mot · G402894 · 1981-01-23 00:00:00 — av m. fl. om ändringar i förslaget till utsökningsbalk I olika motioner från socialdemokraterna om åtgärder mot skattebrottslighet och annan ekonomisk brottslighet har behovet av samarbete och informationsutbyte mellan berörda myndigheter framhållits. Partimotionen 1979/80:1120, som ännu inte slutbehandlats av , utmynnar i ett åtgärdsprogram vars punkt 13 upptar: Organisatoriska insatser och förslag till lagstiftning i syfte att intensifiera samarbetet mellan polis-, åklagar-, skatte- och kronofogdemyndigheter, och . I anslutning till förslaget om en ny utsökningsbalk (prop. 1980/81:8) finns det anledning att betona kronofogdemyndigheternas roll i detta sammanhang. Ett väsentligt inslag i den nya utsökningsbalken är förändringar i kronofogdemyndigheternas arbetsrutiner, som innebär en förskjutning av tyngdpunkten i arbetet från förrättningar i gäldenärernas bostad till undersökningar genom register och information direkt ifrån gäldenären. Denna förändring kan säkert bli arbetsbesparande under förutsättning att kronofogdemyndigheten lätt kan få tillgång till information via olika register om gäldenärens tillgångar och andra ekonomiska förhållanden för gäldenären och hans familj. Register som kronofogdemyndigheten bör ha tillgång till är exempelvis centrala skatteregistret, fastighetsregister, bilregister, bostadsbidragsregister och register. Beträffande vissa av registren behövs inte direkt tillgång via terminal utan även andra kommunikationsvägar kan användas. Därutöver är det angeläget att kronofogdemyndigheterna får vetskap om tillgångar i banker. Tillgängligheten av registerinformation av här angiven art kräver investeringar i bl. a. dataterminaler och ekonomiska resurser för drift av datasystem och annan överföringsutrustning. Även vissa författningsändringar kan krävas. Regeringen bör därför snabbt vidta de åtgärder som behövs för att öka kronofogdemyndigheternas möjligheter att ta del av registerinformation som underlättar verksamheten. Det nu anförda bör ges regeringen till känna. De förslag från socialdemokraterna som läggs fram i en annan motion, om åtgärder för att förbättra uppbörd och kontroll av skatter och avgifter, bör leda till en minskning av kronofogdemyndigheternas arbetsbörda. Detta förhållande i förening med den omläggning av arbetsrutinerna som tidigare berörts gör att vi f. n. inte anser det nödvändigt att personellt förstärka kronofogdemyndigheterna utöver vad som föreslås i budgetpropositionen. Härtill kommer att med anledning av bl. a. framställningen från JO får möjlighet att ge riktlinjer för kronofogdemyndigheternas prioritering av indrivningsärenden. När det sedan gäller själva förslaget till utsökningsbalk vill vi ta upp ett par frågor: I tre följdmotioner till proposition 1980/81:8 har 4 kap. 19 § i förslaget till utsökningsbalk aktualiserats. Samtliga motioner vänder sig mot förslaget att vid utmätning hos gifta och samboende dessa skall anses äga hälften var av den lösegendom som de har i sin gemensamma besittning, såvida det inte kan styrkas att egendomen tillhör endast den ene. Vi instämmer i den kritik som framförts i de berörda motionerna och förordar att nuvarande ordning skall gälla även i fortsättningen, nämligen att egendom som påträffas hos makar och samboende presumeras tillhöra gäldenären, om inte annat kan styrkas. 7 kap. 5 § förslaget till utsökningsbalk innebär att beträffande utmätning av lön utsträcks den längsta tid som utmätning får pågå utan gäldenärens medgivande från f. n. . De skäl som föredragande statsrådet anför för denna ändring (s. 547) är enligt vår mening inte övertygande. I de fall det skulle vara en fördel för gäldenären med en fördelning av skulden än kan ju detta lösas genom gäldenärens medverkan. De för oss avgörande invändningarna är emellertid dels att löneutmätningen alltför mycket närmar sig införselinstitutet, dels att orättvisorna mellan å ena sidan löntagare och pensionärer och å andra sidan personer med B-skatt ytterligare förstärks. Vi föreslår således att nuvarande maximitid bibehålls och att någon särskild tid inte skall gälla för vissa fordringar på grund av deras art. Beträffande de föreslagna ändringarna av 4 kap. 19 § och 7 kap. 5 § får det ankomma på vederbörande utskott att utarbeta lagtext. Slutligen vill vi ta upp frågan om hembesök kontra andra åtgärder i indrivningsarbetet. Som framgått delar vi uppfattningen att den nuvarande ordningen med rutinmässiga förrättningar i gäldenärens bostad kan överges. Det tycks emellertid förhålla sig så att effektiviteten i metoden med hembesök varierar påtagligt mellan olika landsdelar, bl. a. beroende på befolkningsstruktur. Det finns anledning att tro att möjligheten att hålla förhör med gäldenären också kommer att utfalla olika på skilda håll i landet. Härtill kommer att det, inte minst i storstadsdistrikten, finns personer som satt i system att undkomma varje åtgärd från kronofogdemyndigheternas sida. Beträffande denna grupp av personer bör inte någon inskränkning ske i hembesöken. Även om inte utmätningsbar egendom anträffas kan bostadsförrättningen ge viktiga upplysningar om gäldenärens levnadsstandard och hans förmögenhetsförhållanden. Sådana uppgifter kan vidarebefordras till bl. a. skattemyndigheterna. I den anonymitet som kännetecknar främst storstäderna är fältverksamheten av särskild vikt. bör därför uttala sig för en sådan tillämpning av de nya riktlinjerna att valet av arbetsmetoder i största möjliga utsträckning kan göras lokalt och med hänsyn till de förhållanden som råder på orten i fråga. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. avslår proposition 1980/81:8 med förslag till 4 kap. 19 § och i stället antar bestämmelser med samma innebörd som gäller , 2. antar 7 kap. 5 § förslag till utsökningsbalk med det innehåll som anges i motionen, 3. som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförs om kronofogdemyndigheternas tillgång till registerinformation, 4. gör motivuttalanden om arbetsmetoderna inom kronofogdemyndigheterna i enlighet med vad som anförs i motionen. () ()