prop · G503103 · 1981-12-31 00:00:00 — Eftersom ledamöterna i övervakningsnämnderna är utsedda på dengrund all de har särskilda erfarenheter av t. ex. ungdomsvård ellerarbetsförmedling innebär f. ö. nämndernas avskaffande knappast i sig någotminskat lekmannainflytande i egentlig mening. De riktlinjer som jag har angett nu berör i mångaavseenden även frivårdskommitténs arbete. Att ett nära och löpande samarbetemåste äga rum mellan fängelsestraff- och frivårdskommittén framgår redan av deursprungliga direktiven. I dessa har också underslrukits vikten av attkommittén följer utvecklingen på området i de övriga nordiska länderna ochverkar för största möjliga rättslikhet dem emellan. Kommitténs förslag bör vara åtföljt av en beräkning avrationaliseringsvinster liksom av de resursförstärkningar och andra kostnadersom kan uppkomma i den mån övervakningsnämndernas uppgifter förs över lilldomstolar eller andra organ. Jag vill avslutningsvis erinra om de av regeringen den 13mars 1980 beslutade direktiven (1980:20) till samtliga kommiltéer och särskildautredare angående finansiering av reformer. Jag hemställer alt regeringen utvidgar direktiven förfängelsestraffkommitténs arbete i enlighet med vad jag nu har anfört. Regeringen ansluter sig lill föredragandens övervägandenoch bifaller hans hemställan. Skr.1981/82:103 Tilläggsdirektiv till arbetsgruppen (S 1979:13) för insatser Del II mot överlåtelse av alkohol tillungdom Beslut vid regeringssammanträde . Departementschefen, statsrådet anför. Med stöd av regeringens bemyndigande den 6 december 1979har jag tillkallat en arbetsgrupp med uppgift all i enlighet medregeringsdeklarationen planera och genomföra en bredaktion mol överlåtelse av alkoholdrycker till ungdom. Aktionen som inleddes den15 beräknas pågå t. o. m, . Aktionen har kallats"Stoppa langningen - Aktion mol alkoholfaran". Regeringens samordningsorgan för alkoholfrågor (SAMO S1980:06) har avgivit en rapport (Ds S 1980:10). Där föreslås bl. a. en rad olika informerande ochopinionsbildande insatser för att påverka alkoholvanorna i syfte att minska dentotala konsumtionen. Förslagen innebär insatser i skolan, undermilitärtjänstgöringen, inom mödra- och barnhälsovården och alttrafiksäkerhetsverket skall få direktiv att särskill prioritera informationkring alkohol i trafiken. Vidare föreslås all en särskild arbetsgrupp får idirektiv att arbeta för en fördjupad opinionsbildning moi: drogkulturen. ISAMÖ:s förslag angående den sistnämnda informationsinsatsen står följande: "Den förändring av inställningen till alkoholens rollsom har påbörjats måste få möjlighet att breddas och fördjupas. Enligt SAMO:smening är del angeläget alt opinionsbildningen lar sikte inte bara på alkoholulan även på andra droger och på våra livsmönster. SAMO föreslår att en särskild arbetsgrupp får i uppdragatt planera uppläggningen av en informationssatsning med ovan beskrivnainriktning. Arbetet bör planeras så att samverkan med andra pågåendeoch planerade insatser - t. ex. inom skolan och arbetslivet - sker. a. samarbete mellan flera statliga organ. Arbetsgruppen bör haen sammansättning liknande den som finns för Aktion motalkoholfaran. I denna arbetsgrupp ingår representanter för bl. a.statens ungdomsråd och . Dessa bör varaföreträdda även i den kommande arbetsgruppen. Inom kommundepartementet finns enreferensgrupp för folkrörelsefrågor. Referensgruppen består av representanterför ett 40-tal organisationer. Verksamheten bör hedrivas i kontakt med dennareferensgrupp, varför även en företrädare för kommundepartementet bör ingå iarbetsgruppen. Därigenom kan en anknytning till folkrörelsernas arbete inomdetta område garanteras. Arbetsgruppen bör även ha kontakt med berördasamhällsorgan på arbetslivels område, däribland parterna på arbetsmarknaden. Med ledning av kostnaderna för den pågående Aktionen motalkoholfaran beräknar SAMO att 7,0 milj. kr. bör avsättas under budgetåret1981/82 för planering och genomförande av den föreslagnainformationssatsningen". SAMO:s