prop · G50319 · 1981-12-31 00:00:00 — Fastighetens beskaffenhet bedömdes emellertid medutgångspunkt i de förhållanden som rådde det år den särskildafastighetstaxeringen verkställdes. Kommittén föreslår nu ingen ändring i fråga omuppdelningen mellan allmän och särskild fastighetstaxering. De skäl sommotiverade reform av den allmänna fastighetstaxeringen talar med likastyrka för att motsvarande reform nu bör göras beträffande den särskildafastighetstaxeringen. Fastighetstaxeringen hade ursprungligen som enda syfteatt ge underlag för den särskilda fastighetsbeskattning som kallas garantibeskattningen.1 dag har fastighetstaxeringen och de uppgifter som inhämtats vid dennataxering stor betydelse även vid annan beskattning och dessutom på andraområden. Jag har tidigare utförligt redovisat detta, bl. a. i den tidigarenämnda propositionen om allmän fastighetstaxering (prop. 1979/ 80:40). Det kanhär räcka med att nämna att fastighetstaxeringsuppgifterna används ifastighetsdatasystemet och även har blivit ett viktigt underlag för denfortlöpande samhällsplaneringen. Den särskilda fastighetstaxeringen hardessutom betydelse bl. a. genom att den åstadkommer en viss ä jourhållning avfastighetslängd och fastighetstaxeringsregister. Kommittén har uttalat att den har för avsikt att i ettslutbetänkande redovisa överväganden om s. k. rullande fastighetstaxering ochmetoder för att sprida ut arbetet med den allmänna fastighetstaxeringen över enlängre tidsperiod. Ett sådant system får enligt kommittén återverkningar ävenpå den särskilda fastighetstaxeringen. I det nu aktuella betänkandet föreslås dock att särskildfastighetstaxering även i fortsättningen skall verkställas alla de år då allmänfasfighetstaxering inte sker. Förslaget innebär vidare att vid särskildfastighetstaxering skall nästföregående års taxering fastställas oförändrad omny taxering inte skall 3 1981/82. 1981/82:19 34 Kommittén föreslår att bestämmelser härom tas in i 16 kap. 1 § FTL. Förslaget har i allmänhet godtagits av remissinstanserna.Även jag ansluter mig till förslaget. Det har i olika sammanhang framförtsönskemål om en övergång till ett system med s. k. rullande fastighetstaxering.Det har i debatten anförts att ett sådant system kan bota en hel del av de probleirisom finns med nuvarande förfarande. Dessa frågor får emellertid prövas närkommitténs överväganden och förslag presenteras. Jag har inhämtat att ettbetänkande härom är att vänta . 2.1.1 Garantibeskattningen m. m. Fastighetstaxeringen har som jag redan nämnt storbetydelse för garantibeskattningen, Denna innebär i princip att varje kommunskall ha rätt att ta ut skatt på en inkomst som minst motsvarar avtaxeringsvärdet av de skattepliktiga fastigheterna i kommunen. Detta åstadkomsgenom att detta belopp upptas som en särskild inkomstpost. Vid beräkningen av inkornstenav fastigheten medges å andra sidan avdrag med motsvarande belopp(procentavdrag), dock ej med högre belopp än nettointäkten före avdraget. Garantibeskattningenger en merinkomst för kommun endast i de fall den är effektiv. Det är den omprocentavdraget inte kan eller endast delvis kan utnyttjas samt garantibeloppethelt eller delvis kvarstår trots grundavdrag. Kommunernas inkomster av garantibeskattningen på grund avny taxering vid särskilda fastighetstaxering har av kommitténberäknats till ca 50 milj. kr. och på grund av ny taxering vid 1982-1985 årssärskilda fastighetstaxeringar till totalt ca 500 milj. kr. Avgörande är, somredan nämnts, i vilken grad garantiskatten är effektiv. Detta varierar mellanolika fastighetskategorier och en viss osäkerhet vidlåter beräkningarna. Kommitténsberäkningar grundar sig på uppskattningen att effektivitetsgraden förjordbruks-och industrifastigheter är , för småhusfastigheter samt för hyres-och affärsfastigheter . Vidare grundar sig beräkningarna på engenomsnittlig utdebitering av . Statens och kommunernas ökadeintäkter av schablonbeskattningen för småhus på grund av särskildafastighetstaxering härav kommittén beräknats