prop · G50394 · 1981-12-31 00:00:00 — Tillfredsställelsen dämpas något dådet fortsättningsvis anförs att någon annan ändring av den tillsyn som f. n.utförs av ej är avsedd än attdessa myndigheter i fortsättningen skall kunna referera till transportlagensstandard samt att tullmyndigheten, som avses få ansvaret för tillsynen vidgränserna, lämpligen utöver informationsverksamhet - bör syssla med sådantsom kontroll av transporthandlingarnas överensstämmelse med godset samt avgods- och fordonsmärkning. Det vill synas som om det även i detta sammanhang ärbefogat att understryka vikten av att konkreta lösningar eftersträvas under detfortsatta utrednings- och lagstiftningsarbetet. : Den föreslagna tillsynsorganisationenfår ett färre antal tillsynsmyndigheter än den nuvarande vilket är positivt.Förslaget utgör en samhällsekonomisk anpassning och bygger på ett effektivtresursutnyttjande av befintliga myndigheters organisation. Förslaget tilltillsynsorganisation kan i princip godtas. tillsynsroll är oklart angiven.Den bör preciseras bättre. Styrelsen anser vidare att respektivetillsynsmyndighets ansvarsområde bör definieras och avgränsas tydligare än vadsom kommit till uttryck i betänkandet. Tillsynenskall enligt förslaget ske stickprovsvis i samband med övrig trafikövervakning.Om polisen får formell ställning av tillsynsmyndighet kommer större kravbeträffande frekvens och kontinuitet i tillsynen än vad som är fallet attställas pä polisen. Administrationen av tillsynen har inte närmare berörts iförslaget men den kommer utan tvivel att kräva nya resurser på såväl central,regional som lokal nivå. Ett ökat utbildningsbehov kommer också att ta storaresurser i anspråk. Prop.1981/82:94 220 De befogenheter som enligt förslaget tillerkännstillsynsmyndigheterna för genomförandet av tillsynsverksamheten bör närmarebeskrivas och definieras i förordningen. De båda lagförslagen bör kompletteras med befogenhet förden enskilde polismannen att förbjuda fortsatt färd med fordon som förs i stridmot bestämmelserna i farligtgodsförfattningarna och därvid bedöms utgöra enuppenbar fara för människor eller miljö. då polisen tvingas förbjuda fortsattfärd kan den plats där fordonet i fråga stoppats vara direkt olämplig somuppställningsplats både från trafiksäkerhets- och miljösäkerhetssynpunkt.Därför bör befogenheten att förbjuda fortsatt färd kombineras med en direktuttalad befogenhet för den enskilde polismannen att dirigera det stoppadefordonet till en lämpligare uppställningsplats i närheten. Avgränsningen av befogenheterna mellan å ena sidan tullenoch å andra sidan polisen bör klargöras beträffande de s. k. TlR-iransporterna.Polisen bör ges uttrycklig befogenhet att såväl bryta som återställa av tullmyndighetanbringad plombering i de fall det erfordras för att genomföra tillsyn av farligtgodstransportpå väg. : Enligt § 19 i förslaget tillförordning avses två av tre transportmyndigheter (ochluftfartsverket) som enligt förslaget är bemyndigade att utfärda föreskrifteratt tillika vara tillsynings-myndigheter jämsides med sprängämnesinspekt'onen,polis- och tullmyndigheter. Det kan ifrågasättas om icke klar åtskillnad bör görasmellan å ena sidan "föreskrivande myndighet" och å andra sidan"tillsynsmyndighet". Enligt uppfattning börsprängämnesinspektionen vara enda tillsyningsmyndighet för försvarsmaktenstransporter av farligt gods till lands, sjöss och i luften enär denna myndigheti sig innehåller särskild kompetens berörande försvarsmakten. : Det är helt otillfredsställande attyrkesinspektionen som enda myndighet med kunskap om de transporterade varornashälsorisker kommer att utföra någon form av tillsyn i samband medlandtransporter. : 1 betänkandet, punkt 6.4, anges att detankommer pä postverket att övervaka att bestämmelserna för postbefordran avfarligt gods efterlevs. Våra möjligheter att övervaka att försändelser som postbeford-rasinte innehåller farligt gods måste anses ganska små, i synnerhet när det gällerbrevförsändelser. Vi har givetvis ansvar