prop · G503165 · 1981-12-31 00:00:00 — De resurser somhärigenom friställs kommer i första hand all utnyttjas för utredningsarbete isamband med den föreslagna förvärvsprövningen. Om dessa resurser ärtillräckliga kan, såsom utredningen påpekar, bedömas först sedan visserfarenhet vunnits av det nya systemet. SPK avser därför senare återkomma ochprecisera eventuella behov av resurstillskott. Delta gäller även eventuelltökade arbetsuppgifter med hänsyn till ändringarna i KBL. SPKframhåller vidare att utredningen har betonat vikten av att en 1981/82:165 526 samordningsker mellan de myndigheter som i första hand berörs av förslaget omförvärvsprövning, nämligen NO, SPK och SIND. SPK instämmer i delta och anser i likhet med utredningen - all en samordning mellan myndigheterna bör kunnafrämjas genom bl. a. en i viss utsträckning gemensam utbildning. SPKtillstyrker förslaget om att ett för myndighetema gemensamt utbildningsprogramutarbetas. Enligt utredningens uppfattning får behovet av utbildningsresurserbedömas när planerna för en sådan utbildning redovisats. SPK anser del vara avvikt att den förordade gemensamma utbildningen kommer igång så snabbi sommöjligt för all säkra den samordning vid förvärvsprövning som eftersträvas.Därför bör särskilda medel för utbildningen tas upp redan då förslag om ny lagföreläggs . RRVuppger all verket inom ramen för förvaltningsrevisionen av SPK studeratsamarbetet mellan nämnden och NO. I detta sammanhang har verket också haftanledning all ägna uppmärksamhet åt frågan om sambandet mellan prispolitikenoch konkurrenspolitiken och hur detta samband tar sig ullryck i SPK:s arbete. Enligtkonkurrensulredningen skall konkurrens- och prisregleringslinjen ses somprincipiellt skilda, och valet mellan de båda är avgörande för utformningen avprispolitiken, anför RRV. Reglering och konkurrens kan enligt utredningensvårligen förenas. Utredningen fastslår alt man sedan millen av 1950-lalel ihuvudsak bygger på konkurrenslinjen och all prisregleringarna under 1970-laletinle innebär alt denna linje har övergivils. Utredningen synes utgå från all såockså har blivit fallet. anför torde vara relevant när del gäller den egentligaprisregleringen. 1 detta sammanhang berör utredningen emellertid endast ikorthet den s. k. överläggningsverksamhel som SPK bedriver med slöd avregeringens uppdrag om utvidgad och intensifierad prisövervakning från 1971samt sin nya instruktion . Del av SPK härvid tillämpade systemet med s.k. frivilliga överenskommelser med prissältarna alt på förhand aviseraövervägda prisförändringar har, såvitt RRV kan bedöma, karaktär av faktiskprisreglering. Den omständigheten att regleringsingripandena med direkt slödav prisregleringslagen varit förhållandevis få och - i allmänhet - kortvarigakan därför, enligt RRV:s mening, inte läggas till grand för slutsatsen all delfaktiska inslaget av prisreglerande verksamhet varit lika begränsat. Motbakgrund av vad utredningen anför om svårigheterna att förena konkurrens- ochregleringslinjen, anser RRV det väsentligt alt man närmare försöker analyserakonsekvenserna av del nu berörda förhållandel. Enfråga som sammanhänger med den föregående är vilka konsekvenser somförändringen av verksamhetens inriktning vid SPK har fäll för samarbetetmellan nämnden och NO. Med nuvarande ordning är NO inte endast av resursmässigaskäl beroende av SPK som ulredningsorgan, ulan NO saknar även SPK:s formellamöjligheter att ålägga företagen att lämna för verksamheten erforderligauppgifter. Det är därför av central betydelse för effektiviteten i NO:sverksamhet all samarbetet med SPK fungerar väl. Utredningenframhåller att en löpande information om SPK:s prisöver- Prop.1981/82:165 527 vakningsverksamhetsom bör ingå i samarbetet mellan nämnden och NO. RRV delar dennauppfattning. Enligt verkets mening synes dock dessa kontakter f. n. varabegränsade. RRV finner det därför angeläget att SPK:s löpande information tillNO utökas. RRVinstämmer i utredningens synpunkt all