uppgå till ca 95 milj. kr. och pågrund av särskilda fastighetstaxeringar till totalt ca 950 milj.kr. Totalt har statens och kommunernas inkomster beräknats öka med ca 1 450milj. och nettointäkten till totalt ca 1 350 milj. kr. Kommittén redovisar i betänkandet en del statistiskauppgifter som är hämtade från årliga redovisningaröver utfallet av fastighetstaxeringen. Kommittén redovisar även antalet nytaxeringsärendenunder vilka fördelade sig vid taxeringarna på olikafasfighetstyper enligt följande: 1981/82:19 35 Fastighetstyp 1976 (%) 1977 (%) 1978 (%) 1979 (%) Jordbruk 25 219(10.7) 24784(11.0) 26.370(11.6) 25 980(11.8) Småhus 193 713(82,5) 183586(81,6) 183 815(80.9) 178 283(80,8) Hyreshus 5035(2.1) 4884(2.2) 5213(2,3) 5275(2.4) Industri m. fl. 10870(4.6) 11655(5.2) 11726(5,2) 11070(5,0) Summa 234 837 224 909 227 124 220 608 Av dessa nytaxeringsärenden har antalet avslagsärendenutgjort drygt 50 000 . 1 drygt 20 000 av dessa fall har emellertidarealuppgifter fått ändras. Före FTL:s tillkoinst fanns reglerna om såväl allmän somsärskild fastighetstaxering i flera olika författningar, anvisningar m. m.Huvudprinciperna var intagna i författningar som antogs av , nämligenKL och taxeringslagen (1956:623), TL. Detaljregleringen lämnades i anvisningarsom meddelades av () eller skattechefen. Genom tillkomsten av FTL skedde vissa ändringar som hängdesamman med den nya regeringsformens, RF, bestämmelserom normgivningsmakten. I FTLinfördes regler av mer grundläggande och principiell karaktär och som därförborde beslutas av . De närmare detaljerna reglerades genomverkställighetsföreskrifter till lagen. Detta skedde i fastighetstaxeringsförordningen(1979:1193), FTF, eller genom föreskrifter av RSV eller länsstyrelse. Vidareförutsattes att RSV och länsstyrelse skulle utfärda anvisningar omfastighetstaxeringen. Kommittén har föreslagit att även föreskrifter omsärskild fastighetstaxering skall tas in i FTL och att dessa bör vara tämligenpreciserade. Närmare bestämt innebär förslagen att de materiella reglerna försärskild fastighetstaxering tas in i 16 kap. FTL. De formella reglerna tasdäremot in i nya kapitel i FTL. Vidare föreslås att FTL indelas i avdelningar.Avd. 1 Bestämmelser om taxering av fastighet skulle då omfatta 1-16 kap. ochinnehålla alla materiella regler för allmän och särskild fastighetstaxering.17-24 kap. föreslås omfattas av rubriken 2 Förfarandet m. m. vid allmänfastighetstaxering. Avd. 3 Förfarandet m. m. vid särskild fastighetstaxeringföreslås omfatta 25-32 kap. FTL. Rubriken till 16 kap. FTL föreslås av kommittén ändrasfrån Särskild fastighetstaxering till Taxering under den löpande taxeringsperioden.Vidare föreslås niindre redaktionella ändringar av rubrikerna till 17-23 kap. FTL. Kommitténs författningsförslag i fråga om deorganisatoriska och formella delarna innebär att hänvisningar i möjlig mån sker till motsvarande 1981/82:19 36 bestämmelser i för den allmänna fastighetstaxeringen. Förslaget innebär vidare en redaktionell ändring i 2 §1 mom. första stycket TL. Jag vill för egen del nämna följande. Den avgränsning somhar gjorts vid tillkomsten av FTL mellan vad som bör regleras i FTL och vad somkan föreskrivas av regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer börgälla även i fråga om särskild fastighetstaxering. Jag anser kommitténs förslaghärvid vara väl avvägt. Reglerna vid särskild och allmän fastighetstaxeringbör, som kommittén också har framhållit, i allt väsentligt ha samma utformning.Jag är liksom kommittén inte nu beredd att föreslå att de formellabestämmelserna om allmän och särskild fastighetstaxering sammanförs. Jagansluter mig i stället till metoden att i möjligaste mån hänvisa tillmotsvarande bestämmelser i om allmän fastighetstaxering. Jag anser såledesatt de lagtekniska förslagen bör godtas i huvudsak liksom förslaget till änclringi 2 § 1 mom. första stycket TL. Jag kominer i det följande att ta upp frågan omrubriken till 16 kap. FTL. Som jag har nämnt skall allmän fastighetstaxeringske (1 kap. 7 § FTL). Jag har vidare anslutit mig till förslagetatt särskild fastighetstaxering skall ske de år då allmän fastighetstaxeringinte äger rum. Som rubrik till 16 kap. har kommittén föreslagit"Taxering under den löpande taxeringsperioden" i stället för "Särskildfastighetstaxering" som angavs som rubrik när FTL infördes (SFS1979:1152). Detta har kritiserats av några remissinstanser som menar attuttrycket "Särskild fastighetstaxering" är väl inarbetat och enkeltatt använda som motsats till allmän fastighetstaxering. Jag anser heller inteatt det finns tillräcklig anledning att ändra kapitelrubriken. Den bör såledeskvarstå oförändrad. Kommittén föreslår vidare en redaktionell ändring i 1 kap.7 § FTL. Jag godtar förslaget. Jag kommer att behandla förslaget om när ny taxeringskall ske vid särskild fastighetstaxering. Genom lagstiftning (prop. SkU 1972:23. rskr1972:164, SFS 1972:169) specificerades i allt väsentligt de omständigheter sommotiverade ny taxering i 13 § 1 mom. KL. Nytaxeringsgrunderna omfattade sexobligatoriska fall och två fakultativa fall. De obligatoriska grundernabeaktades ex officio av myndigheterna om inte ny taxering påkallats genom att särskild fastighetsdeklaration getts in. De fall som tillhörde den 1981/82:19 37 fakultativa gruppen prövades endast efter särskildframställning. Två av de obligatoriska nytaxeringsgrunderna och den ena av defakultativa grunderna förutsatte värdeförändringar med minst en femtedel avtaxeringsvärdet. De var vidare förenade med absoluta spärregler. Även för denandra fakultativa nytaxeringsgrunden gällde vissa beloppsmässiga krav i frågaom värdeförändringens storlek. Det var endast värdeförändringar på grund av förändringari taxeringsenhetens fysiska beskaffenhet eller rättsliga status som fickbeaktas vid prövningen om det förelåg grund för nytaxering. Tidigarefeltaxeringar fick inte vägas in vid den prövningen. Sedan det konstaterats attnytaxerings-grund förelåg var man emellertid oförhindrad att rätta tidigarefelaktigheter när det nya taxeringsvärdet bestämdes. I 13 § 2 mom. KL fanns vidare föreskrifter för värderingenav fastighet vid nytaxeringen. Uppskattningen av fastighetens värde skulle skeefter det allmänna prisläge och de uppskattningsgrunder i övrigt som tillämpatsvid den närmast föregående allmänna fastighetstaxeringen. Vid prövningen om detfanns förutsättningar för ny taxering utgick man dock från fastighetensbeskaffenhet och förhållandena i övrigt som den särskildafastighetstaxeringen avsåg. Dessa bestämmelser upphävdes genom SFS 1979:1154 i sambandmed att FTL infördes. Enligt kommittén har regler i allt väsentligtfungerat mycket väl. De har varit enkla att tillämpa och gett en rimligomfattning av nytaxerings-verksamheten. Nytaxering bör enligt kommittén ävenfortsättningsvis kunna ske endast om fastighet berörts av förändringar efternärmast föregående taxering. Koinmittén föreslår att de nytaxeringsgrunder somfanns i KL i huvudsak oförändrade förs över till FTL. Om nytaxeringsgrundbefunnits föreligga bör enligt kommittén liksom tidigare gjordfeltaxering kunna rättas. Kommittén föreslår att bestämmelserna om nytaxeringsgrunder,uppskattningsgrunder, m. m., tas in i 16 kap. 2-9 §§ FTL. Förslaget har så gott som genomgående bemötts positivt.Även jag ansluter mig till kommitténs principiella linje beträffande nytaxeringsgrundernaså som den sammanfattats här ovan. I den följande framställningen tar jag mer i detalj upp desärskilda nytaxeringsgrunderna och värderingsförfarandet, m. m. 2.3.1.2 Ny- eller ombildning av taxeringsenhet Enligt 13 § 1 mom. första stycket 1) KL skulle nytaxeringske när ny taxeringsenhet borde bildas eller befintlig taxeringsenhet ombildas.Ny taxering var obligatorisk i sådana fall. Bestämmelsen innehöll inte någrabeloppsspärrar. Nytaxeringsgrunden blev tillämplig bl. a. då en taxeringsen- Prop.1981/82:19 38 hets omfattning ändrats genom olikafastighetsbildningsförrättningar eller genom att äganderätten ändrats tilldelar av en