prop · G503118 · 1981-12-31 00:00:00 — Det är viktigtatt den geografiska avgränsningen grandas på prioriteringar från resp. region.Bolagens kostnader för administration och marknadsföring är ofta höga iförhållande till omsättningen. Enligt min mening bör dock betydande besparingarkunna nås genom närmare samverkan mellan olika regioner. Det är också vikfigtatt den organisatoriska samordningen och ansvarsfördelningen på regional nivålar hänsyn fill kundernas uppfattning, vilken inle aUlid tar hänsyn liUlänsgränser, om vad som är lämpliga geografiskt sammanhållna områden. Denorganisatoriska utformningen av samarbetet bör avgöras regionalt. Vadavser bolagens ägarstraktur skiftar den starkt frän bolag till bolag.Ägarinslagel från kommuner och landsting är dock ofta mycket starkt. är delägare i flera av bolagen. Helt naturligt styr de olika 1981/82:118 62 regionalafömtsättningarna strakturen på ägarinslagel i varje bolag. För egen del anserjag all en grandläggande föratsättning för bolagens verksamhet är omfattningenav deras förankring i lurisinäringen. Det är därför angelägel altturistnäringen direkt eller via intresseorganisationer har ett tilU-äckligtägarinflytande. Turistrådelsengagemang genom ägande i enskilda bolag har syftat till att akfivt medverka ibolagens uppbyggnad och inledande utveckling. Enligl min mening bör rådetsägarinslag begränsas fill dessa utvecklingsfaser. bör därförsuccessivt minska och helt avveckla sina delägarskap. Självfallet ärdel rådels uppgift alt även därefter kunna stödja bolagens utveckhng. Det bördock kunna ske genom rådgivande insatser på sätt som tiU andra företag ochorgan inom turistnäringen. Mångaturistföretag befinner sig i en fas av förändring. En brist har därvid varitknappheten på rådgivande och ekonomisk hjälp på del lokala och regionalaplanet. a. de nya reglema för utvecklingsfondernas arbete kommer väl tillpass inför den framtida utvecklingen inom turistnäringen. Former för samverkanmellan marknadsförings- och bokningsbolagen, de regionalaturistorganisationerna, länsstyrelserna och utvecklingsfonderna bör därförsnarast utvecklas. Somjag har nämnt i det föregående har turistrådet somcentralt organ på del lurismfrämjande området en viktig uppgtfl alt fylla idelta sammanhang. Inomden statliga exportfrämjande verksamheten är en rad aktiviteter särskillinriktade på mindre och medelstora företag. exportråd inrättades den 1juli 1972 genom avtal mellan svenska staten och . uppgift är att som centralt organ planera,samordna, marknadsföra och genomföra åtgärder för att främja svensk export. Föratt lösa denna uppgift planerar och leder den exportfrämjandeverksamheten dels vid den speciaUserade kommersiella utlandsrepresentalionen,dvs. handelssekrelerarna och de handelskamrar i ullandel som har slutitsamarbelsavtal med rådet, dels inom utrikesrepresentafionen. Handelssekreterarnaär huvudsakligen placerade i och samt dessutom i Australienoch men även pä några stats-handels- och u-landsmarknader. En avhuvuduppgifterna för utrikesrepresentationen är alt underlätta förelagensexport. Främst i länder där handelssekreterare inte finns bedrivs en omfattandeexportfrämjande verksamhet av utrikesrepresentafionen. har ellanlal beskickningar förstärkt sina resurser för exportfrämjande. Flertalet avdessa har möjlighet att ta betalt för sina tjänster och arbetar således som ettiradifionellt handelskontor. Prop.1981/82:118 63 ISverige tar tillvara den kunskap som finns inom de regionalautvecklingsfonderna och handelskamraraa. Dessa utgör replipunkter för rådetsverksamhet. Ett samarbete har successivt växt fram meUanexportrådet och de regionala organisationerna som främst kan stå till tjänstmed viss inledande exportservice. Sverigesexportråd arbetar /79 vid sidan av den sedvanligaverksamheten - som också kommer mindre och medelstora företag till del medelt särskilt åtgärdspaket för stöd till mindre och medelstora företag (prop. 1977/78:40bU 4, NU 1977/78:34, rskr 1977/ 78:110). Åtgärderna syftar tiU all stimuleraintresset