prop · G503130 · 1981-12-31 00:00:00 — 14 § i det remitterade förslaget och begränsar tillständshavarens rätttill ersättning enligt huvudregeln i 12 § i fall då han åsamkas förlust avvallen eller fallhöjd eller inskränkningar i sitt regleringsfillstånd lillföljd av en omprövning lill förmån för vissa kvalificerade allmänna intressen. I första stycket anges de kvalificerade intressensom skall åtnjuta viss ersältningsfrihel. Enligt utredningsförslaget skallersätlningsfrihet för den allmänna miljövården föreligga endast om inteförlusten lagligen skall bäras av någon annan än tillståndshavaren. Uttrycket"någon annan" är svårtolkat och kan ge upphov fill svårbedömbaratvister. Som jag ser det kan det i princip röra sig om tvåomprövningssiluafioner lill förmån för den allmänna miljövården dålillslåndshavarens rätt till ersättning bör vara begränsad. Antingen kan detröra sig om del fallel att kammarkollegiet 1981/82:130 474 medstöd av 15 kap. 3 § ansöker om omprövning lill förmån för den 9kap. allmännamiljövården, eller också att företrädare för kommuner eller vattenförbundansöker om omprövning av tappningsbestämmelser enligt 15 kap. 9 § förstameningen för samma ändamål. I sådana situafioner bör naturligtvis det allmännaåtnjuta samma ersättningsfrihet som vid omprövning för övriga kvalificeradeallmänna intressen. De situationer som avses i 15 kap. 9 § andra meningen, sommöjliggör utverkande av ändrade tappningsbestämmelser för atl motverkaförorening genom avloppsvatten, torde däremot regelmässigt vara en följd avålägganden enligt ML för den som orsakar förorening genom avloppsvatten. Ävenom det t. ex. är en kommun som utverkar sådana bestämmelser för atl minskaolägenheterna av utsläppet av avloppsvatten från det kommunala reningsverket,bör någon ersättningsfrihet i nu angivna fall inte föreligga. Med hänsyn filldel anförda har stadgandet fått en ändrad utformning i förhållande till utredningsförslaget,så att lillslåndshavarens rätt till ersättning inte är begränsad vidomprövningar av sistnämnda slag. I andra stycket anges storleken av begränsningen iersältningsrätten för tillståndshavaren. I enlighet med vad som föreslagits idet remitterade förslaget skall den del som inte ersätts avse den sammanlagdaförlusten eller inskränkningen till följd av skilda omprövningar eller nyavattenföretag till förmån för de kvalificerade allmänna intressena. Däremotskall hänsyn inte las lill vad som kan ha fått avslås i samband med självatillståndet. I fråga om vattenkraftverk skall, i enlighet medlagrådels förslag, enligt punkt 1 avdrag från kraftproduktionsvärdet ske förden del av värdet som är alt hänföra lill vattenregleringar. Avdrag skallalltså göras både för det värde som ligger i alt den ullagbara vattenkraftenhar ökat genom en reglering och för det värde som ligger i atl den ullagbarakraften kan utnyttjas på ett fördelaktigare sätt. I överensstämmelse med beräkningssättet beträffandevattenkraftverk har i punkt 2 värdet av valtenregleringar för kraftändamålangivits som det till regleringen hänföriiga produktionsvärdet av denvattenkraft som enligt meddelade tillstånd kan tas ut vid varje kraftverk.Eftersom vattenöverledning enligt definitionen i 1 kap. 4 § punkt 2 är en formav vattenreglering, behöver denna företagstyp inle särskilt anges i lagtexten. Enligt punkt 3 skall den ersätlningsfria andelen ifråga om övriga vattenföretag motsvara en viss del av värdet av denvattenmängd, fallhöjd eller magasinsvolym som omfattas av tillståndet tillföretaget. I tredje stycket ges bestämmelser om attvattendomstolen skall i tillståndsdomen bestämma den del av värdet enliglandra stycket som inte ersätts och vad som skall ingå i domstolens bedömning avstorleken av denna del (jfr 13 kap. 47 § första stycket punkt 12). Regeln i fiärde stycket innebär alt den kvotdel somfastställts i samband med tillståndet reduceras i direkt proportion lill dentid som återstår till omprövningstidpunklen. 