förslag har beaktats i årets budgetproposition. Somjag meddelat i budgetpropositionen kommer dessutom medel att anvisas ur allmänna 62 arvsfonden för genomförande avförslagen från samordningsorganet. Del är enligt min mening lämpligt att låta den tidigare nämnda Skr. 1981/82:103 arbetsgruppen för insatser motöverlåtelse av alkohol till ungdom få ansvara Dir 1981:6 för den av SAMOföreslagna fördjupade opinionsbildningen mol drogkulturen. Den erfarenhet somfinns i arbetsgruppen kan härvid tas till vara för den fortsatta opinionsbildningen. I arbetsgruppen ingår företrädare för följande organ: 1 enlighet med SAMO:s förslag bör arbetsgruppenkompletteras med en företrädare för kommundepartementet. Med hänsyn till sjukvårdshuvud männens vikliga roll i detta sammanhang bör också en företrädare för landstingsförbundet ingå i arbetsgruppen. bör också få en företrädare i arbetsgruppen.' Motivet för detta är att ge gruppen en naturlig kanal lill idrottsrörelsen. Ytterligare någon ledamot bör kunna tillkallas om så bedöms lämpligt. Arbetsgruppens uppgift skall vara att slutföra ochutvärdera den nu pågående aktionen. Härvid bör samråd bl. a. ske med desocialkonsulenter och ANT-konlaklpersoner vid länsskolnämnderna, som fungeratsom ombud för aktionen på länsplanet. med detta skall gruppen planera och ansvara förden fortsatta opinionsbildningen som bör inledas . Innaninriktning och målgrupper fastställs bör erfarenheter och resultat från denpågående aktionen analyseras. Arbetsgruppen bör också samråda med de organ somanges i SAMO:s förslag. Det är vidare angeläget att den kommandeopinionsbildningen kan samordnas med de andra informationssatsningar som SAMOföreslagit samt med övrig samhällsinformation om alkohol och narkotika. Jagavser all senare återkomma med eventuella förslag till regeringen medytterligare tilläggsdirektiv till arbetsgruppen med anledning av de beslut somriksdagen kan komma att fatta vid behandlingen av budgetpropositionen. Både den nu pågående aktionen och den kommandeopinionsbildningen mot drogkulturen bör ses som led i elt långsiktigt arbeteför alt ändra attityderna till alkohol och andra droger. Del överordnade måletför detta arbete är att nedbringa alkoholkonsumtionen och att bekämpa alll icke-medicinsklbruk av narkotika. Med hänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jagatt regeringen utvidgar direktiven för arbetsgruppens arbete i enlighet med vadjag nu har anfört och bemyndigar chefen för att tillkallaytterligare högst fyra ledamöter att ingå i arbetsgruppen. Skr.1981/82:103 Regeringen ansluter sig tillföredragandens överväganden och bifaller Del II hennes hemställan. Utredning om inrikesflygets utveckling Dir 1981 ;7 Beslut vid regeringssammanträde , Departementschefen, statsrådet , anför. tillkallades en kommitté med uppdrag att utredavissa frågor beträffande luftfartens roll i en samordnad trafikpolitik m. m.,den s. k. lufttransportutredningen (K 1978:07), Kommittén avlämnade sittbetänkande. Inrikesflyget under 1980-talel, . beslutade (prop.1980/81:30, /81:8, rskr 1980/81:105) att jettrafiken på flygplatssnarast möjligt skall flyttas lill , dock senast . uttalade vid behandlingen av denna frågabl. "alt del trafikpolitiska beslutet också innebar attinrikesflygets roll i kollektivtrafiken måste beaktas. Lågprisflyget bör bli enrealitet för människor i olika delar av landet. Därför måste trafiken tryggaspå de flygplatser där den nu upprätthålls. Inrikesflyget synes varaalltför stockholmscentrerat. Det framstår som angeläget att inrikesflyget gesen sådan struktur att flygets möjligheter bättre lillvaralas i det samladetrafikarbetet. Del trafikpolitiska beslutet innebar vidare attsamhäUsekonomiska hänsyn av t. ex. regionalpolitisk karaktär skall las. Detbetyder för inrikesflyget att kostnaderna för flygverksamheten (inkl.flyttningen till ) skall fördelas på sådant sätt att trafiken på de småflygplatserna inte äventyras. Mot denna bakgrund bör en särskild utredning tillsättas omhur inrikesflyget skall