taxeringsenhet. Den motiverades med att det självfallet var avbetydelse, inte minst från ordningssynpunkt, att fastighetslängden togupp taxeringsenheterna med underliggande data så korrekta och aktuella sommöjligt. Kommittén föreslår att denna nytaxeringsgrund behållsoförändrad. Som skäl för detta åberopar kommittén ovan anförda motiv. Kommitténerinrar även om att omtaxering i vissa av de fall, som del hår kan bli frågaom. också är nödvändig för tillämpning av t. ex. villaschablonen vidinkomstbeskattningen. Förslaget har godtagits eller lämnats utan erinran underremissbehandlingen. Även jag biträder det. Bestämmelsen bör tas in i 16 kap. 2§ första punkten FTL. En fråga som får särskild aktualitet vid prövningen avdenna nytaxeringsgrund gäller i vilken omfattning som det tidigaretaxeringsbeslutet, och då särskilt taxeringsvärdet, behöver omprövas vid nytaxeringen.Jag återkommer till denna fråga i det följande. 2.3.1.3 Ändringar i beskattningsnatur ochskattepliktshänseende De allmänna bestämmelserna om fastighets skatteplikt ochbeskattningsnatur återfinns i 3 och 4 kap. FTL. Jag vill här endast erinra omatt dessa bestämmelser, och då särskilt skattepliktsbestämmelserna, ändrades inågra väsentliga avseenden vid FTL:s tillkomst. Frågan om en fastighets beskattningsnatur gäller huruvidaden skall hänföras till jordbruksfastighet eller annan fastighet. Ändringar idessa avseenden utgjorde obligatorisk nytaxeringsgrund enligt lagstiftning.Detsamma gällde förändringar i fråga om taxeringsenhets skattepliktsförhållanden.Båda nytaxeringsgrunderna gällde oberoende av värdeförändringens storlek.Bestämmelserna återfanns i 13 § 1 mom. förstastycket 2) och 3) KL. Bestämmelsernamotiverades med att beskattningsnaturen hade betydelse för andra delar avskattelagstiftningen, t. ex. vid inkomstbeskattningen, och även utanförskatterättensområde såsom vid tillämpningen av inarkförvärvs-lagstiftningen. Materiella skäloch intresset av god ordning vid registrering av fastigheterna anfördes somskäl för att ändring av skatteplikten skulle utgöra särskild nytaxeringsgrund. Kommitténanser att dessa skäl för de berörda nytaxeringsgrunderna alltjämt föreligger.Kommittén föreslår därför att bestämmelserna behålls oförändrade. Remissinstansernahar godtagit eller lämnat förslaget utan erinran. Även jag biträder det.Bestämmelserna bör tas in i en gemensam punkt 2 i 16 kap. 2§. Prop.1981/82:19 39 2.3.1.4 Ändringar i taxeringsenhets fysiska beskaffenhet Tre av de obligatoriska nytaxeringsgrunderna i KL hänfördesig till ändringar i taxeringsenhetens fysiska beskaffenhet. Dessa grunderspecificerades i punkterna 4, 5 och 6 i 13 § 1 mom. första stycket KL. Denförstnämnda grunden (punkt 4) gällde fall då bebyggelse skett på en taxeringsenhetsom tidigare varit obebyggd eller bebyggelsen på en förut bebyggdtaxeringsenhet rivits, brunnit ned eller förts bort. Nytaxering fick då skeoberoende av värdeförändringens storlek. Enligt punkt 2 av anvisningarna tillbestämmelsen togs dock inte hänsyn till enstaka mindre byggnad utan påtagligtvärde. Punkt 5tog upp värdeförändringar på grund av att befintligt byggnadsbestånd ellermarkanläggningar förändrats eller markarbete utförts. I punkt 6behandlades värdeminskningar genom skogsavverkning eller täktverksamhet ellertill följd av skogsbrand, vattenflöde eller jämförlig händelse. Tillämpningenav de sistnämnda två grunderna förutsatte att värdeförändringarna varit avviss storlek. Gemensamt för båda grunderna gällde därvid, att värdeförändringenskulle uppgå till minst en femtedel av taxeringsvärdet, dock minst 10 000 kr.Oberoende av dessa spärregler fick dock nytaxering ske i fall som avsågs ipunkt 5 om de kostnader som lagts ned för att öka enhetens värde uppgått tillminst . Kommitténanser att det även fortsättningsvis bör finnas möjlighet att verkställa nytaxeringvid förändringar i taxeringsenhets fysiska beskaffenhet. Kommittén motiverarsitt ställningstagande med hänsyn till ordningsskäl men framför allt rättviseskäl.1 fråga