mot · G4022028 · 1981-03-19 00:00:00 — 1980/81:2028 av m. fl. med anledning av proposition 1980/81:98 om medelstillskott till Skogen är en förnyelsebar resurs som rätt skött utgör grunden för en omfattande och varaktig förädlingsindustri. Träförädlingsindustrin kommer med all sannolikhet att även vara en av hörnpelarna i ekonomi. Det är därför angeläget att utvecklingen av den svenska skogsindustrin sker utifrån samhällsekonomiska utgångspunkter. Svensk skogsnärings framtid har varit föremål för en omfattande utredningsverksamhet. Det viktigaste bidraget torde vara industridepartementets branschpromemoria Skogsindustrin - nuläge och utvecklingsmöjligheter (Ds I 1979:5). Den berördes redan i förra årets budgetproposition (1979/80:100, bil. 17) av industriminister , som anförde: ett omfattande utredningsarbete har redovisats i promemorian. Denna har remissbehandlats. Detta material avses bli underlag för kommande förslag om skogsindustripolitiken. Ännu har regeringen trots detta inte redovisat någon nationell utvecklingsplan för landets skogsindustri. 1 stället har regeringen tvingats till olika åtgärder av brandkårsutryckningskaraktär; den nu presenterade propositionen om NCB är ett exempel på denna planlösa politik. Regeringens oförmåga att överblicka skogsindustrins problem i sin helhet är ett stort hinder för en samhällsekonomisk gynnsam utveckling av den svenska skogsindustrin. Vpk har i en motion till årets utvecklat sin allmänna syn på skogsindustrins framtida inriktning. De värderingar som enligt vpk måste ligga till grund för framtidens skogsindustripolitik redovisas därför inte här, utan vi tar upp de konkreta problemställningar som hänger samman med lösningen av NCB-krisen. Vpk motsätter sig av flera skäl att NCB försätts i konkurs i dagens läge. Det skulle leda till oöverskådliga och med all säkerhet förödande konsekvenser för sysselsättningen i de regioner där NCB driver stora industrier. Det skulle dessutom leda till att den svenska storfinansen ytterligare skulle stärka sitt grepp över den svenska skogsindustrin, vilket vpk inte kan acceptera. De som i första hand skulle tjäna på en NCB-konkurs är de konkurrerande privata storbolagen . En konkurs för NCB skulle leda till att dessa bolag skulle kunna köpa upp de bästa bitarna i NCB och att flera enheter skulle läggas ner. Företrädare för dessa bolag har ju offentligt uttalat sitt stora intresse för NCB:s virkesfångst. Vi ser det inte som någon bra lösning att dessa bolag får utökat inflytande på skogspolitiken. Vpk delar i princip den av regeringen i propositionen framförda uppfattningen att NCB:s omstrukturering måste ske under ordnade former. Men enligt vad vi kan se följs inte dessa ord av handling, när det gäller de konkreta förslagen som förs fram i propositionen. Det är omöjligt att utifrån propositionen bedöma det nödvändiga i ett kapitaltillskott på ca 400 milj. kr. till NCB för att förhindra en konkurs. Det framgår inte alls av propositionen hur dessa pengar skall användas, eller om det i ett längre perspektiv är tillräckligt för att förhindra en konkurs. Detta är en allvarlig brist i propositionen och medför att vpk inte kan uttala någon mening om det rimliga i ovannämnda kapitaltillskott, åtminstone inte på nuvarande stadium. En betydligt värre brist i propositionen är dock att regeringen grovt missbrukar begreppet omstrukturering i ordnade former. Regeringspropositionen innebär faktiskt att de anställda i , , Johannedal och vid Väja-sågen hotas att kastas ut i arbetslöshet. Det handlar om ca 1 400 anställda vid , vilket av någon anledning inte omnämns i propositionen. Möjligheten för dessa människor att få nya jobb förefaller f. n. mycket liten. Dessutom kommer många människor i övriga näringsgrenar i de berörda regionerna att också mista sina jobb som en indirekt effekt av fabriksnedläggningarna. Den s. k. Jungenfeldtska utredningen - en samhällsekonomisk bedömning av pappersbruken i , och - anger t. ex. att 180 jobb indirekt kommer att försvinna i till följd av nedläggningen av . Sammantaget kan regeringsförslaget därför leda till att ca 2 000 jobb försvinner i mellersta , en region som redan hårt drabbats av arbetslöshet. En sådan utveckling kan enligt vpk knappast kallas för en omstrukturering av NCB i ordnade former. Den Jungenfeldtska utredningen har också på ett övertygande sätt redovisat att de samhällsekonomiska kostnaderna för en nedläggning av och är mycket stora. Värdet av de inkomstförluster som skulle uppstå på grund av nedläggningar av de nämnda bruken har i utredningen uppskattats till ca 150 milj. kr. Detta bör jämföras med de investeringsbelopp som erfordras för att genomföra redovisade utvecklingsalternativ i och , ca 400 milj. kr. Jungenfeldt drar slutsatsen att, under förutsättning att tillräckligt med råvara kan