prop · G50318 · 1981-12-31 00:00:00 — omgodkännande av konvention om fiskesamarbete i Nordostatlanten, m.m,; Regeringenföreslår att antaga de förslag som har upptagits i bifogade utdrag avregeringsprotokoll ovannämnda dag. Ipropositionen föresläs att godkänner en konvention om fiskesamarbetei Nordostatlanten. Konventionen avses ersätta Nordostatlantiska fiskerikonvention.Enligt konventionen åtar sig de fördragsslutande parterna att främjainternationellt samarbete för att därmed bevara och pä bästa sätt utnyttjafisktillgångarna. För att underiätta svenskt tillträde till konventionenföreslås vidare en ändring i lagen (1950:596) om rätt till fiske. 1 1981/82. 1981/82:18 2 Lagom ändring i lagen (1950:596) om rätt till fiske Härigenomföreskrivs att i lagen (1950:596) om rätt till fiske skall införas två nyaparagrafer, och 35 b §§, samt närmast före nya § en ny rubrik avnedan angiven lydelse. 8 Vid svenskt havsfiske utanför Sveriges sjöterritorium får de utländskamyndigheter som anges i föreskrifter som meddelas av regeringen kontrolleraefterlevnaden av internationella överenskommelserom fiskets vård ochbedrivande. En sådan myndighet skalllämnas tillträde till svenska fiskefartyg och ges tillfälle att undersökafiskeredskap, fångst och lastutrymmen samt att ta del av de loggböcker ochhandlingar av betydelse för fisket som finns ombord. Befälhavarnapå fiskefartygen är skyldiga att underlätta bordning och även kontrollensgenomförande i övrigt. 35b § Till böter eller fängelse döms 1. den som uppsätligen försöker hindra sådan kontrollsom avses i § andra stycket, om inte gärningen är belagd med straff ibrottsbalken, 2. befälhavare som uppsätligen bryter mot §tredje stycket. Dennalag träder i kraft efter den dag, då lagen enligt uppgift på denutkommit från trycket i . Närvarande:statsministern , ordförande, och statsråden , Åsling, Söder,, , , , , , , Elmstedt, Ahrland, Lagrådsremissmed förslag till lag om ändring i lagen (1950:596) om rätt till flske Sedanmitten av har det förekommit ett internationellt samarbetebeträffande fisket i Nordostatlanten. har tagit aktiv del i dettasamarbete inom ramen för gällande konventioner. har således varit anslutetbl.a. till den Nordostatlantiska fiskerikonventionen av . Ienlighet med denna konvention har en Nordostatlantisk bildats(NEAFC). I denna kommission, där varje medlemsstat har en röst, antasrekommendationer om olika fiskevårdande åtgärder såsom kvantitativabegränsningar av fisket, bestämmelser om storlek på nätmaskor i fiskeredskap,minimimått på fisk, fredningstider m. m. Underåren 1975-1978 utvidgade Nordostatlantens samtliga strandstater sin fiskerijurisdiktiontill högst från baslinjerna. Några stater ansåg attutvidgningen svårligen kunde förenas med fortsatt anslutning till 1959 årsNordostatlantiska fiskerikonvention och sade upp konventionen. Även harnumera lämnat konventionen. Konventionen är dock ännu i kraft och gäller förde stater som är anslutna till konventionen. Efterflera års förhandlingar kunde en ny konvention om internationellt fiskesamarbetei Nordostatlanten öppnas för undertecknande i . Nordostatlanlensstrandstater har alla undertecknat konventionen. Denna träder i kraft när sju signatärer harratificerat den under förutsättning att det bland dessa sju finns tre somutövar fiskerijurisdiktion i konventionsområdet. Denengelska konventionstexten och en översättning till svenska bör fogas tillregeringsprotokollet i detta ärende som bilaga I. Prop.1981/82:18 4 Efter remiss av konventionen har yttranden avgivits av ,generaltullstyrelsen och . Remissyttrandena börfogas till regeringsprotokollet i detta ärende som bilaga 2. 