mot · G4022071 · 1981-03-25 00:00:00 — av m. fl. med anledning av proposition 1980/81:130 om industripolitikens inriktning, m. m. I regeringens proposition 1980/81:130 angående industripolitikens inriktning, m. m., betonas vikten av forskningens och utvecklingens betydelse för industrins konkurrenskraft. I propositionen framhålls också att avgörande för svensk industris utveckling är den vitalisering och förnyelse som startande av ny industriell verksamhet innebär. Etablering av nya företag baserade på innovationer har enligt regeringen visat sig ha särskilt stora utvecklingsmöjligheter. Därför är det en viktig uppgift för samhällets stöd till tekniskt forsknings- och utvecklingsarbete att främja tillkomsten av innovationer och stötta nyföretagandet kring dessa. För att nå målet med en ökad satsning på FoU-arbete föreslår regeringen bl. a. en fortsatt satsning på Industrifonden. Under budgetåren 1981/82 och 1983/84 föreslås ett årligt tillskott till fonden på 150 milj. kr. i form av statliga anslag, dvs. totalt 450 milj. kr. uttrycks i propositionen tveksamhet till den generella stimulansåtgärd för FoU-arbetet som det särskilda forskningsavdraget utgör. En av orsakerna till detta är svårigheterna att direkt fastställa avdragets stimulanseffekt. var emellertid den ekonomiska effekten av avdraget ca 200 milj. kr. Huvuddelen av avdraget har medgetts för företagens totala forskningsvolym s. k. basstöd. En annan orsak till tveksamhet om det särskilda forskningsavdraget sägs vara att endast vinstgivande företag kan utnyttja avdraget. Bestämmelserna om det särskilda forskningsavdraget är tidsbegränsade och gäller endast kostnader för forsknings- och utvecklingsarbete . Från industrins sida är man positiv till denna generella möjlighet att främja FoU-arbetet och vill behålla avdragsmöjligheten även i fortsättningen. Enligt vår mening bör generella metoder främjas, bl. a. därför att de innebär mindre byråkrati och ger företagen vidgat ansvar. Ett bibehållet och utvidgat forskningsavdrag står emellertid enligt vår mening inte i någon motsatsställning till möjligheterna att ge statligt stöd via Industrifonden. Tvärtom kan båda möjligheterna behövas i en fortsatt effektiv satsning på forsknings- och utvecklingsarbete inom industrin. Därför bör systemet med det särskilda forskningsavdraget förlängas att gälla även efter 1981. Inför denna förlängning bör det givetvis prövas om systemet kan förbättras med ledning av vunna erfarenheter. Syftet bör vara att stimulera företagen till ökade insatser inom forskning och utveckling. Såväl Industrifondens bidrag som det särskilda forskningsavdraget vänder sig emellertid endast till de större industriföretagen och då speciellt Industrifondens verksamhet. För att stimulera forsknings- och utvecklingsarbetet även i de mindre företagen bör det särskilda forskningsavdraget utvidgas att omfatta även denna kategori företag. Detta kan ske på så sätt att kravet sänks från till av den tid personalen måste ägna åt forskning för att det särskilda forskningsavdraget skall få utnyttjas. Med stöd av ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts angående en förlängning av det särskilda forskningsavdraget samt en utvidgning av detsamma. . () . ()