prop · G50337 · 1981-12-31 00:00:00 — AUmänheten skall dock vid förfrågan iförsta hand vända sig till länsstyrelserna som via sina 300textskärmsterminaler har möjlighet att snabbt och enkelt erhålla fordons- ochkörkortsinformation. förslag genomförs finner trafiksäkerhetsverket, för att underlättaför enskild att ta del av sådan ADB-upptagning och svara upp mot 14 § iutredningens lagförslag, att länsstyrelsernas bil- och körkortsregister börkompletteras med åtminstone en extra textskärmsterminal per länsstyrelse. Tilldenna terminal skall, enligt utredningen, finnas tillgång fill användarinstrukfionersamt möjlighet till kvalificerad assistans av därtill förordnad tjänsteman. Ensådan lösning skulle för terminalutrustning kosta ca ; därtillkommer årliga personalkostnader på ca vilket beräknats ufifrån30 halvtidstjänster. Kostnader för eventuella nya lokaler har ej beaktats.Trafiksäkerhetsverket kan också tänka sig en ordning innebärande atttillhandahållandet av textskärmsterminaler vid länsstyrelserna avgiftsbeläggsexempelvis genom myntautomat. Ett alterna-fiv fill assistans av förordnadtjänsteman kan vara terminaler med självin-struerande anvisningar (interakfivprogrammering). Allmänhetensmöjligheter att få ta del av ADB-upptagningar enligt ovan är således mycketgoda. Ett sätt att ytterligare stärka denna möjlighet är att utöka omfattningenav tUl systemet anslutna bilhandlare. Den registerinformafion som i förstahand kan intressera allmänheten är sådan som behövs vid köp av fordon och genomett större antal terminaler hos bilhandlarna skulle sådan information kunnaerhållas på platsen på ett rationellt sätt. Begäranatt få ta del av ADB-upptagning som lagras på B) annat media än direktminne ochsom ingår i verkets rutinmässiga verksamhet, kan endast fillmötesgås i form avutskrift och således ej 'på stället'. En sådan beställning kan göras anfingenhos bil- och körkortsregister eller direkt hostrafiksäkerhetsverket. Beställning effektueras vid de periodiskt återkommandebearbetningarna. Beträffandeövrig registerinformation som lagras på C) annat media än direktminne och somej bearbetas rutinmässigt finner trafiksäkerhetsverket att ett framtagande avdenna skulle i flertalet fall resultera i avsevärda kostnader p. g. a. att särskUdabearbetningar fordras. anser således att det i de allraflesta fall inte bHr fråga om anpassning eller 17 1981/82. Prop.1981/82:37 246 modifiering av befintlig programvara utan i ställetinnebär framtagandet stora och kostsamma ingrepp som i realiteten måstebetraktas som helt nya program. Det statliga lantmäteriet består av ett centralorgan (LMV),24 regionala lednings- och samordningsorgan, överlantmätarmyndigheterna (ÖLM),samt en lokal distriktsorganisafion med fastighetsbildningsmyndigheter, FBM.Vissa FBM för särskilda uppgifter arbetar frikopplade från distriktsindelningen.Utanför denna organisation finns fastighetsregistermyndigheter (FRM, statligaoch kommunala) och FBM för tätortsutveckling under kommunalt huvudmannaskap. Av 9 § i lantmäteriinstruktionen(SFS 1974:336) framgår att är FRM i den mån fastighetsregistreringsverksamheteninte ankommer på en FRM för en viss kommun eller en del av kommun. Den senareregistermyndigheten är i så fall en . Av lantmäteriinstruktionenframgår vidare att FBM inte har att befatta sig med uppgifter rörandefastighetsregistreringen. ansvar för fastighetsregistreringenframgår även av 5 § länsstyrelseinstrukfionen (SFS 1971:460). LMV utövartillsyn över FRMs arbete. Verksamheten vid länsstyrelserna finansieras f. n., viaanslag beträffande registreringsverksamheten. Frågan om avgiftsfinansiering hari olika sammanhang diskuterats och utreds f. n. inom LMV. Pågående ADB-reform inom fastighetsregistreringen ochinskrivningsväsendet kommer att medföra att statliga FBM får (på egenbekostnad) tillgång till fastighetsdatasystemet via s. k.presentationsterminaler hos den egna myndigheten. Den tillgängliga informationenblir enligt 2 kap TF och sekretesslagen hos FBM att anse som allmän