för export, till all utvärdera föratsättningarna för export och lillall underlätta ett slutligt genomförande av en exportsatsning och är i principen hjälp fiU självhjälp. De olika komponenterna kan beskrivas på följande sätl.Inom ramen för exportiräffar ges en krets företagare möjlighet att diskuterakonkreta exportproblem utifrån praktikfall, en utvald marknad eller ettsärskilt ämnesområde (l.ex. exportleknik eUer marknadsintroduktion). Genomexporthandlingsprogram, en för varje förelag särskill anpassad konsultinsats,ges enskilda företag hjälp till en mer systematisk, långsiktig och aktivexport. Särskill stöd ges för att ulföra en marknadsundersökning på nya marknader.Denna aktivitet har senare kompletterats med ett komplett program försystemafisk marknadsintrodukfion. Syftet med programmet är all medverka liU eninledande försäljning på minst en utlandsmarknad. Verksamhetenbestår i övrigt bl.a. av det inrättade projektet exportchef att hyra.F.n. finns 15 exportchefer alt hyra placerade hos utvecklingsfonder i 12 länsamt på . Ex-portchefema arbetar med 5-6 företagsamtidigt. Varje förelag skall efter en period om två liU kunna handhaexportverksamheten ulan den inhyrda exportchefens hjälp. Elt annat moment iverksamheten utgörs av särskilda säljkontaktresor, framför alll lill denordiska grannländerna, i syfte alt nå inledande affärsförbindelser. Sverigesexportråd arbetar nära med utvecklingsfonder, handelskamrar och andra regionalaorganisationer vid genomförandet av småförelagspa-keiel. En utvärdering avinsatsema inom småföretagspakelet visar alt inemot tre Qärdedelar av dellagandeförelag är nöjda med insatserna. /79 anslogs 4 milj. kr. för den särskUda verksamheten förmindre förelag. Under de två följande budgetåren skedde vissa justeringar avdetta belopp fill 4,5 milj. kr. Från /82har exportråd erhållit större möjlighet än tidigare att prioriteraolika insatser inom ramen för befintliga medel och fått förstärktaresurser. Medlen för särskilda småförelagsinsalser har därvid ökat kraftigttill ca 12 milj. kr. För / 83 planerasinsatser om ca 16 milj. kr. Genom de ökade medelsbeloppen har insatserna delsförbättrats dels utvidgats och kompletterats. Föregen del vUl jag anföra följande. Jag anser det angeläget alt befästa. 1981/82:118 64 fördjupaoch vidareutveckla del särskilda programmet för småföretag. Enligt min meningtUlgodoses detta genom olika insatser och den medelsökning som harskelt liU programmet. Del får ankomma på exportråd all inom ramen förtillgängliga medel liksom hiltills göra de avvägningar och prioriteringar sombedöms erforderliga för att genomföra del särskilda programmet för de mindreoch medelstora förelagen. Det nära samarbetet med regionala utvecklingsfonder,handelskammare m.fl. regionala organisationer bör därvid självfalletfortsätta. Det särskilda stöd t dlsvensk projektexport som infördes vid exportråd harfrämst varit inriktat mol störte företag. Små och medelstora företag haremellertid kunnat delta som underleverantörer liU större projekt. Enligtriktlinjerna för stödets beviljande kan sådant utgå till förprojekterings-,seminarie- och utbildningsverksamhet saml för att la fram anbud. Deursprangliga riktlinjerna angav att enbart projekt som helt eller delvisomfattar leveranser av invesleringsulraslning fiU industri- ochanläggningsprojekt kunde komma ifråga för stöd. Efter kan stödäven lämnas fill projekt som enbart omfattar leveranser av tjänster. Vidarekunde stöd inledningsvis ges om kontraklsvärdel för de svenska leverantörernatiUsammans uppgick till lägst 15 milj. kr. hinder därav kunde slöd ges omprojektet var av speciellt nyskapande karaktär eller kunde antas vara avlångsiktigt intresse för svensk industris utveckling. Efter kanslöd lämnas fill projekt där kontraklsvärdel understiger 15 milj. kr. och sombedöms som särskUt intressanta även om de inte är av speciellt nyskapandekaraktär. De tiUägg tiU de ursprungliga riktUnjerna som här har angivits finnsredovisade i prop. 1980/81:100 bil 14 (NU 