prop · G503154 · 1981-12-31 00:00:00 — Undantaget från lagenstillämpningsområde för s.k. okontrollerbart arbete i första stycket 1motsvarar 2 § a) i den gällande arbetsfidslagen och - i fråga om bestämmelsernaom arbetstidens förläggning och arbetstiden för minderåriga- 1 kap. 3 § andrastycket arbetsmiljölagen. I förslagets första stycke 2återfinns den gällande lagens undantag i 2 § b) för arbetstagare som får ansesha företagsledande ställning eller annars särskild förtroendeställning iarbetstidshänseende. Undantaget infördes i den gällande arbetstidslagen för attdenna skulle kunna göras i princip tillämplig även pä tjänstemannaområdet.Arbetsmiljölagen innehåller inte något direkt motsvarande undantag. Ilagförslaget har emellertid undantaget hänförts till hela arbetstidsområdet.Det aktuella undantaget i den gällande arbetstidslagen avser två grupper avtjänstemän (prop. 1970:5 s. 117). Den ena gruppen består av tjänstemän somdirekt företräder arbetsgivaren och har en utpräglad arbetsgivarfunktion. 1981/82:154 63 innefattartjänstemän som, utan att inta en företagsledande ställning, har krävandeadministrativa, intellektuella, konstnäriiga eller jämföriiga arbetsuppgifter.Efter lagens ikraftträdande har genom centrala arbetstidsavtal på den privatatjänstemannasektorn gjorts vissa preciseringar beträffande gränsdragningenmellan arbetstagare som omfattas av arbetstidsreglering och andraarbetstagare. arbetarskyddslag gälldenattarbetsförbudet inte arbetstagare i överordnad ställning. Detta undantagslopades i arbetsmiljölagen. I motivuttalandena (prop. 1976/77:149 s.313) framhållsatt en kategoriindelning i lagen med utgångspunkt i arbetstagarens ställningsyntes främmande med nutida betraktelsesätt. Det betonas attsärskilda omständigheter kan föreligga beträffande vissa mindre grupper avarbetstagare. Därvid hänvisas till att undantaget för okontrollerbart arbete iviss utsträckning kan tillämpas och dessutom till att det generella undantagetfrån nattarbetsförbudet ger visst utrymme att undanta arbete av arbetstagare iöverordnad ställning. Vidare åberopas möjligheterna att avtalsvägen eller dispensvägenundanta vissa arbetstagare. Arbetstagare i företagsledande ställning ellerannars i särskild förtroendeställning har för det mesta arbetsuppgifter avsådan karaktär att det inte låter sig göra att på förhand närmare beräknatidsåtgången för uppgifterna. gäller av naturliga skäl en mer ellermindre markerad tidsram inom vilken arbetsresultat måste föreligga. Mot dennabakgrund kan det antas att lagregleringen om raster, pauser, nattvila ochveckovila i stort sett saknar prakUsk betydelse för arbetstagare i sådanställning. Arbetsmiljölagens ifrågavarande regler bygger sålunda i storutsträckning på att arbetstiden skall kunna preciseras i förväg och gerdessutom vissa möjligheter till avsteg när det påkallas avarbetsförhållandena. Några olägenheter av att låta undantaget uttryckligengälla beträffande samtliga arbetstidsbestämmelser lär inte kunna uppstå. Någonvikfigare ändring i sak avses inte utan endast en anpassning av bestämmelsernatill de förhållanden i arbetstidsavseende som beträffande vissa arbetstagarefaktiskt måste råda även när det gäller arbetsfidens förläggning. Undantagetför företagsledare har dock i lagtexten beskrivits på ett sätt som stämmeröverens med det motsvarande undantaget i förslaget till nyanställningsskyddslag (se prop. 1981/82:71 s.92ff). Första stycket 3 motsvarar 2 § d) i den gällandearbetsfidslagen och 1 kap. 3 § första stycket 2 arbetsmiljölagen. Undantaget i första stycket 4 och andra stycketöverensstämmer vad gäller allmänna arbetstidslagen i sak med den lagens 2 §e).I arbetsmiljölagen motsvaras bestämmelserna av 1 kap. 3 § första stycket 1 somundantar skeppstjänst på andra fartyg än örlogsfartyg. Det har ansetts lämpligtatt i förslaget generellt anvisa möjligheten till särskild reglering när detgäller arbetstidslagens tillämplighet på viss skeppstjänst. 