1981/82:130 475 15§ Om den som har tillstånd enligt denna lag fill elt vattenföretag 9kap. åsamkasförlust av vatten eller fallhöjd eller inskränkning i rätten att regleravattnets avrinning till följd av all tillstånd lämnas lill ell vattenföretagsom skall tillgodose del allmänna fiskeinlresset, allmän farled, allmän hamneller allmän flottled, hälsovården eller den allmänna miljövården, är hans rätttill ersättning härför begränsad på motsvarande sätt som gäller enligt 14 §. Vad som sagts nu gäller även förlust av fallhöjdsom inle är utbyggd. Därvid skall den del som inle ersätts motsvara en Qugondelav värdet av vattenkraften i det berörda strömfallet efter avdrag för vad somav detta värde är atl hänföra till valtenregleringar. Paragrafen, som motsvarar 10 kap. 15 § iutredningsförslaget och 9 kap. 12 § i det remitterade förslaget, har behandlatsi den allmänna motiveringen i lagrådsremissen (avsnitt 2.5.7) och iinledningen till slutprotokollet. Den ersätter gällande VL;s beslämmelser omkungsådra i 1 kap. 5-13 §§ men gäller också i andra vallenområden än denuvarande kungsådrevatten-dragen. Paragrafen innehåller begränsningar i den rätt tillersättning för en skadelidande som annars följer av 1 10 §§ i förevarandekapitel. Fömtsättningen för paragrafens tillämpning är alltså att det är frågaom en skada eller ett intrång som kan uppskattas i pengar och som normaltskulle ha ersatts helt enligt dessa bestämmelser. Fömtsättningen för begränsningarna iersältningsrätten är alt del meddelas tillstånd lill ett nytt vallenföretag.Denna förutsättning gäller också enligt gällande VL för att ersätlningsfrihetför det allmänna på grund av kungsådrebestämmelserna skall kunna åberopas (se 1kap. 4 § första stycket VL). Vad den skadelidande skall avstå ulan ersättning ärberoende av om det han avstår omfattas av ett tillstånd enligt denna lag ellerom något sådant tillstånd inte föreligger. I 14 § i promulgationslagen reglerasfrågan om motsvarande inskränkning i ersältningsrätten, när det som avslåsomfattas av elt tillstånd enligt gällande VL eller äldre bestämmelser. Begränsningarna gäller enligt det första stycketsådana fall då någon tvingas avstå vatten eller fallhöjd eller minska ettregleringsmagasin till förmån för ell vatlenföretag som skall tillgodose vissakvalificerade intressen som sammanfaller med de kvalificerade intressen somräknas upp i 14 § första stycket. För annan skada utgår full ersättning. I stadgandet regleras det fallet att det somfillslåndshavaren avstår omfattas av ett tillstånd enligt förevarande lag. Dåskall hans ersättnings-rätt begränsas på samma sätt som vid omprövningar somavses i 14 §. Det innebär att han har rätt till ersättning för vad som avståsendast till den del delta, jämte vad som har avslåtts utan ersättningenligt förevarande paragraf eller vid omprövning som avses i 14 §, överstigervad som har föreskrivits i den gamla tillståndsdomen. Om avståendet sker föreden tidpunkt som gäller för omprövning, skall redukfion av den ersätt- 1981/82:130 476 ningsfriaandelen ske med hänsyn till den fid som återstår fram fill denna 9 kap. 16 § I enlighet med lagrådets förslag har i andrastycket tagits in en iegel om begränsning i ersättningsrätten när det gällerförlust av fallhöjd som inte är utbyggd. Regler om begränsningar iersättningsrätten när det gäller valtenförelag som har tillkommit före den nyalagens ikraftträdande har på lagrådets förslag tagils in i promulgationslagen(se 14 §). Bestämmelserna motsvarar 9 kap. 16-19 §§ i detremitterade förslaget. Reglerna i 16-18§§ motsvarar 4 kap. i utredningensförslag samt 2 kap. 6 och 7§§ VL. 19§ motsvarar 10 kap. 16§ iutredningsförslaget. Gällande bestämmelser om andelskraft tillkom år1974 och jag kan i allt väsentligt hänvisa lill vad som anfördes då (se prop.1974:83 s. 170, 186, 300 och 308). På skäl som anförts av lagrådet innehållerproposifionsförslaget inte någon motsvarighet till 16 § andra styckets regel idet remitterade förslaget om andelskraft i vissa vattenöveriedningsfall. 19 §har jämkats i enlighet med lagrådets förslag. 