1980/81:58, rskr 1980/81:426). Med defillägg som har gjorts från ökas enligt min mening möjlighelemaför mindre företag att kunna komma i åtnjutande av detta stöd. Någraytterligare justeringar i nu gällande regler för verksamheten är f. n. inteaktuella. Konsultexportutredningenföreslog i sill betänkande (SOU 1980:23) Stafiigt kunnande tUl salu bl. a. atten försöksverksamhet med stafiigt stöd för export av kunnande om verksamhetinom småinduslriseklorn från statliga organ och konsultföretag tUl denna sektori främst utvecklingsländer skuUe genomföras. Sådana insatser har enligtutredningen huvudsakligen förmedlats via utvecklingsorgan. Därutöverfinns på den stafiiga sidan främst statens industriverk och de regionalautvecklingsfondema. Försöksverksamheten föreslås ske vidUtveckUngsfonden i . Förslaget har fåll ett blandat mottagandeav remissinstanserna. Ett antal av de instanser som har tagit upp denna frågastödjer förslaget bl. SIDA, statens industriverk och utvecklingsfonden iStockholms län. Av de som tUlstyrkt anser i ,utvecklingsfonden i länet och handelskammare att verksamhetenbör förläggas fill Sfiftelsen Expolaris i SkeUefteå. Andra remissinstanser,exempelvis exportråd och , kan 1981/82:118 65 inlefinna några starka mofiv för insatser på detta område och avstyrker såledesförslaget. Utredningens förslag har refererats i regeringens proposUion1980/81:171 om export av tjänster från statliga myndigheter och bolag m. m. medhänvisning fill den kommande småföretagsproposifionen. Förslag med liknandeinriktning har under hand presenterats av dels ,dels Stiftelsen . I dessa fall gäller del delvis systemleveranser avfärdiga småindustrier till utvecklingsländer. Efter samråd med chefenför industridepartementet vill jag för egen del anföra följande, Jag serpositivt på den verksamhet med att sälja svenskt småförelagskunnande som redanbedrivs av bl. a. och Expolaris. Marknaden försådana ijänster är emellertid begränsad och delvis osäker. Jag är f. n. inleberedd att föreslå några särskilda StatUga stödinsatser för att främja dennatyp av export. Det hindrar dock inte att bl, a. de nämnda organisationerna kanfortsätta all, inom ramen för sina resurser eller med särskilda medel frånexempelvis SIDA, bedriva export av svenskt kunnande på småförelagsomrädel. Jag övergår nu till altbehandla vissa frågor om handel med teknik. somfillkaUades har presenterat sina förslag i betänkandet (Ds H1981:3) Handel med teknik. tillkallade regeringen också en kommittéför att bedriva försöksverksamhel med produktsökning och teknikimport.Teknikimportkommittén avser presentera sitt betänkande kring halvårsskiftet1982. Enligtleknikhanddskommilténs mening finns del starka skäl all vidta åtgärder för allstimulera handel med teknik. Import av teknik kan bidra lill att skapasysselsättningstillfällen och tid ökad teknisk vitalitet och konkurrenskraftför svenska företag. framhåller kommittén all import av teknik inlekan ersätta egen forsknings- och utvecklingsverksamhet. Genom export ay teknikkan det svenska tekniska kunnandet komma till utnyttjande utornlands ochgenerera intäkter lill . Teknikexport spelar också en viktig roll förall stimulera export av varor och kompletta anläggningar och får därmed ensysselsättningsskapande effekt. Kommittén menar att åtgärder för att främjahandel med teknik i första hand bör avse utbildning och information samlrådgivnings- och serviceverksamhet. Sådana åtgärder bör i huvudsak kanaliserasvia befintliga myndigheter och organ. Mol den bakgranden ger kommittén följandeförslag. Dessa är framför alll inriktade mot små och medelstora förelag. Eltteknikhandelsråd bör inrättas i anslutning tUl exportråd. Anledningentill att har valls är alt köp och försäljning av teknik är att sesom en form av intemationeU affärsverksamhet. skall genområdgivning, service, utbildning och information stimulera främst de mindre ochmedelstora förelagens handel med teknik. Rådgivningen skaU därvid i huvudsakvara inriktad pä andra aspekter än de rent tekniska. Rådet föreslås