handling. DALKsförslag i 12 och 13 §§ skall tillämpas även vid FBM. Reformen innebär ett vidgat informationsutbudför den enskilde genom att fastighetsregister och inskrivningsregister blirtillgängligt även vid FBM. LMV förutser inte några större problem för myndigheternasverksamhet med fastighetsregistret till följd av DALKs preciseringar i 12 och13 §§, i förhållande tiU det samtidiga effektivitetskravet på myndigheterna.Detta gäller både FBM och FRM. En stor grupp remissinstanser finner att förslaget i 14 § LUAmedför kostnader eller andra konsekvenser för den egna myndigheten.Rikspolisstyrelsen: Kostnaderna för att låta enskild själv använda terminal ärberoende bl. a. av vilket intresse en sådan möjlighet skulle möta. Redan avdetta skäl är det vanskUgt att uppskatta kostnaderna. Vidare är de ekonomiskakonsekvenserna beroende av vilken ambitionsnivå man väljer för att geallmänheten utrymme för terminalanvändning hos myndigheterna. Såsom ovan redovisats'finns det med nuvarande terminalbestånd ytterst små möjligheter att 1 Se avsnitt 3.10.6. 1981/82:37 247 låta enskild utnyttja polisväsendets terminaler. Om denföreslagna reformen skall få ett reellt innehåll skulle varje polismyndighetför allmänhetens bruk behöva en separat terminal placerad i lämpligt utrymme. Idagens priser skulle en sådan anskaffning kosta . Nuvarande terminalkapacitet hos myndigheterna torde varatillräcklig för att svara mot de regler för tillhandahållande m. m. somförslaget innehåller. Ett strikt upprätthållande av principen omterminaltillgång för allmänheten skulle eventuellt skapa behov av ytterligareutrustning hos myndigheterna. Det kan i sammanhanget påpekas att en terminal f.n.kostar i inköp. För CFD innebär detta en årlig kostnad om ca (inkl. installation och underhåll). Antalet anslutna myndigheter medsådant ytterligare terminalbehov kan beräknas till 150 när reformen ärgenomförd i hela landet. Transaktionskostnader och övriga kostnader blir avbetydelse först om frågefrekvensen ökar på ett mer dramafiskt sätt. uppger att det skulle medförabetydande kostnader som verket inte f. n. är berett att precisera om styrelsengenom lag skulle åläggas att skaffa presentationsterminaler. Försvarets rationaliseringsinstdut konstaterar att 10 och14 §§ LUA ger den enskilde rätt i princip att få hjälp och möjlighet att självutnyttja myndigheternas terminaler, om informafionen inte är sekretessbelagd. Insfitutetser omfattande problem som sammanhänger med den driftsmiljö där ADB-systembearbetas. Används ett s. k. transaktionsorienterat ADB-system finnsmöjligheter att vid en separat terminal, som särskilt avpassas för allmänheten,avskärma den informafion som definieras som allmän handling så att förstöring,förvanskning eller utelämnande av sekretessbelagd information inte kan ägarum. Detta kräver dock särskilda åtgärder i form av specialprogrammering. Omett ADB-system däremot bearbetas i s. k. tidsdelningsmiljö med mångaandra system finns ofta praktiska problem ur främst sekretess- och driftsäkerhetssynpunkt.Här kan man inte heh garantera att information inte oavsiktligt lämnas ut elleratt register utsätts för förvanskning. För att ADB-system skall kunna utnyttjas som ett fillförlitligthjälpmedel i myndighetens verksamhet ställs krav på fillgänglighet ochdriftsäkerhet. finns oftast behörighetskontroller för egna tjänstemän somutnyttjar systemen även då inte informafionen är sekretessbelagd. En generellbestämmelse om att en anonym enskild person själv skall beredas tillfälle attutnyttja en myndighets terminaler (paragraf 14) undergräver denna typ avinterna säkerhetsåtgärder. Det finns här också en fara att informationutnyttjas för andra ändamål än den är insamlad för. För försvarets del finnsdessutom speciella problem med s. k. glidande sekretess. Enstaka uppgifter frånett ADB-register kan vara öppen information, men sammanställningen är sekretessbelagdvarför också detta medför komplikationer. Ett genomförande av förslaget att enskild själv skall fåanvända terminal för att ta del av allmän handling kommer att medföra inte baralagtekniska problem utan även betydande kostnader. 