prop · G503130 · 1981-12-31 00:00:00 — Vid därpå följande sammanträden ges betydligt slörre frihet viddelgivningen. Även om del ej framgår av specialmoliveringen anser skogsvårdsslyrelsendel vara lill fyllest i vissa fall med enbart tillkännagivande vid förstasammanträdet om nytt sammanträdesdatum eller kallelse per telefon. Skogsvårdsslyrelsen haringenfing all erinra då paragrafen endasl innehåller bestämmelser om attförrätlningsmannen bör lämna fullödig information till sakägarna, motiverabeslul och meddela beslul - även lill ej närvarande. Paragrafen innebär atlförrältningsmän med biträde får tillträde till mark när det behövs även motmarkägarens vilja. föreslår att förrättning kan ansespåbörjad så snart ansökan diarieförts hos styrelsen. Skogsvärdsstyrelsen fårhärefter möjlighet atl utföra översiktlig planläggning, göra markval ochvaltenmängdsberäkningar och genomföra teknisk projektering etc. innan denegentliga förrättningen äger rum. I denna paragraf behandlasde fall där sökanden hos förrättningsmannen återkallar sin ansökan. I tredjestycket jämslälles som regel sökandens uteblivande från första sammanträdetmed återkallelse. anser atl denna"ordningsregel" bör tillämpas med måtta. Vanligen uteblir flerasakägare från sammanträde ulan all ange giltiga skäl eller lämna fullmakt. Åandra sidan kommer vanligen de intresserade till sammanträdet och risken ärdärför sannolikt inte så stor att en ansökan återkallas av misstag. I paragrafen anges altförrättningen bör avbrytas om det föreligger hinder mot företagel. Det kan t.ex. visa sig all uppslutningen kring företaget inte är tillfyllest eller attföretaget visar negativ båtnad. Skogsvårdsslyrelsen vill påpeka altförrättningar bör avbrytas skyndsamt, så inte sakägare vållas onödigakostnader. I likhet med utredningen anser allförrättningsmannens rådgivande uppgifter är mycket vikliga och atl han ipositiv anda skall jämka sökandes förslag så de bedöms bli lillåtliga. Denna paragraf omförelagsbeslut har delvis utformats efter förebild av 24 8 AL. Beträffandeskogsdikesförelag anser skogsvårdsslyrelsen att beslut även bör innehållauppgift om underhållsskyldighet (ny pkt 12). Ett förelagsbeslut kan endaslomprövas i vissa fall då del framkommer väsentligt nya uppgifter om l.ex.kostnader, ägande eller fastigheter. anser att lagen härvidär smidig att använda. Genom denna paragraf ges enmöjlighet att reglera vissa skador vid en senare lidpunkt än vidföretagsbeslut. Styrelsen finner detta praktiskt l.ex. då ett myrområde användssom slambädd under några är efter nydikning, men därefter bör dikas upp. Delkan i dessa fall vara svårt att förutse koslnaderna för dikning i etapp 2.Kostnadsfördelningen kan dock vara fastställd i förväg. Prop,1981/82:130 424 Paragrafenger förrättningsmannen rätt atl godta överenskommelser som markägarna träffatoch lägga dem lill grund för företagsbeslut. finner dennamöjlighet smidig och betydelsefull, kanske då någon är ovillig att delta ivissa kostnader. Paragrafenmedger alt företagsbeslut antingen kan meddelas vid sammanträde eller ocksåhållas tillgängligt på tid och plats som meddelats sakägare och övriga berörda.I del senare fallel kan beslutet vara tillgängligt på skogsvårdsslyrelsenskansli eller hos dikningssamfällighetens ordförande. Styrelsenhar inget atl erinra mot att ersättning utgår efter lanl-bruksnämndstaxan. Ävenskogsstyrelsens normaltaxor borde kunna användas. 1 paragrafenomtalas vilka koslnader som utgörs av förrältningskostnader. Planläggningenoch den tekniska projekteringen av diknings-företaget synes härvid liggautanför. Kostnaderna fördelas enligl samma grund som kostnaderna för självaföretaget. Vissa skäl talar för samordning av debitering omskogsvårdsstyrelsen handlägger förrättningen. I fråga omprotokoll och aklbildning får föreslå atl skogsstyrelsenfår utarbeta normer. Paragrafenger möjlighet tilll inlösen av viss fastighetsdel. Samma regler gäller här somvid annan fastighetsbildning. Paragrafen torde knappast komma lill användningvid skogsdikning. 