16§ Den vars vattenkraft skall tillgodogöras av annan med stöd av 2 kap. 7 §eller på gmnd av överenskommelse får delta i tillgodogörandet, om del är avbetydelse för hans verksamhet och om hans rätt fill kraften är gmndad påäganderätt eller annan rättighet som gäller mot envar och som inte är begränsadtill tiden. Han är då berättigad till andel i kraftproduk-fionen (andelskraft)och skyldig att bidra till kostnaderna för kraftanläggningens utförande ochdrift, allt i förhållande till sin andel i den vattenkraft som skalltillgodogöras vid anläggningen. Motsvarande gäller om den vars strömfall tas ianspråk enligt 2 kap. 8 §, om ersättning för ianspråktagandet inte redan harbestämts. Skyldighetenatt tillhandahålla andelskraft åvilar strömfallsfastigheten. Rätlen fill andelskraft skall vara förenad med denfastighet till vilken vattenkraften har hört eller rättigheten har överflyttats enligt 18 § första stycket. Paragrafen innehåller de grundläggandebestämmelserna om andelskraft. I överensstämmelse med terminologin i övrigt i dennya vattenlagen används i första stycket uttrycket "drift" för såväldriften som underhållet. Andelskrafl kan liksom enligt VL komma i fråga intebara som kompensafion för outbyggd fallhöjd utan även när kraft helt ellerdelvis tas i anspråk från ett befintligt kraftverk (se härom prop. Vid bestämmande av det kostnadsbidrag som mottagaren av andelskraftenskall betala bör givetvis rimlig hänsyn tas till den gamla anläggningens värde,eftersom andelskraflen skall utgöra kompensation för förlust av kraftprodukfionfrån den. 1981/82:130 477 Dennya vattenlagen innehåller inte någon motsvarighet lill 2 kap. 23 § 9 kap. 17-19 §§ VL.Bestämmelsen i 2 kap. 6 § första stycket sista meningen VL om rätt tillandelskraft för sådana som är ersättningsberättigade enligl 2 kap. 23 § hardärför inle fått någon motsvarighet i förevarande paragraf. 17 §I samband med beslut om tillhandahållande av andelskrafl skall erforderliga beslämmelser meddelas om villkoren för tillhandahållandet och om kostnadsbidrag. Om förhållandena ändras, kan kraftanläggningensägare eller mollagaren av andelskraft påkalla omprövning av rättsförhållandetmellan dem. Därvid får endast sådana ändringar beslutas som innebär väsentligfördel för någon av parterna utan att medföra betydande olägenhet förmotparten. Om del beslutas alt rätten till andelskraft skall avlösas motersättning i pengar, gäller de allmänna bestämmelserna om ersättning i l-10§§. Första stycket innebär att skallinte bara pröva fömtsättningarna för andelskraft utan även bestämma detväsentliga innehållet i rätten till andelskraft (se prop. 1974; 83 s. 308). Frågor om omprövning enligl andra stycket avserendast rättsförhållandet mellan kraftstationens ägare och mottagaren avandelskraften och handläggs därför som slämningsmål enligt 13 kap. 14 § punkt7. Den lill vilken andelskraflen har upplåtils enligt 18 § andra stycket harinte någon rätt atl påkalla omprövning. Ett fall då omprövning enligt förevarande styckekan vara motiverad är att villkoren för det grundläggande fillståndet ändras pågmnd av omprövning enligt 15 kap. 18 §På ansökan av ägaren till en fastighet varmed rätt till andelskraft är förenad får beslutas att rätten till andelskraft skall flyttas över till någon annan faslighet som tillhör samme ägare, om detta kan ske utan skada för borgenärer med panträtt eller andra rättsägare. Rätten till andelskraft får upplåtas av ägaren lillden fastighet varmed den är förenad. Avtal om upplåtelse är inle bindandelängre än från det avtalet slöts. Upplåtelser för någons livstidgäller dock utan begränsning till . Frågor om överflyttning enligt första styckethandläggs som ansökningsmål (se 13 kap. 13 § första stycket punkt 6). a. atl kungörelse kommer atl utfärdas. Särskilda bestämmelser ominnehållet i en ansökan finns i 13 kap. 20 § andra stycket. 