prop · G50315 · 1981-12-31 00:00:00 — Erfarenheterna frånförsöksverksamheten med en specialistfunktion för syon har enligt min meningklart påvisat att den avsedda pedagogiska anknytningen till undervisningen ejkunnat förverkligas. 1981/82:15 46 framgått hur väsentlig denna knytning till undervisningenär. De överväganden som gjordes vid införandet av syo-konsulenttjänsternabyggde pä erfarenheterna från yrkesvalslärarsystemet, där den pedagogiskaanknytningen till undervisningen var starkare. Trots detta hade man redan dåfått erfarenheter av hur svårt det var att integrera syon i undervisningen. Utvecklingenunder med utökad praktisk arbetslivsorientering i både grundskolaoch gymnasieskola har, i enlighet med de tankegångar jag har utvecklat i detföregående, lett till att ökade krav bär ställas pä att integrera arbetslivsorienteringeni undervisningen. Detta är, enligt min mening, bärande skäl till att syo-tjänstgöringenbör kombineras med undervisning. Vid införandet är 1971 av den nuvarande syo-konsulentorganisationenansågs det att en av vinsterna var möjligheten för syo-konsulenten att kunnafungera inom alla skolformer. Yrkesvalsläraren var genom sin tjänst som lärarebunden till en viss skolform. Enligt vad såväl SÖ som en stark remissopinion nuhar anfört är det emellertid en fördel om syo-funktionären är knuten tillendast en skolenhet. Jag delar denna uppfattning förutsatt att detta kangenomföras utan nya statliga eller kommunala kostnader. En annan sak ärgivetvis att det för såväl den enskilde funktionären som för skolan är tillfördel om syo-funktionären kan röra sig mellan olika skolformer. Detta talarför att tjänstekonstruktionen bör vara i princip den samma inom allaskolformer. Starka skäl talar, enligt min mening, för att varjeskolenhet med högstadium eller gymnasieskola bör ha minst en funktionäranställd med syo-uppgifter i sin tjänstgöring. Detta får inte innebära ökadestatliga eller kommunala kostnader. Genom att kombinera syo-funktionen medundervisning ökas möjligheten att integrera syo-verksamheten i skolans dagligaverksamhet. Det underlättar för syo-funktionären att hålla sig förtrogen medsåväl skolans personal som dess elever. Ett huvudsyfte med en reformerad tjänstekonstruktion bördärför vara att ge skolhuvudmannen praktiska möjligheter att åstadkomma lösningari den här förordade riktningen. Om det i något fall visar sig vara bäst attlägga ut en syo-tjänst pä tvä skolenheter bör detta naturligtvis vara fulltmöjligt. Jag vill också understryka vikten av att syo-funktionären skall kunnatjänstgöra inom både grundskola och gymnasieskola och även, som jag nyssanförde, inom andra skolformer. Mot bakgrund av vad jag nu har anfört vill jag, i likhetmed flertalet remissinstanser, förorda att i den nya syo-funktionärstjänstenskall kunna ingå undervisning. Några remissinstanser föreslår att syo-funktionärernaskall utgöra en allmän pedagogisk resurs. Det skulle innebära en helt ny typ avlärartjänst inom skolans ram. Denna form av allmän resurslärare är enligt minmening inte lämplig och därtill svår att anpassa till skolans verksamhet. Ävenresurslärare i skolan undervisar i ett eller flera ämnen. Prop.1981/82:15 47 are måste, som jag ser det, kunskapsmässigt gripa överhela skolans område, vilket vore att ställa orimliga krav. Det är enligt minuppfattning inte heller lämpligt att syo-funktionärens lärartjänstgöringorganiseras sä, att han eller hon går in i undervisningen mera allmänt som en syo-specia-list.Det skulle kunna äventyra skolans mål att syo är en angelägenhet för alla ochför all undervisning i , såsom framhålls i Lgr 80. Som jag ser det är den enda praktiskt genomförbaralösningen att de nya tjänsterna anknyts till undervisning i något eller någraämnen. I fråga om innehållet i grundutbildningen av denna nya personalgrupp ärsamhällskunskap det ämne som naturligt anknyter till syo. Jag anser emellertidatt även andra ämnen bör komma i fråga av pedagogiska men framför allt avtjänsteorganisatoriska