mot · G402275 · 1981-01-15 00:00:00 — 1980/81 275-279 av Axel m. fl. om förläggning av statlig verksamhet till I takt med att sysselsättningen inom jord- och skogsbruket och industrin går tillbaka måste den expansiva offentliga sektorn få en successivt ökad roll i regionalpolitiken. Sysselsättningen inom den offentliga sektorn har stadigt ökat och uppgick vid folk- och bostadsräkning till ca 825 000 i riket eller av samtliga sysselsatta. Motsvarande siffror för länet är 24 500 resp. . Sysselsättningsökningen i riket och länet 1970-1975 beror helt på ökningen inom den offentliga verksamheten. För länet var ökningen drygt 6 000 eller . Den offentliga verksamheten är ojämnt spridd mellan olika landsdelar och kommuner. av sysselsättningen finns i de tre storstäderna och övriga länscentra. I länen är sysselsättningen koncentrerad till ett fåtal orter, och tendensen har varit att dessa orter förstärker sin dominans. I är den statliga sysselsättningen låg. fanns i länet ca 10 000 personer i statliga jobb eller av den totala sysselsättningen. Statens andel av sysselsättningen i riket är . För att komma upp till riksgenomsnittet behöver länet ytterligare 2 500 statliga jobb. Görs jämförelser med och skogslänen blir motsvarande tal 7 900 resp. 3 400 erforderliga statliga arbetstillfällen i . Statligt anställda fördelade på kommuner 1979 och 1975 (FoB) * Enligt tjänstemannastatistiken. När det gäller fördelningen av statliga arbetstillfällen i länet kan följande framhållas: ökade den statliga sysselsättningen i länet med ca 800 arbetstillfällen. kommun ökade med 1 000, och kommuner med 100 resp. 50. I övriga kommuner gick sysselsättningen ned. Nedgången var störst i de kommuner där de regionalpolitiska problemen är mest uttalade. Det tyder på att man inte givit tillräcklig tyngd åt de regionalpolitiska faktorerna vid diskussionen om decentralisering eller andra förändringar i den statliga verksamheten. För är uppgifterna hämtade ur tjänstemannastatistiken, som tar med alla sysselsatta, även de som har olika former av deltid. Ökningen av antalet deltidssysselsatta innebär att de kommuner som har låga ökningstal i praktiken har haft en minskning av den statliga sysselsättningen . Det regionala mönstret överensstämmer i övrigt med det som gällde 1970-1975, dvs. de större kommunerna har fått mest av ökningen medan den statliga sysselsättningen har minskat i de mindre kommunerna. Utlokalisering av statliga verk från dämpade tillfälligt den kraftiga tillväxten i och förbättrade situationen ute i landet, bl. a. i kommun. fortsätter ökningen av statliga arbetstillfällen i med oförminskad styrka. Det ger motiv för att ånyo diskutera möjligheterna att kanalisera en större del av expansionen i den statliga verksamheten till områden utanför . Det arbete som decentraliseringsdelegationen bedriver måste därför intensifieras. Den låga statliga sysselsättningen i måste väga tungt då man bedömer var i riket nya statliga verksamheter skall förläggas. Det är slutligen också viktigt att förändringar i den statliga verksamheten sker så att de främjar målen om regional utjämning. Staten måste även i egenskap av arbetsgivare ta ett större regionalpolitiskt ansvar än vad som har varit fallet. Med stöd av vad som i motionen anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts beträffande inriktningen av decentraliseringsdelegationens verksamhet och att delegationen - av skäl som anförts i motionen - ägnar särskild uppmärksamhet åt samt att fördelningen av de statliga arbetstillfällena mellan länets kommuner, i större utsträckning än vad som varit fallet, sker med inriktning på regional utjämning. () () () () () ()