mot · G402533 · 1981-01-21 00:00:00 — av m. fl. om den fortsatta användningen av Vid Kungl, gyttjebad- och brunnsanstalten inom kommun i norra delen av län har bedrivits s. k. brunnsverksamhet officiellt . Brunnsanstalten är ett riksmärkt kulturminnesmärke, och dess utveckling är unik. sköttes brunnens angelägenheter av en styrelse utsedd av brunnsgästerna med en styresman utsedd av Konungen. fastlades och reglerades de formella statuterna för brunnens verksamhet genom beslut i . Riksdagsbeslutet innebar uppdrag åt regeringen att överlåta äganderätten till brunnen på en stiftelse, vars stadgar skulle utfärdas av regeringen. Så skedde, och stiftelsen ställdes under tillsyn av riksmarskalksämbetet, ett förhållande som alltjämt råder. har utvecklats till en fastighetsbildning omfattande ett 50-tal byggnader, vilka kan ge vård till ca 300 gäster och bostäder till ett 80-tal anställda. Den begränsade verksamheten - och den kraftiga kostnadsutvecklingen för vårdinrättningar under 1960och 1970-talen tillsammans med ökade hygien-, säkerhets- och miljökrav gjorde att stiftelsestyrelsen hamnade i ekonomisk kris och ren konkurssituation . Stadgeenligt skulle nedläggningssituationen ha anmälts till regeringen, men styrelsen tog efter samråd med tillsynsmyndigheten kontakt med läns landsting för överläggningar om möjligheten till fortsatt verksamhet. Sedan färdigställt egen utredning i ärendet beslöt att garantera driften vid under förutsättning att genom styrelserepresentation fick insyn i verksamheten och möjlighet att påverka densamma. Så skedde genom en stadgeändring i budgetdepartementet, och driftledningen förlädes som särskilt uppdrag till . Det förutsattes att stiftelsestyrelsen och driftledningen skulle pröva och analysera formerna och möjligheterna för fortsatt verksamhet vid och utvärdera de tre årens verksamhet. Den ekonomiska förutsättningen skulle vara självfinansiering i största möjliga utsträckning. löste stiftelsens konkurssituation genom ett räntefritt stående lån på 1,3 milj. kr. Verksamheten vid förändrades radikalt . För stiftelsestyrelsen gällde det i första hand att söka utvidga verksamheten från tre till tolv månaders drift för att stärka ekonomin och söka stoppa det lavinartade förfall som fastigheterna utsatts för genom årliga avställningar , flera av dem . Styrelsen moderniserade brunnsverksamhetens innehåll genom att organisera vård och behandling - läkarvård, behandlingsbad, fysioterapi och arbetsterapi - såsom en modem vårdcentral. Den utvidgades dels med en hemsjukvårdsdel för vård av anhörigvårdade långtidssjuka under semesterledighet för vårdarna, dels med platser för att underlätta sommarstängningar av sjukavdelningar hos olika sjukvårdshuvudmän, främst inom och , som varit huvudintressenter i brunnsverksamheten. Vårdsäsongen förlängdes med hemvård av åldringar, som väntat på adekvata äldreomsorger i primärkommun. Styrelsen ställde resurser - även medicinska till länsarbetsnämndens förfogande för vård av dels assyriska, dels vietnamesiska flyktingar. Därutöver startade man konferens- och kursverksamhet samt s. k. sportlovsveckor i varierande omfattning från mindre grupper till tusentalet deltagare och utnyttjade sina restaurangresurser till arrangerade fester och tillställningar. Stiftelsestyrelsen har naturligtvis icke kunnat genomföra här angivna nya initiativ utan nyinvesteringar. Insatserna på vårdsidan för högre kvalitet och handikappanpassning har krävt ca 1 milj. kr. Därutöver har vissa grundförbättringar förekommit främst för elförsörjning samt för vattenoch avloppssystemet. Mest kapitalkrävande har dock varit insatserna för att rädda och bevara fastighetsbeståndet från ytterligare förfall, där styrelsen inriktat sina underhållsarbeten så att grunden lagts till fortsatt standardförbättring när ekonomin så tillåter. I runda tal kan framhållas att stiftelsestyrelsen investerat drygt 1 milj. kr. , till vilken uppgift bör läggas dels att erforderligt kapital till allra största delen kommit ur årsdriften, dels att styrelsen kunnat gentemot sjukvårdshuvudmännen i landet hålla en oförändrad vårdavgift under brunnssäsongerna. De av läns landstings utlämnade driftgarantierna har icke utnyttjats. Styrelsen har förvaltat sitt kapital föredömligt. Dess bokförda anläggningsvärde är ca 14 milj. kr. och skuldbördan endast ca 2,5 milj. kr. Stiftelsestyrelsen har beredvilligt ställt upp i samarbete med lokala arbetsmarknadsmyndigheter för att skapa arbetstillfällen speciellt för ungdomen. Styrelsen har emellertid haft svårigheter. framlade styrelsen planer för