1981/82:37 248 för ändamålet måste anskaffas, konstruktionen av systemblir i fortsättningen mer komplicerad och därmed också dyrare och ändringar iredan etablerade system kan behöva ske i takt med ändringar i lagstiftningeneller i praxis inom sekretessområdet. Om DALK;s förslag godtas torde terminal för ändamålet börafinnas i vart fall vid ett försäkringskassekontor i varje kommun. Istorstadskommunerna behövs dock flera terminaler. Att hänvisa till terminal iannan kommun torde inte överensstämma med bestämmelserna i 2 kap.tryckfrihetsförordningen. Ett alternativ till detta är att ändratryckfrihetsförordningen så att det blir fillåtet att hänvisa den som vill tadel av allmän handling på detta sätt till terminal på annan ort. Utan att åsidosätta reglerna om skydd för personligintegritet torde det inte vara praktiskt möjligt att för ändamålet använda determinaler, som försäkringskassepersonalen normalt arbetar vid. Det kannämligen av arbetstekniska skäl inte undvikas att handlingar medpersonuppgifter finns tillgängUga i dessa lokaler. Även om detta inte klart utsågstorde avsikten också vara att den enskilde skall få sitta avskilt så att ingenuppmärksammar vad vederbörande gör. Detta tillsammans med det förhållandet attde vid försäkringskassorna tillgängliga terminalerna är hårt ianspråktagna förden löpande verksamheten gör att man måste räkna med en omfattandeterminalanskaffning om man skall vara beredd att uppfylla det mål som DALK:sförslag syftar till. Vid flertalet kontor blir det därjämte nödvändigt attordna särskild lokal för att uppfylla lagförslagets krav. Även inom RFV torde det av samma skäl bli nödvändigt attanskaffa särskilda lokaler och terminaler för ändamålet. Inom RFV;s och försäkringskassornas verksamhetsområdebedöms terminaler behöva anskaffas i storieksordningen 300 terminaler. Anskaffningskostnadenför dessa beräknas till ca och det årliga underhållet fiUca . Belastningen på kommunikationsnätet beräknas bliförsumbar i varje fall under ett första skede. ALLFA, som i princip tillstyrker DALK:s förslag vad avsertillhandahållande av upptagning för ADB, upplyser följande: Inom den allmänna försäkringens administrafion - bl. a. deallmänna försäkringskassorna - finns ca 1 200 textskärmar och ca900 teckenskrivare placerade på de allmänna försäkringskassornas central- ochlokalkontor. ALLFA:s förslag om ny organisation av datordriften innebär bl. a.att antalet textskärmar och teckenskrivare hos försäkringskassorna ökar kraffigt.Den ökning äv terminalbehovet som DALK:s förslag kan föranleda tillgodoses vidett genomförande av ALLFA;s förslag. Med hänsyn till att varje lokal- ochcentralkontor har teckenskrivare och fill att antalet sådanaskrivare - som ovan sägs - kommer att utökas finns också förutsättningaratt - såsom alternativ fill presentation av informafion via textskärm -tillhandahålla dokument som framställts med hjälp av teckenskrivare. DALK:sförslag påverkar emellertid inte bara behovet av terminaler. Även behovet avsärskilda datorprogram eller versioner av datorprogram kan emellerfid komma attpåverkas - garantier måste skapas för att förstöring eller förvanskning avinformation inte sker m. m. Ett relativt betydande systemkonstruktionsarbetekan bli nödvändigt. En annan viktig aspekt är det eventuella behovet attavskärma viss information - sekretess- 1981/82:37 249 belagd - från åtkomst på de terminaler som kan användas avallmänheten. FOA har fill sitt yttrande fogat en promemoria upprättadav i vilken följande anförs om konsekvensen av 14 § LUA: Den från ekonomisk konsekvenssynpunkt viktigastebestämmelsen i lagförslaget är 14 § om allmän frågeterminal. Enligt förslagetskall den angivna rätten bara föreligga om hinder inte möter enligtsekretesslagen eller på grund av risk för förvanskning eller förstöring avupptagning för ADB eller av hänsyn fill arbetets behöriga gång. Inte hellerställs några