1981/82:154 64 3 § Genom kollektivavtal som har slutits eller godkänts aven central arbetstagarorganisation får göras antingen undantag från lagenstillämpning i dess helhet eller avvikelser från bestämmelserna i 5 och 6§§, 7§andra stycket, 8-10§§, 1214§§ samt 15 § andra och tredje styckena. Vidare fårraster bytas ut mot måltidsuppehåll genom sådana kollektivavtal. Avvikelser från 8 §, 9§ andra ochtredje styckena, 10 § och 13§ får göras även med stöd av kollektivavtal som harslutits av en lokal arbetstagarorganisation. Sådana avvikelser gäller dockunder av högst en månad, räknat för avtalets ingåeride. En arbetsgivare som är bunden avett sådant kollektivavtal som avses i första och andra styckena får tillämpaavtalet även på arbetstagare som inte är medlemmar av den avtalsslutandearbetstagarorganisationen men sysselsätts i arbete som avses med avtalet. Bestämmelser om möjligheten attgenom kollektivavtal på förbundsnivå göra undantag från hela lagens tillämpningutöver vad som direkt följer av 2§ samt om möjligheten att på samma sätt göraavvikelser från vissa av lagens bestämmelser har förts samman i första stycketav denna paragraf. Motsvarande bestämmelser i den gällande arbetstidslagenfinns i 3 § första stycket samt i 6§ och 10 § tredje stycket. Bestämmelserna iförsta stycket gör det också möjligt att helt avtala bort de regler omarbetstidens föriäggning som har sin plats i 4kap. Ensådan utvidgning ligger i linje med den dispositivitet som enligt 4 kap. 7§redan gäller beträffande raster, nattarbete och veckovila. Även frågor omarbetspauser skall i första hand lösas avtalsvägen (jfr prop. 1976/77:149 s.306). Med stöd av kollektivavtal kanparterna undanta en viss verksamhet eller vissa kategorier av verksamheter fränhela lagens tillämpning. Överenskommelserna kan också ta sikte på vissaarbetstagare eller kategorier av arbetstagare. De bestämmelser som kan komma ifråga för avvikelser genom kollektivavtal i de fall undantag inte har gjortsfrån hela lagens fillämpning är desamma som enligt gällande lagstiftning.Dessutom kan enligt förslaget avtal om avvikelse avse bestämmelsen omnödfallsövertid liksom bestämmelserna om övertidsberäkning vid ledighet och ombesked rörande arbetstidens förläggning. I fråga om 11 § blir det ocksåmöjligt att genom kollektivavtal komma överens om avsteg från vissabestämmelser om journalföring om kollektivavtalet innebär att undantag hargjorts från lagens tillämpning i dess helhet. Någon självständig möjlighettill avvikelse i fråga om 11 § har dock inte föreslagits. Skälet är attyrkesinspektionens tillsyn över arbetstidsbestämmelsernas efterlevnad bygger påatt arbetstidsjournal förs. Som framgår av avsnitt 2.5.1 i denallmänna motiveringen är avsikten att lokala kollektivavtal enligt andrastycket skall träffas i situationer där kortvariga undantag behövs frånlagbestämmelserna om övertid, mertid och nattvila men däremot inte när detgäller mer långsiktiga avvikelser. 1981/82:154 65 Sista stycket motsvarar efter enspråklig överarbetning 3 § sista stycket i den gällande arbetstidslagen och4kap. 7 § andra stycket arbetsmiljölagen. Hur dispositiviteten påverkas avreglerna i 4§ har berörts i avsnittet 2.8.1. 4 § Regeringen eller den myndighet som regeringenbestämmer får meddela särskilda föreskrifter för totalförsvaret med avvikelsefrån denna lag. Paragrafen har sin närmastemotsvarighet i 1 kap. 4§ arbetsmiljölagen. I avsnitt 2.8.1 i den allmännamotiveringen har detta ämne behandlats. Syftet med bestämmelsen är att öppnamöjlighet att meddela specialföreskrifter om arbetstidens längd ochförläggning vid beredskapstillständ eller krig, när beredskapshöjande åtgärderär påkallade. Beträffande innebörden av uttrycket "totalförsvaret"hänvisas till avsnitt 2.8.1 i den allmänna motiveringen. Ordinarie arbetstid och jourtid 5 § Den ordinarie arbetstiden fåruppgå till högst . När det behövs med hänsyn till arbetets natur eller arbetsförhållandena i övrigt, får arbetstiden uppgå igenomsnitt för av högst . Veckan räknas från och med måndagom inte annan beräkning tillämpas på arbetsstället. I denna paragraf finns sammabestämmelser om ordinarie arbetsfid och jourtid som i 4§ i den gällandeallmänna arbetsfidslagen. Regeln i den gällande 4 § att raster inte skallräknas in i den ordinarie arbetstiden har dock utgått. En särskildrastbestämmelse med en definition på rast finns i 15 § i förslaget. 