19 §Om den kraflmängd som utgår såsom andelskrafl minskas i fall som avses i 14 eller 15 § är mottagaren av andelskraften skyldig att utan ersättning tåla denna minskning i samma mån som innehavaren av det kraftverk varifrån andelskraften tillhandahålls. Den som har rätt till andelskraft deltar itillgodogörandet av kraften vid en kraftanläggning. Hade initiativet tillfallets bebyggande utgått från ho- 1981/82:130 478 nom,skulle han själv i fråga om den honom tillhöriga vattenkraften ha 10kap. blivitskyldig att underkasta sig omprövning eller andra lagliga inskränkningar i sinrätt. Han bör därför i samma utsträckning som kraftstations-ägaren vara skyldigalt utan ersättning tåla en viss minskning av sin rätt till andelskrafl. Paragrafen innehåller en bestämmelse härom. Denandel av andelskraften som skall avstås utan ersättning skall proportionelltmotsvara den andel som avstås vid den kraftanläggning som skall tillhandahållaandelskraften. Paragrafen reglerar endast frågan om begränsning irätlen lill ersättning beträffande en sådan rätt till andelskraft, som hartillkommit enligt den nya vattenlagen. I fråga om andelskraft ochersättningskraft enligl VL finns en särskild övergångsbestämmelse i t5§ ipromulgationslagen. Kapitlet, som motsvarar 11 kap. i utredningensförslag och 10 kap. i det remitterade förslaget, har behandlats i den allmännamotiveringen i lagrådsremissen (avsnitt 2.13). Kapitlet ersätterbestämmelserna om fiskeavgifter i 2 kap. 8 och 10 §§ VL sarnl omregleringsavgifter i 4 kap. 14 och 15§§ VL. Kapidet innehåller med särskilda underrubrikerbestämmelser om bygdeavgifler (1-4 §§) och om fiskeavgifter (5-10 §§). Av skäl som har angivils i den allmännamotiveringen i lagrådsremissen (avsnitt 2.13.4) innehåller den nya vattenlageninte någon motsvarighet till bestämmelserna om domstolsavgifter i 11 kap. 95och 96 §§ VL. Den nya vattenlagen innehåller inte heller någonmotsvarighet lill den särskilda fiskeavgift som enligt 6 kap. 9§ VL kan åläggasflottningen (se avsnitt 2.13.3). Vid sidan av förevarande avgiftssystem kanregeringen enligt 11 kap. 6§ ålägga företagaren att betala s. k. särskildavillkorsmedel. Efter förslag av lagrådet har i 1 kap. 4 §vidtagits en ändring i fråga om definifionen av begreppet vatlenreglering.Definitionen leder till att regleringar som inle sker för någol annalvattenföretag inte blir avgiftspliktiga. Detta innebär en viss avvikelse fråndet remitterade förslaget i fråga om bygdeavgiften samt från både detremitterade förslaget och gällande rätt i fråga om den allmänna fiskeavgiften.Jag delar emellertid lagrådels uppfattning att denna avvikelse inte kan hasådan praktisk betydelse att del är motiverat att komplicera lagen medytterligare en företagstyp. Avgiftsskyldigheten har alltså i nu förevarandefall begränsats till vattenregleringar enligt nämnda definition i I kap. 4 §. Bygdeavgifter Bestämmelserna har behandlats i denallmänna motiveringen i lagrådsre- 1981/82:130 479 (avsnitt 2.13.2). Som har angivits där ersätter bygdeavgiflerna de 10kap. nuvaranderegleringsavgifterna enligt 4 kap. 14 § VL. Avgiftsskyldigheten har utvidgatstill alt omfatta flera typer av vattenföretag. Beräkningsgmnderna är ocksånya. I fråga om användningen av bygdeaygifterna görs dock inle någon ändring iförhållande till VL. Ändringarna i förhållande till utredningens förslag äromfattande. För regleringsavgifter enligl VL finns särskildaövergångsbestämmelser (se 16§ promulgationslagen). 1§ Om etl vallenförelag innebär 1. drift av ett vattenkraftverk, 2. vattenreglering som avser års-eller flerårsreglering, 3. vattenöverledning för någotannal ändamål än kraftändamål, skallden som innehar tillstånd till förelaget betala en årlig bygdeavgift sombestäms av att utgå efter avgiftsenheter och avgiftsklasserenligt 2 och 3 §§. Avser vattenföretagel utvidgning av elt annatvattenförelag eller, om utvidgning tidigare skett, flera andra vattenförelag,varfill fillstånd lämnats enligl denna lag, skall gemensam avgift fastställassåsom för ett enda förelag, varvid tidigare utgående avgift bortfaller. Bygdeavgift skall enligl de närmare bestämmelsersom