prop · G503170 · 1981-12-31 00:00:00 — Regeringen eller, efter regeringens bestämmande,lotterinämnden får föreskriva undantag från kravet på tillstånd för att fåinneha eller införa automater till landet dels i fråga om automater som innehaspå fartyg i internationell trafik för spel på fartyget, dels i fråga omautomater som innehas i och för sådan yrkesmässig verksamhet som tUlverkning,reparation, transport eller liknande. Regeringenhar i lotterikungörelsen (2 §) föreskrivit att undantag från innehavs- ochinförselregleringen skall gälla i fråga om automat som innehas på fartyg iinternationeU trafik för spel på fartyget. Beträffandeden närmare bakgmnden till innehavs- och införselregleringen avutbetalningsautomater, liksom innebörden av regleringen, hänvisas till prop.1978/79:20 om förbud mot automatspel, m. m. Somfidigare (avsnitt 2.7,4) har nämnts innebär utredningens förslag attautomatspel som ger vinst i form av pengar, värdebevis, spelpolletter ellerliknande liksom f. n. skall få anordnas endast ombord på fartyg i internationelltrafik. Mot denna bakgrund föreslår utredningen att också innehav avutbetalningsautomater i fortsättningen som regel skall vara förbjudet. Prop.1981/82:170 91 annatfall finns det enligt utredningen risk för illegalt automatspel om pengar. Debestämmelser som utredningen föreslår överensstämmer i väsentliga delar med dennuvarande innehavs- och införselregleringen. Enligt utredningens mening bördock bestämmelserna kunna ges ett mindre komplicerat innehåll än f, n. Sålundamenar utredningen att fillståndsmyndigheten i meddelade tillstånd bör kunnaange vad som närmare skall iakttas exempelvis i samband med att dödsfall ellerkonkurstillstånd inträffar, Remissinstansernaframför inga erinringar mot förslaget om att den nuvarande innehavs- ochinförselregleringen i princip skaU gälla även i fortsättningen. Somjag tidigare (avsnitt 2.7.4) har anfört bör det även i fortsättningen enligtmin mening i princip vara förbjudet att anordna automatspel om pengar,värdebevis, spelpolletter eUer liknande. För att detta förbud skall blifillräckligt effektivt bör det, liksom f. n., finnas en innehavs- och införselregleringav sådana spelautomater som är konstmerade för att betala ut vinster av det härslaget. Jag anser att den nuvarande regleringen i. aUt väsentligt bör varaoförändrad, 2.9Förbud mot att frän\ja deltagande i vissa lotterier m. m. Enligt6 § LF är det förbjudet att främja deltagande i ett inom landet anordnatlotteri, som inte är tillåtet, eller i ett utländskt lotteri - genom att för egen eller annansräkning utbjuda, avyttra eller eljest fillhandahåUa bevis om delaktighet ilotteriet eller annan handling som är avsedd för deltagande däri, - genom att för egen eUer annansräkning uppbära insatser i lotteriet eller förmedla insamling av insatser, genomatt förmedla utbekommande av vinst från lotteriet eller genomatt eljest tillhandagå annan vid deltagande i lotteriet. Detär också förbjudet att kungöra tillhandagående som nämnts eller att spridainbjudan, plan, vinstförteckning, dragningslista eUer liknande meddelandebeträffande angivna lotterier, såvida det av omständigheterna inte framgår attavsikten inte är att främja deltagande i lotteriet. Bestämmelsernai 6 § LF har ansetts i princip inte vara tillämpliga på den verksamhet sompostverket bedriver. Inom postverket har dock utfärdats olika bestämmelser avadministrafiv art som gäller förbud mot viss postbefordran, I 4 § allmännapoststadgan anges bl, a, att postbefordran inte får medges om en posttjänsteman"iakttar att på försändelsens yttre förekommer lottsedel eller annanhandling som avser deltagande i svenskt lotteri, som inte är fillåtet, eller iufiändskt lotteri". Det är inte heller 1981/82:170 92 tillåtetatt skicka inbjudan, plan, vinstförteckning, dragningslista eller liknandemeddelande som rör sådant lotteri. Om det av omständigheterna framgår attavsikten med försändelsen inte är att verka för deltagande i lotteriet, fårförsändelsen dock postbefordras. I