mot · G4021514 · 1981-01-27 00:00:00 — 1980/81: 1514 av och om offentliga utskottsutfrågningar Frågan om införande av en möjlighet för utskotten att ordna offentliga utfrågningar har diskuterats i . I en omfattande motion (FK 1968: 30) visade Per () och () hur sådana hearings skulle kunna anpassas till den svenska traditioner. I motionen framhölls bl. a. att det genom öppna utfrågningar skulle kunna bli lättare för att rikta uppmärksamheten mot angelägna samhällsproblem, sprida information om fakta och ståndpunkter och stimulera till en allmän debatt om viktiga politiska frågor. Sedan förslaget om öppna hearings först väcktes har flera förändringar inträtt i arbetsformer. För det första har utfrågningar vid utskottssammanträdena blivit allt vanligare. Medan det tidigare var relativt sällsynt att utskotten kallade utomstående att lämna upplysningar eller villfor utomstående egna önskemål om att få företräde inför utskotten har sådana hearings numera kommit att bli ett normalt inslag i beredningsarbete. För det andra har tanken på att ge utfrågningarna offentlighet också kommit att accepteras i den meningen att den information som framkommer vid sådana hearings ofta görs tillgänglig i efterhand. I vissa fall görs stenografiska uppteckningar som blir offentliga genom att de fogas till utskottens protokoll. I andra fall publiceras protokollen helt eller delvis som bilaga till utskottens betänkanden. Även när de givna upplysningarna inte offentliggörs in extenso är det vanligt att de på ett eller annat sätt refereras i betänkandena. Till detta kommer att vissa tidigare florerande missförstånd kring reformtankarna vid det här laget bör ha undanröjts. Alla vet nu att det inte är fråga om att göra alla utskottssammanträden offentliga eller att införa utfrågningar av mera inkvisitorisk art. I stället är syftet med den föreslagna reformen att införa en möjlighet för utskotten att i vissa fall anordna öppna utfrågningar som ett led i sitt beredningsarbete. Denna möjlighet inskränker inte utskottens rättigheter att där så befinns lämpligare anordna slutna utfrågningar, och den upphäver självfallet inte behovet av överläggningar och beslutsfattande vid slutna överläggningar. Slutligen tycks det ha vuxit fram en relativt bred enighet om att arbetsformer behöver utvecklas och moderniseras. Televisionen har genom ett friskt experimenterande med olika debatt- och intervju 1980/81: 1514 former funnit effektiva metoder att för en bred publik presentera fakta och åsikter kring viktiga samhällsfrågor. Allt fler riksdagsmän uppfattar det som en allvarlig belastning att vi med parlamentets stela procedurregler inte kunnat göra riksdagsdebatterna lika informativa och intresseväckande. Att ställa frågor till statsråd och få svar som silats genom kanslihusets informationssystem är i många situationer ett magert substitut till möjligheten att få direktkontakt med de människor som sitter inne med de djupa kunskaperna och de handfasta erfarenheterna på olika områden. Det är dessa oförmedlade dialoger som gör utskottens utfrågningar så värdefulla. Att göra dem tillgängligare för en bredare allmänhet borde inte längre vara ett kontroversiellt mål. Mot bakgrund av denna utveckling tror vi att tiden nu kunde vara mogen för att åtminstone i blygsam skala pröva öppna utskottsutfrågningar. Själva principen om offentlighet har ju som ovan påpekats redan accepterats av alla partier. Vad som inte accepterats är offentlighet under själva utfrågningen än så länge har vi nöjt oss med i efterhand offentliggjorda utskrifter. Det praktiska steget från offentlighet i efterhand till samtidig offentlighet borde inte vara så svårt att ta. Från sida har vi hävdat att utskottsutfrågningar borde bli offentliga om detta begärdes av minst en tredjedel av utskottets ledamöter. För att gå de avvaktande till mötes är vi beredda att göra avkall på detta önskemål om minoritetens rätt att påkalla offentlighet. En linje som vi tror att flera skulle kunna samlas kring vore en bestämmelse som stadgade att utskottens utfrågningar kan bli offentliga om samtliga ledamöter enas härom. Med denna konstruktion införs således ett starkt minoritetsskydd till förmån för den slutna sammanträdesformen. Mot bakgrund av det anförda föreslår vi att beslutar att ge RO 4 kap. 12 § följande lydelse: Utskott skall sammanträda inom stängda dörrar. Om särskilda skäl föreligger, kan utskottet medgiva att även annan än ledamot, suppleant och tjänsteman i utskottet är närvarande. Om utskottet är enigt därom, får sammanträde varvid utskottet inhämtar upplysningar vara offentligt. Överläggning och omröstning skall dock alltid ske inom stängda dörrar. J. ()