man bl. a. genom gemensammautbildningsinsatser bör försöka få till stånd en ökad samverkan och samordningmellan myndigheterna inom del närings- och konsumentpolitiska området. Enfråga som utredningen inle närmare har behandlat är hur SPK fullgör sin inslraklionsenligauppgift, all lämna ulredningsbilräde ål NO på dennes begäran. Utrymmet förhithörande uppgifter torde ha minskal genom den förändring av inriktningen av SPK:sverksamhet som ägt ram . RRVanser del angelägel alt NO:s beroende av SPK minskar. RRV biträder följaktligenutredningens förslag all ge NO vidgade befogenheter att inhämta material direktfrån företagen. Den av utredningen föreslagna lösningen - all låta NO utövabefogenheterna enligt den nya konkurrensbegränsningslagen - synes i allarelevanta avseenden ge NO samma möjligheter som tillkommer de myndigheter somhar befogenhet att inhämta uppgifter enligt uppgiftsskyldighetslagen. AllNO får vidgade befogenheter att inhämta uppgifter från förelagen innebärsålunda en minskning av NO:s beroende av SPK. Utredningen anser dock inle allnågon omfördelning av resurser bör göras från SPK till NO, bortsett från densom betingas av överföringen av förvärvsregislrel. Utredningen motiverar dettamed att de utredningsuppgifter som bör överflyttas från SPK till NO är avliten omfattning. Frågan är emellertid om del utan en viss omfördelning avresurser mellan de båda myndigheterna kan förväntas att beroendet kommer attminska i någon mer betydande grad. RRV anser därför all frågan om enytterligare överföring av resurser från SPK till NO bör prövas närmare underden fortsatta beredningen av ärendet. Utredningenhar föreslagit alt NO-ämbetel skall tilldelas ytterligare sju tjänster, vilketföljer av förslaget alt förvärvsprövningen läggs hos NO. skulledärmed tilldelas nya uppgifter och öka betydligt i antal anställda,konstaterar statskontoret. Även om utredningens förslag - till den del somgäller förvärvskonlrollens förläggning - inle skulle förverkligas, kommer dennya KBL enligt statskontorets mening all ställa nya krav på NO-ämbetel.Samtidigt är del möjligt all den nya KBL frigör resurser genom alt NO behövermindre lid för förhandlingar med förelag. MD:s ökade befogenheter kan dessutomge NO ett säkrare underlag för bedömning av olika ärendens utgång ochmöjliggöra en tidigare utgallring av ärenden för avskrivning. Enligtstatskontorets mening kan den nya KBL motivera en översyn av , som i huvudsak varit oförändrad . Utredningenhar föreslagit att ett gemensamt utbildningsprogram för de myndigheter, sombedriver närings- och konsumentpolitik, skall utarbetas. Utbildningens syfteskulle vara att förbättra kontakterna på handläggar-nivå och all få till ståndett ökal erfarenhetsutbyte mellan myndigheterna. 1981/82:165 528 Enligtstatskontorets mening kan gemensam utbildning vara en framkomlig väg allförslärka kontakterna mellan myndigheterna. Utbildningsprogrammet bör dockföljas av fortsatta samordnande aktiviteter. En möjlighet som statskontoretfinner värd all pröva är all låta personal cirkulationsljänsl-göra mellan deolika myndigheterna. Även DEFU berör frågan omen sammanslagning av skulle medföra några fördelar. Som ett argumentför en sammanslagning framför utredningen att förelagen alllid skulle mötas aven och samma myndighet när del gäller kontakter i pris- och konkurrensfrågor. DEFUanser detta vara en tilltalande lösning inte minst från uppgiflslämnarsynpunkl.Utredningen menar alt andra skäl talar emot en sammanslagning och föreslårdärför ej någon sådan. DEFU framhåller alt i ochmed alt uppgiftsskyldighet skrivs in i den nya konkurrensbegränsningslagensamtidigt som SPK har uppgiftsskyldighetslagen till sitt förfogande så är delmyckel angeläget all NO och SPK inom sill gemensamma verksamhetsområde bedriverett intensifierat samarbete. Risken är annars uppenbar för bristande samordningmed följd att uppgiflslämnarna kommer all betungas onödigt. KK stöder utredningensförslag till ökad samordning mellan de myndigheter