varaunderställt exportråd men bör 5 198II82. Prop.1981/82:118 66 haen från relativt fristående ställning. Kostnaderna för budgetåret1982/83 beräknas lill 5 milj. kr. Teknikhandelsrädel och styrelsen för lekniskutveckling (STU) bör etablera ett nära samarbete. Kommittén framhåUer också attSTU:s planer på att genomföra ett program för utbildnings- och serviceverksamhetoch övrig verksamhet för att främja teknikhandel bör genomföras. De tvåorganens verksamheter kan därvid komplettera varandra. Endatorbaserad licensbank bör byggas upp i syfte all underlätta för svenskaföretag att söka ufiändsk teknik och att sälja svensk teknik. Licensbankenföresläs placeras vid patent- och registreringsverket (PRV). Teknikhandelsrädeloch STU förutsätts medverka. Den beräknade kostnaden för /83uppgår lill 3 milj. kr. Erfarenheterna från teknikimportkommitténs arbete börutgöra underlag för utformningen av licensbanken. Kommitténanser att direkt ekonomiskt stöd i form av villkorliga lån eller bidrag i vissafall är viktigt för att stimulera handeln med teknik. Befintliga stödformer börkunna utnyttjas för detta ändamål. En sådan är de regionalautvecklingsfondernas produklutvecklingslån vilka i högre grad bör användas ävenför projekt avseende leknikhandel. Svensk projeklexport vid exportrådanges också. Stöd bör kunna utgå vid licensexport, varvid kravet på all fleraföretag skall samverka inte bör gälla. Några omedelbara resurstUlskott fördessa stödformer föreslås inte. mening kan handelssekreterare, teknisk-vetenskapliga attachéer ochutrikesrepresentationen spela en viktig förmedlande roll vid export och importav teknik. Dessa bör mer aktivt ägna sig åt frågor som rör teknikhandel.Kommittén framhåller betydelsen av samarbete meUan handelssekreterare ochteknisk-vetenskapliga attachéer i frågor som rör leknikhandel. Handelssekrelerarnasmöjligheter alt medverka vid förmedling av teknik bör stärkas. Kostnaderna försådan utbildning och nyrekrytering beräknas tiU 2 milj. kr. /83.Kommittén tar också upp frågan om det generella skatteavdraget för forskningoch utveckling. Vissa mindre ändringar i gällande bestämmelser föresläs isyfte att eliminera ogynnsamma beräkningseffekler vid förvärv och försäljningav teknik. Kostnaderna beräknas fill ett par miljoner kr. i uteblivnaskatteintäkter för samhället. alt det s. k. SEK-systemet utvidgas fiU att ontfatta ävenprojekt avseende licensexport. Kostnaden för att täcka rän-tesubvenfionenuppskattas tUl ca 1 milj. kr. Utredningensolika förslag beräknas således uppgå till en lolal kostnad om ca 13 mUj. Föregen del vill jag efter samråd med chefen för industridepartementet anföraföljande. Det tekniska kunnandet måste ständigt fömyas för all vårt landsintemationella konkurrenskraft skall kunna bibehållas och stärkas. Forskningoch utveckling är därför av central betydelse. Prop.1981/82:118 67 lertidinte möjlighet all bedriva utvecklingsarbete på alla de områden som ärintressanta för ett höginduslrialiseral samhälle. a. mol den bakgrandenbedriver svenska företag inlernalionell handel med teknik. Liksomflertalet remissinstanser delar jag i stort de slutsatser och förslag somteknikhandelskommittén presenterat. Dessa kan få särskild betydelse för de småoch medelstora företagen. Intentionerna i kommitténs förslag kan enligt minmening mycket väl genomföras ulan att ytterligare medel tilldelas. vill jagunderstryka betydelsen av samarbete mellan berörda organisationer i ochdå närmast exportråd och STU. Ett antal remissinstanser, bl.a.Sveriges exportråd och STU, delar denna bedömning. Vidare delar jag liksom ettantal remissinstanser kommitténs uppfattning om utbildnings- ochinformationsverksamhetens stora betydelse för handeln med teknik. Förslaget att inrätta ettsärskilt teknikhandelsråd vid har fåll ett blandat mottagande avremissinstanserna. Fleratalet av dessa är emellertid positiva tiU alt såvälSveriges exportråd som STU får en uppgift på detla område. Jag delar kommitténsuppfattning att bör spela en roll på