skäl. Det finns därvid särskilt anledning att framhållabetydelsen av de naturvetenskapligt-tekniskt inriktade ämnena. En ny syo-funktionärsutbildningbör givetvis innehålla syo-utbildning samt prak-tisk-pedagogisk utbildning ochämnesutbildning. Det bör ges möjlighet att i en statligt reglerad tjänstsom syo-funktionär räkna in tjänstgöring som SSA-sekreterare och tjänstgöringinom den uppföljande syo-verksamheten. Detta bör också gälla dem som har tjänstsom yrkesvalslärare. Jag vill här framhålla att det bör vara möjligt attinrätta statligt reglerade tjänster som innefattar endast syo. De flestaremissinstanser betonar att arbetstidsregleringen för ett nytt slag av syo-tjänsterbör vara densamma som för nuvarande syo-konsulenter, som har 40 timmars arbetsveckaoch semester. Jag delar denna uppfattning. Enligt min mening blir viktiga delarav syo-arbetet eftersatta om syo-funktionärerna skulle åtnjuta ferier ochdärmed få en arbetstidsreglering som avviker från det övriga arbetslivets. Detär givetvis också av stor betydelse att syo-funktionärerna såsom ärtillgängliga och disponibla för skolan i större grad än vad som är fallet förlärare. Jag erinrar härvidlag om vad jag har anfört om syons roll vidövergången från grundskola till gymnasieskola samt om skolans uppföljandeansvar. Enligt min bedömning bör huvudinnehållet i tjänstgöringenvara syo-verksamhet, vilket jag anser bör understrykas bl. a. därigenom attarbetstidsregleringen får en utformning som anpassas till vad som redan nugäller för syo-personalen. Jag anser sålunda att arbetstiden bör vara totalregleradoch att arbetstiden vid heltidstjänstgöring skall vara . Därav följer att man vid utformningen av den nyatjänstekonstruktionen bör beakta att det är syo-funktionen som ärhuvuduppgiften. Detta är enligt min mening viktigt, både från pedagogisksynpunkt och med tanke pä att syo-funktionären skall kunna fullgöra deuppgifter som ingår i syo-funktionen. En strävan vid tjänsteutläggningen bör vara att syo-funktionärenhar undervisning i så många arbetsenheter som möjligt för att han eller hondärigenom skall få kontakt med sä många elever och lärare som möjligt. För desålunda inrättade tjänsterna som syo-funktionärer bör i huvudsak 1981/82:15 48 gällade bestämmelser om fyllnadstjänstgöring som gäller för lärare i ochgymnasieskolan. Behörigtill statligt reglerad tjänst som syo-funktionär bör, enligt min mening, denvara som har genomgått utbildningslinje där syo ingår enligt förslag som jagsenare avser att återkomma till. Den som är behörig till tjänst somyrkesvalslärare bör också vara behörig till de nya tjänsterna. Det bör ankommapä regeringen att utfärda övergängsvisa bestämmelser om behörighet. Jaghar i det föregående förordat att det skall vara möjligt att i en tjänst som syo-funktionäri eller gymnasieskolan räkna in även tjänstgöring i vissa andraskolformer. Vad gäller frågan om vilka tjänster för syo-funktionen som börkunna finnas i andra skolformer - jag tänker framför allt på sameskolan,specialskolan, riksinternatskolor och privatskolor som omfattas avprivatskolförordningen (1967:270) - är jag inte beredd att nu lägga fram någotförslag. Jag avser att återkomma till frågan i senare sammanhang. Enligtmin mening och många remissinstansers uppfattning är den arbetstidsregleringjag här förordat utomordentligt viktig för att verksamheten skall kunnabedrivas på ett tillfredsställande sätt. Vadjag här har föreslagit om tjänster bör börja tillämpas den . Ipropositionen om skolforskning och personalutveckling har bl. a. personalutbildningenför skolväsendet behandlats. Det finns i detta sammanhang, i och med att en nypersonalkategori föreslås bli införd, anledning att något behandlapersonalutbildningen för denna kategori. En självklar utgångspunktmåste vara att syo-funktionärerna är väl förtrogna med svensk arbetsmarknad ochsvenskt utbildningsväsende. Utbildning med anknytning därtill torde i vissutsträckning få anordnas utanför högskolan, även om utbildningsansvaret