om utfoririningen av bestämmelsen har kommittén dock ansett att detfrån värderingssynpunkt mest logiska är att behandla alla fysiska förändringari en och samma bestämmelse. Kommittén menar att det inte finns någon anledningatt från värderingssynpunkt skilja på de olika typerna av förändringar. Iprincip bör enligt kommittén enhetliga beloppsregler gälla. Kommitténhar därvid funnit att konstruktionen av femtedelsregeln varit i huvudsaklämplig. Den föreslås behållas. Som skäl härför åberopar kommittén ettuttalande av fastighetstaxeringsutredning i delbetänkandet Ny- och omtaxeringav fastighet (Ds Fi 1971:13 s. 66). Utredningen konstaterade att man får räknamed en osäkerhetsmarginal på tio-femton procent när taxeringsvärde bestäms ochatt en tjugoprocentig förändring normalt kunde anses så stor att tillräckligsäkerhet kunde anses råda om att nytt värde borde åsättas. Detta uttalande ägerenligt kommittén alltjämt giltighet och utgör ett starkt skäl för att behålla femtedelsregeln.För detta talar enligt komiuittén även kostnadsaspekten. En sänkning av dennuvarande femtedelsregeln skulle medföra en ökad arbetsbelastning förtaxeringsmyndigheterna och därmed ökade kostnader för samhället. Rättviseskäl,ordningsskäl och betydelsen av samhällsplanering m. m. motiverar 1981/82:19 40 enligt kommittén att den nuvarande femtedelsregeln hellerinte höjs. Det framhålls dock att femtedelsregeln liksom reglerna om beloppsspärrari absoluta tal kan komma att behöva ändras om ett system med rullandefastighetstaxering införs. Ävenminimigränsen och den särskilda enmiljonregeln bör finnas kvar enligtkommittén. Kommittén anser dock att minimigränsen bör räknas upp till skäliga25 . Som enkomplettering till dessa i huvudsak oförändrade beloppsregler föreslårkommittén att en ny absolut beloppsregel införs för värderingsenheter medsmåhus och därtill hörande tomtmark. Denna beloppsregel bör enligt kommitténbestämmas så att förändringar som motiverar en taxeringsvärdeförändring påberörda värderingsenheter överstigande . alltid skall utlösa nytaxering. Det är således endast enheter med taxeringsvärden överstigande . Kommittén anför som stöd för regeln att femtedelsregeln härannars skulle medföra alltför stora skillnader i inkomstskattehänseende. Somexempel på detta hänvisar kommittén till att ny taxering enligt femtedelsregelnutlöses i fråga om 200 000-kronorsfastigheter först vid värdeförändringar över40 , vilket belopp motsvarar en årlig skattekostnad på . vid 60 %marginalskatt och . För 500 000-kronorsfastighetermotsvarar en värdeförändring av . med samma förutsättningar ett årligtskattebelopp av . Enligt kommittén är det naturligt att allavärderingsenheter med småhus och därtill hörande tomtmark omfattas av dennaspeciella beloppsspärr eftersom samma värderingsprinciper gäller för dessaenheter. Kommitténs förslag berör värderingsenhet med småhus och därtillhörande värderingsenhet med tomtmark även om den t. ex. hör tilljordbruksfastighet. Vad först beträffar det principiella förslaget att behållade nytaxeringsgrunder som hänför sig till förändringar i taxeringsenhetensfysiska beskaffenhet har detta genomgående godtagits eller lämnats utanerinringar av remissinstanserna. Detsamma gäller förslaget att föra samman deav dessa nytaxeringsgrunder, som är förbundna med vissa beloppsmässiga krav ifråga om värdeförändringens storlek, till en gemensam obligatorisk nytaxeringsgrund.Även jag finner dessa delar av kommitténs förslag välmotiverade och jagansluter mig till förslaget i angivna avseenden. Däremot har flera remissinstanser vänt sig mot förslagetatt införa beloppsspärrar för nytaxering vid sådana iögonfallandebebyggelseförändringar, bl. a. brand och rivning, som omfattades av 13 § 1mom. första stycket 4) KL. Några remissinstanser föreslår att det även införs enbestämmelse om att ett taxeringsvärde, som åsatts under pågående byggnation,fortlöpande får ändras vid särskilda fastighetstaxeringar till dess byggnadenär klar. För egen del vill jag i dessa frågor anföra följande. 