1 dennaparagraf ges möjlighet till omprövning av andelstal. Skogsvårdsstyrelsenfinner detta värdefullt, då del ibland vid förrätlningsskedet kan vara svårtatt förutse, l.ex. Längre fram kan del även göras en bedömning attendast vissa diken behöver underhållas medan andra kan försummas. I dennaparagraf ges bestämmelser om företagel inle utföres inom föreskriven arbetstid.Om inle förlängning begärs förfaller företagsbeslutet. Arbetstiden bör såledesfå variera med företagens storlek och karaktär. : Styrelsen harunder kap. 6 uttalat, att det från fiskevårdande synpunkt är viktigl all dessaförelag faller in under den nya lagen. För att reglerna ska få avsedd verkanmåste dock fiskefrågorna tillmätas tillbörlig vikt. 1 anslutning till 9 och 1188 vill styrelsen därför understryka att styrelsen alllid lämnas tillfälle lillsamråd bl. a. för atl vid behov kunna föreslå sakkunnig enligt 8 8. Fiskeriintendenten i Östra distriktet: När det gällermarkavvattningsföretag lägger de föreslagna paragraferna på förrättningsmannenatt avgöra huruvida bl.a. fiskeintresse kan komma alt beröras och i så falltillställa kungörelsen. Jag vill för min del föreslå denändringen, alt kungörelser i samtliga markavvattningsärenden avförrältningsmannen skall sändas lill . En sådanhandläggningsrutin ger styrelsen möjlighet att bedöma om del med hiinsyn tillfiskeintresset finns skäl all gä in i ärendet. iSödermanlands län: Enligt förslaget skall fråga om markavvattning prövas vidförrättning, vartill förordnande utfärdas av länsslyrelsen. I samband medförordnandet skall utse lämplig förrättningsman. Utredningen harinte redovisat vilka formella krav som bör ställas på sådan förrällningsmanskompelens och anser atl närmare beslämmelser härom bör meddelas i administrafivordning. Ulredningen ulgår från all lämpliga förrättningsmän skall finnas atttillgå bland Qänstemän hos lantbruksnämnderna, skogsadministralionen och vissakonsultföretag. 1981/82:130 425 () anser att enförrättning för prövning av markavvattningsföretag kommer alt bestå av tvådelar. Den ena delen avser utarbetande av erforderlig plan och ombesörjandet avbehövliga tekniska arbeten och värderingar. Den andra delen avser de åtgärdersom gäller sammanträde med sakägare och därvid aktualiserade fastighetsrättsligabeslut. Ulredningen synes ha lagt den största vikten vid den tekniska delen.ÖLM anser däremot att den senare delen bör ges företräde när det gäller attbedöma förrättningsmannens lämplighet och att därför dennesförrättningserfarenhet och kunskaper på det fastighetsrättsliga området börtillmätas särskilt stor vikt. Med hänsyn härtill bör det vara naturligt allfastighelsbildningsmyndigheten handlägger förrättningar för prövning avmarkavvattningsföretag. Behovel av teknisk sakkunskap kan tillgodoses genom attsakkunnigt biträde anlitas vid förrättningen (16 kap. 8 8). Med anledning av vad sålunda anförts anser ÖLM altförrättning för prövning av markavvattningsföretag normalt bör handläggas avfaslighets-bildningsmyndighel Qfr 4 8 anläggningslagen). i : Ibetänkandet har förutsatts, att samma specialister, t ex inomlantbruksnämnden, som gör förrättningar enligl nuvarande vattenlag skall varaförrältningsmän även enligt den nya lagen. Men del kan ifrågasättas, om detinte är problem med fastighetssamverkan, som här väger tyngst och om då intefastighetsbildningsmyndigheten /FBM/, främst lanlmäleriets specialenheter förjord-och skogsbruKsärenden, skulle vara den lämpligaste förrättningsmyndigheten.FBM har ju i sin verksamhet enligl FBL, AL, LFS och andra lagar stor erfarenhetav fastighelssamverkan. Eftersom dessa lagars regelsystem i stor utsträckningkommer att tillämpas enligt VL-förslaget, är del naturligt all i storulslräckning också anlita FBM som förrältningsmyndighet. Tillgång fill särskildfackkunskap har FBM - liksom vid förrättningar enligl FBL och AL - genommöjligheten atl anlita sakkunniga och gode män samt samråda med andramyndigheter t ex med . Då