2.1 Utvecklingen av fisket i Nordostatlanten Allteftersom situationen för fiskbestånden iNordostatlanten försämrades kom allt större krav att ställaspå Nordostatlantiska (). Kommissionen sökte möta dessakrav genom att rekommendera olika kvantitativa begränsningar av fisket(kvoter). Överläggningarna i NEAFC skedde på grundval av rekommendationer frånInternationella rådet för havsforskning (ICES). Vid kommissionensförhandlingar var det emellertid svårt att få medlemsländerna att ena sig om dekvantiteter ICES rekommenderat. Av ekonomiska och sociala hänsyn eller avarbetsmarknadsskäl fastställdes oftast en betydligt vidare ram för fisket änvad som var försvarbart från biologisk synpunkt. Kvoterna överskreds också vidett flertal tillfällen vilket ytterligare förvärrade situationen. Detta gälldeframför allt sillfisket i . Den negativa utvecklingen för flera av de viktigastefiskbestånden i Nordostatlanten var ett av skälen till alt samtliga slrandstaterunder utvidgade fiskerijurisdiktionen till högst frän baslinjerna. Utvidgningarna inleddes av i oktober 1975.Samtliga Nordsjöstater utvidgade fr. o. m. . vilket innebaratt allt vatten i blev delat mellan slrandstaterna. utvidgadesin fiskezon fr. o. m. till i princip mittlinjen iförhållande till andra stater. resp. början av är 1977 utträdde Norgeoch EG:s medlemsstater ur Nordostatlantiska fiskerikonvention. För attkunna få större handlingsfrihet i förhällande till EG och vid debilaterala förhandlingarna anmälde också sitt utträde ur konventionenden . De övriga konvenlionsstaterna har kvarstått i konventionen.Spanien uppsade dock konventionen och i januari 1981.1959 års konvention existerar alltså fortfarande men det kan förväntas att dekvarvarande staterna kommer att lämna konventionen när den nya fiskerikonventionenträder i kraft. Under alla omständigheter har konvention heltförlorat sin ursprungliga vikt och betydelse. Förhandlingar om att ersätta Nordostatlantiska fiskerikonventionmed en ny konvention pä området inleddes . Förhandlingarna harvarit utdragna beroende på oenighet om vilken ställning EG skulle ha. EftersomEG numera har övertagit medlemsstaternas rättigheter och skyldigheter när detgäller regleringen av de olika fiskbestånden skulle Prop.1981/82:18 5 också, enligt EG:s ståndpunkt, EG tillträda konventionensom fördragsslutande part. , och Tyska demokratiskarepubliken hävdade emellertid att de enskilda medlemsländerna i EG bordetillträda konventionen i likhet med vad som gällde årsNordostatlantiska fiskerikonvention. Det var först när de förstnämnda staternauppgivit sitt motstånd mot EG:s tillträde som det var möjligt att nä enighet omen konventionstext. Konventionen äger tillämpning på hela Nordostatlanten,dvs. , , , och . Områdetbegränsas i söder av latituden genom och i väster av en longitudi stort sett genom och i öster av longituden i stort setttangerande . Även om fiske i f. n. inte är avsamma storleksordning som tidigare kommer säkerligen betydelsen av detta fiskeatt öka väsentligt när nordsjösillen åter får fiskas. Konventionen kommer vidareatt omfatta bl. a. /som är ett av de viktigaste fängstomrädenaför det svenska fisket. Det är inte heller uteslutet att svenska fiskare iframtiden kan komma att bedriva ett fiske i Nordostatlanten i havsområdenautanför de nationella fiskezonerna. Konventionen ger möjlighet till ett brett samarbete iNordostatlanten på fiskets område. Vissa frågor kan med fördel diskuterasmultilateralt i stället för bilateralt med varje förhandlingspart för sig. ex. bör helst vara desamma i de olika ländernas fiskevatten för att inteskapa praktiska problem för fiskarena vid fiske i en annan stals område. Dennya konventionen ger också möjlighet att föra en konstruktiv dialog med ICES omden biologiska målsättningen och om hur olika fiskbestånd påverkar varandra. Det åligger också den kommission som skall bildas ienlighet med konventionens bestämmelser att reglera de fiskbestånd som finnsutanför de nationella 200-milszonerna. Förhandlingar om fängstuttag ur beståndsom är gemensamma för flera stater kan också med fördel föras inom den nyakommissionens ram. Rekommendationer om reglering av bestånd som finns inom enstrandstats områden måste dock ske med berörd strandstats godkännande. Konventionstexten har remissbehandlats. Fiskeristyrelsenoch , som båda tillstyrkt en svensk anslutningtill konventionen, har