fås fram till fabrikerna, är utvecklingsalternativen såväl företagsekonomiskt som samhällsekonomiskt lönsamma. De bör då kunna genomföras utan statliga åtaganden i form av subventioner eller dylikt. Enligt vpk:s uppfattning bör ytterligare satsningar på NCB och NCB:s fabriker i första hand gå till produktiva investeringar i fabrikerna. förutsättningar bör därför vara utgångspunkter för en lösning av NCBkrisen: Att den förda skogspolitiken förändras på ett sådant sätt att råvaruförsörjningen till existerande skogsindustrier i tryggas. Att de investeringar i som bedöms som samhällsekonomiskt lönsamma också kommer till stånd. Dessa båda utgångspunkter kommer i det följande att behandlas var för sig. Beträffande råvarusituationen i vill vi anföra följande. Enligt tillgänglig statistik råder inte någon virkesbrist i fysisk bemärkelse i virkesregion 1, dvs. , , och exkl. . Däremot kan konstateras att den råvarumängd som är möjlig att erhålla både från skogsvårdssynpunkt och samhällsekonomisk synpunkt inte avverkas. Detta berör i hög grad det privata skogsbruket. Detta bestyrks också i den utredning om de samhällsekonomiska konsekvenserna av olika strukturalternativ för NCB som gjorts av professor på uppdrag av industridepartementet. Där påpekas att regionens virkestillgångar inte utgör någon avgörande begränsning av de i utredningen studerade utvecklingsalternativen för , och fabriker. Det framstår helt klart att det är bristen på en effektiv skogspolitik som utgör det stora hotet mot dessa fabriker. Vi anser att avsaknaden av flera nödvändiga åtgärder sammantaget utgör huvudorsaken till denna virkesbrist och att regeringen är ytterst ansvarig för denna skogspolitik. synes regeringen vara medveten om skogspolitikens brister och tillsatte därför den s. k. virkesförsäljningsutredningen. Den har till syfte att föreslå åtgärder till förbättringar i virkesförsörjningen. I avvaktan på utredningens förslag har regeringen i propositionen om industripolitiken lagt en del förslag, vilket enligt deras mening kommer att stimulera en ökad avverkning. Vi förutsätter att de nu föreslagna åtgärderna, och åtgärder som förväntas av virkesförsörjningsutredningen, kommer att förbättra situationen i virkesförsörjningen. Detta bör då innebära att råvarubegränsningar inte kan anföras som skäl mot de utvecklingsalternativ som redovisats för , , Väja-sågen och Johannedalsfabriken. Allt enligt de fackliga organisationernas förslag. I ett åtgärdsprogram för en bättre virkesförsörjning kan dels temporära, dels mera långsiktiga åtgärder vidtas. Vpk har i en motion till årets föreslagit en omfördelning av transportkostnader för massaved. Detta skulle framför allt gynna skogsbruket i inland och påverka virkesflödet till de nu hotade bruken. Vi vill också peka på att nuvarande skogsbeskattning måste ändras i en sådan riktning att en ökad skatt läggs på ägandet av skogsmark och att skatten på brukandet av skogen reduceras. Tillsynen i skogsbruket måste också bli effektivare, och där har skogsvårdsstyrelserna en viktig uppgift. Men trots att skogsvårdsstyrelserna enligt senaste skogsvårdslagen ålagts utvidgade arbetsuppgifter, har anslaget för dessa uppgifter icke höjts. Vi har också här till årets ställt kravet på ökade resurser till skogsvårdsstyrelserna. I vår motion ingår kravet att domänverket skall leverera 50 000 m3f björkmassaved till . är en stor skogsägare i . I likhet med andra skogsägare är gallringen av ungskog även här eftersatt. Säkert finns det flera orsaker till varför inte ungskogen gallras i nödvändig utsträckning. Två orsaker är att den dels inte lämpar sig för avverkning med högmekaniserade system, dels att lönsamheten inte är den bästa. Otvivelaktigt är det en bra investering för framtiden om dessa ungskogar gallras. Förutom att detta skulle främja en bra tillväxt skapas nya arbetstillfällen, som ett tillskott av björkmassaved skulle tillföras industrierna. I dessa ungskogar utgör björken en stor andel. Vi menar att ett ekonomiskt bidrag till domänverket för gallring av ungskog bör prövas. Regeringen bör omgående uppta förhandlingar med domänverket om stöd till ungskogsgallringar, även vad avser bidragets storlek. 2 Förslag till åtgärder vid de fabriker som hotas av nedläggning Förslag till åtgärder i Det utvecklingsalternativ som utarbetats av konsultfirman på uppdrag av den s. k. Hörneforsgruppen anser vi vara den från samhällsekonomisk synpunkt överlägset bästa lösningen på problemen i . Utvecklingsalternativet kan sammanfattas i följande tre punkter: 1) Uppdrag till NCB att för . avyttra anläggningar och omsättningstillgångar (50 milj. till de anställda. 