explicita krav på att datorsystem skall utformas så att dessahinder inte föreligger. FOA har flera tusen datorprogram med databaser. FOA harinte kunnat göra någon inventering av alla dessa program för att undersökavilka som kan fillhandahållas allmänheten via en sådan offentlig frågeterminal.Det är dock inte troUgt att något av programmen kan köras utan de risker somutgör undantag från 14 §. Bara det förhållandet att FOAs program nästan alltidkörs från s.k. programmerarterminal innebär att risk för förvanskning finns. Ikonsekvens därmed skulle kostnaden för FOA av denna paragraf inte bli hög. Å andra sidan måste det vara ofillfredsställande att ha enparagraf av angivet slag som över huvud taget inte kan tillämpas. Man kandärför göra en kostnadsberäkning också med utgångspunkt från utredningensformulering s. 85 i kommentar till denna paragraf, där utredningen skriver: "DALKvill ändå betona vikten av att nya och väsentligt ändrade system i möjlig månkonstrueras på sådant sätt att enskild kan beredas tillfälle att själv användaterminal." Om FOA konsekvent fillämpade paragrafen tolkad enligt dennaformulering, så innebär det att FOA för alla nya eller väsenfiigt ändradesystem måste se till att de kan användas från s. k. offentlig frågeterminal. Nedan följer en mycket approximativ kostnadskalkyl gjordmed antagandet att alla datorsystem inom FOA förses med en sådan offentligfrågeterminal. Kostnadskalkylen ger därmed en approximativ övre gräns förkostnaden, som kan bli avsevärt lägre genom tillämpning av de undantagsmöjlighetersom anges i andra stycket i den föreslagna 14 §. Vid FOA nyskrivs eller ändras väsentligt många hundradatorprogram . Att uppskatta kostnaderna kräver en detaljerad genomgångav alla dessa program för att undersöka vilka fillägg som är nödvändiga för attkunna tillhandahålla en offentlig frågeterminal. Därtill måste i många fallutredning beställas av externa programvaruleverantörer. Kostnaden bara för enrealistisk kostnadsuppskattning skulle vara , vilketFOA inte har kunnat lägga ner på utarbetandet av detta remissyttrande. Nedanståendeuppskattning blir därför enbart tämligen grova approximafio-ner. Denstörsta kostnaden bli när nya system införs på existerande minidatorer inomFOA. Operativsystemen på inom FOA använda minidatorer ger i aUmänhet inte sådansäkerhet, att man kan låta enskild utan övervakning använda terminal utan riskför förvanskning av datorlagrad information. Utredningens förslag skulle alltsåinnebära att FOA tvingas skriva om, eller begära omskrivning av, ett antalexisterande minidatoroperativsystem. Det är inte möjligt att utan relativt högakostnader ens uppskatta kostnaden för en sådan omskrivning, men kostnader av storieksordningenflera är troliga. 1981/82:37 250 En alternativ, sannolikt billigare lösning vore att placeraen specialpro-grammerad mikrodator mellan den offentliga frågeterminalen och dedatorer, på vilka datorsystemen finns. Denna mikrodator skulle programmerasatt bara släppa igenom uttags- och inte ändringskommandon. Mikrodatorn måsteanpassas efter varje enskild datorapplikation, varför även detta kan bli endyrbar lösning; vi har dock inte haft möjlighet göra någon kostnadsuppskattningav den. Därfillkommer kostnaden för att förse nyskriven eller väsentligt ändrad programvaramed möjlighet till av utredningen föreslagen uttagsmöjlighet. Störst blir dennakostnad när FOA använder färdiginköpt programvara som FOA inte själv kan ändrai, utan måste beställa ändringen av leverantören. För sådan programvara kandenna kostnad uppgå till flera tiotal . Även här kan enmikrodator mellan frågeterminal och applikationsdator vara en billigarelösning. För egenutvecklad programvara bedömes denna kostnad vara avstorleksordningen mellan en och /år. Skall detvara någon mening med offentUg frågeterminal måste programmen också utformasså att information presenteras på ett begripligt sätt även för en icke-specialist.Den vanligaste typen av databas inom FOA är mätdata från olika experiment. Attpresentera