leknikhandelsområdet, framförallt beträffande information lill företag och organisationer med tonvikt päexportfrågor. exportråds uppgift är alt främja svensk export och molden bakgranden bör frågor om teknikhandel i viss mån behandlas fristående frånexportrådels övriga verksamhet. STU:s planer på detla område måste därvidbeaktas. De två organisationeraa bör komplettera varandra för all kunna ge såfuUgod service som möjligt. Även de regionala utvecklingsfonderna har ennaturligt plats i detta sammanhang. I syfte att underlätta samarbete mellanolika intressenter på leknikhandelsområdet bör en referensgrupp inrättas medbl. a. och företrädda. Det ankommer på regeringen att fatta närmarebeslut härom. Medel för Sverigesexportråds utökade verksamhet på detla område har budgeterats under etflehuvudtitelns anslag B 1. Exportfrämjande verksamhet (prop. 1981/82:100 bU 14s. Det får ankomma på att i samverkan med framför alll STU geförslag tUl verksamhetens närmare utformning. Den ambitionsminskning jämförtmed kommilléförslaget som har skisserats ovan bör därvid beaktas. Förslagetom en datorbaserad licensbank har också fått ett blandat mottagande. a. PRVpekar på att en rad frågor återstår att lösa. Jag finner mot den bakgrandeninte alt en särskild licensbank f. n. bör inrättas utöver redan existerandeinformationskanaler. Nuvarande organisationer bör kunna las tillvara för allsöka och finna lämpliga licensobjekl liksom licenstagare. Ilikhet med kommittén och remissinstanserna anser jag all befintliga stödformerför att stimulera handeln med teknik bör tas till vara, främst de som handläggsav de regionala utvecklingsfonderna. 1981/82:118 68 partemenlelkommer senare all föreslå vissa ändringar i fondernas finansieringsverksamhet(bilaga 4). Somjag har anfört tidigare anser jag inte att några ändringar i nugällande regler för stöd lUl svensk projektexport är aktuella. Del bör samfidigterinras om de ändringar som har genomförts från och som harredovisats i del föregående. och ettanlal av de remissinstanser som har ullalat sig fäster jag slor vikt vidsamarbete mellan olika organisationer på leknikhandelsområdet inle bara iSverige. Den exportfrämjande fältorganisationen - handelssekreterare ochutrikesrepresentationen - samt de teknisk-vetenskapliga attachéerna spelar enbetydelsefuU förmedlande roll vid handel med teknik. De teknisk-vetenskapligaattachéernas speciella kunskaper på leknikhandelsområdet bör till fulloutnyttjas. ökat samarbete främjar enligt min mening sådan handel.Kostnaderna härför får täckas inom ramen för tillgängliga medel. Beträffande förslaget omdet generella skatteavdraget för forskning och utveckling erinrar jag omriksdagens beslut med anledning av proposition 1981/82:70 om ändrade regler försärskill forskningsavdrag (SkU 1981/ 82:24, rskr 1981/82:100). Vadslutligen gäUer kommitténs förslag beträffande det s. k. SEK-systemet behövernågra särskilda åtgärder inle genomföras för all SEK skall kunna finansieraleknikhandel eftersom nuvarande regler och internationella åtaganden möjliggördetta. Medhänvisning tiU vad jag har anfört hemställer jag alt regeringen delsföreslär all godkänna vad jag har anfört om utvidgning av deregionala utvecklingsfondernas målgrupp dels bereder tillfälle all ladel av vad jag har anfört om 1. insatserför att främja turism och 2. insatserför alt främja små och medelstora förelags export. Serviceföretagen vägar till utveckling (SOU 1979:4) Denekonomiska verksamheten i vårt samhälle kan delas i två huvudområden, vara-och kraftproduktion samt tjänsteproduktion. Dessa områden består i sin tur avolika sektorer. I detta belänkande behandlas servicenäringarna som tUlsammansmed offentliga tjänster utgör tjänstesektom. I servicenäringarna ingår en radnäringsgrenar och branscher. Gemensamt för företagen inom servicenäringarna ärall de tillhandahåller service av olika slag, utför tjänster, distribuerarvaror till andra företag eller till enskilda personer. TiU servicenäringarnahänförs sålunda vamhandel, samfärdsel, bo-stadsförvaltning