mot · G4021130 · 1981-01-27 00:00:00 — om ett ändrat skatte- och bidragssystem Den svenska ekonomin kan liknas vid en jättelik supertanker som kommit på kollisionskurs med ökande inflation, växande budgetunderskott, försämrat kostnadsläge och snabbt stigande utlandsskulder som näraliggande och förrädiskt grund. Det är sannolikt omöjligt att genom enbart bromsåtgärder - svångrem och sparande - undvika den definitiva grundstötningen och ett ekonomiskt skeppsbrott. Bromsåtgärderna måste mycket snabbt kompletteras med en kursförändring. Denna kursförändring kan vi inte åstadkomma utan nödvändig styrfart i ekonomin. För detta krävs att supertankerns alla motorhästar (alla arbetsföra svenskar) är i nyttigt arbete och att motoroljan (kapitalet) effektivt används i den arbetande motorn i stället för att spekulativt hamstras (kapitalplaceringar i guld, frimärken osv.) samt att motor och fartyg (miljö och råvaror) vårdas så att driftsäkerheten blir god. Hur skall vi då få styrfart och göra kursförändring? En av de grundläggande orsakerna till kollisionskursen är vårt nuvarande skatte- och bidragssystem. Genom inflationens härjningar har det fått samhällsekonomiskt farliga styreffekter. Det är ingen eller ringa överensstämmelse mellan vad som är samhällsekonomiskt riktigt och vad som upplevs som privatekonomiskt vettigt. Denna bristande överensstämmelse kan aldrig ersättas med ökade bevaknings- och straffåtgärder. Systemets styreffekter måste förändras snabbt. Därför kan vi inte slå oss till ro i avvaktan på nya skattesystem, t. ex. utgiftsskatt eller någon modifierad kläppemodeH. Som övergångsåtgärd måste vi möblera om i befintligt system. Det måste göras utan långa utredningar och remissförfaranden. Därför krävs en bred enighet om de grundläggande riktlinjerna. borde besluta om dem , så att regeringen kunde lägga fram konkreta förslag som träder i kraft fr. o. m. Ändrade styreffekter skulle vi få redan från den dag då fattat principbeslut. Målsättningen för ett förändrat skatte- och bidragssystem vill jag sammanfatta i följande sju punkter: Genom arbete och sparsamhet skall var och en kunna positivt påverka sin ekonomi. (Det får inte förbli så att den late kan bli rik. medan den flitige förblir fattig.) Improduktiva investeringar (guld, frimärken, konst osv.) skall inte vara mer lönsamma än produktiva investeringar eller bank- och aktiesparande. Rundgången av skattepengar skall begränsas till vad som är fördelningspolitiskt klart motiverat. Det statliga budgetunderskottet skall minskas med . Den offentliga konsumtionen skall i något högre grad styras med avgifter. Den direkta inkomstskatten och därmed marginalskatten skall sänkas till högst för medelinkomsttagaren och maximeras till , som avdragsrätten begränsas. De skatteomläggningar som måste göras skall främja en samhällsekonomiskt vettig produktion och konsumtion samt utformas så att man bibehåller och förbättrar en socialt medveten resursfördelning. Den sammanfattande målsättningen är givetvis att bringa vår ekonomi i balans. Därför måste vi öka vår produktion och export men begränsa import och icke nödvändig konsumtion. Ökad produktion får inte ses som en ensidig volymökning. Ökad produktion är i lika hög grad bibehållen produktion med minskad resursinsats, med andra ord resurshushållning. Resurshushållningens betydelse för balans i ekonomin, tror jag har underskattats. Det går inte att marknadsföra och göra stora vinster i resurshushållning på samma sätt som i nya varor. Ekonomin ligger inte i att få skriva ut stora fakturor utan i uteblivna räkningar, och det tycks trots allt inte vara lika åtråvärt. Indirekt kräver också resurshushållning nya produkter och skapar intressanta marknader. Konkreta förslag för att förbättra vårt bidrags- och skattesystem snabbt. Trots att den statliga inkomstskatten totalt utgör av den samlade inkomsten har den i kombinationen med hög marginalskatt och obegränsad avdragsrätt fått otrolig styreffekt på folks ekonomiska handlande. Den statliga inkomstskatten har efter hand blivit en allt mindre del av statens inkomster och andel i budgetomslutningen. Nedan redovisas de direkta skatterna totalt och i procent av statsinkomsterna och budgetomslutning. (Inkomstskatt, förmögenhetsskatt, gåvo- och arvsskatt och lottervinstskatt är de väsentliga direkta skatterna.) Skall vi begränsa marginalskatten, måste vi göra något åt avdragen och kommunalskatten i de lägre inkomstskikten. utgår halv kommunalskatt. kommunalskatt lika