för informationen till våra kunder,men eftersom vi inte kan kontrollera innehållet i försändelserna, bl. a. pågrund av brevhemligheten, måste ansvaret för att bestämmelserna följs somhittills vila på avsändaren. , SJ: När det gällertillsynsmyndigheterna torde sprängämnesinspektionen, liksom polismyndigheterna,komma att sakna kompetens att utöva tillsyn över transportmedlet järnvägsvagnannat än för själva behållaredelen. Särskilt gäller detta specialvagnar medfast monterad behållare för bulklaster och cisternvagnar. Prop.1981/82:94 221 ,TSV: TSV har flygande inspektion som en myndighetsuppgift. Den är heltinriktad pä fordonsteknisk kontroll. TSV:s trafik- och bilinspektörer genomföri allmänhet sin flygande inspektion i nära samarbete med polisen. TSV medverkari den fordonstekniska utbildning polispersonalen behöver för sina uppgiftervid flygande inspektion. Motbakgrund av bilarbetstidsutredningens förslag att arbetstidskontrollen skulleöverföras från arbetarskyddsstyrelsen till polisen har det ifrågasatts bl. a.av företrädare för arbetarskyddsstyrelsen om inte denna form av tillsyn medfördel kunde överföras till TSV och därvid samordnas med den tillsyn avtransporter av farligt gods som behövs. Erforderligkompletteringsutbildning av behövligt antal bilinspektörer och av nuvarande bilarbetstidskontrollanterkan av flera skäl tänkas vara bättre (än polispersonal). Nyanställnings- ochutbildningsbehoven blir mindre och den verksamhetseffekt som eftersträvas tordekunna uppnås . Dessutom kan en sådan flygande inspektion inriktadpå teknisk kontroll av andra fordon än vanliga personbilar och på lastförankring,farligt gods, bilarbetstider m. m. samordnad inom TSV, i likhet med TSV:snuvarande flygande inspektion, väl samordnas med polisens flygande inspektionoch med den volymmässigt varierande förarprovsverk-samhet TSV ändå måste haresurser för. ,RRV: Utredningen föreslår att huvudansvaret för tillsyn av transpprter medfarligt gods inom landet skall övergå till polismyndigheterna. RRV har svårtatt ta ställning till förslaget på denna punkt. Det föreslagna vidgade ansvaretför polismyndigheterna kräver rimligtvis också en ökad kunskap om farligt gods.Kostnader för utbildning etc. för polisens vidkommande har inte redovisats ibetänkandet. Utredningenföreslår vidare att tillsynen vid fasta anläggningar även i fortsättningen skalåvila arbetarskyddsstyrelsen/yrkesinspektionen. Det förtjänar att i dettasammanhang påpekas att yrkesinspektionens tillsyn endast torde vara inriktad pådirekta arbetsmiljöfrågor. Yrkesinspektionenutövar f. n. praktiskt taget inte någon tillsyn av att produktkontrollnämndensoch industriverkets föreskrifter om farligt gods följs. En betydanderesursförstärkning skulle således behövas för att åstadkomma en förbättrad tillsyn.Ev. kan resurser härför åstadkommas genom omprioriteringar, men hur detta skallske måste närmare studeras. : delar utredningens uppfattning att tillsynenbör ske där den förebyggande effekten kan antas vara störst och där tillsynenkan bedrivas under säkra former. Verket kan acceptera polisen och tullverketsom tillsynsmyndigheter inom sina respektive specialområden, dvs.vägtransporter och gränskontroll. Länsstyrelseroch hälsovårdsnämnder bör behålla sitt tillsynsansvar med hänsyn främst tillden kompetens respektive lokalkännedom som finns på dessa myndigheter. Verketerinrar om att man på återfinner såväl länspolischefen ochförsvarsenheten med dess övergri- 1981/82:94 222 pandeansvar för katastrofberedskap som en naturvårdsenhet med biologiskt/naturvetenskapligtutbildad personal. och hälsovårdsnämnd har dessutom en vissförebyggande roll när det gäller olyckor med farligt gods. Som exempel kannämnas frågan om vägval för farliga transporter. ÄvenTSV bör ges en aktiv roll när det gäller tillsynsarbetet. Verkets regionalabesiktningsorganisation synes väl lämpad för detta och de samarbetar med polisen, bl.a. vid s.k. flygande inspektioner. Man bör enligt verketsmening överväga att ge TSV huvudansvaret