mot · G4022107 · 1981-04-03 00:00:00 — av m. fl. med anledning av proposition 1980/81:153 om åtgärder för att främja fritidsfisket, m. m. Det är från samhällssynpunkt angeläget att människorna får tillgång till avkoppling och aktiviteter på sin fritid. Detta behov ökar i takt med en ökande fritid och ett arbetsliv som i allt större utsträckning präglas av specialisering och monotoni. Arbetsinsatserna kräver allt mindre av fysisk kraftutveckling som arbetsplatserna i regel är förlagda inomhus, i allt större tätorter. Möjligheterna till fritidsaktiviteter är emellertid i hög grad beroende av inkomster, samhällsställning och bostadsort. Som regel är det de grupper i samhället som har de högsta inkomsterna, de bästa bostadsförhållandena, de behagligaste arbetsmiljöerna, de flesta tillfällena till omväxling och variation i arbete och liv som också har de goda möjligheterna till fritidsaktiviteter. För samhälle och folkrörelser är det därför en viktig uppgift att skapa ett fritidsutbud som står öppet för alla. Detta gäller särskilt som möjligheterna till fritidsaktiviteter och motion är av stor betydelse för hälsa, anpassning och trivsel i samhället. Fritidsfisket är i dessa sammanhang av utomordentlig betydelse. Som fritidssysselsättning har det unika möjligheter. Det ger i sin enklaste och ursprungligaste form, till mycket små kostnader, kontakt med natur och miljö samt motion och avkoppling. innebär fångsten av fisk att en naturresurs utnyttjas. Fritidsfiske kan utövas av alla. Det aktiverar människor i alla samhällsgrupper. Den sociala snedrekrytering som ofta präglar andra fritidsaktiviteter finns inte inom fritidsfisket. Fritidsfisket är också ett viktigt komplement till andra fritidsaktiviteter såsom båtliv, vandringar, semesterresor och camping. I detta sammanhang kan fritidsfisket ge ett tillskott till utkomst och möjliggöra bosättning i glesbygder där andra utkomstmöjligheter är begränsade. Det är därför en viktig uppgift för samhället att medverka till att alla fiskeintresserade erbjuds möjlighet till ett rikt och varierat utbud av fritidsfiskemöjligheter. Samhällets stöd bör medverka till en utveckling där fritidsfiskarnas organiserade samverkan tillvaratas. Det var mot denna bakgrund som den dåvarande socialdemokratiska regeringen tillsatte fiskevattensutredning. Med utgångspunkt i dessa 1 1980181. förslag har den föreliggande propositionen utarbetats. Vi redovisar i det följande i vilka avseenden vi inte instämmer i förslagen i propositionen. I fråga om deltidsfisket föreslog utredningen inrättande av s. k. licensområden och vissa redskapsbegränsningar för icke-yrkesfiskare. Med hänsyn till de befarade effekterna på husbehovsfisket läggs i propositionen inga förslag fram utan man hänvisar till en kommande utredning av dessa frågor. Vi ansluter oss till denna mening. Huvudlinjer för fritidsfiskets utveckling Det övergripande ansvaret för en god resurshushållning och naturvård vilar på samhället genom stat och kommun. Detta gäller också fiskevården. Många fiskevattensägare känner inte detta ansvar i annan mån än att de själva utnyttjar fisket eller genom kortförsäljning kan antas få inkomster därav. Intresset för en god fiskevård i vårt land minskas också av att den enskilda äganderätten i stor utsträckning är uppsplittrad på ett stort antal ägare, exempelvis i de och vattendragen och utefter . Fiskevården kompliceras utefter kusten och vid de dessutom av att de enskilda vattnen förekommer jämsides med vatten upplåtna för allmänt fiske. Fritidsfiskets utveckling bör stödjas genom en sammanhållen politik med planering, upplåtelser av vatten, fiskevårdande insatser, organisationernas medverkan och en långsiktig finansiering. I arbetet för att utveckla en aktiv fiskevård är det viktigt att inom överskådlig framtid de begränsade resurserna framför allt satsas på de fiskevatten som i första hand är av intresse för den fritidsfiskande