och privatatjänster. Även inom de varaproducerande sektorerna finns del emellertid inslagav serviceproduklion. Viss reparations-verksamhet inom industrin samtbyggnadshaniverk kan föras hit. (Se vidare bilaga.) Det bör här framhållas altservicenäringar inte är något enhetligt begrepp. De källor som utredningenutnyttjat, särskilt långtidsutredningen (SOU 1978:78) och , har sålundadelvis olika definitioner av servicenäringarnas omfattning. Vid jämförelsemellan uppgiftema, t. ex. beträffande antal förelag, från de olika källornabör också uppmärksammas att uppgifterna i vissa fall avser olika år. 3.1 Servicenäringarna i samhällsekonomin Avdet föregående stycket framgår att till servicenäringarna hör flera väsentligasektorer i samhällsekonomin. I samband med behandling av frågor som i. ex.ekonomisk tillväxt, investeringar och sysselsättning brakar dockuppmärksamheten från säväl statsmakternas som organisationemas och massmediassida koncentreras lill den varaproducerande sektorn. Utredningen ser detdärför som väsentligt att ge en belysning av servicenäringamas roll isamhällsekonomin. Avtabell 3.1 framgår alt servicenäringarna svarar för en tredjedel av den samladeproduktionen. Störst bland servicenäringama är privata tjänster.' Andelen avBNP har sjunkit något för såväl samfärdsel ochbosiadsförvaltning som privata tjänster. Det är endast varahandeln som ökatsin andel av BNP bland servicenäringarna. Inom samhällsekonomin som helhetmärks förskjutningen mol en ökad offenllig sektor, vilket innebär attnäringslivets andel av BNP minskat i motsvarande grad. Räknar man bort denoffentliga sektorn framgår all servicenäringama ' Till privata tjänster hänförs i denna framställningrestaurang- och hotellrörelse (SNI 63), bank, lorsäkrings- ochuppdragsverksamhet (SNI 81, 82, 832), reparations-, tvätteri och annan serviceverksamhet(SNI 95) samt övriga privata tjänster såsom fastighetsförvaltning (SNI 83102,83103, dvs. exkl. bostadsförvaltning), renings-och renhållningsverk,städningsrörelse (SNI 92), undervisning, forskning, sjukvård (SNI 93) ochrekreationsverksamhei (SNI 94), Observera dock att i vissa tabeller ingårbostadsförvaltning i privata tjänster. Prop.1981/82:118 70 år1977 svarade för av näringslivets BNP-andel, medan år 1965motsvarande tal var . Servicenäringarna har alltså ökat, om änlitet, sin andel av näringslivets samlade produktion. Tabell3.1 Näringsgrenarnas andelar ar den totala produktionen 1965-1977. TabeU 3.2 Ärlig förändring av BNP (tiU faktorpris) inom olikanäringsgrenar 1965-1977. Tillväxtenav BNP har avtagit från mitten av 1960-talel, vilket framgår av tabell 3.2. Enliknande nedgång i ökningstakten kan noteras för varuhandel och privatatjänster, medan samfärdsel och bostadsförvaltning visar en oregelbundenutveckling under de olika perioderna. hadesamfärdseln en negaliv utveckling medan bosladsförvallningen visade den nästoffentliga tjänster snabbaste utvecklingen. Avtabell 3.3 framgår att omkring en tredjedel, dvs. drygt 1,3 miljoner av alla sysselsatta, är verksamma inom servicenäringarna. Den största an delen av det tolala antalet sysselsatta hade ser vicenäringarna med 34,4 96. Därefter har en viss nedgång skett. Minskningen är något större för varahandeln än för övriga servicenäringar. Varahandeln har dock tillsammans med privata tjänster' de största andelarna inom servicenäringarna. Medan denna sektor haft endast mindre förändringar, har vara- och kraftproduktionen fött vidkännas en ' 1 detta fall ingår bo- stadigt sjunkande andel av antalet sysselsatta, fråndrygt 50 1965 lill statsförvaltning iprivata knappt 40 96 är 1977. Denna utveckling innebär attservicenäringarna har tjänster. ökat sin andel av näringslivets sysselsällning från39,lili Prop.1981/82:118 71 Servicenäringama spelar sålunda i delta avseende en allt större roll frånsysselsättningssynpunkt. TabeU3.3 Näringsgrenarnas andelar av antalet sysselsatta 1965-1977 samt antaletsysselsatta ir 1977 1977 (1000-tal) "Privata tjänster inkluderar bostadsförvaltning.