mot · G5028 · 1981-10-20 00:00:00 — Enligt överenskommelsen mellan partierna skulle detta ske genom införandet av s.k. produktionsfaktorsskatt eller genom en höjning av arbetsgivaravgifterna. Sammankopplat med den nu föreslagna mervärdeskattesänkningen skulle slutresultatet, förutom att en marginalskattesänkning skjuts framåt i tiden, bli en förskjutning av beskattningen från mervärdeskatt till arbetsgivaravgifter eller proms - ett direkt absurt inslag i ett ekonomisk-politiskt paket med en devalvering, framtvingad av alltför höga arbetskraftskostnader, som viktigaste ingrediens. En central invändning mot att en framtida skatteomläggning skulle finansieras med höjda arbetsgivaravgifter eller höjd produktionsfaktorsskatt är att detta skulle stå i motsättning till strävandena att upprätthålla den i förhållande till omvärlden gynnsamma kostnadsutveckling som är en förutsättning för en återvunnen ekonomisk balans. En sådan finansiering skulle medverka till att undergräva resultatet av den genomförda devalveringen. Det görs visserligen gällande att en produktionsfaktorsskatt skulle övervältras bakåt som det brukar heta men 1970-talets entydiga erfarenhet är dock att höjda arbetsgivaravgifter - och arbetsgivaravgifter är en produktionsfaktorsskatt - leder till höjda kostnader i förhållande till omvärlden. Övervältringen bakåt har åstadkommits genom devalveringsåtgärder och alla torde vara överens om att en fortsatt sådan utveckling måste undvikas. Tanken på en produktionsfaktorsskatt står också i övrigt i motsättning till långsiktiga stabiliseringspolitiska mål. Att ökade investeringar och därvidlag särskilt ökade industriinvesteringar är av vital betydelse för att stärka vårt lands produktionskapacitet och därmed möjligheterna att åstadkomma den ökade produktion som återställd balans förutsätter, torde det råda en bred enighet om. En produktionsfaktorsbeskattning innebär emellertid jämfört med nuläget en ökad beskattning av investeringar och är sålunda - allt annat lika ägnad att minska i stället för att öka dessa. Frågan om en kommande skatteomläggnings finansiering har också betydelse i debatten om begränsningar av rätten till underskottsavdrag. Som vi redovisat i det föregående skulle en avdragsbegränsning leda till att en betydande grupp inkomsttagare drabbas av skärpt skatt i samband med en skatteomläggning i vissa fall också skärpt marginalskatt. Samma inkomsttagare kommer naturligtvis därtill att få vara med och bära bördan av en produktionsfaktorsskatt eller höjda arbetsgivaravgifter i form av en svagare real löneutveckling - vilket i många fall torde komma att innebära sänkt reallön. Det har dessutom sagts att högre inkomsttagare i samband med en marginalskattereform skulle fa acceptera en mindre framtida löneökning än andra grupper med hänsyn till de skattesänkningar som skett. För den grupp skattebetalare som har underskottsavdrag av sådan storleksordning att skatten inte kommer att sjunka, blir resultatet en tredubbel inerbelastning i förhållande till nuläget: O skärpt i stället för sänkt skatt; O minskad reallön till följd av en produktionsfaktorsskatt; O minskade löneökningar i förhållande till andra grupper. Detta vore orimligt. Vi har i det föregående förordat en sänkning av marginalskatterna i stället för en sänkning av mervärdeskatten. Vi står fast vid det förslag som den borgerliga trepartiregeringen presenterade i sitt stabiliseringspolitiska paket från , dvs. att marginalskatterna skall sänkas , 1983 och 1984, så att marginalskatten för den helt dominerande delen av de heltidsarbetande inkomsttagarna inte överstiger . I motion 1980/81:2188 lade vi fram förslag om hur första steget i en sådan skatteomläggning skulle se ut. Vårt förslag sammanföll väsentligen med det förslag som den borgerliga trepartiregeringen tidigare utarbetat inför diskussionerna med socialdemokraterna. Med hänsyn till att några