mot · G402228 · 1981-01-12 00:00:00 — Denna skattning står i bra överensstämmelse med såväl undersökning om injektionsmissbrukare i centralarrest under 1965-1970 (1974) samt den missbrukspopulation som enligt en bedömning av och (1980) kan tänkas svara för en stöldkriminalitet av ca i . beslöt tillsätta en arbetsgrupp (SPANARK-gruppen) som fick till uppgift att utarbeta förslag till effektivisering av spaningen mot den organiserade narkotikabrottsligheten. Arbetsgruppen har därvid haft att överväga och framlägga förslag till 1) nya och okonventionella metoder för spaning 2) effektivare tekniska hjälpmedel för spaning 3) effektivisering av informationsbehandlingen. Förslagen riktar sig mot bekämpningen av den allvarligare narkotikabrottsligheten. I denna trilogi av rapporter har redovisats ett mycket ambitiöst åtgärdsprogram, som det finns all anledning för statsmakterna att noggrant pröva. En sammanfattning av arbetsgruppens förslag redovisas i bilaga 2. Aktuell narkotikastatistik, som belyser dagssituationen, redovisas i bilaga 3. I ett interpellationssvar aviserade justitieministern en rad åtgärder som regeringen har övervägt . Statsrådet anförde bl. a. följande i den aktuella interpellationsdebatten: Det är naturligtvis ytterst angeläget att bekämpa narkotikabrottsligheten och försöka komma till rätta med drogmissbruket. Medlen är inte bara kriminalpolitiska, utan stora ansträngningar måste också göras på det sociala vårdområdet. I en proposition som snart ligger på bord kommer regeringen att föreslå att minimistraffet för grovt narkotikabrott och för grov varusmuggling avseende narkotika skall höjas från ett till fängelse. Syftet är att än kraftigare än f. n. markera samhällets avståndstagande till den ofta internationellt förgrenade narkotikahanteringen, där gärningsmännen hänsynslöst exploaterar andra människors nyfikenhet eller beroende. Utländska medborgares brottslighet är ett ämne som länge har varit nära nog tabubelagt. När jag själv tog upp frågan i den allmänna debatten , var det därför att jag anser att problemet måste tas på allvar. Den helt övervägande andelen utlänningar som bor här i landet har anpassat sig väl och gör en utomordentligt värdefull insats i det svenska samhället. Men man kan inte komma ifrån att utlänningar är överrepresenterade i brottsstatistiken, särskilt när det gäller brott mot person och annan allvarlig kriminalitet. Även om man tar hänsyn till köns- och åldersfördelningen, kvarstår överrepresentationen. Det är mycket tillfredsställande att regeringen aktivt bearbetar narkotikaproblemen. Avsikten med denna motion är att ytterligare tillföra synpunkter som kan beaktas i det fortsatta beredningsarbetet avseende de ytterligare åtgärder som enligt vår mening måste till för att säkerställa en långsiktig lösning av de problem som i det föregående redovisats i denna motion. För detta ändamål skall följande sammanfattande synpunkter anföras. är innehav av narkotika - överlåtelse, saluhållande eller tillverkning grovt narkotikabrott om det kan bedömas att det utgjort led i en verksamhet som bedrivits i större omfattning eller yrkesmässigt avsett särskild stor mängd eller eljest varit av särskilt farlig art. Detta brott har efter svenska förhållanden en vid straffskala, nämligen fängelse . Svenska haschrökare förbrukade över hasch och marijuana. Om allt hade sålts till gatupriset, . per gram, skulle värdet av haschet vara knappt 700 milj. kr. Tillsammans med ca amfetamin, heroin och fenmetralin och mindre mängder opium, LSD och kokain visar den tillgängliga statistiken att värdet av den svenska gatuförsäljningen av narkotika kan beräknas till mer än ! Vi anser att narkotikabrottet kan jämföras med grovt spridande av gift eller smitta, som har avsevärt grövre straffskala, nämligen fängelse eller livstid. Detta brott bedöms som grovt om det skett