meddelas av regeringen användas dels för att förebygga eller minska sådanaskador av vattenföretaget eller anläggningar för detta som inte har ersattsenligt 9 kap. och för att goltgöra sådana skador, dels för att tillgodoseallmänna ändamål beträffande den bygd som berörs av vattenföretaget elleranläggningar för detta. Paragrafen har behandlats i den allmännamotiveringen i lagrådsremissen (avsnitt 2.13.2). Den motsvarar 10 kap. 1 § idet remitterade förslaget men har ändrats i enlighet med lagrådels förslag. I första stycket anges de typer av vattenföretagsom omfattas av avgiflsskyldigheten. Denna är knuten fill verksamhet varigenominverkan sker på vattenförhållandena. Av 4§ framgår att avgiftsskyldigheten inträderförst året efter det att verksamheten har satts i gång. Begreppet vattenkraftverk är inte särskiltdefinierat i lagen. Därmed avses en anläggning, där ett vattendrags vatten ochfallhöjd - lägesenergin i turbiner oCh generatorer omvandlas till elektriskenergi. Avgiftsskyldigheten för vattenregleringar avserendast års- och flerårsregleringar och alltså inte kortfidsregleringar. Med enårsreglering avses atl vatten hålls inne i elt magasin under vattenrika delarav - framför allt under vårfloden - för atl avtappas senare under sammaregleringsår. Regleringsåret behöver inte sammanfalla med kalenderåret. Genomen flerårsreglering sparas vatten i etl magasin under etl vattenrikt år för attdet skall kunna tas ut under senare, vattenfatliga år. En kortlidsreglering innebär att vatten spårs påsådana tider av veckan eller dygnet då ett kraftverks belastning är minst -huvudsakligen under 1981/82:130 480 ,och helgdagar samt nattefid - för alt utnyttjas när 10kap. kraftbehovetär större och kraften alltså har ett högre värde. Som har anförts i denallmänna motiveringen i lagrådsremissen (avsnitt 2.13.2) avspeglas nyttan ochomfattningen av en korttidsreglering i storleken av ett kraftverk och inverkardå på avgiften för kraftverket. Korttidsregleringen skall därför inteavgiftsbeläggas särskilt. På samma sätt som kortlidsregleringarna kommervattenöverledningar för kraftändamål atl inverka på avgiften för det kraftverkde beQänar. De skall alltså inle heller avgiftsbeläggas särskilt. Det är som bestämmer avgiftensstorlek i samband med att tillstånd meddelas till vattenföretagel eller . Som framgår av 3 § sker en automatisk indexomräkning avavgifterna efter ändringarna i basbeloppet enligt lagen om allmän försäkring.Konstmktionen med indexering av beloppet per avgiftsenhet leder lill attavgiften inte behöver fastställas till ett visst krontal i domen utan i ställetsåsom elt visst antal avgiflsenheter i en viss avgiftsklass. Avgiften kanprövas om enligt 15 kap. 12 §. Andra stycket ersätter i enlighet med lagrådelsförslag 2 § tredje stycket i det remitterade förslaget rörande utvidgningar.Stadgandet innebär att man vid utvidgning av etl vattenföretag fastställer enny avgift gemensamt för det urspmngliga företaget och det nya företag somutvidgningen innebär. Om en avgift enligt nya lagen utgår för det tidigareföretagel upphör denna och den nya avgiften bestäms med hänsyn tillavgiftsenheter och avgiftsklass som om de två företagen eller vid upprepadeutvidgningar -samtliga företag utgjorde ett enda företag. Stadgandet gäller endast utvidgning av företagvartill tillstånd har meddelats enligt nya vallenlagen. Om ell vatlenföretag,vartill tillstånd har meddelats enligt VL, utvidgas blir del nyaavgiftssystemel tillämpligt endast på det vattenföretag som utvidgningenutgör. Av 16 § promulgationslagen framgår att regleringsavgifl enligt 4 kap.14 § VL även i fortsättningen skall utgå för regleringar som prövats enligtVL. Det innebär att regleringsavgift utgår för del äldre företaget ochbygdeavgift för det senare tillkomna. Hänsyn skall således inle tas fill detäldre företaget när det gäller reduktion för toppeffekt eller slörremagasinsvolymer, och avgift beträffande kraftverk och vattenregleringar utgårförst när utvidgningen i sig