framhållit det värdefulla i att inom en organisationsom den föreslagna fä möjligheter till överiäggningar rörande gemensamma fiskresurseroch liknande frågor. Generallullslyrelsen har i sitt yttrande bl. a. förklaratatt styrelsen inte har något alt erinra mot fiskeövervakning utanför nationellfiskerijurisdiktion under förutsättning att erforderiiga övervakningsresurserställs till förfogande. Som jag nu har anfört finns det således flera skäl sommotiverar och nödvändiggör ett fortsatt internationellt samarbete på fisketsområde i Nordostatlanten. Konventionens framtida betydelse är dock i hög grad Prop.1981/82:18 6 beroende av de olika parternas politiska vilja attutnyttja konventionens möjligheter. Om denna vilja saknas förlorar ocksåkonventionen sin betydelse. 1 enlighet med traditionellt positivainställning till internationellt samarbete och med hänsyn till de rentnationella fördelar som kan vinnas, är del enligt min mening naturligt attSverige tillträder konventionen. kostnader för medverkan i konventionen bör täckasfrån tionde huvudtitelns förslagsanslag Bidrag till vissa internationellaorganisationer m. m. 2.2 Konventionens huvudsakliga innehåll, m. m. I konventionens inledning konstateras att alla kuststateri Nordostatlanten, i enlighet med den internationella rättens principer, harutvidgat sin jurisdiktion över de levande tillgångarna intill 200 nautiska milfrån baslinjerna. De fördragsslutande parterna fastslår också här sin önskanatt bevara och på bästa sätt utnyttja fisktillgängarna i Nordostatlanlen ochatt främja internationellt samarbete. Artikel I definierar konventionens tillämpningsområde.Detta omfattar hela Nordostatlanten, dvs. , , och , begränsat i söder av latituden genom Spanienssydspets och i väster av en longitud i stort sett genom ochi öster av longituden i stort sett tangerande . Konventionen gäller för samtliga fisktillgångar medundantag för sjödäggdjur och arter som är orörliga eller som, när deförflyttar sig, gör detta under ständig beröring med bottnen. Om ständigtvandrande arter och bestånd, som vandrar från havet till söt vatten för attleka, behandlas i andra internationella överenskommelser är de undantagna frånkonventionens tillämpning. De undantagna bestånden är tonfisk, lax ochlaxöring. I artikel 2 sägs att konventionen inte skall vara prejudicerandeför någon parts uppfattning i fråga om gränserna för och omfattningen av fiskerijurisdiktionen, 1 artikel 3 behandlas vissa praktiska frågor i samband medkonventionens tillämpning. En kommission skall sålunda bildas med säte iLondon, Kommissionen skall välja ordförande och högst tvä vice ordförande. Ominte annat beslutas skall kommissionen sammanträda i en gång . Varje part skall ha en röst i kommissionen där beslutskall fattas med enkel majoritet om inte annat har angetts. Artikel 4 definierar kommissionens arbetsuppgifter, somskall vara att utgöra ett forum för konsultationer och utbyte av informationerom fisktillgångarna i konventionsområdet. Informationer skall också utbytas omde olika fiskeripolitiska åtgärder som genomförts och deras effekter. För alt utföra de uppgifter kommissionen har enligtartikel 4 kan den i Prop.1981/82:18 7 enlighet med artikel 5 utfärda rekommendationer för fisketi områden, som inte är underkastade nationell jurisdiktion. Sådanarekommendationer skall beslutas med kvalificerad majoritet. Kommissionen skalldå ta hänsyn till de bestånd som finns inom nationell jurisdiktion och till debeslut som fattats om dessa bestånd. Kommissionen kan också enligt artikel 6 utfärdarekommendationer om fiske i områden som är underkastade nationell jurisdiktionförutsatt alt den berörda strandslaten begär det och röstar förrekommendationen. Om den berörda staten så begär kan kommissionen också ge rådbeträffande dessa områden. Artikel 7ger exempel på åtgärder som kommissionen kan rekommendera. Bland dessaförekommer redskapsregleringar, minimimåttsbestämmelser, etablerandet av förbudsomrädenoch förbudstider, förbättring av bestånden genom