FBM förordnas till förrättningsman förmarkavvattningsfrågor bör den nya vattenlagen innehålla bestämmelser omgemensam handläggning med förrättni/ig enligl FBL. i län:Enligt förslagel skall frågor om markavvattning prövas vid förrättning.Regeringen kan förbehålla sig prövningen av företag av större omfattning. Attprövningen av denna typ av ärenden skall ske vid förrättning är lämpligt.Sådana företag berör som regel flera fasligheler. Innan etl avgörande kan skekrävs utredningar, kontakter med sakägarna i form av sammanträden m m ochsamråd med myndigheter som berörs (bl a ), vilket lämpligast skerinom ramen för en förrättning. De föreslagna förrättningsreglerna bygger i storutsträckning på FBL:s och . Bestämmelserna om handläggning m m böremellertid kunna förenklas genom direkt hänvisning till motsvarande regler iFBL och därefter kompletteras i den mån speciella regler erfordras. i län:Vattenlagsutredningen föreslär att prövning av markavvattningsföretag skallhandläggas vid förrättning. har att förordna om förrättning samtatt utse lämplig förrältningsmän. Denne har att pröva både tillstånds- ochersättningsfrågor. anser i likhet med utredningen allförrätlningsformen utgör ell effektivt och smidigt instrument att handläggadessa frågor. Förrättningsreglerna i anläggningslagen (AL), som i sin turåtergår i allt väsentligt på fastighetsbildningslagens förrällningsregler, har Prop, 1981/82:130 426 ställsom förebild också för förrällningsinslitulel i nya vallenlagsförslagel. Ävende materiella reglerna om tillstånd, delaktighet m m har stora likheter medmotsvarande regler i AL. Då sålunda förrättningar rörande markavvattningsföretagbåde i fråga om materiell prövning och formell handläggning i hög gradpåminner om förrättningar enligt AL talar slarka skäl för all bådaförrätlningslyperna handläggs av samma förrättningsorganisalion. Därvid bör iförsta hand den statliga lantmäteriorganisationen komma ifråga. Om så skullebli fallel bör förrättningarna uppdragas å lanlmäleriets specialenheler förjord- och skogsbruksfrågor med länen som verksamhetsområde. Överlantmätarmyndigheteni : Lagen föreslås bli tillämplig på olika anläggningar elleråtgärder i vatten benämnda vallenföretag. Dessa har stora likheter med deanläggningar som regleras i anläggningslagen. I bägge lagarna är del oftafråga om samma slag av anläggningar ex bro, brygga, grundvatlentäkt, vatten-och avloppsledning genom vattenområde, bro eller bank som hör till enskildväg. I anläggningslagen liksom ofta i vattenlagen rör det sig om en kretsfastigheter som bildar en samfällighet för byggande och drift av en ellerflera anläggningar (vattenföretag) varvid koslnaderna fördelas efter åsattaandelslal. Samfällighetsförvall-ningslagen skall enligl förslaget blitillämplig även på vatlenförelag enligt VL. Iutredningsdirektiven - tilläggsdirektiven - har uttalats att del ärsynnerligen angeläget att det sker en samordning av lagstiftningen vad gällertorriäggningsföretag, andra anläggningsföretag och fastighelsbildningsåtgärderoch atl man därvid skulle utgå frän föreskrifterna i anläggningslagen. Det varenligl utredningsdirektiven angeläget alt man pä ett enkelt och smidigt sättkunde samordna prövningen av olika anläggnings- och fastighetsbildningsfrågor.Utredningen skulle också enligt lill-läggsdirektiven la ställning till vartorrläggningsbeslämmelserna lämpligen borde placeras i anläggningslagen elleri vallenlagen. Utredningen har utan närmare motivering valt att ta inbestämmelserna i vallenlagen. Del är emellertid ej alldeles klart, alt dessaskall ingå i vattenlagen, utan det kan vara lika motiverat alt la inbestämmelserna i anläggningslagen. 