börligga på högskolemyndigheten. Jag anser det vidare angeläget att syo-funktionärernahar en god faktisk kännedom om hur arbetsmarknaden och olika arbetsplatser fungerar.De bör därför ha möjlighet till arbetslivsorientering i betydande omfattning. Idetta sammanhang bör det påpekas att i den tidigare nämnda regeringsskrivelsenom riktlinjer för det fortsatta jämställdhetsarbetet framhölls att det voreönskvärt att syo-funktionärerna skulle beredas tillfälle att praktisera iarbetslivet inom för respektive kön otraditionella yrkesområden. En strävan börsåledes vara att arbetslivsorienteringen blir så allsidig som möjligt. a. mot denna bakgrund som jag har framfört uppfattningen att de nyatjänsterna inte skall vara förenade med ferier. En arbetslivsorientering avtillräcklig omfattning och med godtagbar allsidighet är, som jag ser det, inteekonomiskt möjlig att bedriva under 1981/82:15 49 terminstid,med det för verksamheten rimliga anspråket att ersättare skall anställas. Vad beträffar ämnesteoretiskfortbildning kommer denna nya grupp givetvis att ha samma behov som de som haren renodlad lärartjänst i de aktuella ämnena. Särskild uppmärksamhet bör enligtmin mening därvid ägnas dem som övergått till de nya syo-funktionärstjänsterna. Utbildning och fortbildningav syo-funktionärerna bör enligt min mening finansieras inom ramen för deresurser som f. n. ställs till förfogande för lärarutbildning resp. inom ramenför de resurer som det nya statsbidraget till lärarfortbildning ställer tillförfogande. Detnuvarande statsbidraget till syo ger kommunen en viss summa, schablonmässigtberäknad på elevunderlaget för verksamheten. I underlaget inräknas elever igrundskolan, gymnasieskolan och i viss högskoleutbildning men ej igymnasieskolans högre specialkurser. Om kommunen efter överenskommelse medhuvudmännen för vissa andra skolor bedriver syo för elever vid dessa skolor fåräven de eleverna medräknas. För delförordar jag att statsbidraget i fortsättningen bör knytas till det allmännastatsbidraget till skolformen. Detta bör för del ske genom enhöjning av den icke-undervisningsanknutna delen av förstärkningsresursen somutgår direkt till kommunerna. I stället bör den andel av nuvarande särskildabidrag för syo-verksamhet som utgår till slopas. Vidare börstatsbidraget till uppföljande syo samt till de lokala planeringsråden ocksåföras över till och hädanefter bestridas ur förstärkningsresursen. Den del avtilläggsbidraget som har beräknats för kostnaderna för yrkesvalslärarnasnedsättning av undervisningsskyldigheten för syo bör likaså föras över tillförstärkningsresursen. Dettabör kopplas till en reglering av hur stor del av förstärkningsresursen somminst skall användas för syo-verksamheter av nyssnämnda slag. Denna miniminivåbör motsvara nuvarande syo-insatser. Det skall, som jagtidigare har anfört, också vara möjligt att räkna in SSA-sekreterarskap i dennya statligt reglerade tjänsten. Jag får här erinra om mitt förslag att i denicke undervisningsanknutna delen av förstärkningsresursen skall inräknas medelför verksamheten i det lokala planeringsrådet. Täckningen av den del av syo-funktionärenslön som svarar mot hans eller hennes undervisning får ske som för övrigalärare, dvs. i huvudsak via basresurserna. Det blir sålundamöjligt för den enskilda kommunen att, inom ramen för den ickeundervisningsanknutna delen av förstärkningsresursen, ytteriiga-re öka mendäremot inte minska - sina insatser för syo. Jag förutsätter härvid attkommunen liksom beaktar andelen särskilt syo-krävande 4 1981182. 