för tillsynen av vägtransporter och istället slopa sprängämnesinspektionens tillsynsansvar. Medden vidgade definition av farligt gods som verket föreslår kommertillsynsansvaret enligt den föreslagna ramlagen också att täcka transport avmiljöfarligt avfall. Produktkontrollnämnden:Den föreslagna organisationen innebär att såväl naturvärdsverket somlänsstyrelserna och hälsovårdsnämnderna bortfaller som tillsynsorgan.Yrkesinspektionerna är därmed de enda av de myndigheterna som kommer att utövanågon form av tillsyn i samband med landtranspprter som har ett formellt ochreellt kunnande beträffande godsets kemiska hälsorisker. Det synes naturligtatt länsstyrelserna även fortsättningsvis bibehåller ett visst ansvar förtillsynen inom detta område, särskilt som de redan nu har att utöva tillsynbeträffande hälso- och miljöfarliga varor i tillverkar-/avsändarledet liksomöver transporten av miljöfarligt avfall. Härför talar också att länspolischefen,länspolistrafik-grupperna och försvarsenheten med dess övergripande ansvar förräddningstjänst har naturliga samarbetsmöjligheter med naturvårdsenheterna. : I betänkandet föreslås att strålskyddsinstitutet ochkärnkraftinspektionen även fortsättningsvis skall utnyttjas för tillsyn inomrespektive myndighets specialområde. Den praktiska handläggningen i sak avtransportärenden t. ex. ansökningar om transporttillstånd, kolliprototypgodkännandeetc, utbildning och information av personal som berörs av transporter avradioaktiva ämnen kommer också fortsättningsvis att ligga kvar på respektivefackmyndighet enligt strålskyddsinstitutets tolkning av betänkandet.Strålskyddsinstitutet är av den uppfattningen att detta är en rationellorganisation av arbetsfördelningen då en enhetlig strålskyddspolicy för alltarbete med radioaktiva ämnen även bör inkludera transportledet. Generaltullstyrelsen:Av skäl som redovisats i betänkandet är det naturligt att får befogenhetatt utöva viss tillsyn över vägtransporter. Befogenheten bör avse gränskontrollav inkpmmande trafik icke endast över landgränsen utan även av fordon med lastsom inkommer med fartyg (färjor och rorofartyg) och vilkas last tullklareras ianslutning till ankomsten för vidaretransport utan föregående upplossning vidterminal e.d. Tillsynen, som förutsätts ske stickprovsvis, bör begränsas tillatt i huvud- Prop.1981/82:94 223 sak omfatta kontroll av att föreskrivna handlingarmedförs, att erforderliga tillstånd för transporten föreligger, att lastenstämmer med handlingarna, att transporten eller lasten är märkt på föreskrivetsätt och liknande åtgärder. Däremot ligger tillsyn av att transportmedel,godsbehållare etc. uppfyller de tekniska krav i fråga om konstruktion m.m.,som kan ha föreskrivits, utanför kompetensområde och bör sålundainte ingå i uppgifter. skulle enligt förslaget bli tillsynsmyndighetför gränsöverskridande järnvägstrafik. En sådan ordning är inte lämplig.Järnvägsföretaget har nämligen ålagts ett ansvar för tullkontrollen i fråga omvaror som befordras med järnväg, vilket framgår av 77 § andra styckettullstadgan (1973:671). har därför normalt inte någon anledning att isamband med gränspassagen kontrollera järnvägsvagnar som rullar in överlandgränsen eller dras i land från järnvägsfärja. Samtliga internationella järnvägsförbindelser trafikerasav . anser därför att statens järnvägarbör vara tillsynsmyndighet för alla gränsöverskridande transporter på järnväg. tillsyn bör endast omfatta transporter när deinpasserar till landet, vilket också antyds på s. 89 i betänkandet. föreslär med hänvisning till detsagda att tullmyndigheternas tillsynsområde i 19 § förslaget till förordningom transport av fariigt gods anges som "gränskontroll av transporter medfordon från utlandet" och att utses tilltillsynsmyndighet för järnvägstransporter. Utredningsmannen har förutsatt att tillsynöver transporter av farligt gods skall ske inom ramen för nuvaranderesurser. Under denna förutsättning kommer tillsyn med nödvändighetatt bli av obetydlig omfattning trots