med uppsåt att skada annan till liv eller hälsa eller om många människor utsatts för faran. Narkotikabrottslingars verksamhet riktar sig huvudsakligast mot ungdomar, och langarnas intresse är att missbrukarna introducerar kamrater i missbruket. Till skillnad från grovt spridande av gift eller smitta ger narkotikalangningen enorma vinster, varför det grova narkotikabrottet framstår som en gynnad form av grovt spridande av gift eller smitta. Regeringen borde därför ha föreslagit en väsentligt kraftigare skärpning av straffet i stället för den nu i propositionen (1980/81:76) föreslagna höjningen av minimistraffet för det grova narkotikabrottet från 1 till fängelse. Av förslaget framgår att man vill begränsa möjligheterna att bedöma ett brott som grovt, om det skett i större omfattning eller avsett särskilt stor mängd. Vidare framgår att brottet skall avse väsentligt större mängder narkotika än vad som är fallet för att bedömas som grovt. Den kanske allvarligaste bristen är att om en narkoman överlåter narkotika, detta anses vara mer förmildrande än om en annan person gör det. Eftersom det är narkomanerna som sköter om missbrukets spridning - och icke langarna som dock tar vinsterna därav - kommer effekten mer eller mindre att bli att stora svårigheter uppstår för att förhindra missbrukets fortsatta utbredning. Den avancerade narkotikahanteringen liksom kriminaliteten i övrigt bedrivs i stor skala av multinationella brottssyndikat. Det finns ett i detta sammanhang mera svenskt problem, nämligen att vårt land utövar en särskild dragningskraft på kriminella personer. Till detta bidrar det materiella välståndet som erbjuder en god marknad för narkotikahanteringen men också för kriminaliteten i övrigt. En annan viktig förutsättning är den på grund av svag föräldraauktoritet och allmän släpphänthet ganska oskyddade ungdomen. Men vad som gör till en trivsam plats för förbrytare är den relativt låga upptäcktsrisken, lindriga straff och en i utländska ögon överraskande hantering av fängelsepermissioner. Dessutom tillkommer en generös lagstiftning och praxis när det gäller att förvisa utlänningar. Den internationella narkotikabrottsligheten skall angripas genom nära samverkan mellan främst tull och polis i de berörda länderna. Betydande insatser och stränga påföljder krävs också för att förhindra införsel och överlåtelse. Det har som tidigare framhållits varit vanligt med åtalseftergift för innehavare av små mängder narkotika. Enligt uppgift rör det sig om 700-1 000 fall , kanske flera. Självfallet har detta påverkat langarnas verksamhet, och den har anpassats till denna felaktiga och missriktade liberalisering. All erfarenhet visar att så länge efterfrågan på narkotika är stor och narkotikahandeln lönsam, kommer en inlåst grossist att ersättas med en ny . Därför kommer efterfrågan, dvs. antalet narkotikamissbrukare, att bli helt avgörande för om kampanjen mot missbruk kommer att röna framgång eller inte. Insatser som riktas enbart mot produktion eller distribution av narkotika har visat sig otillräckliga. En framgångsrik narkotikapolitik måste därför förmå missbrukarna att sluta med sitt missbruk och upphöra med sin roll som kunder och medlöpare till narkotikasyndikaten och den organiserade brottsligheten. Även innehav av små mängder narkotika måste beivras för att försvåra langning och fortsatt bruk av narkotika. Vi måste öka möjligheterna till tvångsingripanden mot dem som idkar gravt bruk av narkotika, då vederbörande riskerar att skada sig själv eller annan och då möjligheterna till frivilliga insatser uttömts. När en ung människa hamnar i missbruket eller råkar i klammeri med rättvisan, är snabba och väl avvägda ingripanden från samhället nödvändiga. Låt-gå-politiken leder oftast till fortsatt missbruk eller fortsatt brottslighet. Det är inte humant att låta personer som kommit på