mot · G4021845 · 1981-01-27 00:00:00 — av m. fl. om fördyringen till följd av ändrade byggnormer har bostadsbyggandet här i landet sjunkit. Detta har flera orsaker. En av dessa är de ökade byggkostnaderna. En bit av de ökade byggkostnaderna är de ständigt nya normkraven. I SPK:s utredning Bostadsproduktion, kostnadsutveckling och strukturförhållanden visas att kvalitetsförändringar bl. a. till följd av nya normkrav ökat byggkostnaden per lägenhet med ca . Normernas kostnadspåverkan på byggandet börjar därmed bli ett allt allvarligare problem. Det bör därför vara hög tid att nu ompröva gällande normer, det sätt på vilket normer införs och tillväxttakten i normernas antal. Rent allmänt gäller att ändringar av byggbestämmelserna alltid medför kostnader för industrin genom inlärning av nya regler och/eller rutiner, genom omläggning av produktion och revidering av informationsmaterial osv. ; detta är oundvikligt. Men storleken av dessa kostnader beror i mycket hög grad av hur dessa ändringar är organiserade. För att minska kostnaderna vid normförändringar är det viktigt med ett långsiktigt program. Detta skulle kunna utformas så: att Svensk byggnorm (SBN) och andra byggnormer hålls i stort sett oförändrade , förslagsvis ; att enstaka förändringar, som ändock anses oundgängligen nödvändiga med hänsyn till teknikens utveckling eller beslut av regering och riksdag, ikraftsättes ett bestämt datum , förslagsvis ; att industrin ges tillräcklig tid för omställning när nya eller ändrade normer införs; vad som är tillräcklig tid kan i hög grad variera beroende på de aktuella bestämmelsernas art, på omfattningen av deras påverkan på industrin och i vilken utsträckning aktuell teknik är utprövad, varför det är väsentligt att omställningstiden fastställs i samarbete med berörd industri; samt att tiden mellan femårsrevideringarna av myndigheterna utnyttjas för att tillsammans med industrin diskutera och analysera aktuella förändringar i byggbestämmelser, avsedda att gälla först nästa femårsperiod. Detta skulle göra det lättare att uppfylla kravet på tillräcklig omställningstid och medge att metoder och produkter i anslutning till nya eller ändrade bestämmelser är tillräckligt utprövade vid ikraftträdandet. En sådan ordning för revideringar och införande av nya bestämmelser skulle också medföra att man inom branschen klart vet vad som gäller . Regeringen bör därför göra en översyn av byggnormernas varaktighet, ikraftträdande samt industrins behov av omställning m. m. vid revidering och införande av nya normer. Olägenheten med en så stor normvolym som vi har i kan i viss utsträckning begränsas genom en praktiskt lämplig strukturering och redigering samt genom att normernas varaktighet och ikraftträdande hanteras på ett skickligt sätt. Detta hindrar inte att själva normtillväxten ter sig hotande; den har , om man inte bara ser på SBN utan på alla bindande normer, haft en exceptionell tillväxt - oavsett hur man väljer att mäta normmängden. Det innebär att vi, om detta fortsätter, hotas av en normvolym som växer både industrin och myndigheterna över huvudet. I det läget är det motiverat att ställa frågan om inte ett alternativt angreppssätt på byggnormsproblematiken skulle kunna göra det möjligt att undvika en sådan situation. Ett sådant alternativt angreppssätt kunde vara en minskad normreglering i utbyte mot ett utökat och annorlunda produktansvar från industrins sida. Ovan antydda normidé är naturligtvis otillräckligt studerad för att läggas till grund för konkreta förslag. Den allmänna normsituationen är dock så allvarlig att detta eller andra normalternativ som kan leda till en radikal begränsning av normtillväxten bör bli föremål för seriösa utredningar. Med stöd av ovanstående hemställs 1. att hos regeringen anhåller om en översyn av byggnormers varaktighet, ikraftträdande samt industrins behov av omställning m. m. vid revidering och införande av nya normer i enlighet med vad i motionen anförts, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts angående alternativa normidéer. () ()