att verket vid sidan av bekämpningen avnarkotikasmuggling och annan yrkesmässig smuggling i princip prioriterararbetsuppgifter av hälso- och miljöskyddskaraktär. resurser är otillräckligaför att en fullgod kontroll skall kunna utövas inom traditionella övervakningsom-räden.Detta gäller även de prioriterade övervakningsområdena. Varje nykontrolluppgift som åläggs utan att verket får ökade resurserinnebär en uttunning av kontrollen. anser sig inte kunna sätta kontrollenav transporter av farligt gods före övriga kontroller inom prioriteradearbetsområden. Om kontrollen över huvud taget skall kunna bedrivas pä enmeningsfull ambitionsnivå erfordras resursförstärkningar. Arbetarskyddsstyrelsen har tillstyrkt förslaget till nytillsynsorganisation. i : Yrkesinspektionenfinner det praktiskt att arbetarskyddsstyrelsen och inte transporträdet blirden övergripande tillsynsmyndigheten. 1981/82:94 224 I utredningen föreslås polisen få tillsynen på väg,vid gränsstationer och yrkesinspektionen i hamnar och terminaler.Det är knappast troligt att polis och tull kommer att aktivera sig i dennaverksamhet utan personalförstärkning. Vi har tullstationer som är enmansbetjänadenattetid och således helt saknar möjlighet att utöva någon ytterligarekontroll. Polisen skulle enligt utredningen utöva sin tillsyn vidrutinkontroller på väg. skall polisen jämte yrkesinspektionens VTF-inspektörerkontrollera efterlevnaden av arbetstidslagstiftningen vid vägtransport. Polisensmedverkan i denna tillsyn har liten omfattning. Det finns risk för attförhållandet skulle bli likartat vid tillsynen av den nya lagstiftningen omutredningens förslag genomförs. I utredningen framhålls att tillsynspersonalen bör fåerforderlig utbildning och kompetens samt att mycket få personer kan förväntassyssla med denna verksamhet. Även om utredningens påstående är riktigt harutredningen enligt yrkesinspektionens bedömning missbedömt utbildningsbehovet. i distrikt: En tänkbar lösningvore att låta yrkesinspektionens vägtrafikinspektörer efter lämpligkompletterande utbildning fä de formella befogenheter som behövs för eneffektiv, förebyggande tillsyn. Att tillsynen sedan kan utföras i samverkanmed polisen -vilket redan sker i vägarbetsärenden - är ett acceptabeltförfarande. i distrikt:Yrkesinspektionens stuveriin-spektörer har tillsyn av lastning ochlossning av fartyg samt i viss utsträckning även av fartygen. Det är därförnaturligt att yrkesinspektionen även bemyndigas utföra tillsyn vidsjötransporter. SÄI: Att tillsynen främst skallbedrivas vid terminaler o.d. instämmer SÄI till fullo i. I avsnittet om resursberäkning sägs bl.a. att SÄI ej tordebehöva tillföras ytterligare resurser. Eftersom FGE skall samordna och styratillsynen beror det helt pä ambitionsnivån hos FGE. Med tanke pä att SÄI ävenskall utöva tillsyn över järnvägstransporter utesluter SÄI inte att det kaninnebära behov av resursförstärkning för SÄI. i : Tillsynen av transporterav farligt gods är enligt bedömning f. n. alltför begränsad. Detförslag till ändrad ansvarsfördelning som utredningen lämnar bör kunna liggatill grund för en mer effektiv tillsynsverksamhet. Med hänsyn till att länsstyrelseroch kommuner arbetar med tillståndsgivning och tillsyn enligt såväl lagen om hälso-och miljöfariiga varor som flera andra lagar och dessutom har ansvar förräddningstjänst m. m. måste dock samordningen mellan denna verksamhet och denföreslagna tillsynsorganisationen ytterligare klarläggas. i län: Transport av farligtgods innebär i första hand risker frän hälso- och miljöskyddssynpunkt. Prop.1981/82:94 225 angelägetatt ansvaret får åvila en myndighet med kompetens och erfarenheter av hälso-och miljöskydd samt räddningstjänst. Att såsom föreslås i betänkandet förläggamyndighetsansvaret till transporträdet, som inte torde äga tillräckligsakkunskap pä dessa områden, finner mindre välbetänkt. I ställetbör den sakkunskap som finns samlad centralt pä , regionalt pålänsstyrelserna och lokalt hos hälsovårdsnämnderna tillvaratas