1 vart fall borde en vägning av för- ochnackdelarna med de bägge alternativen ha gjorts och det klart motiverats varförman vall ett visst alternativ. skiljer sig frånvatlenförelag i övrigt visas genom den särbehandling de fått ivattenilagsförslaget. Frågan var markavvattningsreglerna skall placeras synesböra utredas närmare under lagstiftningsarbetet. Förrättningarna enligt AL och LL berör oftaanläggningar som enligt 1; 1 i föreslagen lag utgör vattenförelag. Det kan t.ex. röra sig om en småbåts-brygga för en grupp fritidsfastigheter, bro hörandetill enskild väg eller va-ledning genom ett vattenområde. Del har i 12 kapföreslagen lag givits möjlighet att utföra vattenförelag utan tillstånd om"det är uppenbart att varken allmänt eller enskilt intresse skadas genomföretagets inverkan på vattenförhållandena". Del är i utredningen fögabelyst vad uttrycket "inverkan på vattenförhållandena" innebär.Genom att i de flesta vallendrag fiskel är samfällt kommer i allmänhet varjegemensamhetsanläggning i vatten att påverka förutom vatlenrätlsägare även grupp fiskerättsägare. Den föreslagna lagen innehåller ej någonbestämmelse eller uttalande om hur "bagalellskador" skall bedömas.En tillämpning av bestämmelserna efter ordalagen innebär att etl stort antalärenden med försumbara skador måsle prövas. Prop,1981/82:130 427 Om ett företag är tillståndsplikligenligl VL eller om del är tveksamt om företaget får utföras utan tillstånd,borde det vara möjligt att inom förrättningens ram dels genom normallsamrådsförfarande klarlägga om vatlenföretaget behöver tillslåndsprövas ellerej, dels om vatlenlagsprövning erfordras låta tillståndsmyndigheten föreskrivaatt vissa beslut träffas inom AL- och LL-förrättning för att därmed slippa föraärendet till vattendomstol. Därmed skulle det kunna skapas förutsättningar föratt på ell enkelt och smidigt sätt samordna prövningen av olika frågor enligtAL och LL med vattenlagen. Utredningen har icke beaktat eller i vart fall ejbelyst dessa samordningsproblem i nu föreliggande förslag till vattenlag. Samordning av valtenlagsfiftningenmed bl. a. bestämmelserna i skulle enligt tilläggsdirektiven vad gäller markavvattningsföretagavse såväl förfarandebestämmelserna som de materiella villkoren ochutredningen skulle därvid utgå från AL. De materiella villkoren förbildande av valtenförelag har utformats i 3 kap valtenlagsförslagel.Bestämmelserna avviker i betydande grad från motsvarande villkor i AL;s 5-1188. Man bör i VL-förslagel på samma sätt som i AL uppdela 3 kap i villkor avenskilt intresse och villkor av allmänt intresse och i större grad anslutalagtexten till . Utredningen har i de fall då företagstrider mot plan eller beslämmelser pekat på de möjligheter att liksom hittillsmeddela villkorade tillstånd. Delta innebär dock atl tillstånden blir giltigaförst då ändring av planen eller bestämmelserna fastställts. Del bör med hänsyntill tidsutdräkt och kostnader för en planändring vara möjligt för länsstyrelseeller byggnadsnämnd alt på samma sätt som tillämpas i AL, FBL och BL medgeundanlag från plan eller bestämmelser om särskilda skäl föreligger. Det förutsätts i förslagel att endast fastighet skallkunna delta i ett företag. 1 likhet med vad som gäller i AL bör medfastighet också jämställas byggnad på ofri grund, sämjeloll, inskriven tomträttoch i vissa fall brukningsenhel. En typ av förelag som fåll slor betydelse är yt- ellergrundvatlentäkt för jordbruksbevattning. Jämlikt 15 kap 28 7 är länsstyrelsentillståndsmyndighet för sådana företag. Med hänsyn lill att behovet avbevattning är knutet till särskilda fastigheter eller brukningsenheter kan delvara lämpligl att för sådana företag tillämpa AL och SFL. Det är ej i lagtexten eller imotiven ulklarat hur beräkning och utbetalning av ersättningar för tillståndenligt vattenlagen skall samordnas med motsvarande frågor enligl AL, LL och FBLför anläggningar och företag som prövas enligt VL och någon av AL, LLeller FBL. En strävan bör vara all det totala ersättningsbeloppet beräknas videtl och samma tillfälle och att utbetalning av hela beloppet sker samtidigt.Motsvarande samordningsproblem kan uppkomma för vallenföretag då omgivandemark blir föremål för reservatsföreskrifter och ersättning enligtnaturvårdslagen. Med hänsyn till vad som ovananförts anser överianlmätarmyndigheten att 3 kap vattenlagsförslaget bör omarbetas så att bestämmelserna i högre grad ansluter till regelsystemet i anläggningslagen saml att 12:1 bör omar betas så alt antalet för prövningsskyldiga förelag begränsas i vart fall, vad gäller företag som ingår i AL-förrältning.