2) Att tillhandahålla statlig finansiering för genomförande av nödvändiga investeringar i enligt följande: - aktieteckning 10 milj. kr. - lokaliseringslån och statliga lån 90 milj. kr. 3) Uppdrag till domänverket att leverera 50 000 m3f björkmassaved/år ur sin virkesanskaffning i till . Förslaget finns utförligt redovisat i rapporten . I förslaget ingår också att ett samarbetsavtal träffas med en Europatäckande finpappersgrossist samt att ett avtal om virkesleveranser från kan träffas. Sådana avtal beräknas kunna träffas före utgången av oktober månad 1981, under förutsättning att fattar ett positivt beslut nu , som leder till bildandet av . Ett riksdagsbeslut nu bör därför innehålla villkor om att godtagbara avtal om virkesleveranser och exportförsäljning skall föreligga, innan det nybildade beviljas ovannämnda statliga finansieringslån. Förslag lill åtgärder i Lönsamheten i skogsindustrin har förbättrats på grund av den höjda dollarkursen, som dessutom förväntas bestå framöver. Därigenom har förutsättningarna för fortsatt drift av massafabrik inom ramen för NCB radikalt förbättrats, och ger f. n. ett positivt bidrag till NCB:s ekonomi. Enligt trovärdiga uppskattningar kommer vid ett 85-procentigt kapacitetsutnyttjande att lämna ett positivt kassaflöde till NCB på 23,5 milj. kr. beräknas det positiva kassaflödet uppgå till ca 39 milj. kr., under förutsättning att fabriken kan drivas i önskvärd omfattning. Det vore därför fel att i dagens läge lägga ned massafabrik. Den bör i stället enligt vpk:s uppfattning drivas vidare i NCB:s regi i nuvarande omfattning, . Även är i behov av omfattande nyinvesteringar, bl. a. för att lösa miljövårdsproblem vid fabriken och för att effektivisera produktionen. Konsultfirman har på NCB:s uppdrag kostnadsberäknat ett utvecklingsalternativ för fabriken, som bl. a. löser miljövårdsproblemen. De nödvändiga investeringarna uppgår enligt beräkningarna till ca 300 milj. kr. För att säkerställa framtiden för fabrik är det nödvändigt att redan nu beslutar att NCB bör planera för den redovisade ombyggnaden. Om inga andra finansieringsalternativ är möjliga bör staten träda in som ekonomisk garant för investeringarna. Förslag till åtgärder vid Vä ja-sågen Väja-sågen är i omdelbart behov av upprustning och modernisering. NCB har sökt ett lokaliseringslån på ca 35 milj. kr. för detta syfte. Denna ansökan har dock avslagits av regeringen, vilket vi anser vara en felbedömning. Vpk föreslår därför att uppdrar åt regeringen att bevilja NCB ett lokaliseringslån i syfte att modernisera Väja-sågen enligt de av NCB redovisade planerna. Förslag till åtgärder vid Enligt uppgift finns intressenter som vill ta över och driva plywoodfabriken i . Det är främst tillverkningen av furuplywood som bedöms som livskraftig och utvecklingsbar. De lokala fackföreningarna förordar därför att NCB avyttrar i syfte att driva den vidare i nya ägarformer. Regeringen bör därför uppdra åt NCB att medverka till en försäljning av fabriken på de villkor som förordas av de lokala fackföreningarna. 3 Finansiering av föreslagna investeringar De investeringar som föreslagits i denna motion är enligt vår mening lönsamma från samhällsekonomisk synpunkt, detta inte minst mot bakgrund av rådande arbetslöshet i de berörda regionerna. Vpk har för sin del i en motion till årets redovisat hur man genom att skapa regionala samhällsfonder av övervinsterna på gamla vattenkraftverk kan få fram kapital till investeringar som syftar till att utveckla bl. a. skogsindustrin i landet. Skapandet av sådana samhällsfonder skulle underlätta genomförandet av här redovisade investeringsbehov. Om sådan finansiering inte blir möjlig, måste staten genom sitt ägaransvar och för att en omstrukturering skall ske genom ordnade former stå som ekonomisk garant för investeringarna. Mot bakgrund av vad som anförts föreslås att med anledning av proposition 1980/81:98 och med ändring av berörda delar däri hos regeringen hemställer 1. om nödvändiga åtgärder för att NCB skall avyttra Hörneforsfabriken till de anställda, i enlighet med vad som anförs i motionen, 2. om åtgärder för att tillgodose Hörneforsfabrikens behov av björkmassaved, i enlighet med vad som anförs i motionen, 3. om åtgärder för att tillhandahålla statlig finansiering för genomförandet av nödvändiga investeringar i , i enlighet med vad som anförs i motionen, 4. om att de villkor för genomförandet av som anförs i motionen beaktas, 5. om åtgärder för att NCB skall driva massafabriken i vidare i nuvarande omfattning, i enlighet med vad som anförs i motionen, 6. om åtgärder för att NCB skall fortsätta planeringen av en ombyggnad av massafabrik, enligt det förslag som redovisats i motionen, 7. om att ett lokaliseringslån till NCB för modernisering av Väja-sågen bör beviljas, i enlighet med vad som anförs i motionen, 8. om åtgärder för att NCB skall avyttra till annan ägare, i enlighet med vad som anförs i motionen. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)