utvecklas. Denna utredning bör med utgångspunkt i vadmotionärerna anfört belysa inrikesflygets roll i trafikpolitiken. Utgångspunktenbör vara att iraflken på de skilda inrikesflygplatserna även i fortsättningentryggas." (/81:8) Den utredning som har begärt bör nu komma tillstånd. Utredningen bör enligt min mening bedrivas med utgångspunkt i lufttransportutredningensförslag. Jag förordar därför alt en särskild utredare tillkallas för ändamålet. Utredningsarbetet skall bedrivas sä att det kan slutligtredovisas . Medhänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag alt regeringen alltillkalla en särskild utredare med uppdrag alt utreda inrikesflygels attbesluta om sakkunniga, experter, sekreterare och annat biträde åt Vidarehemsläller jag alt regeringen föreskriver att kostnaderna skall Skr.1981/82:103 belasta sjätte huvudtitelns kommilléanslag. Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och bifaller hans hemställan. Utvecklingen på de internationella energimarknaderna Sverigeär starkt beroende av importerade energiråvaror, främst olja men även kol och uran.Den importerade energins andel av den totalt tillförda energin uppgår tUl . Enbart oljans andel är . Undersenare år har särskill uppmärksammats de olägenheter som följer av vårt storaoljeberoende. De starkt ökade kostnaderna för oljeimporten utgör en avorsakerna lill de balansbrister som f. n. kännetecknar den svenska ekonomin.Dessutom har riskerna för störningar i industriländernas oljelillförsel ökatmarkant genom utvecklingen på oljemarknaden. är i hög grad utsatt för dessarisker. Ettantal energipolitiska åtgärder har vidtagits för att minska oljeberoendetgenom såväl besparingar och effektivare utnyttjande av oljan som övergång tillalternativa energislag. På kort och medellång sikt kan emellertid importen avolja ersättas främst med import av andra energiråvaror, i första hand kol ochuran men även naturgas. Vårt nuvarande starka utlandsberoende i fråga omenergiförsörjningen kommer att avla först på något i och med attanvändning av inhemska bränslen m. m. ökar. Riskernamed beroendet av importerad energi har beaktats särskilt i del planeringsarbetesom bedrivs på det ekonomiska försvarets område. Detta arbete siktar till attförbättra beredskapen vid störningar i försörjningen med olika förnödenheter.En viktig del av arbetet utgörs av oljelagringsprogrammet. Del nu löpandeprogrammet för har setts över av 1980 årsoljelagringskommitté (H 1980:01), som i delbetänkandet (SOU 1980:41) Olja förkrislid har lagt fram vissa förslag om fortsatt uppbyggnad av oljelagringen.Kommitténs arbete tar lill utgångspunkt i huvudsak de krisfall som beaktades i1977 års försvarsbeslut, nämligen krig, avspärrning och fredskris. Kommitténhar förutsatt all fredskrislagret skall dimensioneras så att kanuppfylla sina åtaganden enligt avtalet om ett internationellt energiprogram,International Energy Program (lEP). I en följande utredningsetapp skaUkommittén behandla även frågor om beredskapslagring avseende kol, naturgas ochkärnbränsle . Oljelagringskommitténsarbete är alltså relativt kortsiktigt och inriktat på konkreta frågor om beredskapslagring av energi. 1 kommitténs uppdrag ,- 1981/82:103 ingår inte att analysera faktorer i våromvärld som kommer att påverka Del II förutsättningarna för landetsenergiförsörjning på något . min mening bör sådana analyser ses som elt nödvändigtinslag i det energipolitiska planeringsarbetet. Jag vill erinra om attriksdagen (NU 1979/80:70 s, 38, rskr 1979/80:410) med anledning avmotionsyrkanden har riklat en anmodan till regeringen om att låta göra enanalys av vilka hot vår oljeförsörjning är utsatt för, vilka effekter enbetydande minskning av oljelillförseln skulle få och vilka åtgärder som börvidtas för att minska de negativa verkningarna av en djupgående kris. Jag anser mot denna bakgrund alt en särskild utredare börtillkallas för all analysera möjligheter att tillgodose sina behov avimporterad energi med hänsyn lill utvecklingen på de