liksom sådana föreningar 1981/82:170 47 somhar en allmänt utrikespolitisk karaktär, som regel uppfylla kraven för att fålotteritUlstånd. Som jag tidigare anfört måste dock frågan om tillstånd prövasfrån fall tUl fall med beaktande bl. a. av verksamhetens karaktär. TUlståndatt anordna lotterier bör enligt min mening meddelas endast om det kan antasatt verksamheten kommer att bedrivas på ett från allmän synpunkt lämpligt sättsamt enligt meddelade föreskrifter, vUlkor och bestämmelser. Även omfömtsättningarna för tUlstånd i övrigt är uppfyllda bör tillstånd kunna vägrasom dessa fömtsättningar inte föreligger. Minavsikt är således att den praxis som f. n. gäUer beträffande tiUstånd attanordna traditioneUa lotterier i aUt väsentligt skaU tillämpas även ifortsättningen. Det anförda innebär dock i viss mån en utvidgning avmöjligheterna att få tillstånd. Störst betydelse torde denna utvidgning få förbl. a. de korporationsidrottsföreningar som i praktiken är öppna förallmänheten, till politiska partier anknutna organisationer som inte fåranordna lotterier. Hem och Skola-föreningar, föreningar som bedriver verksamhetav humanitär art utomlands samt föreningar som bedriver opinionsskapandeverksamhet i vissa frågor. Med aU säkerhet bör man dock kunna räkna med att lotterimarknadenäven i fortsättningen kommer att domineras av samma föreningar som f. n.förekommer på denna marknad. Dethar från vissa håll hävdats att en utvidgning av anordnarkretsen kan medföraatt utrymmet för lotterier i motsvarande mån kan komma att minska för deföreningar som finns på lotterimarknaden. Denna tankegång bygger närmastpå tesen att utrymmet på marknaden är relativt och att en ökadkonkurrens endast för med sig en omfördelning av marknadsandelarna. Enligt minmening är det dock svårt att kunna dra några bestämda slutsatser avseendeeffekterna av en utvidgning av anordnarkretsen.