------ delarulredningens uppfattning att prövning av markavvaltningsföretagen skall skegenom förrältningsförfarande. De olika berörda myndigheternassynpunkter bör i tillräcklig grad kunna komma fram till förrättningsmannengenom samrådsförfarande och i sista hand genom besvärsrätten. Prop,1981/82:130 428 En markavvattningsförrätlning kan ha mycketvarierande innehåll, från stora företag med behov av sammanvägning av fleraolika, vitt skilda och oförenliga intressen till myckel enkla företag i stortsyftande till endast en formell bekräftelse av vad sakägare oeh företrädare förberörda allmänna intressen enats om. I vissa fall kan förrättningen inrymmabåde prövning och upprättande av komplicerade förslag lillmarkavvaltningsanläggningar t. ex. för invallning med och pumpverk mm. Iandra fall kan förrättningen endast gälla att ändra elt andelstal.Förfarandereglerna måste på grund härav - vilket utredningen även betonat - gesbetydande elasticitet. Markavvattningsförelag bör - såsom utredningenuttalat - så långt som möjligt bildas genom förrättning bl. a. med hänsyn tillden sakrättsliga verkan som inträder härigenom. Den besparing ochkostnader, som markavvattning utan förrättning medför, bedömer den enskildemarkägaren naturligt vara mycket betydelsefull - ofta mera betydelsefull änatl få överenskommelsen säkrad för framtiden. Säkring av rättigheterna för t.ex. ledningar kan markägaren billigare än genom förrättning i regel få genomatt i överenskommelserna inrymmes servitutsupplålelse som inskrivs. Från allmän synpunkt vore det en ej önskadutveckling om nuvarande syslem med överenskommelser fortsatte och utbyggdes medupplåtelse av avtalsservitut. Systemet skulle medföra oklarheter och fördyrafastighetsregleringsverksamheten. Det är därför från olika synpunkterangeläget att del för överenskommelsefallet finns ell så enkelt och billigtförrättningsförfarande all markägarna finner det vara förenligt med sinaintressen att begära förrättning. Vid bedömning av kostnaderna för handläggning avl.ex. ett markav-valtningsärende skall givetvis medtagas samtliga kostnader,som är beroende av tillämpliga förfaranderegler. Bedömningen skall således ejendast avse de "synliga" förrättningskostnaderna utan även l.ex.länsstyrelsens koslnader för utfärdande av förordnande (16:1 i föreslagen nyVL), kostnader för myndigheters bevakning av aktuella ärenden (16:11) och ävensakägares kostnader för bevakning av sin rätl under förrättning. Det kan eventuellt finnas skäl atl koppla statligtstöd till markavvattningsföretag med krav på förrättning när sådan bedömsönskvärd från allmän synpunkt. Förslag till förfaranderegler anges vara enmodernisering och förenkling av 10 kap VL och ha utformats medförrällningsreglerna i FBL och AL som modell. Ulredningen har med de föreslagna reglerna ejlyckats uppfylla det uppställda och erforderliga kravet på elasticitet. Ennärmare anknytning till anläggningslagens regler skulle öka smidigheten ochsynes även vara möjlig. Enligt överlanlmälarmyndighelens mening bör förfarandereglernadäriör omarbetas. Nedan redovisas vissa synpunkter på och önskemålvid en sådan omarbetning. Kungörande bör ej varaobligatoriskt. Förrättning bör kunnahandläggas utan sammanträde. Det bör undersökas om inteutfärdande av förordnande automatiskt kan kopplas med rätt att verkställaundersökningsarbete (enl 24:1). Företagsbeslul bör kunna avgessom preliminärfräga. Även om det normalt är lämpligt atl avge beslut somomfattar samtliga de frågor som enligt 16:20 skall ingå i förelagsbeslutel bördet dock finnas möjlighet all Prop, 1981/82:130 429 Särskilt ersättningsbeslut skall då kunna avges påmotsvarande sätt som enligt AL. För atl hinna färdigställaförrätlningshandlingarna är del nödvändigt