poststyrelsens allmänna cirkulär (1959:398och 1961:141) erinras om LF:s och allmänna poststadgans bestämmelser, varvidsägs att kassafunktionär, innan postanvisning till utlandet mottas, imöjligaste mån skall kontroUera att på anvisningen inte finns sådant meddelandesom utgör hinder för postbefordran. Som exempel på sådana meddelanden nämnsanteckningar som utgör rekvisition av lott, i tryckta rutor tillförda siffrorsom utgör fips samt påklistrade etiketter med lottnummer. Det påpekas attmottagandet av postanvisningen dock inte bör vägras i tveksamma fall samt attdet förhållandet att postanvisningen är adresserad till ett utländskt lotteri,tipsföretag e. d, i sig inte utgör hinder för dess postbefordran. Ävenbankerna har i cirkulär till sina kontor erinrat om förbudet att förmedlautbetalningar av vinster och insatser i ufiändska lotterier, I cirkulären haräven uppgivits vissa täckadresser som spelbolagen använder sig av, I 7§ LF finns bestämmelser bl. a. om att det är förbjudet att yrkesmässigt eUereljest mot ersättning tillhandagå annan vid deltagande i lotteri, som ärtiUåtet, utan medgivande av anordnaren. Utan tillstånd av regeringen får inteheller bedrivas yrkesmässig verksamhet, varigenom andel i bevis om rätt tilldelaktighet i sådant lotteri avyttras m, m. Inte heller får utan tillstånd avregeringen vid yrkesmässig försäljning av delaktighetsbevis försäljningen skemot betalning i särskilda poster m. m, uppfattning är de nuvarande bestämmelserna om utländska lotterierinte särskilt effektiva eftersom det förekommer ett omfattande svensktdeltagande i utländska lotterier och tips. Vidare anför utredningen attinternationella överenskommelser och frivilliga överenskommelser med deutländska anordnare som marknadsför sina lotterier här i stort sett också varitverkningslösa. Ofta sänds marknadsföringsma-teriel, lotter och insatser medpost mellan anordnare och deltagare. Utredningenkonstaterar att postverket och bankerna har olika uppfattningar om hurbestämmelserna angående utländska lotterier skall tolkas. Enligt postverketfordras bevis för att det rör sig om en försändelse från eller till ettufiändskt lotteri för att man skall kunna ingripa eller stoppa befordran. Dettahar medfört att postverket vidarebefordrar en stor mängd försändelser frånufiändska lotterier och avsevärda summor till dessa. Bankerna däremot hartolkat bestämmelserna avsevärt restriktivare. mening är det angeläget att de utländska lotterianordnarnasverksamhet här i landet motverkas mera effektivt än , TiU detta fordrasäven postens akfiva medverkan. 1981/82:170 93 attdet skall vara förbjudet att förmedla betalning till utlandet om det framgåreller kan antas att betalningen avser insats i ett utländskt lotteri. Dettainnebär enligt utredningen att betalningar till utländska lotteri- ochspelbolag vanligtvis inte är tillåtna eftersom sådana praktiskt taget alltidtorde avse lotteri- eller spelinsatser. Om det står klart att betalningen fiUett bolag avser annat än insatser bör den naturligtvis förmedlas. Vidare anförutredningen att inte heller bör betalningar få förmedlas till kända ellermisstänkta täckadresser för betalning av insatser i utländskt lotteri. Ettsamarbete mellan myndigheterna och de statliga lotteriföretagen kan bidra tiUatt postverket och andra betalningsförmedlande organ hålls informerade omkända täckadresser, så att betalningar till dessa inte sker. Vidare föreslårutredningen att det skall vara förbjudet att här i landet erbjuda någon attdelta i ufiändskt lotteri eller att eljest medverka till att någon deltar isådant lotteri. Utredningen anför att det exempelvis inte skall vara fillåtetatt här i landet verka som ombud eUer kommissionär för utländska bolag, attsamla in insatser här i landet för deltagande i utländskt lotteri, att per postsända över reklamblad eller att tillhandahålla vinster eller insatser ilotterierna. Utredningenföreslår också att det skaU vara förbjudet att publicera uppgift eUer spridainbjudan, plan, vinstförteckning, dragningslista eller