konstgjorda åtgärder samtkvantitativa fångstregleringar av olika slag. För attsäkra efterlevnaden av de beslut som kommissionen fattat har kommissionenenligt artikel 8 möjlighet att också avge rekommendation om hur kontrollen avfisket skall utövas. All kontroll pä de nationella fiskevattnen måste dock skepä strandstaternas begäran. En liknande artikel fanns i 1959 årsNordostatlantiska fiskerikonvention och återfinns också i konventionen rörandefisket och bevarandet av de levande tillgångarna i och Bälten. Artikel 9reglerar insamlingen av statistisk information och artikel 10 behandlar fråganom fiske för vetenskapliga ändamål. De rekommendationer som antas skall enligtartikel II översändas till de fördragsslutandeparterna. I artikel12 anges den tidpunkt då en fördragsslutande part blir bunden av kommissionensrekommendationer. I förhållande till andra internationella konventioner påfiskets område har proceduren förkortats något för att möjliggöra ett snabbaregenomförande. En part måste nu göra invändning för att inte blibunden av en rekommendation. När en part gjort invändning får de andrafördragsslutande parterna en ytterligare frist . Efter det attinvändning gjorts är en part inte längre bunden av rekommendationen. När enrekommendation har varit i kraft kan enligt artikel 13 enfördragsslutande part dra sig ur rekommendationen med varsel. Artikel 14 ålägger kommissionen att söka råd ochinformation hos ICES eller hos annan internationell organisation med likartademålsättningar. I artikel 15 åläggs de fördragsslulande parterna attgenomföra de förpliktelser de åtagit sig genom konventionen och de bindanderekommendationer som utfärdats med stöd av artikel 12. Artikel 16 förpliktar de fördragsslutande parterna attinformera kommissionen om de lagstiftningsåtgärder och andra åtgärder somparterna genomfört och som påverkar kommissionens arbete. Prop,1981/82:18 8 tände part skall på begäran av kommissionen förse dennamed tillgänglig vetenskaplig och statistisk information. De finansiella bestämmelserna återfinns i artikel 17.Regler finns för hur budgeten skall utarbetas och antas saml för hurkostnaderna skall fördelas. Huvudregeln är att en tredjedel av kostnadernadelas lika och alt de återstående två tredjedelarna fördelas på basis avfångsterna inom konventionsområdet. För vissa parter med en liten befolkning,och här avses och , har dock gjorts ett undantag sä altåtminstone deras resp, bidrag begränsas till högst 5 %av budgeten. Enligt artikel 18 kan kommissionen dela inkonventionsområdet i olika regioner. Vid ändringar av konventionen gäller bestämmelserna iartikel 19. Ändringsförslagen måste ha tre fjärdedels majoritet för att bliantagna. Efter det att ett ändringsförslag blivit behandlat pä ett möte skalldet skickas ut till de fördragsslutande parterna för godkännande. Om någon partdä motsätter sig ändringsförslaget faller detta. Artikel 20 innehåller bestämmelser om undertecknande ochikraftträdande. Konventionen träder i kraft när sju signatärer har ratificeratförutsatt att det bland dessa sju finns tre som utövar fiskerijurisdiktion ikonventionsområdet. Brittiska regeringen är depositarie för konventionen ochhar i den egenskapen ansvaret för att kommissionen blir kallad till sitt förstamöte sä snart som konventionen trätt i kraft. När konventionen har varit ikraft för en part kan denna part enligt artikel21 säga uppkonventionen med tolv månaders varsel. 