sned sjunka allt djupare i narkotikaträsket. När sedan samhället väl ingriper kan det vara . Vi gör säkert individerna en större tjänst om vi ingriper . Samhället besitter i själva verket stora resurser för förebyggande och bekämpande åtgärder inom narkotikaområdet. Men dessa resurser är splittrade i vad gäller både organisation och ansvar. Myndigheter såsom skola, socialvård, polis, domstolar och kriminalvård arbetar mot detta strukturproblem efter olika förutsättningar med olika mål och tyvärr alltför sällan i samverkan. Samhället kan enligt vår uppfattning inte effektivt förebygga missbruket med nuvarande insatser genom olika sektorer. Samhället kan inte heller effektivt bekämpa narkotikabrottslighet genom en sektororganisation. Om detta allvarliga samhällsproblem skall kunna bekämpas fordras ett omtänkande på flera plan. i , som bedrivit försöksverksamhet med samordnad missbruksvård på , har tidigt varit inne på dessa tankegångar. I en gemensam skrivelse till framhöll sjukvårdsstyrelsen och sociala centralnämnden i bl. a. följande synpunkter: För att kunna vända den högst oroande utvecklingen i form av ökat drogmissbruk fordras insatser på många plan. På det förebyggande området behövs en kraftig kunskapsökning hos samhällets vårdpersonal, lärare, polis, fritidspersonal, arbetsmarknadspersonal m. m. Vidare behövs en kunskapsökning hos allmänheten bestående bl. a. av föräldrar, barn, ungdomar och ensamstående. Denna kraftiga kunskapsökning kan ej förmedlas genom ensidig envägskommunikation, typ informationsfolders och föredrag. Kunskapsökningen måste ske med metoder som verkligen kommer åt männsikors attityder och handlingsmönster. Detta kan ske genom att kunskapsförmedlingen blir både teoretisk och känslomässig. Synpunkterna äger alltjämt aktualitet - det är snarare så att de måste framhållas med ökad skärpa. De åtgärder som samhället måste vidta bör mera bygga på insikter än på åsikter om den verklighet, de bakomliggande orsakssammanhang, som leder fram till olika former av missbruk och brottsligt beteende. Ytterst handlar debatten om formerna för individens frihet och ansvar, om föräldrars ansvar och om fostran av barn och ungdom i hem och skola. Vi måste också påverka attityderna i vårt samhälle och inte enbart nöja oss med att påverka människornas beteende. Om samhällets resurser skall kunna utnyttjas på ett riktigt sätt måste två viktiga förutsättningar vara uppfyllda: Insatserna måste riktas mot den allvarligaste brottsligheten och då särskilt mot dess svagaste länkar. De resurser som utnyttjas måste mot bakgrund av vad de riktas mot vara allsidigt sammansatta. De måste kunna arbeta snabbt och effektivt utan hindrande byråkratiskt och administrativt krångel i form av t. ex. gränsdragningen mellan myndigheter. Slutligen måste avsikten vara att uppnå bestämda mål . Vi anser att narkotikaproblemet nu nått en sådan omfattning, oaktat ökade traditionella samhällsinsatser, att helt nya metoder och insatser erfordras. Vi hävdar att detta problem av många människor upplevs som en så allvarlig fara för vårt samhällsliv och vår rättsäkerhet att fortsatt arbete inom de traditionella mönstren kommer att leda till risk för undergrävd tilltro till vårt samhälles möjligheter att på allvar komma åt narkotikabruket med alla de risker och konsekvenser detta kan medföra. Vad som krävs för bekämpning av narkotikaproblemet är en snabb och effektiv organisation som har överblick över hela strukturen och snabbt kan ingripa, utreda, lagföra och följa upp effekterna av sina insatser genom hela kedjan från inledande insatser i skola, socialvård, polis m. m. till kriminalvård eller narkomanvård och anpassning i samhället. Organisationen skall inte behöva följa myndighetsgränser. Den skall snabbt kunna på konsult- eller arvodesbas knyta till sig sakkunskap i form av t. ex. juridisk, medicinsk