6 § Orh det på grund av verksamhetens natur är nödvändigtatt en arbetstagare står till arbetsgivarens förfogande på arbetsstället för att vid behov utföra arbete, får jourtid tas ut med högst per arbetstaga re av eller under en kalendermånad. Som jourtid anses inte tid då arbetstagaren utför arbete för arbetsgivarens räkning. Paragrafen motsvarar utan ändringar i sak 5 § i dengällande lagen. 7 § Med övertid förstås sådan arbetstid som överstigerordinarie arbetstid enligt 5§ och jourtid enligt 6§. Om annan ordinariearbetstid eller jourtid gäller på grund av kollektivavtal som har tillkommit iden ordning som anges i3§ första stycket, eller på grund av medgivande omavvikelse av arbetarskyddsstyrelsen enligt 19§I, skall med övertid i ställetförstås sådan arbetstid som vid heltidsarbete överstiger ordinarie arbetstidoch jourtid enligt avtalet eller medgivandet. 5 1981/82. Prop.1981/82:154 66 Vid beräkning av övertid skallkompensationsledighet eller annan ledighet som förläggs till arbetstagarensordinarie arbetstid eller jourtid likställas med fullgjord ordinarie arbetstidrespektive jourtid. Enligt andra stycket skall vidövertidsberäkning ledighet frän ordinarie arbetstid eller jourtid likställasmed arbetad tid. Denna fråga har behandlats i avsnitt 2.2.1 i den allmännamotiveringen. Bestämmelsen kan ses som en vidareutveckling pä ett generelltplan av allmänna arbetstidslagens regel i 7a§ andra stycket om s.k. mjukvecka.Mjukveckoregeln innebär att den ordinarie arbetstid, som gäller enligt lagen,vid övertidsberäkningen skall minskas med hänsyn till arbetsfria helgdagar sominte infaller . Bestämmelsen i andra stycket innefattar ävendetta, och den särskilda mjukveckaregeln behövs därför inte längre, Pä sammasätt som kan kollekfivavtal slutas om avvikelse från bestämmelsen.Avtal kan t.ex. slutas om s.k. hård arbetsvecka. Några särregler för ledighet somutgör ersättning för arbetad fid (kompensationsledighet) föreslås inte.Arbetstid som inte avser ordinarie arbetstid eller jourtid skall alltså ansessom övertid även om arbetstidsuttaget kompenseras med ledighet. Även i dettaavseende är det möjligt att träffa kollektivavtal om avvikelse. Från ledighet som avserkompensation för arbetad tid bör skiljas ledighet som arbetas in i förvägeller i efterhand [jfr 14 § allmänna verksstadgan (1965:600)]. Sådan s.k.kvittningstid skall inte anses som överfid. Enligt de föreslagna bestämmelsernaom övertidsberäkning uppkommer övertid i lagens mening sä snart måttet för dengenom ledighet reducerade ordinarie arbetstiden överskrids. Några särskildaregler om övertidsuttag hos den som är partiellt ledig från enheltidsanställning finns inte i lagen. Om den ordinarie arbetstiden för enarbetstagare vid heltidsanställning är och den partiellaledigheten uppgår uppkommer övertid om arbetstagaren arbetar merän 32 fimmar . Enligt allmänna avtalsrättsligagrunder kan inte en arbetsgivare ålägga en arbetstagare övertid utan att enuttrycklig överenskommelse har träffats eller är underförstådd. Inte hellerinverkar rubricering som övertid enligt lag på möjligheten tillövertidsersättning. Detta är helt en avtalsfråga. 