som bedriver närings- ochkonsumentpolitik. Kollegiet finner det angelägel att hållas underrättat om/gestillfälle till samråd om sådana fall då NO:s och MD:s tillämpning avkonkurrensbegränsningslagen berör utrikeshandeln. Samråd bör med tanke påkollegiets ovan berörda åliggande enligt sin instruktion under allaomständigheter ske vid tillämpningen av det föreslagna 1 kap. 5 §. Minoriteten i länsstyrelseni pekar på att utredningen har från konkurrenssynpunkt granskatannan närings- och konsumentpolitik och funnit all samordningen börförbättras. Ett utökat samarbete med de som svarar för de olika delarnaförordas. För alt möjliggöra detta regionall bör priskoniorens ochregionalekonomiska enheternas ställning stärkas så all en regional bevakningfrån konkurrenssynpunkt kan ske. 6 Särskilda lag- och motivskrivningsfrågor m. m. Frågorom den nya lagens tillämpningsområde diskuteras av flera remissinstanser. NO understryker betydelsenav del klargörande som utredningen gör beträffande lagens territoriellatillämplighet. För all konkurrensbegränsningslagen skall bli effektiv är delnödvändigt att den kan användas mot varje konkurrensbegränsning med verkningari landet. En förutsättning härför är all den s. k. effeklprincipen tillämpas såatt del är möjligt alt ingripa mot konkurrensbegränsningar vidtagna i ullandelmen med effekter i , framhåller NO. Prop.1981/82:165 529 MD pekar på all utredningen vad gäller den föreslagnalagens territoriella begränsning anger all tillämpningen av generalklausulen i2 kap. 1 § i första hand har sin inriktning på s. k. inlandsverkan. Vidareanförs i betänkandet rörande frågan, efler vilka linjer man skall avgörahuruvida inlandsverkan föreligger och vilken styrka denna verkan skall ha, alllagförslaget bygger på all konkurrensbegränsningen skall vara direkt inriktadpå den svenska marknaden och ha påtagliga effekter på denna marknad, varvidanges att direkt inriktning bl. a. föreligger om det konkurrensbegränsadeförfarandet avser varor eller tjänster som tillhandahålls på den svenskamarknaden saml all i begreppet "påtaglig" ligger all effekten på densvenska marknaden skall ha viss varaktighet och betydelse. Härefter understryksi betänkandet, framhåller MD, all den föreslagna lagen inle bygger på alt delär av betydelse huruvida ett utländskt förelag har sitt säte här i landet ellerpå annat sätt är representerat här; också när så inte är fallet skall lagen iprincip kunna vara tillämplig. MD hänvisar till alt innebörden i gällande rätti aktuellt hänseende framgår av beslut i del s.k. Bayer-Kerr-ärendet(beslut nr 16/1977) varav utdrag refereras i betänkandet. Av beslutet framgårbl. a. all vid avgörande av om MD är behörig uppta lalan avseende påståddkonkurrensbegränsning av ett utländskt rättssubjekt till saklig prövninghänsyn skall las till det utländska företagels grad av anknytning till ,varvid olika anknytningsfakla såsom l.ex. om förelaget har egen representationi landet eller om del har för avsikt att varaktigt etablera sig här börbeaktas. Utredningens angivande av efter vilka linjer behörigheten skall bedömasöverensstämmer således inle med gällande rätt ulan ger uttryck för minoritetensuppfattning beträffande behörighetsfrågan i Bayer-Kerr-ärendet, i vilkenminoritet bl. a. konkurrensutredningens ordförande ingick. MD vill med skärpaframhålla, anförs vidare, att, om en eventuell rättsförändring i enlighet medutredningens uttalande i behörighetsfrågan åsyftas, detta måsle åstadkommasgenom stiftande av lag och inle kan ske genom ett uttalande i betänkandet omvad lagförslaget i aktuellt hänseende bygger på. poängterar alt föreningen har haft anledning all särskilt -ntresserasig för konkurrenslagstiftningens territoriella begränsning och all föreningeni ett aktuellt fall låtit ulföra en rättsutredning om sjöfart och gällandekonkurrens, till vilken hänvisas i flera fall i betänkandet. Under rubriken(s. 262) anges i betänkandet, anförredareföreningen, all utredningen i denna del vall "i princip sammalösning i lagförslaget som enligt gällande rätt". Föreningen vill i dettasammanhang fästa särskild uppmärksamhet vid de slutsatser angående gränsernaför svensk konkurrenslagstiftnings tillämplighet på internationell sjöfart somåterges i den av föreningen (s. 126129). Dåenligt betänkandet ingen ändring i sak föreslås beträffande den svenskakonkurrenslagstiftningens territoriella begräns-34 1980/81. 