eller social expertis och ges medel som svarar mot en bestämd målsättning, exempelvis att pressa tillbaka narkotikamissbruket med . Strävan skall vara att komma åt missbruket, riktad mot alla delar av strukturens svaga punkter. Vi tror att sådana riktade insatser snabbt skulle kunna pressa ned bruket och återställa tilltron till samhällets förmåga att skänka trygghet för medborgarna. Vi förordar därför att man utreder förutsättningarna för att skapa samordnade organ, lokalt, regionalt och centralt, för ledning av förebyggande och bekämpande av narkotikabruk och narkotikabrottslighet. Mot bakgrund av vad som ovan anförts hemställs 1. att hos regeringen begär ett samlat åtgärdsprogram mot narkotikamissbruket, 2. att hos regeringen begär en snabb undersökning av möjligheterna att samordna samhällets resurser för bekämpande av narkotikamissbruket i överensstämmelse med vad som anförts i motionen. SAMMANSTÄLLNING AV SPANARK-GRUPPENS FÖRSLAG LA GS T1FTNINGSFÖRSLA G att hemställer hos regeringen om utredning av frågan om kronvittnen och dessas rättsliga behandling att hemställer hos regeringen om ändring av lagen om TV-övervakning därigenom att lagen kompletteras med bestämmelse som stadgar undantag för polisens verksamhet att hemställer hos regeringen att i lag tas in bestämmelser som möjliggör för polisen att - utan hinder av bestämmelserna om hemfridsbrott och olaga intrång - bedriva spaning från vissa utrymmen som f. n. åtnjuter skydd mot polisiärt inträng att hemställer hos regeringen att narkotikastrafflagen ses över vad gäller möjligheterna att ingripa mot innehavsbrottet redan på försöks-, förberedelse- och stämplingsstadierna att hemställer hos regeringen om ändring av och tillägg till nuvarande och i proposition 1975/76:202 föreslagna bestämmelser om telefonavlyssning vad gäller kravet på misstankens styrka, initiativtagande myndighet, interimistiska förordnanden och beslutande att hemställer hos regeringen att bestämmelserna om telefonavlyssning skall omfatta även telexmeddelanden att hemställer hos regeringen att 27 kap. 16 § RB erhåller tilläggsbestämmelse som - i likhet med lagen (1952:98) med särskilda bestämmelser om tvångsmedel i vissa brottmål - ger polisen rätt att av få uppgift på telefonsamtal som expedierats till eller från viss telefonapparat. att hemställer hos regeringen om utredning av frågan om lagstiftning som skyddar det legala instrumentet telefonavlyssning mot användning av kryptoutrustade telefonapparater att hemställer hos regeringen om ändring av bestämmelserna i 4 kap. 9 a-b §§ BrB om olovlig avlyssning med tekniska hjälpmedel och olovligt anbringande av sådana hjälpmedel till förmån för polisiär spaning mot grov narkotikabrottslighet i enlighet med föreslagna bestämmelser om telefonavlyssning att hemställer hos regeringen om utredning av polisens rätt till tillträde till enligt regeringsformen fridsskyddade utrymmen för anbringande och återtagande av spaningsteknisk utrustning att hemställer hos regeringen om utredning av frågan om rätt för polisen att anbringa (och återta) pejlingsutrustning i eller på (resp. från) en persons kläder eller andra medföra tillhörigheter att hemställer hos regeringen om särskilda medel för köp av narkotika i spaningssyfte att tar initiativ till diskussioner med berörda parter inom polisväsendet om användandet av fria spanare att hemställer hos regeringen om rätt för styrelsen att placera en narkotikapolis i som sambandsman för /och en i att - inom ramen för Interpolverksamheten - verkar för ett s. k. poolsystem där medverkande länder bevakar tekniska innovationer och rapporterar detta till generalsekretariatet samt att länderna gemensamt står för eventuella utvecklingskostnader att verkar för att leasingmedgivandet för narkotikaspaning förlängs att gälla efter att verkar för att fasta fordon tilldelas narkotikarotlarna