inlernalionellaenergimarknaderna. Arbetet bör inriktas på förhållandena under senare hälftenav 1980-talel men med utblickar även mot 1990-talel. Prognoser över produktionoch efterfrågan på energi inom industriländer, oljeproducerande länder ochövriga länder bör redovisas på grundval av tillgängligt material. Arbetet skallgälla främst oljemarknaden. Förhållandena på marknaderna för naturgas, kol ochuran kan behandlas mer översiktligt. Utredaren bör analysera såväl de faktorer somstyr utvecklingen av utbud och efterfrågan som de restriktioner och villkor avolika slag som kan komma att läggas på oljehandeln. Institutionella faktorerbör också beaktas, t. ex. de stora oljebolagens ändrade roll och framväxten avnationella oljebolag i producenlländerna som instrument för dessa ländersekonomiska utveckling. Utredaren bör alltså ta fram underlag för en bedömningav den internationella marknad på vilken svenska köpare av energiråvarorkommer alt få arbeta framöver. Utredaren bör särskilt studera vilkakonsekvenser långvariga kriser i oljeproducerande länder kan få för deninternationella oljemarknaden och effekterna därav på den svenska ekonomin. Utredaren bör grunda sitt arbete i första hand på sådantmaterial som har utarbetats i samband med de senaste årens utredningar påenergiområdet i och utomlands. Vid behov bör det tillgängUga materialetkunna kompletteras genom kontakter med internationella organisationer, utländskamyndigheter och forskningsinstitutioner m. fl. Utredaren bör redovisa resultatet av sitt arbete senastden . Med hänvisning till vad jag har anfört hemställer jag attregeringen bemyndigar det statsråd som har förordnats att föredra ärenden somrör energipolitiken alt tillkalla en särskild utredare med uppdrag attanalysera utveckUngen på de internationella energimarknaderna med särskildhänsyn lill möjligheter att täcka sina framtida behov av importeradenergi, alt besluta om sakkunniga, experter, sekreterare och annatbiträde åt utredaren. Vidare hemställer jag att regeringen föreskriver att kostnaderna skall belasta fjortonde huvudtitelnskommittéanslag. Regeringen ansluter sig till föredragandens övervägandenoch bifaller hans hemställan. översyn av lagen om kommunalförbund m. m. Skr. Departementschefen,statsrådet , anför. Inierkommunallsamarbete förekommer mellan kommuner, mellan landstingskommuner samt mellan enlandstingskommun och kommuner. Kommunallagen (1977:179, ändrad senast1980:273) innehåller inga regler om sådant samarbete. Den förutsätteremellertid att inierkommunall samarbete kan förekomma genom kommunalförbund.Även i övrigt medger den all kommuner och landstingskommuner löser uppgifter isamarbete med annan kommun eller landstingskommun, om inle särskildabestämmelser hindrar sådant samarbete. Reglerom inierkommunall samarbete i form av kommunalförbund finns i lagen (1957:281)om kommunalförbund (KFL, omtryckt 1977:181, ändrad senast 1980:276). I lagenfinns bestämmelser om bl. a. bildande av kommunalförbund, förbundsfullmäktige,förbundsstyrelse, förbundsordning, ekonomisk förvaltning, medlemsbidragsskyldighet, besvär, utträde ur kommunalförbund och kommunalförbundsupplösning. Bestämmelserna innehåller i ganska slor utsträckning hänvisningarlill de bestämmelser i kommunallagen som reglerar motsvarande frågorbeträffande kommuner och landstingskommuner. är enoffentligrättslig juridisk person. Underde har antalet kommunalförbund minskal väsentligt, främstsom en följd av kommunindelningsreformerna. Det finns 18 kommunalförbundfördelade på nio verksamhetsgrenar. har hand om frågor somrör regionplanering, fyra ansvarar för vattenverk och två har bildats förbrandförsvarsfrågör. finns också för renhållning,avloppssystem, bostadsförmedling, kollektivtrafik, ålderdomshem och vårdskola. Andraformer för interkommunalt samarbete är betydligt vanligare än kommunalförbund.Del vanligaste är att kommunerna sluter avtal om samarbete för att lösa en vissuppgift, som sedan handhas av en av de avtalsslutande kommunerna. Dennasamarbetsform