Uknande meddelandebeträffande utländska lotterier eller otillåtna lotterier i avsikt attunderlätta för någon att delta. Utredningen anför att det framstår somsjälvklart att det tiU exempel skall vara förbjudet att annonsera om en illegalspelklubb. Medverkani form av spridande av information om olagliga lotterier skall enligtutredningen vara förbjudet, om avsikten är att förmå mottagaren av informationenatt delta i lotteriet. Utredningen anför att postens verksamhet kommer in ibilden även i detta sammanhang. För posten bör således gälla att exempelvislotter eller dragningslistor inte får vidarebefordras, om det finns skäl attanta att det rör sig om ett olagligt lotteri. Vidareföreslår utredningen att det skaU vara förbjudet att, utan medgivande avanordnaren, i förvärvssyfte fillhandagå någon vid deltagande i ett lotteri.Syftet med detta förbud är enligt utredningen att motverka att den legalalotteri- och spelmarknaden utnyttjas för oegentligheter. Genom attkommissionärer endast får förekomma i den mån lotterianordnaren själv bestämmerdetta får man en viss garanti för att kommissionsverksamheten endast anförtrosdem som kan förväntas bedriva denna på ett hederligt sätt. Utredningenföreslår inte några bestämmelser motsvarande dem som f n, finns i 7 § LF omförbud att utan tillstånd av regeringen sälja andelar i bevis om rätt tilldelaktighet i lotterier m, m. Endastnågra remissinstanser uttalar sig i fråga om utländska lotterier m, m. Dessaremissinstanser tillstyrker i allmänhet utredningens förslag. 1981/82:170 94 Kritiskasynpunkter framförs emeUertid av postverket och (valutastyrelsen). Postverketanför inledningsvis att inskränkningar av icke postal natur i rätten att anlitapostverket måste vara mycket starkt motiverade och bör fillgripas endast närandra möjligheter inte står tUl buds. Det påpekas att verksamheten har karaktärav massdrift i högt tempo, något som fömtsätter enkla och enhetliga mfiner.Postverket utgår från att bestämmelsen om förbud att exempelvis per post sändaöver reklamblad inte kan vara tilllämplig på postverket, som inte kan ha föravsikt att underlätta för någon att delta i ett otillåtet lotteri. Vidare anförpostverket att det i praktiken föreligger stora svårigheter att förhindrabetalningar. Möjligheterna torde vara små att avslöja täckadresser samt hållaaktuella register etc, över sådana adresser. Det finns även möjhghet attkringgå bestämmelserna, exempelvis genom att skicka kontanter i brev.Postverket anser vidare att speciella problem torde komma att uppstå i de falldå ett företag, förutom lotteri- och spelverksamhet, bedriver en"legal" verksamhet. Riksbankenkonstaterar att betalningar i samband med deltagande i ufiändska lotterierberörs av såväl LF som valutaförordningen. Enligt föreligger detmöjlighet att utan överträdelse av vare sig LF eller valutaförordningen inomvissa ramar verkställa betalningar till utlandet av insatser i ufiändskalotterier. En valutabank är inte skyldig enligt valutaförordningen att prövaändamålet vid betalning inom en viss beloppsgräns. Vidare anför attdet från valutasynpunkt är angeläget att vinster hemtages fill och attdetta sker genom valutabank. Ansökningar om tillstånd till överföring av vinsttill bifalles alltid, bl.a, med hänsyn till förpliktelserenligt kapitalliberali-seringsstadga. Kvar står emeUertid hinder för hemtagningav vinster genom LF:s förbud mot medverkan vid sådan hemtagning. Föregen del vill jag anföra följande. Regleringenav lotterier har i allt väsentligt tagit sikte på självaanordnandet av lotterier. Något förbud råder f. n. inte mot att här i landetdelta i utländska lotterier, I likhet med lolteriutredningen finner jag inteskäl att föreslå några förändringar på denna punkt, Iprincip ansluter jag mig till utredningens uppfattning att det är angelägetatt man så långt som möjligt försöker förhindra att utländska lotterier ochäven otiUåtna lotterier bjuds ut på den svenska marknaden. Vid valet avåtgärder bör beaktas, fömtom att det inte råder något förbud