som . Ändrad beskattning av intäkter av kapital Det speciella skatte- och aktiesparandet slopas. Beskattningen av personliga ränteintäkter och aktieutdelning begränsas generellt enligt följande: blir helt skattefria (800:-). i ränte-aktieintäkt föreslås följande skattebegränsning: är ränte-aktieutdelning i sin helhet beskattad. Begränsning av rätten till avdrag för personliga räntekostnader och förlustavdrag enligt följande: Eventuellt bör det finnas ett helt avdragbart belopp i botten, t. ex. . Högsta tillåtna avdrag bör vara . går det därmed inte att sänka skatten genom ytterligare avdrag. blir marginalskatten rimlig, . Sammanfattningsvis innebär förslaget att o Inkomstskatten sänks väsentligt i alla inkomstlägen, mest i de lägsta inkomstlägena. I de högsta blir det formellt kanske än högre skattesänkning, men i praktiken kommer de begränsade avdragsmöjligheterna att ge omvänt resultat. o Det kommer alltid att vara lönande att tjäna en extra hudralapp. i egen ficka och i flesta fall betydligt mer än hälften, o Det blir mer lönande att spara och mindre fördelaktigt att skaffa sig skuldräntor. Spekulation i inflation blir mindre lönande. Detta kommer att bromsa inflationen, o Det blir inte möjligt att trolla bort höga inkomster med förlustavdrag, o Skatteunderlaget bör öka väsentligt genom mindre förlustavdrag och alla slags skattenedsättningar bör kunna avskaffas vid denna måttliga inkomstskatt. o Trots ökat skatteunderlag blir inkomstbortfallet betydande i första hand för kommunerna. En översiktlig bedömning tyder på storleksordningen , sammanlagt för kommuner och stat. o Inkomstbortfallet måste helt kompenseras med t. ex. moms och energiskatt. /m3 olja, /l drivmedel, /ton kol och /kWh elström ger tillsammans ca . Om detta kompletteras med en procents momshöjning så bör inkomstbortfallet vara helt täckt. Givetvis måste intäkterna fördelas mellan stat och kommuner i förhållande till var och ens inkomstbortfall. - Höjningen av energiskatten har dubbelt syfte. o Vi måste till varje pris förbättra vår bytesbalans. Inget är effektivare än minskad oljeimport. Inhemsk ersättningsenergi och bättre hushållning med den dyra oljan är en säker exportmarknad på hemmaplan. Det är nödvändigt att snabbt göra den så lönsam att kapital och arbetskraft söker sig till den. Även från sysselsättningssynpunkt är det viktigt att inhemsk förnyelsebar energi och hushållning med energi - spec. energikvalitet blir en snabbt växande marknad. Detta bör i någon mån kompensera den lågkonjunktur som kommer att pressa oss på våra traditionella exportmarknader. Nuvarande stats-kommunala bostadsbidrag ersätts av en enkel skattejämkning enligt förslag i motion 1979/80:399: Bidrag eller behållen lön. Det har förekommit mycken kritik av fusket med bostadsbidragen. Stora kostnader har lagts ned på kontroll för att minska bidragsmissbruket. Dessutom ger nuvarande system sådana marginaleffekter att nettoeffekten av ytterligare arbetsinsatser i vissa fall till och med blir negativ. Om vi omformar och samordnar nuvarande bostadsbidragsansökan till en skattejämkningsansökan skulle vi vinna många fördelar. Den bidragssökande får en skatteminskning motsvarande beräknat bostadsbidrag. I samband med beräkning av slutlig skatt justeras skatteminskningen till exakt belopp i förhållande till då helt känd inkomst, bostadskostnad, familjeförhållande m. m. Om reduceringen har varit för hög blir det restskatt och om den varit för låg blir det återbäring. Den som råkar ut för oförutsedda inkomstbortfall eller hyreshöjningar får på detta sätt ett retroaktivt bostadsbidrag utan någon extra omprövning. Reducering sker med samma automatik om inkomsten blir högre än beräknat. o Möjligheterna till bidragsmissbruk försvinner, om man inte deklarerar falskt. o Administrationen måste bli enklare, om bostadsbidraget samordnas med skatten. o Hyran betalas med den egna lönen i stället för med bidrag, o De offentliga utgifterna minskar. I vissa fall kommer det att uppstå negativ skatt, dvs. skatteminskningen blir så stor att den blir större än skattskyldigheten och då får utbetalas negativ skatt" till den bidragssökande, så att hyran kan betalas. Många har skattejämkning, t. ex. på grund av räntekostnader. Alla skall deklarera, och för alla skall beräknas slutlig skatt. Merarbetet för skattemyndigheten genom det utvidgade skattejämkningssystemet bör motsvara endast en ringa del av nuvarande bidragshantering. Det är viktigt att poängtera att förslaget inte innebär