används framför allt i fråga om mindre omfattande verksamheter.Def förekommer också samverkan genom aktiebolag och andra privalrättsligarättssubjekt. Del är frr.mst dessa former för samverkan som utgör alternativtill kommunalförbund. Skälet till att välja förelagsformen är i allmänhet attverksamheten då anses kunna bedrivas effektivare. medför emellertiddenna form för samverkan alt allmänhetens och de förtroendevaldas insyn ochinflytande blir mindre än om samverkan sker genom kommunalförbund. Ettomfattande översynsarbele har bedrivits för all anpassa kommunallagstiftningentill samhällsutvecklingen. beslutade om en ny kommunallag(prop. 1975/76:187, KU 1976/77:25, rskr 1976/77:148), Den kommunalaindelningslagstiftningen har också genomgått en genomgripande revision (prop.1978/79:157, KU 1978/79:40, rskr 1978/79:363). Dennya kommunallagen föranledde elt flertal ändringar i KFL. Någon mera djupgående översyn av denna lag gjordes emellertid inte. lagsutredningen, vars betänkande (SOU 1974:99) Enhetlig kommunallag låg 67 Skr.1981/82:103 till grund för kommunallagen och ändringarna i KFL, ifrågasatte omdet efter Del II kommunindelningsreformens genomförande finns behovav en lagstiftning ominlerkommunal samverkan i kommunalförbundets form. Utredningen hade endast iuppdrag att göra en lagleknisk översyn av KFL. Enligt vad utredningen framhöllfanns det emellertid anledning alt göra en mera allmän undersökning av delnuvarande läget och en bedömning av möjliga utvecklingiitendenser i framliden. Detfinns enligl min mening flera skäl att nu la upp frågan om en översyn av KFL.Förutom de synpunkter som kommunallagsutredningen framförde talar önskemålet omen fullständig modernisering av kommunallagsliftning-en för en sådan översyn.Dessutom har vissa särskilda frågor aktualiserats som jag återkommer till i detföljande. Jag anser således att en fullständig översyn av KFL nu bör göras.Uppgiften bör anförtros åt en särskild utredare. Utredarenbör undersöka hur de nuvarande kommunalförbunden fungerar i olika avseenden.Kommunalförbundens fördelar och nackdelar jämfört med andra former förinlerkommunal samverkan bör också belysas. Särskill bör uppmärksammas dekommunaldemokrafiska aspekterna saml kommunalförbundens roll i den kommunalasjälvstyrelsen. 1 arbetet bör även ingå att bedöma det framtidasamverkansbehovel mellan kommuner, mellan landstingskommuner samt mellankommuner och landstingskommuner. Jagvill erinra om att kommunalföretagskommittén (Kn 1978:01) har lill uppgift attutreda frågor om kommunala förelag m. m. Kommittén skall bl. a. överväga om denkommunalrältsliga och associationsrältsliga lagstiftningen bör ändras så altde kommunaldemokratiska kraven på insyn och inflytande för kommunmedlemmar ochförtroendevalda tillgodoses bättre än f. n. utan att förelagsformen förlorarsin lämplighet från effektivitetssynpunkt. Därvid skall även de särskildaproblem som kan vara förknippade med de interkommunala bolagen uppmärksammas.En annan huvuduppgift för kommittén är att pröva i vilken utsträckning det ärmöjligt och lämpligt alt göra offentlighetsprincipen tillämplig på de kommunalaföretagen. Utredarenbör uppmärksamma kommunalföretagskommitténs överväganden och pröva vilkakonsekvenser dessa kan få för kommunalförbunds-lagstiftningen. Undersenare år har vissa särskilda frågor om kommunalförbund aktualiserats. En sådan fråga gäller möjligheterna till utträde ur . Enligt 23 § KFL får en medlem i ett kommunalförbund träda ur förbundet, om ett förhållande har inträffat som enligl förbundsordningen grundlägger rätt till utträde eller som enligl 27 § KFL kan föranleda förbundels upplösning. Utträde kan ske också i andra fall, om förbundets övriga medlemmar samtycker till det. Frågor om utträde ur kommunalför bund prövas enUgl 24 § KFL av vars beslut kan överklagas hos regeringen. Del har förekommit, all en kommun önskat få träda ur ett kommunalförbund. De nuvarande reglerna är emellertid myckel restriktiva och kan i det enskilda fallet leda till