8 § När det finns särskilt behov av ökad arbetstid, fårövertid tas ut med högst av eller 50 timmarunder en kalendermånad, dock med högst under ett kalenderår (allmänövertid). Paragrafen motsvarar 10 § förstastycket allmänna arbetstidslagen. Övertidsmåttet per kalenderår har dock höjtsi enlighet med vad som har berörts i avsnitt 2.2.4 i den allmänna motiveringen. För uttag av allmän övertid krävsenligt den gällande arbetstidslagen "särskilda skäl". Sammauttryckssätt används i olika sammanhang i arbetstidslagstiftningen för attange de krav som gäller för att få myndighets- Prop, 1981/82:154 67 Härvid avses att tillämpningen skall vara merrestriktiv än i fråga om uttag av allmän övertid. Vid sammanföringen av arbetstidsbestämmelsernatill en lag har ett annat uttryck valts för att ange vilka skäl som skallföreligga för att ett sådant övertidsuttag skall vara motiverat, nämligen"särskilt behov". I avsnitt 2.2.3 av den allmänna motiveringen harföreslagits att de särskilda bestämmelserna om förberedelse- och avslutningsövertidi den allmänna arbetstidslagen slopas. I sak föreligger därför den skillnaden iförhällande till den gällande lagen att allmän övertid skall kunna tillgripasäven för att tillgodose behov av ökat arbetstidsuttag i samband med vissaförberedelse- och avslutningsarbeten. I övrigt åsyftas ingen ändring iförhållande fill vad som gäller. Bortsett från vissa fall av förberedelse-och avslutningsarbeten får allmän övertid således inte läggas ut som enregelbunden del av arbetstiden, utan övertid skall i allmänhet ses som ettextraordinärt inslag i arbetet. Enligt 3 och 19 §§ kan under därangivna förutsättningar extra övertid få tas ut efter överenskommelse ikollektivavtal respektive efter myndighetsdispens. Den gällande lagen medgeruttag av extra övertid innan den allmänna övertiden har till fullo utnyttjats.Förslaget innebär ingen ändring på den punkten. Ett lokalt kollekfivavtal om extraövertid gäller enligt 3 § andra stycket högst en månad. Har i enlighet medavtalet viss extra övertid tagits ut, skall bortses från detta uttag vidberäkning av tilläten allmän övertid under t.ex. kalenderåret. 9 § Har en natur- eller olyckshändelse eller annanliknande omständighet som inte har kunnat förutses av arbetsgivaren vållatavbrott i verksamheten eller medfört överhängande fara för sådant avbrotteller för skada på liv, hälsa eller egendom, får övertid tas utför arbete i denutsträckning som förhållandena kräver (nödfallsövertid). Om det för arbetsstället finns en lokalarbetstagarorganisation inom vars avtalsområde arbetet faller, fårnödfallsövertid tas ut endast under förutsättning att arbetsgivaren snarastunderrättar organisationen om övertidsarbetet. Nödfallsövertid får inte tas utunder än från arbetets början utan att tillstånd tillarbetet har sökts hos arbetarskyddsstyrelsen. Paragrafen motsvarar 8§ i dengällande allmänna arbetstidslagen. En saklig ändring har dock gjorts i ettavseende, nämligen i fråga om anmälan av nödfallsövertid. I övrigt har enspråklig och redaktionell bearbetning gjorts. I samband med att bestämmelsen i 8§ första stycket i den gällande lagen ändrades fick den en merrestriktiv utformning . Härvid underströks bl.a. att nödfallsövertidinte får tas ut i samband med vanligen återkommande och därför förutsebaradriftstörningar (prop. 1975/76:179 s. 13). 1981/82:154 68 I andra stycket har införts enregel som innebär att arbetsgivarens nuvarande skyldighet enligt 8 § andrastycket i allmänna arbetstidslagen att anmäla nödfallsövertid tilltillsynsmyndigheten ersätts av en skyldighet att så snart omständigheternamedger det underrätta den lokala fackliga organisationen om att nödfallsarbeteavses äga rum på övertid. Skälen för ändringen har redovisats i avsnitt 2.5.1 iden allmänna motiveringen. Med lokal arbetstagarorganisation avses liksomannars en sammanslutning av arbetstagare som är part i lokala förhandlingar medarbetsgivaren. Normalt är det fråga om verkstadsklubbar, tjänstemannaklubbare.d. Saknas en sådan sammanslutning blir det i stället fråga om denlokalavdelning eller liknande som brukar förhandla lokalt för arbetsstället.Underrättelseskyldigheten gäller endast i förhållande till den organisationinom vars avtalsområde arbetet faller, dvs. den organisation som har medlemmarsom enligt tjänstgöringslista e.d. har samma slags arbete som nödfallsarbetet. I tredje stycket har bestämmelsen i8 § andra stycket andra punkten i allmänna arbetstidslagen tagits in. 10 § Med mertid förstås sådan arbetstid som