efter 1:5 att skapar rutiner för ett rullande fordonsbyte mellan narkotikarotlarna att verkar för att narkotikarotlarnas fordon kan förses med falska registreringsskyltar att hemställer om medgivande till köp, försäljning och skrotning av begagnade bilar att i kommande petita begär medel för ytterligare en s. k. spaningsbuss och tre motorcyklar för spaningsändamål och depåplacering att verkar för att radiosystem 450 kommer samtliga narkotikarotlar till godo att vidtar erforderliga åtgärder för utbyggnad av kryptoutrustning beträffande samtliga radio stationer att omplacerar befintlig kryptoutrustning för fasta fordon till förmån för narkotikarotlarna och därvid skyndsamt tillför Falu polisdistrikt kryptoutrustad basstation att tilldelar varje narkotikarotel 1-2 i väskor inbyggda radiostationer med krypto för förhyrda fordon att tilldelar varje narkotikarotel en mobil kryptoutrustad radiostation för ledning av spaningsoperationer att tilldelar varje depå s. k. repeatér med krypto att tilldelar varje depå utrustning för avlyssning av sjötelefonsystemen att låter komplettera de optiska hjälpmedlen vid narkotikarotlarna i enlighet med föreslagna normer att hemställer hos regeringen om medel för telefonavlyssningsutrustning för stationärt och interimistiskt bruk till narkotikarotlarna att tilldelar narkotikarotlarna akustiska hjälpmedel i enlighet med föreslagna normer att låter komplettera de elektroniska hjälpmedlen (i övrigt) vid narkotikarotlarna i enlighet med föreslagna normer att tar initiativ till att utveckla dataanvändningen i spaningsarbetet såväl i fråga om enskilda ärenden som avseende mera allmängiltiga spaningsregister och register för underrättelseförfarandet att medverkar till att narkotikarotlarna tillgodoses med skrivmaskiner enligt styrelsens norm för skrivmaskiner att tilldelar varje narkotikarotel en elektronisk våg att tar fram erforderliga väskor för tekniska hjälpmedel i spaningsarbetet att tillsätter en partsammansatt arbetsgrupp för att utreda frågan om behov för spaningsbruk av andra skjutvapen än nuvarande tjänstevapen, vapenhölster, knivutrustning och gasutrustning samt skottsäkra västar att organiserar en teknisk utvecklingsenhet vid rikskriminalsektionen att organiserar en underrättelseenhet vid rikskriminalsektionens narkotikarotel och därvid vidtar föreslagna förändringar av rotelns enhetsindelning att även i fortsättningen avdelar minst två man vid interpolsektionen för internationella kontakter i fråga om narkotikabrottslighet att etappvis begär medel för 20 nya polismanstjänster med särskild lönesättning och 4 akademiskt utbildade befattningshavare för placering vid UF-enheten att verkar för att generaltullstyrelsen avdelar en tulltjänsteman för tjänstgöring vid UF-enheten att verkar för att det inom ram skapas en pool av polismän som är villiga att i annat land utföra översättning och tolkning att tillsätter en partsammansatt arbetsgrupp med uppgift att utarbeta utbildning i underrättelseförfarandet MÅNADSSTATISTIK NARKOTIKA Hela riket, Jfr med motsv. Anmälningar, misstänkta personer, resursinsatser 1 Inkomna ärenden (anmälningar) 2 Hörda personer, misstänkta för tillv./ saluh./överl. 3 - därav utlänningar 4 Hörda personer, misstänkta för enbart 5 - därav utlänningar 7 -därav utlänningar 9 - därav utlänningar 10 Antal beslag av narkotika (beslagtillfäl 11 Antal polismän som huvudsakligen varit sysselsatta m. spaning/utredn. narkotikaärenden (månadsarb. 1980/81:228 19 2 _ c x < 2 "c75 i*-t c X) < 2 5 to ° ä ooi> 5 ca < i2 O, fO cn cn a- in x O m CN vo VO 00 ov Tj- to (N r- in '0 ud o v VO CN ca x B ,S e c -g S -C a M § g Q E 6 i§ 8 S ö w p ca c ^ o x ca u. c ca Cl öo c p ~ sr e CL ca ca ^ o P A» oo .q 4) X* § =5 -o rt ° S <" sa c :ca u, _c 1 x: ca j u ^ cm ' 00 c _ < T-f C3 « > - :ca X i h- äd »o i oo g oo i ^ -Ö vo ' T o ^ ra ^ ra :ra !H =«