en återgång till de gamla inkomstavdragen utan att det är fråga om en skattereducering som helt styrs av de bidragsbestämmelser som kommer att besluta om. Översyn av sjukförsäkring m. m. Det har diskuterats länge att återinföra . En sådan åtgärd kräver att arbetsmarknadens parter är med på det och är beredda att i tillämpliga delar ingå avtal. Arbetsgivaren förutsätts sätta förhållandevis stort värde på en sådan åtgärd, då den anses höja effektiviteten i produktionen. Låt oss anta att arbetsgivaren är beredd att betala /tim. i generellt lönetillägg. (Lika för alla oavsett löneläge.) Total kostnad ca . Med tillämpning av den under punkten redovisade skattetabellen ger detta löntagarna ca en miljard efter skatt. Låginkomsttagarna får den högsta kompensationen. Sjukförsäkringsavgiften justeras ned bara så mycket att arbetsgivaren inte får någon extra social avgift på lönehöjningen /tim. Även andra sjukförsäkringsförmåner måste ses över. Så bör t. ex. ledighet för vård av sjukt barn inte ha karensdagar, men förslagsvis kan sjukpenningen begränsas till . Det administrativa arbetet på försäkringskassorna måste minska genom dessa förändringar. Friställd personal bör bl. a. utnyttjas för omläggningen av bostadsbidragen till skattejämkning. Övergångsmässigt på "entreprenad åt lokala skattemyndigheten. Målsättningen bör vara att med införande av , justering av vissa andra förmåner, lägre administrativa kostnader spara . Schablonisering av vissa reseavdrag Det är väsentligt att stimulera resurshushållning utan allt för mycket byråkrati. Sparandet har vi t. ex. länge ansett lämpligt att stimulera med en skattefri ränteintäkt om /person, trots att många lågavlönade aldrig har en chans att utnyttja denna skatteförmån. Vill man nå effektiv stimulans och undvika byråkrati kan det inte uppnås milimeterrättvisa, men totalt blir det lönsamt för samhället och flertalet enskilda. Som exempel på åtgärder som bör övervägas redovisas förslag till viss schablonisering av reseavdragen. Nuvarande avdragssystem för arbetsresor främjar inte samordning. En komplettering med avdragstillägg för medåkande kunde ge en viss positiv effekt men kommer knappast att ge tillräcklig stimulans för energisnålt resande. Den enskilde måste ha frihet och motiv att planera sitt resande på ett så energisnålt och miljövänligt sätt som möjligt. För detta krävs godtagbar kollektiv trafik, bättre cykelvägar och en ekonomisk fördel av att välja ett energisnålt och miljövänligt resande. En tänkbar lösning kunde vara att schablonisera rätten till reseavdrag på de kortare pendelavstånden. Detta skulle starkt stimulera till att välja det billigaste färdsättet, och det behövs inte kontroll av hur den enskilde löst sina arbetsresor. Om det går att konstruera en schablon enligt denna idé som uppfyller skäliga krav på rättvisa, bör den ge klara motiv för den enskilde att åka så billigt som möjligt, och det sammanfaller med samhällsintresset att spara energi och förbättra miljön. Det bör finnas goda förutsättningar för en samhällsekonomisk vinst. Denna fråga har utretts länge, så nog borde det finnas underlag för att bedöma realismen i detta förslag som togs upp i motion 1979/80:781. Om förestående förslag - i avvaktan på ett nytt skattesystem, t. ex. utgiftsskatt - kan genomföras i sin helhet bör det förbättra statens finanser med redan första året och betydligt mera . Arbete och sparsamhet bör åter bli grundelementen i en sund privatekonomi. Spekulation i inflation blir mindre lönande och mer kapital förs till produktionen. Det är mycket viktigt att kapitalet är produktivt sysselsatt, för det är grundförutsättningen för att skapa fler meningsfyllda arbetstillfällen. Arbetslöst kapital är nästan lika dålig och skadlig hushållning som att ungdomen inte kan få arbete. De föreslagna förändringarna bör aktivt bidra till att minska inflationen. Detta är också en grundförutsättning för att de skall få full positiv effekt. Därigenom kan vi förbättra vårt kostnadsläge och finna avsättning för de produkter den högre produktionen innebär - avsättning på export, men också på hemmamarknaden genom bättre konkurrenskraft gentemot importen. Viktigast är dock att vi satsar på framtidsinvesteringar som främjar resurshushållning och miljövård; då först kan vi långsiktigt trygga en god ekonomi. Med hänvisning till ovanstående hemställer jag att beslutar att i princip godkänna de riktlinjer för ändrade styreffekter i vårt skatte- och bidragssystem som redovisats i motionen.