dessa på ett begripligt sätt för en icke-speciaUst innebär enrelativt stor programmeringskostnad, uppskattningsvis mellan en och tiomiljoner kronor/år. Enoffentlig frågeterminal kräver också att alla data som finns till datorprogramär organiserade så att man klart kan skilja ut vad som är allmän handling, ochvad därav som är sekretessbelagt. För vissa databaser inom FOA kan en sådanklassificering bli mycket kostsam. Kostnaden är beroende av önskad kvalité påklassificeringen. En grov klassificering kan bli billigare, men å andra sidankan en sådan grov klassificering innebära att frågeterminalen inte utlämnarinformation som bort utlämnas, eller att terminalen utlämnar informafion sombort vara sekretessbelagd. En klassificering som görs först när någon begär attfå ut information kan göras med högre kvalité genom att mängden handlingar sommåste granskas är mindre än om hela systemets databas måste klassificeras. Ensådan klassificering vid behov överensstämmer dock knappast med idén omoffentliga frågeterminaler. Om aUaovan angivna kostnader omräknas till årliga kostnader får man fram enapproximativ teoretisk övre gräns för FOA kostnader för offentligafrågeterminaler på meUan 20 och för FOA. Den verkligakostnaden blir beroende av tillämpningen av undantagsbestämmelserna i andrastycket av den föreslagna paragraf 14. Med hänsyn fill de säkerhetskrav vid SCB som följer avdata- och sekretesslagstiftningen har SCB i samarbete med statskontoret, datainspek-fionenoch utarbetat ett särskilt behörighetssystem i syfte attförhindra obehörig användning av hemliga uppgifter vid bearbetning i dator.Endast behörig personal kan komma in i SCBs datasystem. Varjeterminalutnyttjande kräver tillgång till en kod, "password" och samfidigtkännedom om resp. ADB-systems uppbyggnad. F. n. är det därför inte möjligt förallmänheten att, i den mån offentliga uppgifter förekommer vid SCB, utanbiträde från SCBs personal ta del av allmänna handlingar via terminal. I frågaom statistiska primäruppgifter föreligger på grund av gällande sekretessreglersådant hinder mot terminalutnyttjande varom talas i 1981/82:37 251 lagförslagets 14 § 2 st. För att offentliga uppgifter iden utsträckning sådant material förekommer i ADB-lagrad form, skall kunnagöras tillgängligt och förståeligt för allmänheten via terminal, krävsuppbyggnad av nya system och enkla lättfattliga instruktioner. För atttillgodose kravet enligt 14 § att enskild på begäran skall beredas tillfälle attvia terminal ta del av upptagningar som på detta sätt är tillgängliga förmyndigheten krävs en utökad datorkapacitet och nyanskaffning av terminaler tillStockholm respekfive . P. g. a. den hårda belastningen av verketsterminaler och hänsynen till arbetets behöriga gång kan terminal f. n. inteupplåtas annat än undantagsvis för ifrågavarande ändamål. Skatteadministrafionens och exekutionsväsendets terminalerär placerade i utrymmen hos länsstyrelserna, de lokala skattemyndigheterna ochkronofogdemyndigheterna med hänsyn till funktionella krav på terminalåtkomst.Befintliga terminaler kan inte utan att allvarligt inskränka på arbetetsbehöriga gång användas som presentationsterminaler. En nyanskaffning avterminaler måste således ske. Antalet länsstyrelser och lokala skattemyndighetermed terminalåtkomst till AFB-systemet är 144 st. Antalet kronofogdemyndighetermed terminalåtkomst till REX-systemet är 22 st och vid fulltutbyggt system (hela riket) 81 st. Med en terminal per myndighet (storamyndigheter flera terminaler) och inklusive viss övrig maskinvara blir den initialakostnaden 2,6 - och den årliga löpande kostnaden 0,8 -1,(denhögre siffran avser REX-systemet fullt utbyggt). Härutöver tillkommer en datorbearbetningskostnadper terminaltransaktion som, beroende på komplexitet, kan variera från ca 10öre (personnummerfrågor i AFB-systemet) fill ca (namnsökningsfrägor i REX-systemetpå DAFA). Beträffande AFB-systemet är det f. n. inte möjligt att installeraytterligare terminaler utöver de för verksamheten planerade