1981/82:165 530 ningutgår redareföreningen från att slutsatserna i nämnda rättsutredning harbeaktats under utredningsarbetet och all dessa slutsatser därmed kan ansesvägledande även för framliden. Föreningen vill i delta sammanhang särskiltunderstryka betydelsen av att följande två slutsatser i rättsutredningen intepåverkas av nu aktuella lagändringar: "Konkurrensbegränsandesamarbete i trafik helt mellan utländska hamnar faller utanför svensk konkurrensbegränsningslagsliflningockså när denna trafik i betydande utsträckning utnyttjas av svenskatransportörer". "Svenskamyndigheter har på antytt sätt erkänt linjekonferenssyslemei såsom en väsentligkonkurrensstyrande faktor på den internationeUa sjöfartens område.Linjekonferenserna utgör alltså en av statsmakterna godtagenregleringsmekanism för internationell sjöfart. Detta ger sjöfarten en konkurrensrältsligsärställning i förhållande till andra näringsgrenar. Härigenom undantasytterligare en rad fall från ingripanden enligt KBL". NOtar upp en annan avgränsningsfråga och anför. Den nuvarandelagstiftningens lillämplighelsområde avgränsas bl. a. av att ingripanden endastkan göras mot den som är företagare i den mening som anges i 26 § KBL. a. den som yrkesmässigt tillverkar, köper eller säljer vissförnödenhet eller driver rörelse för utförande av tjänst åt annan. Begreppetförnödenhet omfattar inle pengar, andra betalningsmedel, fast egendom ellerupplåtelse av nyttjanderätt till sådan egendom. NO:s erfarenheter har visat attdel är påkallat att i varje fall fast egendom och upplåtelse av nyttjanderätt tUlsådan egendom inle undandras den konkurrensrältsliga lagstiftningen. Mot dennabakgrund är del bra all utredningen föreslår all ingripanden skallkunna göras mot envar som är näringsidkare. 1 den mån hänsyn behöver las tillden allmänna bostadspolitiska saml den stads- och regionlekniska planeringeneller till den allmänna jordbrukspolitiken sker delta såsom utredningenframhåller bäst vid skadlighetsprövningen då dessa särregleringar aktualiseras. INO:s verksamhet har tveksamhet om innebörden av förelagarebegrep-pet i övrigtfrämst uppkommh när statliga och kommunala organ föranlettkonkurrensbegränsningar. Även ideella organisationers status kan vara svårbeslämbari delta avseende. Ideellaorganisationer bedriver ofta verksamhet av ekonomisk karaktär. Ett exempel kanhämtas från målet mellan för gåvor och underslödsannonseroch () rörande tillämpning avmarknadsföringslagen. Om DHR anförde MD (PKF 1974:7 s. 97) "Begreppetnäringsidkare skall fattas i vidsträckt mening. Med näringsidkare förslås varoch en som yrkesmässigt driver verksamhet av ekonomisk art (prop. Också ideella föreningar är aUlså näringsidkare om de främjar sitt syftegenom all driva näringsverksamhet. Den omständigheten att den ekonomiskaverksamheten avser all främja ett välgörande syfte utgör inle hinder för all vederbö- Prop.1981/82:165 531 randeanses som näringsidkare (SOU 1966:71 s. 91). På grund härav och då alltså frågaär om marknadsföring av vara måsle DHR i förevarande sammanhang betraktas somnäringsidkare." Vidtillämpning av KBL har del i olika sammanhang uppkommit tolkningsfrågor vidtillämpningen av företagarebegreppel vad gäller ideella organisationer. Ettfall har gällt vars verksamhet i de här aktuella delarnahade stora likheter med idroltsorganisalionernas allt vanligare uppträdande påolika marknader med godkännandemärkning av olika produkter m. m. Sällskapethade till uppgift all bekämpa drunk-ningsolyckor och all på lämpligt sättmedverka till alt olika slag av rädd-ningsmalerial