viddeltidsanställning överstiger arbetstagarens ordinarie arbetstid och jourtidenligt anställningsavtalet. Bestämmelserna om beräkning av övertid i 7§ andrastycket skall tillämpas även vid beräkning av mertid. När det finns särskilt behov avökad arbetstid, får mertid tas ut med högst under ett kalenderår(allmän mertid). Mertid får också tas ut med tillämpning av de villkor förnödfallsövertid som anges i9§. Genom paragrafen införs en vissbegränsning av arbetstidsuttaget vid deltidsanställningar. Allmän motivering finnsi avsnitt 2.2.2. Allmän mertid får tas ut med högst200 fimmar per kalenderår. Dessutom får mertid tas ut för nödfallsarbete.Härvid gäller samma skyldigheter att undertätta den lokalaarbetstagarorganisafionen och söka tillstånd hos arbetarskyddsstyrelsen som i 9§ föreskrivs i fråga om nödfallsövertid. För att ta ut ytterligare mertid krävskollektivavtal eller myndighetsdispens enligt 3 respektive 19 §. Lagförslaget utgår från attanställningar, där den ordinarie arbetstiden enligt anställningsavtaletunderstiger den ordinarie arbetstiden vid heltidsarbete ärdeltidsanställningar. Helfidsanställningar där arbetstagaren är partiellt ledighar berörts i specialmotiveringen till 7§. Med de föreslagna reglerna tordenågra problem inte behöva uppkomma när det gäller att dra gränsen mellanheltids- och deltidsanställning. Bestämmelsen om mertid utesluterinte tillämpning av reglerna om begränsning av övertidsuttag. Definitionen påövertid i 7 § omfattar all arbetstid som överstiger mättet för ordinarie arbetsfidoch jourtid vid heltidsarbete, oavsett om det är fråga om en hel- ellerdeltidsanställning. Följakfii-gen måste begränsningen per fyraveckorsperiodeller månad för uttag av 1981/82:154 69 allmänövertid (8 §) iakttas även vid deltidsanställningar. Ett exempel kanåskådliggöra detta. En deltidsarbetstagare har en ordinarie arbetstid av 35fimmar . Den ordinarie arbetstiden vid motsvarande heltidsarbete utgör40 timmar . 1, 2 och 3 tas ut arbetsfid iveckan. Av de är mertid. Av dessa är även attanse som övertid. Vecka 4 återstår av övertidsutrymmet endast (48fimmar - 3x15 timmar). Om det är fråga om kortare deltid med motsvarandemertidsuttag kommer ett större övertidsutrymme att återstå. Som har anförts i den allmänna motiveringen kananställningsavtal ibland vara så obestämda att de inte kan läggas till grundför beräkning av mertid. Med den ytterligare ledning som ges om den ordinariearbetsfidens förläggning i arbetstidsschema eller liknande bör dock denordinarie arbetstidens längd i de allra flesta fall klart framgå. Anställningar som mer eller mindre har karaktärenav s.k. behovsanställningar kan resa vissa frågor vid tillämpningen avparagrafen. Om anställningsavtalet t.ex. anger att arbetstagaren skalltjänstgöra men är skyldig att ställa upp ytterligare 5timmar , torde det i regel få antas att den ordinarie arbetstiden är 15timmar . Därvid gäller att mertid får tas ut i den omfattning somföljer av att den ordinarie arbetstiden får antas bestämd på det sättet. Dettahindrar inte att arbetstagaren i vissa fall kan hävda attanställningsförhållandet i reahteten avser en normalarbetstid av iveckan. Fastställs detta, förlängs den ordinarie arbetstid som skall läggastill grund vid mertidsberäkningen. Ett annat exempel som förtjänar att berörasavser det fallet att anställningsavtalet bara anger att arbetstagaren skalltjänstgöra vid behov. I detta ligger i allmänhet också att arbetstagaren utanatt ange några skäl kan avböja att arbeta. Det kan inte uteslutas att fall kanuppkomma i vilka anställningsavtalet är helt obestämt i fråga om arbetstidenoch inte heller arbetstidsschema eller liknande ger klart besked om denordinarie arbetstidens längd. Det får dock i sista hand ankomma påarbetsgivaren att visa att arbetstiden verkligen är så oregelbunden attmertidsreglerna inte går att tillämpa. Eftersom det inte är en uppgift förarbetstidslagstiftningen att reglera frågan om anställningsavtalet viddeltidsanställningar får det accepteras