otillfredsställande resultat. Atttvinga kvar en kommun i ett frivilligt bildat kommunalförbund är inte tilltalande från självstyrelsesynpunkt. Utredaren bör ta upp frågan om rätlen att gå ur kommunalförbund. Därvid bör undersökas om del är möjligt att ge den enskilda kommunalförbundsmedlemmen större möjlighet att träda ur förbundet än f. n. när medlemmen själv anser alt ett fortsatt 68 samarbete inte är motiverat. Enannan fråga som har aktualiserats gäller de nuvarande reglerna om Skr.1981/82:103 underställning av förbundsordning. Enligt 4 § KFL skall det finnasen Dir 1981:9 förbundsordning för varje kommunalförbund. När kommunerna ellerlandsfingskommunerna har enats om all anta förbundsordning, skall denna enligt21 § tredje stycket KFL underställas prövning. Länsstyrelsenskall därvid pröva om förbundsordningen stämmer överens med gällandebestämmelser och om bildandel av förbundet medför fördel från allmän synpunkt.Finner att dessa förutsättningar är uppfyllda, skalllänsstyrelsen fastställa förbundsordningen och bestämma den lid då förbundetskall träda i verksamhet. Även beslut om ändring av innehållet i enförbundsordning måste underställas prövning (22 § KFL). Slalskontrollkommillénlog i sitl slutbetänkande (SOU 1980:10) Ökad självstyrelse upp fråganom underställning av förbundsordning. har kommunerna ochlandstingskommunerna numera förutsättningar att själva bedöma såväl omförbundsordningen överensstämmer med lagar och andra författningar som ombildandet av förbundet medför fördel från allmän synpunkt. Kommittén ansågdärför all bestämmelsen om underställning av förbundsordning borde las bort.Om del skulle framkomma synpunkter som visar alt del är befogat att en statligmyndighel har visst överinseende över bildandet av kommunalförbund, bordeenligt kommittén prövningen begränsas till en bedömning enbart av om denunderstäUda förbundsordningen överensstämmer med lagar och andra författningar.Med hänsyn till den förestående översynen av KFL avstod kommittén från altlägga fram direkta lagförslag. Somjag har anfört i proposifionen om ökad självstyrelse och minskadbyråkrati (prop. 1980/81:80 s. 19) bör frågan om underställning avförbundsordning behandlas i samband med översynen av KFL. Utredaren bör la uppdenna fråga med utgångspunkt i de allmänna synpunkter beträffandeunderställning av kommunala beslut som jag har redovisat i propositionen (s.14-17). Entredje fråga gäller de lagbestämmelser som innebär att kommuner eller landstingskommunerkan tvingas all bilda kommunalförbund. Det rör sig om bostadsförmedlingsförbundenligt en bestämmelse i 4 § lagen (1947:523) om kommunala åtgärder fillbostadsförsörjningens främjande (4 § ändrad senast 1977:215),regionplaneförbund enligt bestämmelser i 127-129 §§ byggnadslagen (1947:385,omtryckt 1972:775) och kollektivirafikförbund enligt bestämmelser i lagen(1978:438) om huvudmannaskap för viss kollekliv persontrafik. Stalskontrollkommilténberörde också denna fråga i sitt betänkande. Kommittén ansåg all det ärprincipiellt felaktigt att möjlighet finns för en statlig myndighet att åläggakommuner eller landstingskommuner att bilda kommunalförbund. För attbestämmelserna om att tvångsvis inrätta kommunalförbund skall kunna las bort måsteemellertid enligt kommittén övriga därmed sammanhängande frågor övervägas. Iproposifionen om ökad självstyrelse och minskad byråkrati (s. 21-22)har jag anslufit mig lill uppfattningen alt ytterligare utredning erfordras. Utredarenbör behandla den principiella frågan om föreskrifter att tvångsvis bilda kommunalförbund. Utgångspunkten bör vara alt det, när inlerkommunal samverkan inom ett visst område behövs, i regel bör ankomma på de kommunala organen alt bestämma samarbetsformerna. Som jag har anfört i den nämnda propositionen bör dock huvudman- 69 Skr.1981/82:103 naskapsfrågan för den lokala och regionala trafikförsörjningen inleomprö- Del II vas f. n. Utredaren bör också beakta att frågan omregionplaneförbund övervägsinom i samband med arbetet med en ny plan-och bygglag.