avgörande förändringar inte inträffat i fråga om det skattepolitiska sakläget, återkommer vi här till förslaget i motion 1980/ 81:2188. Detta förutsatte bl. a. att den särskilda skattereduktionen skulle slopas samt att vissa tekniska justeringar av skatteskalan skulle genomföras i samband härmed. Motsvarande förslag återkommer i regeringens proposition. Jämfört med den av regeringen i propositionen föreslagna skatteskalan föreslår vi emellertid att den statliga inkomstskatteskalan får följande utformning: Tabell 8: Moderata samlingspartiets förslag till marginalskattesankningar skala enl. regeringens förslag Skattebortfallet i förhållande till nu gällande skala kan uppskattas till ca . Härav finansieras drygt hälften genom borttagandet av den särskilda skattereduktionen. Resterande finansieringsbehov - ca I miljard kronor täcks via föreslagna besparingsåtgärder. Sänkta arbetsgivaravgifter i stödområdet 1 samband med borttagandet av den allmänna arbetsgivaravgiften försvann den särskilda stimulans för det inre stödområdet som det lägre arbetsgivaravgiftsuttag innebar som de borgerliga partierna tidigare genomdrivit i . Det finns enligt vår mening anledning att återgå till ett system med lägre arbetsgivaravgiftsuttag i det inre stödområdet för att åstadkomma en generell stimulans av näringslivet där. En sådan sänkning kan åstadkommas exempelvis genom ett lägre uttag av folkpensionsavgift. Det bortfall av inkomster för statskassan som ett sådant system skulle leda till kan kompenseras genom att omfattningen av olika selektiva stödformer begränsas i motsvarande grad. En stimulans av näringsverksamheten inom stödområdet av detta slag bör enligt vår uppfattning utredas. De av regeringen föreslagna åtgärderna kan enligt finansutskottets beräkningar för /82 beräknas leda till en minskning av statens inkomster med . Utgifterna kan beräknas trots besparingsåtgärderna öka med ca 100 milj. kr. Ett tillstyrkande av regeringens förslag skulle sålunda leda till en ökning av budgetunderskottet för innevarande budgetår med mer än . Kartong: S. 37 Tillkommer: () För /83 skulle effekten enligt samma beräkningar bli att inkomsterna minskade med och utgifterna med mindre än 300 milj. kr. i förhållande till tidigare uppsatta mål. Budgetunderskottet skulle sålunda öka med ca . Härtill torde komma ytterligare utgiftsökningar till följd av kommande propositioner på bl. a. industripolitikens område. Med hänsyn till den försämring av handels- och bytesbalansen som devalveringen kommer att leda till framstår en sådan budgetförsvagning enligt vår uppfattning som äventyrlig. En ytterligare budgetförsvagning, med ty följande ökade statliga upplåningsbehov, framstår som än mer riskabel efter beslut om en sänkning av diskontot . De konkreta förslag vi nu lägger och som avses träda i kraft fr. o. m. leder till att statens inkomster ökar med jämfört med regeringens förslag under /82 samt med under /83. Utgifterna skulle med vårt förslag minska med i förhållande till regeringsförslaget under innevarande budgetår samt med under /83. Sammantaget innebär förslagen sålunda att en budgetförsvagning undviks under nu löpande budgetår samt att en budgetförstärkning på kan åstadkommas för /83. Vi har dessutom översiktligt angivit hur 12-miljardersprogrammet skall kunna förverkligas för nästa budgetår. Vi förutsätter emellertid att regeringen i den kommande budgetpropositionen kommer att lägga förslag om erforderliga utgiftsnedskärningar. Vi kommer i samband därmed att precisera de nu översiktligt redovisade sparåtgärderna. Det torde ankomma på resp. utskott att utarbeta erforderlig lagtext. Mot bakgrund av det ovan anförda hemställs 1. att rikdagen bifaller vad i motionen anförts om inriktningen av den ekonomiska politiken, 2. att med avslag på regeringens förslag om en sänkning av mervärdeskatten beslutar om en sänkning av marginalskatterna i enlighet med vad i motionen föreslagits, 3. att i övrigt som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om skattepolitikens inriktning, 4. att avslår regeringens förslag om avsättning till tillfälligt vinstkonto i , 5. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om en sänkning av arbetsgivaravgifterna i det inre stödområdet. () () H. () L. () i () () () Moderata samlingspartiet accepterar i huvudsak de besparingsåtgärder regeringen lägger förslag om i proposition 1981/82:30. Därtill bör enligt vår bedömning ytterligare besparingsåtgärder genomföras redan från . Dessa listas nedan departementsvis. Nedan redovisas också i stora drag de besparingar moderata samlingspartiet kommer att lägga fram förslag om i samband med nästa års budgetproposition. En sammanställning över besparingsbeloppen per departement återfinns på s. 26. Besparingsåtgärder avsedda att träda i kraft Åtgärder inom kriminalvården m.m. 11 En utredning om ändrade regler för arbetsskadeförsäkringen görs. I avvaktan på detta utökas samordningstiden till . Ändrade regler för hustrutillägg. Ändrad subventionsnivå inom tandförsäkringen. Reglerna för tillfällig vård av barn förändras i restriktiv riktning Ändrade regler för investeringar i posthus m. m. Registerhållningsavgiften i bilskatten ökas med , m. m. Avgiftsfriheten vid inbetalning av skatt å posten m. fl. Minskad byråkrati och administration. Slopande av regionala hemkonsulenter. Restriktivare regler för utbetalning av studiemedel m. m. Sänkta tilläggsbidrag till kommunala beredskapsarbeten. Minskat stöd till industribeställningar. Minskad ambitionsnivå vad gäller yrkesinspektionens föreläggande om komfortåtgärder. Ökade rationaliseringskrav på stiftelsen utöver vad som anges i regeringens proposition. Stopp för fortsatt utbyggnad av . Neddragning av det regionalpolitiska stödet utöver vad som föreslås i propositionen 100 Summa för besparingsåtgärder utöver regeringens förslag: 974 Besparingsåtgärder avsedda att träda i kraft fr. o. m. /82 Summa (Varav besparing tidigarelagt) milj. kr. a. minskas stödet till de politiska partierna, kostnaderna för rättshjälpen begränsas m. m. 130 ( 36) Biståndsramen ges ett större handelspolitiskt inslag. Vissa utlandsmyndigheter dras in och ersätts av honorärkonsuler. a. införs ökad självrisk i sjukförsäkringen (1 800 milj. ), bidragen till social hemhjälp och KBT ersätts med ett äldreomsorgsbidrag (400 milj. ), förenklingar och rationaliseringar av vissa administrativa funktioner genomförs m. m. 5400 (2450) a. omprövas beslutet att flytta inrikesflyget 680 ( 372) Rationalisering av SCB:s verksamhet genomförs m.m. 10 Neddragning av grundgarantin i skatteutjämningssystemet genomförs, administrationen av arbetsgivarinträdet förenklas m. m. 670 ( 28) Byråkratin minskas och verksamheter rationaliseras. 100 ( 56) Byråkratin minskas, presstödet justeras, studiemedelssystemet förändras m. m. Ingen besparing görs vad gäller högre utbildning och forskning. 1600 ( 161) a. minskas livsmedelssubventionerna per a. revideras tullens centrala uppbördssystem. a. differentieras arbetslöshetsersättningen och justeras progressivbidragets fasta del i arbetslöshetsförsäkringen m. m. 670 ( 326) Summa besparing milj. kr. Subventionsnivån inom bostadssektorn minskas och stödet ges en fördelningspolitiskt mer effektiv inriktning. Stödet koncentreras till nybyggda bostäder med lika villkor för upplåtelseformer för bostäder med statliga lån. Förändringar genomförs bl. a. vad gäller glesbygdsstödet. Kommittéanslagen minskas med totalt . (Varav tidigarelagt) milj. kr. 13835 (4504) (inkl. Försvar 200 milj. 1981/82:8 41 Motionens huvudsakliga innehåll 1 ekonomiska läge bakgrunden 1 Utvecklingen efter 1973 4 Stabiliseringspolitiken efter 1976 10 Politik för återställd balans 13 Den ekonomiska utvecklingen 18 Kamp mot inflationen 23 Promsfinansiering m. m 33 Sänkta arbetsgivaravgifter i stödområdet 35