att det kan saknas underlagför beräkning av mertid. Det kan tilläggas att frågan ombehovsanställningars tillåtlighet har nära anknytning tillanställningsskyddslagens regler om anställningsform. Har en anställning irealiteten inneburit tjänstgöring i viss omfattning, kan en väsenfiigförändring av arbetstidens längd under vissa förhållanden även strida motanställningsskyddslagens regler om skydd för anställningsförhållandet.Utredningar om den tillämpade arbetstidens längd kan då behövas i en tvistenligt den lagen. Vid tillämpning av lagförslagets regler om mertid kan däremotendast preciserade uppgifter om den ordinarie arbetsfidens längd läggas tillgrund. 1981/82:154 70 Anställningsskyddslagen tillåteravtal om vikariatsanställning. Om den som innehar en deltidsanställning förordnassom vikarie skall den arbetsfid, som gäller för vikariatet,läggas fill grund för beräkningen av filläten mertid eller övertid. Det förekommer i offentligverksamhet att flera delfidstjänster förenas hos en tjänsteman. Är det med hänsyntill arbetsuppgifternas art i realiteten fråga om en enda anställning, måsteordinarie arbetsfid beräknas med hänsyn till den sammanlagda ordinariearbetstiden oavsett uppdelning av beviljade anslag för tjänsten. Om slutligen två deltidsanställda,som delar på ett heltidsarbete med hälften var, kommer överens om attarbetstiden skall fördelas mellan dem så att de arbetar heltid varannan veckauppkommer inte heller mertid under den vecka då någon av dem arbetar heltid ochden andra är ledig. Mertid uppkommer inte heller om två arbetstagare medarbetsfid vardera i förväg kommer överens om att tjänstgöraför varandra vid frånvaro, så att en av dem arbetar heltid under den vecka, dåden andra är frånvarande och är ledig under den därefter följande veckan, undervilken den andra arbetstagaren arbetar heltid. Anteckningar om jourtid, övertid och mertid 11 § Arbetsgivare skall föra anteckningar om jourtid,övertid och mertid. Arbetstagarna har rätt att själva eller genom någon annan ta del av anteckningarna. Samma rätt tillkommer fackliga organisationer som före träder arbetstagare på arbetsstället. Regeringen eller, efter regeringensbestämmande, arbetarskyddsstyrelsen meddelar föreskrifter om hur anteckningarenligt första stycket skall föras. Paragrafen motsvarar 11 § i dengällande arbetstidslagen men har jämkats såtillvida att även mertid skallregistreras. Här kan hänvisas fill specialmofiveringen till 10 §. Vissa frågorom journalföring har också behandlats i avsnitt 2.7 i den allmännamofiveringen och i specialmofiveringen till 3 och 19§§. 12 § Alla arbetsgivare som anlitar arbetstagare tillarbete annat än till fälligt skall lämna arbetstagarna besked om ändringar i fråga om den ordinarie arbetstidens och jourtidens förläggning minst i för väg. Sådant besked får dock lämnas i förväg, om verksamhe tens art eller händelse som inte har kunnat förutses ger anledning till det. I denna paragraf införs en regelsom saknar motsvarighet i nu gällande lag. Den nya regeln innebär att enarbetsgivare som huvudregel blir skyldig att lämna de anställda besked om denordinarie arbetsfidens och jourtidens förläggning minst tvä veckor i förväg.Undantag får göras med hänsyn till 1981/82:154 71 verksamhetensart eller oförutsedda händelser. Skälen för att införa reglerna i paragrafenhar redovisats under avsnitt 2.3 i den allmänna motiveringen. Tillämpningen av reglerna i paragrafen förutsättervissa avvägningar. Det är sålunda uppenbart att ju fler som anställs iverksamheten och ju mera arbetstid som läggs ut i förväg, desto större blirmöjlighetena att utan undantag följa huvudregeln. Skyldigheten att lämna beskedkan emellertid inte vara ensamt avgörande när det gäller att bedömapersonalbehovet. Här måste också komma in andra hänsyn såsom rekryteringslägeti fråga om kompetent personal och den ekonomiska ramen. Det undantag som föreslås gälla med hänsyn tillverksamhetens art, kan i och för sig bl. a. inrymma verksamheter av typpersonalpooler.