1981/82:15 50 Det blir vidare möjligt för kommunen att själv avgöra hur resursenskall fördelas på olika syo-krävande insatser. Jag avser återkomma tillregeringen med förslag om syo-bidraget i som kan föreläggasriksdagen i budgetpropositionen 1982. Ettstatsbidrag enligt vad jag här förordat, med en stark schablonisering och enkoppling till det allmänna statsbidraget, innebär att statsbidragshanteringenförenklas. Denna rationaliseringsvinst bör såväl den statliga skoladministrationensom den kommunala kunna tillgodogöra sig. Detnuvarande statsbidraget till syo innebär emellertid att små kommuner får ettprocentuellt högre statsbidrag än andra. Detta sker på så sätt attstatsbidraget utgår med en fastställd lägsta nivå. En motsvarighet är intemöjlig att konstruera i ett schabloniserat system inom ramen för förstärkningsresursen. Såsom förstärkningsresursen till är konstruerad har den enskildakommunen stor frihet att avgöra hur resurserna skall disponeras. Små kommuner,likaväl som andra, kommer alltså att själva kunna satsa mera på syo om de anseratt verksamhetens omfattning skulle bli för liten. Detta medför dock att annanverksamhet som skall finansieras av förstärkningsresursen måste minska. Jagavser att återkomma till detta problem i samband med budgetpropositionen 1982. Pågymnasieskolan bör bidraget knytas till statsbidraget för driften av gymnasieskoloroch, i likhet med grundskolebidraget, utformas på så sätt att kostnadernaförblir desamma som för staten. Av praktiska skäl bör konstruktionen i sästor utsträckning som möjligt anpassas till vad som gäller gymnasieskolan iövrigt. Bidragetbör baseras på visst elevunderlag. Bidraget bör utformas så att det senare kaninlemmas i den fria resurs som jag har föreslagit i propositionen (prop.1981/82: 14) om förändringar av gymnasieskolans utformning m. m. Jag villemellertid poängtera att vad jag har anfört om en miniminivå för syo-insatser igrundskolan bör gälla även för gymnasieskolan. 1fråga om gymnasieskolans syo-bidrag och dess konstruktion avser jag attåterkomma till regeringen med förslag som kan föreläggas i budgetpropositionen1982. Beträffandestatsbidrag till syo i vuxenutbildning bör nuvarande regler tillsvidare gälla oförändrade. F.n.gäller att en kommun i elevunderlaget för statsbidrag till syo får inräkna ävenelever vid skolenhet med statlig vuxenutbildning, riksinternatskola ochprivatskola som omfattas av privatskolförordningen (1967:270), i den månkommunen efter överenskommelse bedriver syo även för sådana elever. Någonmotsvarighet till detta bör inte finnas efter övergången till det nya systemetför statsbidrag till syo i och gymnasieskolan. Vadgäller frågan om statsbidrag till syo i riksinternatskolor och privat- 1981/82:15 51 skolor som omfattas av privatskolförordningen (1967:270)avser jag att återkomma till regeringen med förslag som kan föreläggasriksdagen i budgetpropositionen 1982. Vad gäller statsbidrag till syo inomkommunal högskoleutbildning får jag erinra om att frågor om statsbidrag tillsådan utbildning f.n. bereds i . Jag har erfarit att chefenför avser att ta upp dessa frågor . De syo-konsulenter som f. n. finns i skolan företer i vadavser utbildningsbakgrund en splittrad bild. Syo-konsulenternas utbildningvarierar i längd frän 40 till 120 poäng. För somliga gäller att de, exempelvis,utöver 40 poängs syo-utbildning, endast har 20 poäng i något beteendevetenskap-ligtämne. Andra åter kan ha en fullständig högskoleutbildning om 120 poäng ellermer utöver syo-utbildningen. Denna disparata bild gör det naturligtvis svårtatt passa in nuvarande syo-konsulenter i det mera forma-liserade system somskolans behörighetsreglering utgör. Jag förordar beträffande de personer somnu tjänstgör som syo-konsulenter att formell behörighet för syo-delen av dennya tjänstekonstruktionen skall den ha, som har en fullgjord syo-utbildning omminst 40 poäng. bör kunna råda en redan anställd syo-konsulentom vad han eller hon bör komplettera sin utbildning med för att bli behörigtill den nya typen av tjänst. Denna prövning bör vara generös. Jag anser detlämpligt att SÖ råder länsskolnämnderna om vilken ämnesteoretisk och praktisk-pedagogiskkomplettering som kan behövas ovanpå syo-utbild-ningar av olika längd för att syo-konsulentenskall kunna bedömas behörig till den nya tjänsten. Vidare kan vissämnesmetodisk utbildning vara behövlig. Sådan kan anordnas på flera sätt,antingen inom ramen för högskolan