mot att delta i deutländska lotterierna, bl, a, att genom att åta sig förpliktelserna iOECD:s kapitaUiberaliseringsstadga (B-listan XI,G.Gaming) gått med på att medge överföring av spelvinster. F.n. gäller enligt LF att det är förbjudet att främja deltagande i utländskalotterier eller i otillåtna lotterier som har anordnats inom landet, bl, a,genom att utbjuda eller avyttra delakfighetsbevis i lotterierna, uppbärainsatser i lotterierna eller genom att sprida inbjudan, plan, vinstförteckning,dragningslista eller liknande meddelande beträffande lotterierna. Prop.1981/82:170 95 Jagansluter mig till utredningens förslag om att det även i fortsättningen börvara förbjudet att främja deltagande i lotterier av nu nämnt slag. För attundvika en onödigt långtgående reglering bör förbudet dock avse endast sådantfrämjande som sker yrkesmässigt eller annars i förvärvssyfte. Jag återkommertill dessa frågor i specialmotiveringen. Som utredningen harpåpekat är det vanligt att betalning av insatser i utländska lotterier, liksomutbetalning av vinster i sådana lotterier, förmedlas av bl, a. postverket ochbankerna. Enligt min uppfattning kan normala förmedlingsuppdrag av det härslaget inte betraktas som främjande av deltagande i ufiändska lotterier. Utredningenhar föreslagit ett uttryckligt förbud mot förmedling av betalning som kan antasavse insatser i utländska lotterier. Enligt utredningen skall det åliggapostverket och bankerna att förhindra sådan förmedling, bl. a. genom att hållasig informerade om kända täckadresser. Ilikhet med bl. a. postverket anser jag att den ordning som utredningen harföreslagit är alltför långtgående. Ett krav på att bl, a. hålla sig informeradom täckadresser i utlandet skulle ställa orimligt stora krav på de organ somrutinmässigt förmedlar betalningar tUl utlandet, företrädesvis postverket ochbankerna, och kan därför komma att inverka hämmande på det sedvanliga arbetetsom har blivit alltmer intensivt. Dessutom torde förbudet intebli särskilt effekfivt. Jag anser således att det inte finns fiUräckliga skälför att i regleringen föra in en bestämmelse om förbud mot förmedling avbetalning som kan antas avse insatser i utländska lotterier. Remissinstansernaframställer inte några erinringar mot utredningens förslag i övrigt. Även jagansluter mig i huvudsak till vad som har föreslagits. De nuvarandebestämmelserna bör enligt min mening i huvudsak bibehållas. Jag återkommer tilldessa frågor i specialmotiveringen. Ärendensom gäller tUlstånd att anordna lotterier handläggs f n. av polismyndigheterna,länsstyrelserna, lotterinämnden och regeringen. Polismyndigheternatar emot anmälningar om lotterier som anordnas med stöd av 2 § och 3 § a LF,Vidare kan polismyndigheterna meddela fillstånd tiU traditionella lotterier medhögst , i omslutning per anordnare och år (3 § b) samt fill vissaautomatspel (1 a § andra stycket a) och roulettspel (1 b §).. Länsstyrelsernakan meddela fillstånd till traditionella lotterier inom respektive län med enomslutning av högst , per anordnare och år (3 § c) samt tUl vissaautomatspel som anordnas i samband med bingospel (1 a § andra stycket b) ochbingospel (1 c §). Lotterinämndenär central förvaltningsmyndighet för frågor om tUlämp- 1981/82:170 96 ningenav LF, En närmare redogörelse för nämndens uppgtfter lämnas senare (avsnitt2,11,1), Nämnden är sista instans för besvär över länsstyrelsebeslut enligtLF, Vidare prövar nämnden som första instans frågor om fillstånd att anordnaautomatspel med penningvinster på fartyg i internationell trafik samt frågorom tillstånd att inneha utbetalningsautomater (1 § lotterikungörelsen). Regeringen handläggerfrågor som gäller främst tillstånd att anordna rikslotterier. Även frågor omtillstånd att anordna lokala eller regionala lotterier kan dock komma attprövas av regeringen, nämligen om förutsättningar för tillstånd inte finnsenligt LF. kan vidare till regeringen hänskjuta ett ärende, omdet är av större vikt. Beslut av lotterinämnden som gäller tillstånd attanordna