när det gällersåväl myndighetsansvar som tillsyn pä olika nivåer. bör därvidliksom utöva det regionala tillsynsansvaret med uppgift att samordna insatsernafrån de olika specialorganen såsom brand-, polis- och tullmyndigheter. Länsstyrelseni : Den föreslagna tillsynsorganisationen innefattar inte någonmyndighet med kunskap och erfarenhet av miljöskyddsproblem ochräddningstjänst. Det bör vara ett absolut krav att sådan sakkunskap finns hostillsynsmyndigheterna. Enligt uppfattning är den föreslagnatillsynsorganisationen ur dessa aspekter snarare en försämring än enförbättring av nuvarande förhållanden. Härtill kommer attorganisationsförslaget ej torde kunna genomföras utan väsentliga kostnader omambitionsnivån skall kunna vidmakthållas på i varje fall nuvarande nivå. Inomlänsstyrelserna har sedan miljöskyddslagens tillkomst och därefter lagen om hälso-och miljöfarliga varor samlats kunskaper och erfarenheter om räddningstjänst,industriella miljöskyddsproblem av skilda slag samt om lagring, transport ochövrig hantering av hälso- och miljöfarliga varor. Länsstyrelsenvill i detta sammanhang också framhålla den kunskap och erfarenhet beträffandehantering av hälso- och miljöfarliga varor, som finns hos hälsovårdsnämnderna,främst i de kommuner där tillverkning eller vidarebehandling sker av här nämndavaror. Mot denna bakgrund är det angeläget, inte minst från samhällsekonomisksynpunkt, att tillvarata regionalt och lokalt tillgängliga resurser.Länsstyrelsen har i yttrande angående förslag till produktkontrollorganisationföreslagit att produktkontrollen bör inordnas i naturvårdsverket.Naturvårdsverket bör bibehållas som centralt tillsynsorgan beträffandetransport av hälso- och miljöfarliga varor. bör också de kunskapersom fmns hos , tull, polis- och brandmyndigheter tas tillvara.Länsstyrelsen bör inom länet ha en samordnande funktion i fråga om despecialmyndigheter som har att meddela föreskrifter och utöva tillsyn övertransport av fariigt gods. I detta sammanhang bör även beaktas vikten av attbibehålla de möjligheter till kunskapsåterföring som etableratsmellan och länsstyrelserna inom hela miljöskyddsområdet. Ominte ett sådant samutnyttjande av redan tillgängliga myndighetsresurser, somlänsstyrelsen föreslår, tas till vara blir resultatet dels en onödigt dyrsamhällsförvaltning vilket måste förhindras dels en krånglig administrationvars åtskilda uppgifter företag och allmänhet har svårt att acceptera. 15 1981/82. 1981/82:94 226 i län har avgivit ett yttrande som iallt väsentligt är likalydande med yttrandet från i . i : Kontroll övertransport av farligt gods bör betraktas som en väsentlig del av den s. k.produktkontrollen. En särskild översyn av produktkontrollens organisation harnyligen genomförts. Slutsatsen var bl. a. att den regionala tillsynen bordebestå och förstärkas. anser att transporter av farligt gods börbetraktas som övrig tillsyn inom produktkontrollen och att resurser förregional tillsyn inte kan undvaras. Med hänsyn till ansvar och erfarenhet vadgäller tillsyn enligt miljöskyddslagen och ansvar förberedskapsplanläggning och räddningstjänst förefaller det mest ändamålsenligtatt ett regionalt tillsynsansvar ligger kvar pä länsstyrelsernasnaturvårdsenheter. Behovet av resurser måste beaktas även här. Vad beträffarden centrala ledningen och samordningen av tillsynen ifrågasätts om inte dennaav liknande skäl borde ligga på produktkontrollnämnden som . : biträder utredarensförslag beträffande , luftfartsverket, poHsmyndigheterna ochtullmyndigheterna. har redan detta ansvarenligt arbetsmiljölagen som också utredaren påpekar. Sprängämnesinspektionenbör enligt brandnämnden däremot ej vara tillsynsmyndighet utan som expert påexplosiva och brandfarliga varor tillsammans med övriga produktkontrollerandemyndigheter (, , statensnaturvärdsverk m.fl.) biträda tillsynsmyndigheterna i deras ämbetsutövning. i : Vad tillsynenbeträffar förefaller nu framlagt förslag väl genomtänkt. Säkeriigen är detviktigt att begränsa tillsynen till