att införa möjlighet att efter tidenför förelagsbeslutel avge särskilt avslul-ningsbeslut från vilken lidbesvärstiden räknas. Reglerna måsle vara sådana atlen smidig samordning med bildande av samfällighetsförening ernås. För dettakrävs att - om endast etl sammanträde behövs - detta kan hållas så sent underförrättningen att därefter utan särskilt sammanträde endast meddelasavslutningsbeslut. Det bör undersökas om det vorelämpligt med en regel som gör det möjligt att i början av förrättningen utfärdaerforderiig kungörelse för atl bl. a. nå okända intressenter ulan alt det ialla sammanhang då behöver hållas sammanträde med de kända sakägarna. Lämpligheten av attkammarkollegiet skall bevaka allmänintresset vid markavvattningsförrättningarifrågasattes. Övervägande skäl talar för att allmänintresset bör bevakas avlänsstyrelsen. Vid omarbetning av förfarandereglerna bör ävenfrågan om arkive ring av originalexemplar av förrältningshandlingar och om registrering av beslut tas upp. För praktisk tillämpning av de föreslagna bestämmelserna i 6:6 och 6:7 (och även dem i 7:7) är del erforderligt att åtminstone företagsbeslut med tillhörande karta ed arkiveras i arkiv (regislerarkivet på lantmäterienheten). Det torde vidare vara erforderiigt med registrering motsvarande den som görs vid förrättningar enligt AL. En särskild fråga som även måste lösas är vidare frågan om hur man på ett enkelt sätt skall få de äldre förrätlningsbeslulen tillgängliga i erforderlig omfattning. Enligl 16:5 förslaget till vattenlag skalllänsstyrelsen i samband med förordnande om förrättning utse lämpligförrättningsman. Utredningen har i kommentarerna anfört att del liksom nu börgälla vissa kompetenskrav, varierande allt efter företagets tyn ochsvårighetsgrad och att närmare föreskrifter härom bör meddelas i administrafivordning. Ulredningen uttalar beträffande förtättningsformer att del heltövervägande antalet markavvattningsföretag utförs inom ramen för jord- ochskogsbrukets rationalisering och att det här finns personal medutbildning och erfarenhet på området. Syneförrättning för dikningsföretag enligtnuvarande vattenlag har främst till uppgift all bestämma hur dikningsföretageltekniskt skall utformas och hur kostnaderna skall fördelas mellan delägarna iföretagel. Någon avvägning mellan det allmännas och enskildas intressenbehöver i allmänhet icke ske. I förslaget till vattenlag blir det däremot vidprövningen av marr.avvattningsföretag på elt helt annat sätt fråga om alt göraen avvägning mellan allmänna och enskilda inlressen. En av de mest betydelsefullaändringarna, som förslagel till ny vallenlag innebär, är alt vattenföretagensätts in i det större sammanhang som samhällsplaneringen bildar. Förmarkavvattningsförelagen är det främst naturvårdsintresset som är aktuellt. Då markägarintresse överensstämmande med visstnäringsinlresse Qordbruks- eller skogsbruks-) ofta kan ställas motallmänintresse (naturvärds-) är det i princip en fördel om förrättningsmannenej ingår i någon organisation för viss näring (lantbruks- eller skogsbruks-). En viktig del av förrätlningsresultalet utgörs oftaav den tekniska projekteringen. En projektor som ulfört ett markavvatlningsprojektål någon eller några marKägare och sökt åstadkomma överenskommelse om delak- Prop, 1981/82:130 430 tighetmen ej lyckats kan ogärna byta skepnad och bli förrältningsmän. Hansopartiskhet som förrältningsmän kan då sällas i fråga. Förrätlningsmannenmåste vara obunden från början av förrättningen. Det är därför nödvändigt altolika personer utför projekteringen och handlägger förrättningen om ej den somprojekterar redan från början varit förrättningsman. Det är från olikasynpunkter av fördel om den som projekterar har en friare inställning änförrättningsmannens. Systemet med särskild projektor praktiseras med framgånghär i länet vid anläggningsförrältningarna. Skogsbilvägarna projekteras l.ex.regelmässigt inom under det att förrättningarna handläggesav fastighetsbildningsmyndighet.