allmänheten och den aktiva yrkesfiskarkåren. Sådana insatser kommer också att vara av betydelse för det särskilt utefter kusterna livliga husbehovsfisket. För att dessa effekter skall uppnås måste de fiskevårdande åtgärderna förankras i en planering som beaktar behoven av insatser där de är mest angelägna. En sådan planering bör ske av fiskenämnderna i samarbete med kommuner och länsmyndigheter. Som framhållits av fiskevattensutredningen och flertalet remissinstanser skulle ett frisläppande av handredskapsfisket utefter och Gotlands kuster samt i de innebära en kraftig förbättring av allmänhetens möjligheter till fritidsfiske. De flesta av dessa vatten ligger i anslutning till de stora befolkningskoncentrationerna i vårt land och skulle därigenom kunna användas av ett stort antal fiskande under förutsättning att de vore Vi anser att handredskapsfisket i dessa vatten skall inlösas och detta fiske släppas fritt för allmänheten. Samma förhållande gäller för den del av som sträcker sig från kommun i län ner till udde i , den enda kuststräckan i vårt land där fisket fortfarande skall vara enskilt om fiskevattensutredningens förslag i övrigt genomförs. Vi anser därför att även handredskapsfisket utefter detta kustavsnitt bör inlösas och släppas fritt. Denna uppfattning har i remissarbetet stötts av , , flertalet länsstyrelser utefter den berörda kuststräcka och av . För detta ställningstagande talar både allmänna rekreationspolitiska motiv och svårigheterna att bedriva en aktiv fiskevård och fiskeupplåtelser med nuvarande uppsplittring av ägandeförhållandena. Möjligheterna att satsa på en utvecklad fiskevård underlättas. Det livaktiga fritidslivet på denna kuststräcka, med utgångspunkt i de stora tätorterna som är belägna där, gör att fiskeupplåtelserna i stor utsträckning inte fungerar. bedrivs huvuddelen av fritidsfisket på denna kuststräcka utan tillstånd. Utredningen har beräknat engångskostnaderna för inlösen av handredskapsfisket i , på samt i de till 25 milj. kr. Till detta kommer kostnaderna för som inte beräknats av utredningen. Kostnaden för inlösen av allt rörligt fiske utefter ostkusten har utredningen dock uppskattat till mellan 100 och 200 milj. kr. Kostnaderna för en inlösen av enbart handredskapsfisket torde bli avsevärt mycket lägre inte minst mot bakgrund av de nuvarande förhållandena när det gäller hävdandet av fiskerätten till handredskapsfisket och de betydande förbättringarna som fiskevattensägare och yrkesfiskare erhåller genom en utveckling av de fiskevårdande åtgärderna. Det viktiga yrkesfisket i dessa vatten och det omfattande husbehovsfisket beräknas kunna fortgå i oförändrad omfattning på detta kustavsnitt. En inlösen av handredskapsfisket bör därför bli ett ringa intrång som inte kan ge underlag för särskilt stora ersättningskrav. Enligt vår mening bör nu fatta ett beslut om inlösen av handredskapsfisket utefter , i och längs Gotlands kuster samt vid de med utgångspunkt att värdet för ifrågavarande vatten skall avse värdet . Vi ansluter oss till förslaget om ny lag för fiskevårdsområden som det utformats i propositionen med följande ändringar. Enligt fiskevattensutredningen skulle ett fiskevårdsområde få bildas om ägarna av fisket inom ett tilltänkt område inte mera allmänt motsatte sig områdets tillblivelse och beaktansvärda skäl för detta fanns. I propositionen har departementschefen inte kunnat biträda förslaget utan anser att ett fiskevårdsområde inte skall kunna bildas om fiskerättsägarna mera allmänt motsätter sig en samverkan. I likhet med bl. a. lagrådet anser vi att fiskevattensutredningens förslag bör genomföras. I likhet med lagrådet anser vi dessutom att en enskild medlem, kommun eller fiskenämnd skall ha möjlighet att ta initiativ till stadgeändringar för ett fiske vårdsområde. Vi anser dessutom att fiskevårdsområdesförening skall kunna upplösas på ansökan av fiskevårdsområdesföreningen, medlem