uppgår till minst 500 avgiftsenheter. Tredje stycket mots\a.rar 4 kap. 15§ VLoch II kap.4 § andra meningen i utredningens förslag. I enlighet med lagrådets förslagskall verkningarna av anläggningar för ett vattenföretag jämställas medverkningarna av själva vattenföretaget. Som har anförts i den allmänna motiveringen skallbygdeavgiften liksom den nuvarande regleringsavgiften användas i bygden för tvåolika grupper av ändamål, nämligen goltgörelse för enskilda skador samtallmänna ortsändamål. I enlighet med vad statsmakterna har uttalat(jfr prop. 1981/82:130 481 34 och 3LU 1959:5 s. 19) vill jag understryka vikten av att 10kap. bygdebegreppetges en vid tolkning. Bygdeområdet vid en vattenreglering får sålunda inteavgränsas så snävt att bara trakten kring själva regleringsmagasinetfillgodoses med avgiftsmedel. Även kraftverksbygderna blir berättigade lillanslag av bygdeavgiflsmedel. Vad gäller den del av avgiftsmedlen som skallanvändas som kompensation till enskilda skadelidande vill jag anmärka attdenna möjlighet alt få ersättning är subsidiär lill den rätt fill ersättningsom gmndas på ersättningsbestämmelserna i 9 kap. och reglerna om oförutseddskada i 15 kap. 17 och 18§§. Möjligheten atl få ersättning av avgiftsmedel ärgmndad på billighetsskäl och den skadelidande kan inte göra gällande allersättning alltid skall utgå. Chefen för jordbmksdepartementet kommer senare atlanmäla frågan om utfärdande av bestämmelser som ersätter kungörelsen (1953:620)angående indrivningen och användningen av vissa med anledning av förelag ivatten utgående avgifter (avgiflskungörelse). I del sammanhangetkommer att övervägas behovel av ytterligare tillämpningsföreskrifter rörandeanvändningen av bygdeavgiflsmedel (jfr Kungl. Maj:ts brev fillkammarkollegiet ang. tillämpningsföreskrifter m.m. med anledning av ändring av1953 års avgiflskungörelse). 1. för vattenkraftverk varje enhetinstallerad generatoreffekt som omfattar tio kilowatt intill aveffekten vid medelvattenföring och varje enhet om Qugo kilowatt därutöver, 2. för vattenregleringar varjeenhet av regleringsmagasinets rymd som omfattar intill 100miljoner kubikmeter, varje ytterligare enhet om infill 1000miljoner kubikmeter samt varje enhet om därutöver, 3. för vattenöverledningar ochytvattentäkter vaije kubikmeter av den vattenmängd som högst fårledas bort enligl meddelat tillstånd. Avgift skall inle betalas för vattenkraftverk ellervaltenregleringar, om antalet avgiftsenheter är mindre än femhundra. Paragrafen, som bortsett från atl tredje stycket idet remitterade förslaget utgått överensstämmer med 10 kap. 2 § i detta, harbehandlats i den allmänna motiveringen i lagrådsremissen (avsnitt 2.13.2). Enligt/örira stycket punkt 1 beräknasavgiftsenheterna på 10 resp. på kraftverkets installeradegeneratoreffekt. Som jag har anfört i den allmänna motiveringen och i enlighetmed vad som förordats av , och kammarkollegiet ärdel den s. k. märkeffeklen som skall användas som mått på kraftverketsulbyggnadseffekt. Denna framgår av en särskild märkning på generatorn ochuttrycks i kilovoltam-pére. Genom att antalet kilovoltampére mulfipliceras meden faktor för fasförskjutning, som också skall vara angiven på generatorn ochsom kan variera mellan 0,75 och 1,0, erhålls antalet kilowatt. 31 Riksdagen1981/82. 1981/82:130 482 Eftersomäven uttrycket "effekten vid medelvattenföring" har diskute- 10 kap. 3 § råtsvid remissbehandlingen, vill jag framhålla följande. Med medelvattenföringavses medelvärdet av ett antal jämnt fördelade värdenpå vattenföringen i en sektion av etl vattendrag. Häri skall vid överledningarför kraftändamål även inräknas den överledda vattenmängden. Utredningen harangivit innebörden av "effekten vid medelvattenföring" som effekteni ett för medelvaltenföringen lämpat maskineri. Som anför äremellertid denna definition inte otvetydig och den kan leda till onödigautredningar och diskussioner rörande exempelvis vilken fallhöjd ochverkningsgrad ett dylikt maskineri bör konstrueras för.