1981/82:19 41 De ordningsskäl som motiverade att nytaxeringsgrunden i 13§ I mom. första stycket 4) KL undantogs från beloppsregler i 1972 årslagstiftning äger alltjämt giltighet. Vidare vill jag liksom en avremissinstanserna erinra otn. att beloppsgränsen för att ett småhus skall åsättastaxeringsvärde vid den allmänna fastighetstaxeringen satts vid . (jfr.6 kap. 2 § FTL). Det skulle innebära en omotiverad diskrepans att bestämma denmotsvarande gränsen vid särskild fastighetstaxering på grund av att en byggnaduppförts till . Härtill kommer att antalet nytaxeringsfall därbyggnadsvärdena understiger . torde vara ringa. Någon märkbar ökningav nytaxeringsärendena torde således inte bli följden om den angivna nytaxeringsgrundenbehålls. Jag menar således att nytaxeringsgrunden i 13 § I mom.första stycket 4) KL bör föras över till FTL utan ändring. Eftersom jag senarekommer att föreslå att värderingsreglerna vid den allmänna fastighetstaxeringenäven skall tillämpas vid den särskilda fastighetstaxeringen erfordras intenågon bestämmelse motsvarande den i punkt 2 av anvisningarna till 13 § KL somundantog mindre byggnad utan påtagligt värde från tillämpningen av denna nytaxeringsgrund.Vid den avgrånsningen föreslås således nu 10 000-kronorsgränsen enligt 6 kap. 2§ FTL bli avgörande. Jag har inte funnit fog för några ytterligare undantagfrån kommitténs förslag såvitt nu år i fråga. Vad härefter beträffar spärreglerna har förslaget attbehålla femtedelsregeln lämnats utan några egentliga erinringar. LRF anserdock att femtedelsregeln även bör gälla speciellt för skogsbruksvärdet. menar att femtedelsregeln vid ändradebebyggelseförhållanden bör knytas till delvärdena mark och byggnad. Övriga spärregler har godtagits eller lämnats utan erinranav de flesta remissinstanserna. Kammarrätten i anser dock att nytaxeringäven skall ske når värderingen leder till att ett delvärde helt skall utgå ochnår taxeringsvärdet skall sänkas med . LRF menar att värdeförändringarsom uppgår till . alltid skall utgöra grund för nytaxering avskogsvärdet. Några remissinstanser har föreslagit andra beloppsgränser t. ex.60 000 kr. för småhusregeln och . för minimigränsen.Från några håll påpekas att småhusregeln även bör gälla beträffande byggnad påofri grund. Ett par remissinstanser anser eiuellertid att småhusregeln äronödig på grund av dess begränsade tillämpning. För egen del anser jag att förslaget att behållafemtedelsregeln är välmotiverat. Även övriga föreslagna beloppsgränser finnerjag väl avvägda såväl i värderingstekniska avseenden som från rättvisesynpunkt.Jag biträder således koiumitténs förslag om spärregler med ovan angivet undantagför vissa bebyggelseförändringar. 1 de allmänna bestämmelserna i (I kap. 4 §) siigs. attbestäimrielserna i FTL om fastighet även skall tillämpas i fråga om byggnad somär lös 1981/82:19 42 Som ett par remissinstanser påpekat tordekommitténs förslag om en kompletterande absolut beloppsregel för småhus ochtillhörande tomtmark innebära undantag från denna allmänna bestämmelse. Enligtmin mening finns det emellertid inte anledning till sådant undantag i enbeloppsregel, som enligt vad kommittén själv anför, särskilt tar sikte påfastigheter som kan komma att beröras av beskattning enligt villaschablonen.Småhusregeln bör således även gälla beträffande byggnad på ofri grund. Vid denna nytaxeringsgrund uppkommer även fråga om samirianläggningav och kvittning mellan olika värdeförändrande faktorer. Jag avser att behandladessa frågor i det följande. I detta sammanhang vill jag dock ta upp en särskild regelom kvittning vid värdeförändringar av skogsbeståndet. Enligt punkt 4 av anvisningarna till 13 § KL skulle manvid bedömning av minskning i en enhets värde genom skogsavverkning eller annanförändring i fråga om skogsbeståndet även ta hänsyn till den värdeökning somden återstående skogen undergått på grund av tillväxt under den löpandetaxeringsperioden. Ny taxering skulle således bara skeoiu nettoförändringen avt.