av föreningen, kommunen eller fiskenämnden. Upplåtelse av statliga vatten föreslog att upplåtelser av statliga vatten till fiskeklubbar o. d. skulle ske utan ersättning till staten om klubben upplät eller hade för avsikt att upplåta fiske åt allmänheten på skäliga villkor. Enligt utredningens uppfattning borde de avgifter som flöt in genom t. ex. försäljning av fiskekort inte användas till arrendeavgifter utan till vård och skötsel av berörda fiskevatten. Vi delar utredningens uppfattning på denna punkt och anser att statens vatten skall användas som en aktiv resurs för att öka utbudet av fiskevatten för allmänheten. Upplåtelser till fiskeklubbar o. d. av fiske i statens vatten bör därför ske utan ersättning till staten i den mån klubben upplåter eller har för avsikt att upplåta fiske åt allmänheten på skäliga villkor. Enligt vår uppfattning bör i detta fall de sociala värderingarna ta över de företagsekonomiska. Som i angivit i sitt remissyttrande bör som villkor för upplåtelse till frivilliga organisationer föreskrivas att organisationen skall ha en viss storlek och att det allmänna genom exempelvis kommunerna erhåller en direkt insyn i förvaltningen. Vi ansluter oss till förslaget i propositionen om fiskevårdande åtgärder. Vi vill understryka vikten av att fiskenämnderna ges ett direkt ansvar för fiskevården i de allmänna vattnen, utom i de enskilda fiskevattnen utefter kusterna och i de . Bidrag till kostnaderna för bildande av fiskevårdsområden bör utgå endast i de fall då ägarna till området i fråga förbinder sig att sälja fiskekort till allmänheten eller på annat sätt sörjer för att fisket upplåts till allmänheten. Bidrag bör kunna utgå med högst av kostnaderna. Högsta bidrag bör utgå till de områden som är av större betydelse för fritidsfisket. Stöd till fiskevårdande åtgärder bör vidare kunna omfatta sådana åtgärder som utplantering av fisk, biotopförbättrande åtgärder och riktat fiske. Stödet bör kunna utgå både som bidrag och som utfärdad lånegaranti. Villkoret skulle vara att aktuella vatten upplåts för allmänheten. Bidragets storlek bör normalt inte överstiga men kan höjas til! fiskevatten för allmänheten är mycket begränsad eller när utbudet av fiskevatten i det aktuella området är alltför ensidigt. I den utsträckning åtgärderna utförs inom områden av riksintresse och där staten därför satsar medel för friluftsliv och rekreation bör bidrag kunna utgå också till vissa satsningar för fritidsfiske. Liksom bör stöd kunna erhållas för byggandet av olika serviceanläggningar m. m. för fritidsfiskets behov, exempelvis bryggor. I övrigt bör stöd för dessa ändamål kunna lämnas i form av bidrag och lånegarantier. Statlig garanti bör liksom även kunna beviljas för lån till verksamhet med fiskodling som främjar fritidsfisket. Enligt vår mening är det av utomordentlig betydelse att den organiserade fritidsfiskeverksamheten aktivt engageras i det fiskevårdande arbetet. På så sätt blir det möjligt att ta till vara engagemang och entusiasm hos de av verksamheten berörda som en fördjupad naturupplevelse kan omsättas i praktiskt arbete. Det är bara genom en uppslutning från den fritidsfiskande allmänheten vi kan få den bredd och slagkraft i fiskevårdsverksamheten vi vill uppnå. Mot denna bakgrund bör för insatser i dessa avseenden erhålla ett årligt anslag för att täcka sina kostnader för en utvecklad fiskevård. Anslaget i fråga skall inte anses beröra verksamheter till vilka stöd utgår från anslaget till idrottens främjande. Fiskevattensägarnas organisation bör också kunna erhålla anslag. Kostnader, Finansiering och genomförande Kostnaderna för de åtgärder vi förordat i det föregående när det gäller fiskevård, organisationsstöd o. d. kan beräknas till ca 26 milj. kr. Till detta kommer engångskostnader för inlösen av handredskapsfisket vid och Gotlands kuster samt i de , bildandet av fiskevårdsområden m. m. på ca 41 milj. kr. Vårt