automatspel med penningvinster eller att inneha utbetalningsautomaterfår överklagas hos regeringen. Vidare svarar regeringen förtillståndsprövningen avseende den statliga lotteriverksamheten ochtotalisatorspelet, uppfattning är den tillsyn och kontroll som f.n, utövas av polisenpå lotteriområdet föga enhetlig och effektiv. Polismyndigheterna bör befriasfrån uppgiften att handlägga lotteriärenden med tanke på det ringa sambandlotterier har med övrig polisiär verksamhet. Utredningen föreslår därför attlänsstyrelserna skall svara för tillståndsprövningen avseende alla lokala ochregionala lotterier. Därigenom kan enligt utredningens mening åstadkommasstörre likformighet vid handläggningen av lotteriärenden. Vidareföreslår utredningen att handläggningen av ärenden rörande rikslotterieröverförs från regeringen till lotterinämnden, som bör permanentas. Nämndenföreslås vidare kunna meddela tillstånd avseende lotterier som inte huvudsakligenanordnas inom ett län. Regeringensmöjlighet att meddela tillstånd bör enligt utredningen begränsas fill destatliga lotterierna och totalisatorspelet. Vidare skall regeringen, liksom f,n., kunna meddela tillstånd att anordna automatspel med penningvinster ombordpå fartyg i internationell trafik samt att inneha utbetalningsautomater, medmöjlighet att kunna delegera dessa frågor till lotterinämnden. Vidareföreslår utredningen att beslut skall kunna överklagas hoslotterinämnden. I sådana fall skall det inte vara möjligt att överklaganämndens beslut. Sådana beslut som nämnden meddelar i andra fall skall kunnaöverklagas hos regeringen. Deflesta remissinstanserna ansluter sig i allt väsentligt till utredningensförslag och menar att detta är väl ägnat att leda tUl en mer ändamålsenligordning på lotteriområdet. Åtskilliga remissinstanser ställer sig dock kri- 1981/82:170 97 tiskatill förslaget om att aU tillståndsprövning skall överföras från polismyndigheternatill länsstyrelserna och menar att detta kommer att leda fill en minskadkontakt med det lokala föreningslivet och en ökad byråkrati. Ocksåenligt min mening bör man givetvis sträva efter att göra regleringen såeffektiv som möjligt. En koncentration av uppgifter inom lotteriområdet filllänsstyrelserna och lotterinämnden kan förväntas bidra till en sådaneffektivitet, I väsentliga delar ansluter jag mig därför till utredningensförslag. Jaghar tidigare (avsnitt 2.7,2,6) föreslagit att en s,k. fri sektor bör inrättasför lokala ideella föreningar som vill anordna tradUionella lotterier samt attanordnandet av dessa lotterier bör föregås av en tillståndsprövning. Medhänsyn till frisektor-lotteriernas lokala anknytning anser jag det mest naturligtatt polismyndigheterna svarar för denna prövning. Polismyndigheterna har mångagånger god kännedom om det lokala föreningslivet som bör tas till vara i dethär sammanhanget. För lotterianordnarna kan det också vara värdefullt medmöjligheter till personliga kontakter med tillståndsmyndigheten. Vidare kantilläggas att polismyndigheterna i många andra sammanhang har anledning att hakontakt med lotterianordnarna. Det finns också en risk för att encentralisering av dessa lotterier kan komma att leda tUl en längrehandläggningstid och ökad byråkrati, bl. a. genom det remissförfarande som kanvara nödvändigt, Idet här sammanhanget vill jag erinra om att den nuvarande skyldigheten attgöra anmälan om 2 §-lotterier bör slopas Ofr avsnitt 2,7,3), vilket kommer attleda till en minskad arbetsbelastning för polismyndigheterna. Jag har tidigare(avsnitt 2,7,2.6) anfört att fillstånd att anordna frisektor-lotterier somregel bör gälla . Dessa lotterier kommer därigenom att föra medsig en förhållandevis begränsad arbetsbelastning för polismyndigheterna. Länsstyrelsernabör, såsom utredningen har föreslagit, svara för fill-ståndsprövningen avseendeövriga lokala och regionala lotterier, dvs. i första hand traditionellalotterier, roulettspel, automatspel och bingospel, I allt väsentligt harlänsstyrelserna dessa uppgifter . Jagkommer senare att föreslå