av hög kvalité gavs störstamöjliga spridning. Sällskapet framtog därför vissa modellkonstruktioner avflytvästar vUka sedermera framställdes i industriell skala av en företagare.För att kompensera sig för utlägg i konstruktionsarbetet uttog sällskapet vissersättning av företaget som fick rätt all anbringa sällskapels märke på varan.Del påstods all sällskapet inle var företagare på den grunden alt sällskapelsagerande i denna del inle var att betrakta som en från den ideella verksamhetenavskild gren av näringsidkande. NO är dock av den uppfattningen all så snart enideell organisation eller vilken annan fysisk ellerjuridisk person som helstregelmässigt erbjuder tjänster åt annan mot ersättning är organisationen idenna del alt betrakta som företagare i KBL:s mening. All denna gräns liggerfast bör komma till uttryck i förarbetena till den nya lagen. Ibeslut fann MD all en kommun i egenskap av Irafikskoleulövarevar alt anse som företagare. Avgörande för ställningstagandet var alltrafikskolan erbjöd allmänheten tjänster mot vissa avgifter. Verksamhetenbedrevs med ett underskoll varför krav på vinstsyfte tydligen inleuppställts. Del förhållandel att avgifterna således delvis subventioneradesöver den kommunala budgeten fick beaktas vid skadlighetsprövningen. MDkonstaterar all bl. a. konkurrensbegränsningar avseende överlåtelse av fastegendom faller utanför KBL:s tillämpningsområde. Enligt utredningen krävs förall konkurrensbegränsningslagsliflningen skall bli effektiv alt den nya lagenomfattar även yrkesmässig verksamhet avseende fast egendom. Delta åstadkoms genomall låta den nya lagstiftningen avse inte bara företagare utan allmäntnäringsidkare som driver rörelse beträffande vara, tjänst eller annannyttighet, varigenom bl. a. fast egendom således kommer alt omfattas av denföreslagna lagen. MD ansluter sig till utredningens bedömning och hälsar denföreslagna utvidgningen av konkurrensbegränsningslagstiftningenstillämpningsområde i aktuellt hänseende med liUfredsställelse. ÄvenSPK, som särskilt anmärker all begreppet näringsidkare också förs in i uppgiftsskyldighetslagen(1956:245), tillstyrker den nu nämnda utvidgningen. Prop.1981/82:165 532 Hovrättenför berör lagens tekniska utformning i allmänhet och anser alllagtexten språkligt ger ett tungt intryck med ofta svårlästa bestämmelser.Detta synes hovrätten erforderligt med en genomgripande översyn av förslaget urspråklig synvinkel. En sådan översyn bör syfta till att texten bl. a. ges enmera lättillgänglig utformning. Detta får givelvis inle gå ut över klarheten.En strävan efler ett mera tidsenligt språk bör således enligt hovrätten inle fåtill följd all man t. ex. bibehåller den av utredningen föreslagnaredaktionella ändringen av ordet "otillbörlig" till"olämplig". Sistnämnda uttryck är visseriigen modernare men synes samtidigtha en svagare klang. MFL använder alltjämt ullrycket "otillbörlig"och det kan tfrågasältas om detta trots allt inle är mera välfunnel. Allvarligareinvändningar kan riktas mot dispositionen av vissa paragrafer. Ett stycke kaninnehålla en numrerad uppräkning varefter på ny rad följer en frislåendemening. Även om man vinner i tydlighet genom all på ett så distinkt sätt somgenom numrering betona olika moment vill hovrätten dock peka på svårighetenalt hänföra den frislående meningen till rätt stycke med allt vad del innebärav risk för missuppfattningar, hänvisningsproblem m. m. Hovrätten hänvisar härtill lagtexten i 2 kap. 9§. 6.2Inledande bestämmelse (1 kap.) Lagförslagelsinledande bestämmelse syftar enligt specialmotiveringen till all allmäntbeskriva lagens inriktning och knyta samman de konkreta reglerna i de övrigakapitlen, anför NO. Den föreslagna formuleringen har emellertid enligt NO:smening blivit alltför knapphändig. Den anger endast del medel ikonkurrenspolitiken i vid bemärkelse som lagen utgör medan syftet - alt främjaen från allmän synpunkt önskvärd konkurrens - tappats bort. Motsvarandebestämmelse i den nuvarande lagen och i l.ex. MFL anger såväl mål som medel. NOser inle något skäl för all den nya lagens syfte inte skulle kunna anges päliknande sätt. NOanför vidare all i den nuvarande lagens inledande bestämmelser anges ocksåkaraktären av förhandlingslagsliflning. 