eller mera lokalt i skolstyrelsens regi.Strävan bör vara att, inte bara av rent finansiella skäl, utnyttja de olikaindividernas tidigare vunna kompetenser sä att kompletteringsutbildningarna kangöras så korta som möjligt. Samhällets åtgärder härvidlag bör, enligt minmening, riktas mot dem som har en minst 40 poängs avslutad syo-utbildning. Kompletterande utbildningar bör, inom de mest frekventaämnesområdena, anordnas inom ramen för de enstaka kurser avsedda förpersonalutbildning för skolväsendet som har beslutat om medanledning av propositionen om skolforskning och personalutveckling. Enligt minmening bör utbildningarna i största möjliga utsträckning anordnas så att dekan genomföras på deltid. Jag anser emellertid att lön med B-avdrag vidtjänstledighet för studier också bör kunna komma i fråga. Detta förutsätteremellertid sädana övergångsvisa anordningar att nuvarande syo-konsulenter kananställas på statligt reglerade tjänster. För dem som inte har sådana tjänsterbör utbildningsarvode kunna komma i fråga. Jag avser att återkomma tillregeringen i hithörande frågor. Prop.1981/82:15 52 Omsorgskommitténförslår i sitt betänkande (SOU 1981:26) Omsorger om vissa handikappade ettprimärkommunal! huvudmannaskap för särskolan och att de nuvarandeyrkesvalslärarna i denna skolform inlemmas i den ordinarie organisationen för syoi grund- och gymnasieskola. Utredningen föreslår därvid att sammaövergångsbestämmelser tillämpas som vid övergången till reguljär syo-organisationför den övriga skolan. Ställningstagande i dessa frågor får anstå till efterremissbehandlingen av omsorgskommitténs betänkande. Minaförslag leder till att en relativt lång övergångstid blir nödvändig för att deenskilda skall kunna genomgå utbildningarna. På gymnasieskolan kan det dessutomfinnas ytterligare skäl för en övergångstid, nämligen det minskade underlagetför lärartjänster orsakat av att elevantalet kan förväntas minska och av debesparingsåtgärder som jag har föreslagit i propositionen (prop.1981/82:14) om förändringar av gymnasieskolans utformning m.m. Det bör ankommapå regeringen att avgöra om några föreskrifter behövs i fråga om i vilken taktde nya tjänsterna skall inrättas. Enligt min mening bör de som haryrkesvalslärartjänster fä behålla dem. Vad gäller den kommunalavuxenutbildningen bör nuvarande organisation av syo övergångsvis råda iavvaktan på regeringens ställningstaganden till komvux-utredningens kommandeförslag. Ifråga om statsbidrag anser jag att det nya systemet bör träda i kraft den Ijuli1982. Såsomjag har förordat, bör den nya ordningen i fråga om tjänster börjatillämpas fr. o. m. . Medhänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag att regeringen 1. föreslårriksdagen att godkänna de riktlinjer som Jag har förordat för skolans arbetslivsförberedelse, 2. bereder tillfälle attta del av vad jag har anfört om syo för invandrarelever, 3. föreslår att godkännavad jag har förordat om intagning till gymnasieskolan på grundval avhöstterminsbetyget i årskurs 9, 4. föreslår att godkännavad jag i fråga om yrkesintroduktion har förordat om en prövning av andraalternativ efter varje tioveckorsperiod, 5. bereder tillfälle attta del av vad jag har anfört om ansvarsfördelningen mellan skol- ocharbetsmarknadsmyndigheterna avseende syo, 6. bereder tillfälle attta del av vad jag har anfört om ansvarsfördelningen mellan skolöverstyrelsenoch arbetsmark- 1981/82:15 53 nadsstyrelseni fråga om produktion och distribution av tryckt informationsmaterial, 7. föreslår att godkännaatt för syo-funktionen i och gymnasieskolan samt för uppföljande syokonstrueras statligt reglerade tjänster i huvudsaklig överensstämmelse medvad jag har förordat, 8. bereder tillfälle attta del av vad jag anfört beträffande fortbildning av syo-konsulenter, 9. föreslår att godkännade principer för statsbidrag till syo som jag har förordat, 10. föreslår att beslutaatt den nya organisationen i fråga om tjänster skall börja tillämpas den 1 juli1983, 11. föreslår att beslutaatt de nya principerna för statsbidrag skall gälla för tiden fr.o.m. den 1juli 1982, 12. föreslår attbemyndiga regeringen att vidta de övergångsåtgärder som behövs. Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genompropositionen förelägga vad föredraganden har anfört för de åtgärdereller de ändamål som föredraganden har hemställt om. Prop.1981/82:15 54 Sammanfattning av förslag om studie-ochyrkesorientering (syo) 1 Syons mål och program Betydelsen av arbelslivsförberedelse i skolan har kommitalt uppmärksammas alltmer, inte minst mot bakgrund av utvecklingen påarbetsmarknaden och den ökande ungdomsarbetslösheten. Från början tillskrevs syo rollen att vara en tillarbetsmarknadspolitiken anpassad verksamhet. Först i och med de anvisningar somnu gäller (ASÖ 1973/74:55) påpekas att hänsyn också skall tas till individernaoch elevernas möjligheter alt medverka till samhällsförändringar. Syon tillskrivs nu en aktiv och medvetandegörande roll. Syonskall stimulera individens egen aktivitet och självanalys. Detta ställer kravpå en aktiv syo. Studie- och yrkesvalet ses som en process.Information och vägledning skall därtor ske fortlöpande och inte inskränka sigtill enstaka tillfällen. Vidare skall syo-verksamheten präglas av enhelhetssyn, vilket innebär att samverkan både med samhället och skolansverksamhet betonas starkt. De förslag till åtgärder SÖ för fram rör inte bara syo-funktionärensroll i skolans syo utan också de allmänna förutsättningarna/ramarna för verksamhetensom t. ex. grundutbilding och fortbildning för andra personalkategorier inomskolan. Mål och program för syo har blivit föremål för studier ochkommentarer i olika sammanhang. Underlag för revidering av gällande anvisningar(ASÖ 1973/74: 55) utarbetades och sändes ut på remiss. Mot bakgrund avbl. a. remissinstansernas synpunkter beslöts att behålla gällande anvisningart. SÖ konstaterar att det råder viss oenighet mellan syo-funktionäreroch övrig skolpersonal avseende tolkningen av målen och hur olika delmål skallprioriteras. 1 remissvaren till bl. a. förslaget om nya anvisningar för syoefterlyser ett flertal remissinstanser åtgärder för att sprida kunskaper om måloch program. Man föreslår bl. a. att målen skrivs in i läroplanerna och alt syöblir obligatorisk i skolledares och lärares grundutbildning och fortbildning. Förändringav skolans innehåll och inriktning (bl. a. genom införandet av SlA-skolan) fåreffekter pä mål och program för syo. Härvid åsyftas framför allt den starkarebetoningen av skolans samhälls- och arbetslivsförberedande roll liksomsamhällets och skolans omsorg om de ungdomar som inte går vidare till fortsattutbildning efter grundskola, avbryter påbörjade studier och/eller inte lyckasfinna ett arbete. 1981/82:15 55 Denpraktiska arbetslivsorienteringen har varit i huvudsak individuellt yrkesförberedande.Nu betonas att den också skall vara mer allmänt arbetslivsförberedande. Denskall inte bara ge en grund för den enskilda elevens studie- och yrkesval utanockså ge mer allmänna kunskaper om arbetslivet i sin helhet. Kommunernasuppföljningsansvar för ungdomar i åldern betyder för syon en starkarebetoning av den kompensatoriska rollen, dvs. en intensifierad verksamhet förelever med särskilda behov. Tillvidgningen av målen hör också den allt starkare betoningen avjämställdheten mellan könen. Erfarenheternaunder försöksperioden har visat att integrationen av syo i skolans undervisninghar fungerat dåligt och att det varit svårt att fä alla i skolan att känna ettansvar för syo-verksamheten. SÖföreslår därför att målen för syo skrivs in i den allmänna delen av läroplanenför och att huvudmomenten i läroplan preciseras såatt de ämnesspecifika målen anknyts till skolans övergripande mål beträffandeelevernas förberedelse för samhälls- och arbetslivet. Vidare föresläs attmotsvarande åtgärder vidtas beträffande den allmänna delen och huvudmomenten igymnasieskolans läroplan. 2 Syo i grundskola och gymnasieskola 2.1Syo i skolans undervisning