att lotterinämnden, som inrättades på försök ,nu görs permanent. Enligt min mening bör lotterinämnden svara förtillståndsprövningen avseende i första hand traditionella lotterier somanordnas inom flera län samt automatspel med penningvinster på fartyg iinternationell trafik. Enligtmin mening bör den nuvarande ordningen bibehållas vad gällertiUståndsprövningen avseende penninglotterier, totaUsatorspel m,m. De flestaremissinstanserna ansluter sig till utredningens förslag vad gäUerbesvärsordningen. Några remissinstanser anser dock att lotterinämndens beslutalltid bör få överklagas till regeringen bl. a, med hänsyn till att nämndenfömtsätts utfärda föreskrifter och anvisningar om lotterierna. 7 Riksdagen1981/82. 1981/82:170 98 Föregen del anser jag att övervägande skäl talar för att den nuvarandebesvärsordningen i princip bör bibehållas, vilket bl. a. innebär att lotterinämndensbeslut i ärenden som fullföljts från inte får överklagas. Närtillstånd meddelas att anordna lotterier kan tillståndsmyndigheterna med stödav 4 § LF föreskriva närmare viUkor samt meddela kontroll- ochordningsföreskrifter. Även i fråga om anmälningslotterier kan meddelaskontroll- och ordningsföreskrifter. Kontrollanterförordnas normalt i sådana traditionella lotterier som kräver tillstånd. Ianmälningslotterier förordnas kontrollanter endast när det behövs. Kontrollenav de ideella lotterierna på lokal och regional nivå ombesörjs så gott somuteslutande av kontrollanter som utför arbetet som fritidsuppdrag. Vilkakategorier av personer som kommer i fråga för kontrollantuppdrag varierarhögst väsentligt. Arvodena fill kontrollanterna fastställs av myndigheterna menbetalas ut av lotterianordnaren eller det serviceföretag som svarar föradministrationen av lotteriet. TiUsynenoch kontrollen över de statliga bolagen som anordnar lotterier utövas avregeringen. RSV utövar tillsyn över totalisatorspelet. Lotterinämndenhar enligt lotterikungörelsen till uppgtft att meddela föreskrifter förverkstäUigheten av LF, Av instruktionen för nämnden (1974:223, senast ändrad1979:628) framgår vidare bl.a. att det äligger nämnden/att meddela råd ochanvisningar samt att verka för en ändamålsenlig kontroll av lotterier genomutbildning av kontroUanter och i övrigt verka för en enhetlig tUlämpning av LF, Somfidigare har nämnts, har lotterinämnden till uppgift att pröva frågor omtillstånd att anordna automatspel med penningvinster ombord på fartyg iinternationell trafik. Mot den bakgrunden utövar nämnden också viss tillsynöver detta spel, ILF finns inga uttryckliga bestämmelser om uppgiftsskyldighet eUer liknande. Dennuvarande fillsynen och kontrollen på lotteriområdet är bristfällig enligtutredningens mening. Ett av de viktigaste målen för den framtida regleringenmåste därför vara att effektivisera kontrollen. Utredningen anför atttillståndsprövningen har dominerat myndigheternas arbete medantillsynen och kontrollen har kommit i skymundan. Det är enligt utredningenväsentligt att en balans skapas mellan tillståndsprövningen å ena sidan ochkontrollen och tillsynen å andra sidan. Utredningenföreslår att kontrollen delas upp på tre nivåer; kontrollan- 1981/82:170 99 temapå lokal nivå, länsstyrelserna på regional nivå och lotterinämnden på centralnivå. skall ha det övergripande ansvaret för tillsynen, vilketbl. a. innebär att nämnden kan utfärda anvisningar som gäller länsstyrelsernastillståndsgivning, tillsyn och kontroU, En annan vikfig uppgift för nämndenskall vara att medverka vid utbildningen av kontrollanterna. Vidareföreslår utredningen att lotterinämnden skall ta över ansvaret för tillsynenoch kontrollen av de statliga lotterierna och totalisatorspelet. Regeringen börutfärda de viktigaste föreskrifterna i det här avseendet medan lotterinämndenbör svara för detaljföreskrifterna. Enviktig del av kontrollarbetet skall utföras av tiUståndsmyndigheterna redan isamband med fiUståndsprövningen, Utredningen anför att tidigare misskötsel kanmotivera strängare kontroltföreskrifter än normalt.