förslag om inlösen av handredskapsfisket utefter innebär en ytterligare ökning av dessa engångskostnader till ett belopp som f. n. inte kan beräknas. I propositionen föreslås att 4,8 milj. kr. skall anvisas till kostnader för bidrag till fiskevård m. m. Detta belopp är helt otillräckligt för att finansiera de av oss förordade åtgärderna. är vi medvetna om att det nuvarande samhällsekonomiska läget inte medger att ytterligare budgetmedel anvisas för dessa ändamål. Vi står därför inför valet att antingen avstå från att föra fram våra förslag för att främja fritidsfisket eller också att söka finna nya vägar för att finansiera de önskvärda åtgärderna. Vi har valt det senare alternativet. föreslog införandet av en allmän fiskevårdsavgift på . som skulle betalas av alla fiskande. En sådan avgift beräknades ge 20 milj. kr. om den erlades av en miljon fiskande. Avgiften skulle tillföras en fond, fiskevårdsfonden, med vilken de åtgärder för fritidsfiskandets främjande som föreslogs skulle finansieras. Liknande system finns i och . Remissinstanserna redovisar en splittrad inställning till frågan om införande av en fiskevårdsavgift. Farhågor uttrycks för att kostnaderna för administration och kontroll skulle ta en alltför stor del av de medel som skulle komma att inflyta. Osäkerhet råder också om det av utredningen beräknade beloppet på 20 milj. kr. verkligen skulle erhållas. Vi är för vår del beredda att förorda att kostnaderna för de av oss föreslagna åtgärderna täcks genom en fiskevårdsavgift som erläggs av den fiskande allmänheten. Med de förslag vi lägger fram skulle en sådan avgift göra det möjligt för allt fler människor att få en meningsfull fritidsverksamhet. Med det underlag som föreligger är vi dock inte beredda att nu uttala oss om den närmare utformningen på annat sätt än att den inte skall behöva betalas av barn och ungdomar . Vi anser därför att hos regeringen skall begära utredning och förslag till utformning av en allmän fiskevårdsavgift för att täcka kostnaderna för ett utvecklat fritidsfiske. Förslaget bör framläggas i sådan tid att åtgärderna kan träda i kraft . Med hänvisning till vad som anförts hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om planering av fritidsfiskemöjligheterna, 2. att som sin mening ger regeringen till känna att det enskilda handredskapsfisket vid och Gotlands kuster, utefter och i sjöarna skall inlösas av staten och släppas fritt för allmänheten, 3. att som sin mening ger regeringen till känna att värderingen i samband med i yrkande 2 föreslagen inlösen skall utgå från fiskerättens värde , 4. att som sin mening ger regeringen till känna att 6 § lagen om fiskevårdsområden skall ha följande lydelse: Ett fiskevårdsområde får inte bildas om ägarna av det fiske som det är fråga om mer allmänt motsätter sig bildandet och har beaktansvärda skäl för det. Vid denna prövning skall främst deras mening beaktas, vilkas fiskeutövning påverkas mest av bildandet. 5. att som sin mening ger regeringen till känna att 19 § lagen om fiskevårdsområden skall ha följande lydelse: Frågor om ändring av stadgarna i de hänseenden som anges i 18 § prövas av efter ansökan av fiskevårdsområdesföreningen, medlem av föreningen, kommunen eller fiskenämnden. För prövningen skall i tillämpliga delar gälla bestämmelserna om villkoren för och förfarandet vid bildande av fiskevårdsområde. 6. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförs om villkoren för bidrag till bildande av fiskevårdsområden och bidrag till fiskevård, 7. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen sägs om anslag till för fiskevårdande verksamhet, 8. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförs om villkoren för upplåtelser av statliga vatten, 9. att hos regeringen begär utredning och förslag om införande av en allmän fiskevårdsavgift för finansiering av de av oss föreslagna åtgärderna. () MAJ () () () () () () () () () () ()