beredskapsarbeten omfattande dels en vårdverksamhet, dels underhållsarbeten i 25 olika objekt. Efter omkring och sedan prövat statsbidragets storlek kunde arbetena komma i gång och då även med stöd från kommun till arbetslösa ungdomar. avrapporterade styrelsen försöksverksamheten, och helt kort kan antecknas att fortsatt verksamhet vid bevisligen är möjlig men den förutsätter grundinvesteringar för att häva allt eftersatt underhåll och ge fastigheterna godtagbar modem standard och handikappan passning - förutsättningar för fortsatt lönande verksamhet. Om det inte sker bör stiftelsen upphöra och verksamheten nedläggas. Stiftelsens utredning och förslag, kallad Lokas framtid, överlämnades till regeringen med framställning om ekonomiskt stöd. , läns landsting och stiftelsen uppvaktade i budgetdepartementet . och för att ge departementet tid för handläggning förutskickades att i län skulle kunna förlänga sin garanti t. o. m. 1979, vilket sedermera skedde. Därefter har utredning pågått inom departementen, och den har såvitt kunnat erfaras varit synnerligen grundlig. Stiftelsestyrelsen har däremot icke fått något besked i ärendet, och den har från icke längre någon driftgaranti från läns landsting. För att bl. a. kunna avhjälpa betydande skador på fastigheter har stiftelsestyrelsen med regeringens medgivande nu tvingats ut på öppna lånemarknaden. Vid kontakt med driftledningen bedömer den sin likvida situation så att den senast med utgången av måste föreslå styrelsen att hos regeringen begära tillstånd att lägga ned verksamheten helt eller delvis. En nedläggning av verksamheten vid kommer att få allvarliga konsekvenser för kommun. Verksamheten vid brunnen har stor betydelse för antalet arbetstillfällen inom kommunen. sysselsätter ca 130 personer under brunnssäsongens , varav är kvinnlig personal. För många är detta enda sysselsättningsmöjligheten inom kommunen, som i övrigt är hårt drabbad när det gäller arbetslöshet. Den utvidgade verksamheten har medfört att antalet årsanstälda har ökats från fem personer till tolv personer. Antalet årsanställda skulle efter gjorda nyinvesteringar kunna ökas till ca 50 personer och ungefär samma antal deltidsanställda. Brunnens nuvarande lönesumma uppgår till ca 3,7 milj. kr. Efter investeringarna beräknas lönesumman till ca 5,2 milj. kr. Ett bortfall av nämnda köpkraftstillskott får givetvis följdverkningar inom en tidigare hårt drabbad kommun. har även stor betydelse för sysselsättningen inom ortens byggnads- och serviceförtag, som genom de planerade investeringarna skulle ges möjlighet till sysselsättning av ca tio byggnadsarbetare som upprustningen pågår, vartill kommer ca fem arbetstillfällen i brunnens normala behov av underhålls- och serviceenheter. Enligt driftledningen är investeringsbehovet beräknat till ca 26 milj. kr. För dessa 26 milj. kr. kan 38 nya arbetstillfällen tillskapas inom kommun, en investering på . per nytt arbetstillfälle. Den rekonstruktion av verksamheten som skett vid är icke minst i dessa tider värd all uppmärksamhet. Att inom ytterst snäva ekonomiska ramar kunna vända från konkurs till driftsekonomisk bärighet och därtill väsentligt öka sysselsättningsgraden inom en hårt sysselsättningsdrabbad region som man räddat väsentliga kulturvärden av riksintresset allt utan egentligt samhällsekonomiskt stöd - det är värt all uppskattning. Brunnens gäster och personal har fortfarande en tro och entusiasm för en fortsatt verksamhet vid anläggningen, men verksamhetens utveckling är allvarligt hämmad av ovissheten . Skall brunnen ha någon chans att överleva krävs beslut . Brunnen kan göras ekonomiskt lönsam under förutsättning att medel ställs till förfogande, som investeras i brunnens outnyttjade resurser. Detta har redovisats i utredningen som departementen granskat. Det finns anledning att i detta sammanhang erinra om hur utskott såg på från ansvarssynpunkt vid den tidigare nämnda riksdagsbehandlingen . Ur jordbruksutskottets utlåtande nr 19 s. 5 citeras följande: anser dock utskottet att en förutsättning för dylik överlåtelse bör vara att Kronan erhåller garantier för att stiftelsen fortsätter sin för landet gagnande verksamhet. Eftersom stiftelsen har karaktären av en statlig institution synes ett förbehåll av dylikt innehåll vid försäljningen överflödigt. Av vad som förekommer i andra kammarens protokoll 12:132 synes inte ha haft någon annan uppfattning beträffande stiftelsen och dess status. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen anhåller om förslag angående den fortsatta användningen av . () () () () i Kumla () ()