utan ny central maskin-ochprogramvara för kommunikationssystemet. Ett nytt kommunikationssystem planerasatt införas /1985. Framställning av nödvändiga "pre-sentafionstransakfioner"torde kräva en insats av ett par personår, underhåll och uppdatering krävercirka ett personår/år. Kostnaden för ett personår beräknas till . säger sig inte kunna förbise att en fillämpningav de föreslagna reglerna i vissa avseenden kan bli kostnadskrävande, isynnerhet för arkivmyndigheterna. Medgivandet att den enskilde i vissa fallskall få begagna myndighetens terminal (14 § lagförslaget) torde främst tasikte på sådana ADB-system, som är baserade på direktminnen. Om det skalltillämpas i fråga om arkivmyndigheternas bestånd av magnetband, kan det enligtriksarkivet knappast undgås att svårigheterna blir betydande. Frågan om vilka uppgifter som inom ramen för såväl UHÄ:ssom de olika högskoleenheternas antagningsarbete är allmänna och därmedoffentliga är svårbedömbar. Det är därför svårt att uppskatta vilken konsekvenslagförslaget skulle få för antagningsarbetet och de aktuella systemens kommandeutformning. Vad avser t. ex. UHÄ:s antagningsregister kan dock nämnas attantalet registrerade uppgifter för varje sökande är stort. Cirka tio olikaterminalbilder kan tas fram för att användas i antagningsarbetet. 1981/82:37 252 Mycket litet ledtext finns på varje bild och en handbok påöver 100 sidor finns för antagningspersonalens utbildning. DärtUI krävs oftastatt man använder av antagningsenheten framtagna listor - olika beroende påönskat uttag från terminalen - som underlag för att få fram rätta uppgifter viaterminal. En eventuell omformning av terminalbilderna med så utförlig ledtextatt allt innehåU skulle kunna förstås av en lekman skulle genast medföra att framtagningenav bilderna blev mer komplicerad än . Det är med andra ord i detnärmaste ogörligt att finna en ordning där den enskilde utan sakkunnig hjälp påett meningsfullt sätt kan använda terminalen. Även för de lokalastuderanderegistren gäller som huvudregel att det normalt kommer att krävaspersonalinsatser för att biträda den enskilde vid terminalen. Till detta kommerrisk för störningar i arbetet vid högskoleenheterna, vars terminaler är hårt utnyttjade och de säkerhetsproblem, som kan aktualiseras. Här kanblott nämnas den risk som skulle kunna föreligga för att en enskild obehörigenskulle kunna ändra i en i registret införd betygsuppgift. anser att DALK:s förslag föratt kunna genomföras kräver att myndigheterna har terminaler i erforderligtantal, att förvanskning eller förstöring av uppgifter i ADB-systemet inte kanske samt att sekretessbelagda uppgifter inte blir tillgängliga. Det torde för de studiesociala myndigheterna då krävas attsärskilda terminaler anskaffas för enbart åtkomst genom läsning samt attallmänheten bereds särskilt utrymme på myndigheterna för detta. Med hänsyn fillatt registren i STIS innehåller uppgifter som kan vara sekretessbelagda skulleen rätt för allmänheten att använda STIS-systemet dessutom kräva ett omfattandesystemutvecklingsarbete. Kostnaderna kan uppskattas fill - kostnader förterminaler och skrivare vid CSN och studiemedelsnämnderna Till detta kommer transaktions- och utskriftskostnader (1kr per transak-fion samt 0,50 per utskrift). AMS anser att det för verk med en omfattande regional ochlokal organisation kommer att uppstå betydande kostnader för anskaffning ochdrift av presentationsterminaler. Enligt bedömning kan lagförslaget innebäraförändring i omfattningen av eller formerna för utlämningen. En skyldighet förlänsstyrelsen och de lokala skattemyndigheterna att tillhandahållabildskärmsterminaler för enskilds egen användning skulle kräva anskaffning aven eller flera terminalutrustningar hos berörda myndigheter. Det är intemöjligt för att nu ange vare sig kostnaderna för anskaffning avden terminalutrustning som skulle erfordras eller för den löpande driften och underhåUetav denna. Kostnaden för inköp av en bildskärmsterminal kan emeUertid beräknastill .