de myndigheter som normalt har med trafikenatt göra. Härigenom försvinner bl. a. hälsovårdsnämnden som tillsynsmyndighet,vilket förefaller riktigt då nämndens verksamhet i detta avseende ändå ickefungerat. kommun: Kommunen accepterar inte att denfråntas c m möjlighet till insyn i transporterna som nuvarande tillsynsfunktionger. : Ansvaret för tillsynen har förlandtransporter föreslagits bli överflyttad till yrkesinspektionen,tullmyndigheterna, polismyndigheterna och sprängämnesinspektionen. Dennaåtgärd är bra eftersom ansvaret härigenom kommit ut till de myndigheter som harde reella möjligheterna att utöva tillsynen. Betänkandets förslag att tillsynenskall kunna skötas med nuvarande resurser delas inte av kommunstyrelsen.Kommunstyrelsen vill understryka vikten av att tillräckliga resurser måstetillskapas genom omfördelning av resurser eller på annat sätt för att tillsynenskall kunna bli effektiv. kommun: Förslagen betyder att pä mellanlagringsstationerför miljöfarliga varor kommer tillsynen från , läns- Prop.1981/82:94 227 styrelsen samt hälsovårdsnämnderna att . Den endatillsynen kommer att ske av yrkesinspektionen enligt arbetsmiljölagen. Dettaär en kraftig försämring av tillsynen pä mellanlagringsstationen vad gäller denyttre miljön. är det på grund av de höga säkerhetskrav sommåste ställas på hanteringen av klyvbart material och den ingående sakkunskapsom krävs härför utomordentligt angeläget att SKI och SSI bibehålls vid sittnuvarande ansvar för transport av radioaktiva ämnen. Detta intresse har iförslaget tillvaratagits när det gäller myndighetsansvaret för utfärdande avföreskrifter m.m. Däremot är enligt atomlagstiftningskommittén frågan omtillsynen för landtransporter av radioaktiva ämnen inte tillfredsställandelöst. Även här är det nödvändigt att SKI och SSI har kvar sittmyndighetsansvar. Det kan nämligen inte vara lämpligt att de angivnatillsynsmyndigheterna ges så långtgående befogenheter i fråga om radioaktivaämnen som förslaget innebär, t. ex. att utan medverkan av SKI och SSI fåtillträde till transportmedel och transportanordning, att ta godsprover ochatt under vissa omständigheter omhänderta, förstöra eller eljest oskadliggöradet transporterade godset (12 och 14 §§ förslaget till lag om transport avfarligt gods). förordar således att SKI och SSIbibehålls vid sitt ansvar även vad avser tillsynen över landtransport avradioaktiva ämnen. , AB och : De ibetänkandet föreslagna tillsynsfunktionerna bör i kombination med förebyggandeverksamhet vara tillräckliga åtgärder för att kunna åstadkomma efterlevnad avgällande bestämmelser. Det är av stor vikt att transportregler utformas på såsätt att de kan förstås och tillämpas av dem som hanterar och transporterargodset och att information ges om reglerna. För att underlätta förståelsen ochtillämpningen av gällande föreskrifter bör lämpliga hjälpmedel såsom tabeller,checklistor, minneskort etc. utarbetas. Det bör i sammanhanget påpekas att tullens respektivepolisens kontrollmöjligheter av praktiska skäl kan bli ganska begränsade i desituationer då exempelvis kontroll sker under transport på väg eller vid engränsstation. Tillsynen bör bli effektivast samt kunna utföras under meratillfredsställande säkerhet om den sker vid fasta anläggningar. Centralorganisationen SACOISR: /SR tillstyrker denföreslagna tillsynsorganisationen. i , LO: LO delar uppfattningenatt tillsynen bör vara preventiv. Resonemanget rörande tillsynsorganisationen är i viss månoklart. Först frågar man sig vad sprängämnesinspektionens "kompletterandetillsyn" innebär. Den skall alltså komplettera vid gränserna,yrkesinspektionen vid terminalerna, polisen på vägarna med den specifika sakkunskapsom har att göra med bedömningar av det farliga godset. Prop.1981/82:94 228 deras sakkunskap är ju begränsad till explosions- ochbrandfarlighet. Hela det svåra området som gäller hälso- och miljöfarlighet ärdå utan kompetens. Hur kan då hela mönstret av expertis för hälso- och miljöfariighetutmönstras i tillsynen?