1 praktiken kommer lagen även med deförändringar och nya regelsystem som föreslås all ha denna karaktär. Detta börenligt NO framgå av lagtexten i I kap. Delkan i sammanhanget med tillfredsställelse noteras all den nuvarande lagensolympliga rubrik föreslås förkortad. Benämningen konkurrensbegränsningslag äremellertid inte heller helt lyckad, eftersom den kan uppfattas som en lagsyftande till all begränsa konkurrensen. NO föreslår därför alt den nya lagenges benämningen konkurrenslag. berör bestämmelsen i 1 kap. om lagens ändamål.Samfundet har i tidigare yttrande (TSA 1975 s. 192 ff) ifrågasatt lämplighetenav all på detta sätt ange en lags ändamål. Innehållet i en lag bör framgå avlagens enskilda bestämmelser, vilka inte alllid kan sammanfallas i en striktdefinition i en inledande ändamålsbestämmelse. I detta fall överensstämmer inteheller ändamålsbestämmelsen med lagens innehåll. 1981/82:165 533 dålagen behandlar två i huvudsak skilda regelsystem (s. 391), nämligen konkurrensrältsligaregler och regler som avser att förhindra förvärv av förelag medförandeolägenhet från annan än konkurrensrältslig synpunkt. Först i del fall dessasenare regler utgår, i enlighet med samfundels förslag, kan den inledandebestämmelsen sägas motsvara lagens innehåll, anför samfundet. Bestämmelsenom lagens ändamål efler mönster från bl. a. KBL och MFL framstår enligthovrättens för uppfattning som alltför intetsägande och tordeknappast läcka syftet med lagen. När del l.ex. gäller prövning avföretagsförvärv enligt 3 kap. kommer andra moment in än de renodlat konkurrensrältsliga.Paragrafen torde kunna slopas. Om den behålles bör den utvidgas anserhovrätten. 6.3Skadliga och otillåtna konkurrensbegränsningar (2 kap.) Hovrättenför ställer frågan om man inle trots all man frånrättssäkerhetssynpunkt bör ställa stora krav på utformningen av straffsanktioneradeförbud inledningsvis i kapitlet i en särskild paragraf kan ange att 2 kap. ev.med vissa specificerade undanlag omfattar vara, tjänst eller annan nyttighet,alternativt all med vara skall jämställas tjänst och annan nyttighet. Härmedskulle enligt hovrätten behovet av all upprepa denna definition i snart sagtvarje paragra&minska. Beträffande I § anförhovrätten all paragrafen följer dispositionen från motsvarande bestämmelse i KBL.Eftersom paragrafen i förslaget har byggts ut framstår del dock nu som mestlogiskt all i första hand definiera vad som är skadlig verkan och därefter laupp på vilket sätt denna kan förhindras. Andra och tredje styckena borde därförkunna brytas ut och företrädesvis - bilda en egen paragraf varefter förstastycket kan utgöra en ny 2§. 1specialmotiveringen till 1 § 1 talas om all MD beträffande annat konkurrensbegränsandeförfarande kan förbjuda en underlåtenhet all handla. En sådan konstruktionsynes hovrätten synnerligen främmande; del naturligaste borde enligthovrättens bedömning vara ett åläggande alt vidta viss åtgärd. är tydligensyftet med bestämmelsen bl.a. dels all begränsa ingreppet så långt möjligt,dels all låta den som drabbas av förbudei ha utvägar öppna för all välja olikahandlingslinjer. Rättstillämpningen får kanske utvisa om det är möjligt allmeddela meningsfulla förbud i en sådan situation. OcksåMD diskuterar utformningen av förbud som kan meddelas med slöd avgeneralklausulen. MD, som anser det vara välmotiverat att domstolen bl. a. fårmöjlighet alt förbjuda konkurrensbegränsande förfaranden, anför. Ispecialmotiveringen till del aktuella stadgandet anges att hinder 1981/82:165 534 intemöter mot att ett förbud utformas så, all däri upptas villkor varunder förbudeiinle gäller. MD finner detta vara välbetänkt, eftersom behov av att kunnameddela s.k. villkorade förbud inle sällan torde uppkomma.