3 Behovet av lagstiftning Lagen (1950:596) om rätt till fiske avser rätten tillfiske inom Sveriges sjöterritorium och den svenska fiskezonen och svenskthavsfiske utanför fiskezonen. Enligt 33 f § lagen får regeringen eller denmyndighet som regeringen bestämmer meddela föreskrifter om det svenska fiskelsvård och bedrivande i dessa områden. Bestämmelsen ger regeringen möjlighet bl.a. alt föreskriva inskränkningar i fisket, om det behövs t. ex. för att bevarafiskbestånd eller annars för att främja fisket. Bestämmelsen har bl. a. singrund i de minskade fiskbestånden i våra viktigaste fiskevatten. Föreskrifter som avses i 33 f § fiskerättslagen finns bl.a. i kungörelsen (1965:500, omtryckt senast 1977:56) om bestämmelser angående storiekenav nätmaskor i fiskeredskap och minimimått på fisk m. m. Enligt 1 § förstastycket meddelar bl. a. de bestämmelser i detta hänseende sombetingas av anslutning till vissa i kungörelsen närmare angivnakonventioner. Enligt paragrafens andra stycke meddelar vidaremed beaktande av internationella överenskom- Prop.1981/82:18 9 melseräven i övrigt bestämmelser i samma hänseenden för fiske inom Sverigessjöterritorium och den svenska fiskezonen samt för svenskt havsfiske i övrigt.I förordningen (1977: 1138) om utlännings fiskerätt ges bl. a. bestämmelser föryrkesfiske som bedrivs från utländska fartyg i det svenska territorialhavetoch i den svenska fiskezonen. Enligt 6 § meddelar ytterligareföreskrifter om fiskets vård och hedrivande för sådant fiske. Med stöd avbestämmelserna i nämnda kungörelse och förordning har fiskeristyrelsenutfärdat bl. a. kungörelser med vissa bestämmelserom fisket i Östersjön.Kattegatt och . Debestämmelser som jag nu har redovisat gör det möjligt för regeringen eller denmyndighet regeringen utser att meddela de föreskrifter om fiskets vård ochbedrivande vilka, såvitt nu kan bedömas, blir nödvändiga vid ett svenskttillträde till konventionen. Någon komplettering i dessa hänseenden av densvenska lagstiftningen behöver alltså inte göras. Konventionenförutsätter emellertid också ett system för kontroll och övervakning avefterlevnaden av de regler för fisket som har överenskom-miis. Den närmare utformningenav ett sådant system kommer som framgår av artikel 8 att fastställas genomrekommendationer sedan kommissionen har inlett sin verksamhet. Med ledning averfarenheterna från den tidigare konventionen för Nordostatlanten ochmotsvarande konvention för kan man emellertid redan nu förutse attkontrollen med största sannolikhet kommer att utövas i huvudsakligöverensstämmelse med det kontrollsystem som har överenskommits med stöd avdessa konventioner. Detta innebär att man har anledning att räkna med altmyndigheter frän konventionsparterna kommer att ges rätt att ombord på deolika konventionsparternas fiskefartyg undersöka fiskeredskap, fångst och lastutrymmensamt att ta del av de loggböcker och de handlingar av betydelse för fisket somförvaras ombord. Fiskefartygens befälhavare förutsätts därvid underlätta bordningoch i övrigt vara verksamma för att underlätta kontrollens genomförande.Angivna befogenheter avses enligt konventionen bli utövade i första hand vidfiske utanför de nationella zonerna men kan, om den berörda parten begär detoch röstar för det, komma till användning även inom egen fiskezon. Under dessaförutsättningar kan således svenska fiskefartyg komma att kontrolleras avutländska myndigheter i exempelvis den svenska fiskezonen i . Deformer under vilka den förväntade kontrollen kommer att ske innefattar enligtsvensk rätt husrannsakan eller åtminstone ett därmed jämförbart inträng.Härigenom aktualiseras det i 2 kap. 6 § regeringsformen föreskrivna skyddet förvarje medborgare mot kroppsvisitation, husrannsakan och liknande intrång.Detta skydd kan endast begränsas genom lag. Några lagbestämmelser som möjliggören på angivet sätt utövad kontroll av efterlevnaden av internationellaöverenskommelserom fiskets vård och bedrivande finns f. n. inte. Med hänsyntill att det är angeläget att vi frän svensk sida möjligt vidtar allade förberedelser som behövs för att ti /82. Prop.1981/82:18 10 konventionen och de därpå grundade rekommendationernaskall kunna tillämpas utan dröjsmål förordar jag att sådana föreskrifter försin i vår interna lagstiftning , Författningstekniskt bör frågan enligtmin mening lämpligen lösas sä, att bestämmelser om kontroll av efterlevnaden avinternationella överenskommelser om fiskets vård och bedrivande förs in i lagen(1959:596) om rält till fiske. Dessa bestämmelser bör inskränkas till att gällasvenskt havsfiske utanför vårt sjöterritorium och bör innehålla de centralaföreskrifterna om de kontrollerande myndigheternas befogenheter.Bestämmelserna bör ges en sä generell utformning att de blir tillämpliga ocksåpå eventuella framtida konventioner på fiskets område. Det bör överlåtas påregeringen att ange de utländska myndigheter som avses få utöva angivnabefogenheter. I enlighet med vad jag nu har anfört har inomjordbruksdepartementet upprättats förslag till lag om ändring i lagen (1950:596) om rätt till fiske. Förslaget bör fogas till protokollet i detta ärendesom bilaga 3.' Vid svenskt havsfiske utanför Sveriges sjöterritorium fårde utländska myndigheter som anges i föreskrifter som meddelas av regeringenkontrollera efterlevnaden av internationella överenskommelser om fiskets värdoch bedrivande. En sådan myndighet skall lämnas tillträde till svenskafiskefartyg och ges tillfälle att undersöka fiskeredskap, fångst ochlastutrymmen samt att ta del av de loggböcker och handlingar av betydelse förfisket som finns ombord. Befälhavarna pä fiskefartygen är skyldiga att underlätta bordningoch även kontrollens genomförande i övrigt. Paragrafen är tillämplig på svenskt havsfiske utanförSveriges sjöterritorium vars omfattning och gränser anges i lagen (1966: 374)om Sveriges sjöterritorium. Paragrafen är tillämplig såväl inom som utanför densvenska fiskezonen. Zonens omfattning framgår av förordningen (1977:642) omden svenska fiskezonens omfattning. Med utländsk myndighet avses behörig myndighet frän sådanstat eller sådant mellanfolkligt organ som omfattas av en internationellöverenskommelse om fiskets vård och bedrivande eller om kontroll av sådanverksamhet. Dessa kom.mer att anges i en regeringsförfattning. ' Bilagan har uteslutits här. Förslaget är likalydande meddet som är fogat till propositionen. Prop.1981/82:18 11 Iandra stycket anges de kontrollerande myndigheternas befogenheter. Dessainbegriper inte rätt att tillgripa våld. Myndigheterna får inte heller avbrytapågående fiske. Myndigheterna förutsätts utöva sina befogenheter till sjöss ochkan således inte kräva att fartyget går till någon hamn. Uttrycketloggböcker avser såväl vanliga loggböcker som fiskelogg-böcker. Handlingar avbetydelse för fisket kan vara skriftliga fångstrapporter och andra liknandehandlingar. 35b § Till böter eller fängelse döms 1. den som uppsätligen försöker hindra sådan kontrollsom avses i § andra stycket, om inte gärningen är belagd med straff ibrottsbalken, 2. befälhavare som uppsätligen bryter mot §tredje stycket. Paragrafeninnehåller bestämmelser om påföljd för den som försöker hindra kontroll och förbefälhavare som åsidosätter sina skyldigheter enligt § tredje stycket. Jaghemställer att lagrådels yttrande inhämtas över förslaget till lag om ändring ilagen (1950: 596) om rätt till fiske. Regeringenbeslutar i enlighet med föredragandens hemställan. Convention on future multilateral coop-eration in North-EastAtlantic Fisheries The Contracting Parties, Noting that the states of the North-East have.in accordance with relevant principles of international law. extended their jurisdictionöver the living resources of their adjacent waters lo limits of up to two hundrednautical miles from the baselines from which the breadth of the territorial seais measured, and exercise within these areas sovereign righls for the purposeof exploring and exploiting, conserving and managing these resources; Taking intoaccount the work of the en the of the the field of fisheries; Desiring to promote the conservation and optimum utilisationof the fishery resources of the North-East area within a framework appropriateto the regime of extended State jurisdiction över fisheries, and accordinglyto encourage international cooperation and consultation with respect to these resources; Considering that the North-East Fisheries Conventionof 24 January 1959 should accordingly be replaced. agreed as follows: The area to which this Convention ap-plies, hereinafterreferred to as "the Convention Area", shall be the waters