mot · G4021468 · 1981-01-26 00:00:00 — Motion 1980/81:1468 av m. fl. om åtgärder för att främja sysselsättningen i Läget på den värmländska arbetsmarknaden var ytterst allvarligt , när vi socialdemokrater lade fram vår regionalpolitiska motion. har situationen ytterligare dramatiskt försämrats. Nära 2 000 arbetstillfällen har försvunnit bara inom industrin. En rad företag, däribland länets större, har aviserat stora neddragningar av sysselsättningen. Arbetslöshetssiffrorna ökar oroväckande, och länets egna resurser är hårt ansträngda. Med hänvisning till denna dramatiska utveckling återkommer vi även med en motion där vi presenterar krav på särskilda insatser för . minskade befolkningen i med 541 personer, mot 277 . Minskningen i folkmängden förklaras främst av stora födelseunderskott, som bara uppgick till 721. Nettoinflyttningen för olika åldersgrupper visar minus i grupperna . Befolkningen minskar kraftigt i östra, västra och norra regionen och ökar något i Karlstadsområdet. Detta leder till en försämrad inomregional balans och ytterligare försämring i glesbygden. En fortsatt befolkningsminskning utgör ett direkt hot mot möjligheterna att bibehålla och förstärka serviceutbudet i länets regionala centra och i de mindre tätorterna. Särskilt hotas offentliga regionala funktioner och därigenom möjligheterna att varaktigt stärka näringslivet i länet. Befolkningsutvecklingen 19601980 delad på födelsenetto och flyttningsnetto framgår av figur I. Befolkningsutvecklingen 19601980 uppdelad på födelsenetto och flyttningsnetto. 1960 - 61 -62 - 63 - 64 -65 - 66 - 67 - 68 - 69 - 70 - 71 -72 - 73 - 74 - 75 -76 -77 -78 - 79 -80 Länets näringslivsstruktur har förändrats starkt . Jord- och skogsbruket sysselsatte detta år något fler personer än servicenäringarna. sysselsatte servicenäringarna fem gånger så många som jord- och skogsbruket. Bortfallet av arbetstillfällen inom jord- och skogsbruket kompenserades av en sysselsättningstillväxt inom industrin och servicenäringarna. däremot minskade antalet sysselsättningstillfällen inte bara inom jord- och skogsbruket utan också inom industrin. Sysselsättningen inom servicenäringarna ökade lika mycket som under vilket dock inte räckte till för att kompensera bortfallet inom jord- och skogsbruket och industrin. Strukturförändringen av näringslivet har under m. a. o. inneburit en kraftig nedskärning av sysselsättningen inom de areala näringarna och en sysselsättningsexpansion inom servicesektorn. Industrin har ända fram till varit den största näringsgrenen i länet. har dock sysselsättningen inom näringsgrenen offentlig förvaltning och tjänster varit större. Näringsgrenarnas betydelse för sysselsättningen varierar avsevärt mellan länets kommuner. Den största variationen finns inom industrisektorn. I kommun är exempelvis sysselsatta inom industrin medan motsvarande andel i endast är . Även jordoch skogsbrukets omfattning varierar betydligt mellan kommunerna. Utvecklingen i återspeglar ganska väl vad som gäller utvecklingen för landet i övrigt. har industrisysselsättningen i minskat mycket kraftigt. En betydande del av industrins problem kan hänföras till de s. k. basindustrierna - massa och papper samt järn och stål. Dessa branscher har en större betydelse för industrisysselsättningen i än i riket som helhet. En mycket stor del av dessa branschers produktion - uppskattningsvis 75 respektive - exporteras. Företagen blir därför särskilt beroende av den internationella utvecklingen och de internationella konjunkturförloppen. De senaste årens djupa lågkonjunktur har sammanfallit med en period där strukturproblemen inom de s.k. basindustrierna blivit alltmer framträdande. Eftersom dessa branscher betyder så mycket för sysselsättningen i har de värmländska industriproblemen varit större än i övriga landet. Även många andra branscher inom den värmländska industrin säljer en stor del av sin produktion på export. För hela industrin torde exportandelen uppgå till . Detta innebär att i stort sett varannan industriarbetare i är direkt beroende av den internationella utvecklingen. Trots att basindustrierna har en så stor betydelse för industrisysselsättningen i är ändå verkstadsindustrin den största branschen i länet räknat efter antal anställda. Mer än var tredje industriarbetare är sysselsatt inom den branschen. Många av de stora verkstadsindustrierna i länet har sin produktion inriktad mot maskiner och annan utrustning till framför allt skogsindustrin. Dessa industrier har haft betydande avsättningssvårigheter. Såväl basindustrierna som den tyngre verkstadsindustrin karaktäriseras av klara stordriftsfördelar. Som en följd härav svarar stora produktionsenheter till en betydande del för sysselsättningen i länet. Förnyelsen har emellertid varit låg i denna del av industrin. De positiva förändringarna har i stället skett bland företag med mindre än fem anställda, varför sysselsättningseffekterna varit mycket begränsade. Industrin betyder ur sysselsättningssynpunkt olika mycket i skilda kommuner i länet. Störst betydelse har den på de s. k. bruksorterna och i de kommuner där bruksortsstrukturen är särskilt tydlig. På många ställen domineras sysselsättningen av ett enda företag. Denna ensidighet på bruksorterna innebär en stor sårbarhet vid strukturförändringar. Detta har de senaste årens utveckling visat mycket tydligt. Somliga orter har fått vidkännas problem i samband med de pågående strukturförändringarna av länets basindustri. De alternativa sysselsättningsmöjligheterna inom godtagbart pendlingsavstånd är i många fall också starkt begränsade. Framför allt gäller detta för bruksorter som exempelvis . och där järn- och stålindustrin dominerar. Jord- och skogsbruk har tidigare spelat en dominerande roll för sysselsättning och ekonomi i . I takt med framväxten av industri- och servicesektorn har emellertid lantbrukets relativa betydelse för ekonomin minskat. svarar lantbruket för endast en liten del av länets totala sysselsättning . Den värmländska skogsindustrin har och fått allt svårare att täcka sitt behov av råvara till sågverken, massa- och pappersindustrin. Bakgrunden till råvarubristen har å ena sidan varit utbyggnaden av skogsindustrins kapacitet och samt å andra sidan den alltför låga avverkningsvolymen i landet som också medfört råvarubrist förde värmländska industrierna. har bland annat osedvanligt många s. k. köpsågverk det vill säga sågverk som inte förfogar över egen råvara vilka drabbats hårt av bristen på sågtimmer. De statliga åtgärder som vidtagits för att stimulera avverkningarna har endast i ringa utsträckning givit önskat resultat. En inventering i visar också på en stark eftersläpning i fråga om skogsvård. I är turismen som näringsgren ett viktigt komplement till andra branscher när det gäller att skapa nya arbetstillfällen och förbättra underlaget för olika former av service. Detta gäller inte minst glesbygden. Turistbranschen i länet kännetecknas av många små företag och ett mindre antal stora enheter. Delar av länet Nordmarkens sjösystem (DANO-området) och - har utpekats som primära rekreationsområden. Kommunerna sysselsätter ungefär hälften av alla offentligt anställda i , men även är en större arbetsgivare än staten. Statens roll som arbetsgivare är väsentligt mindre. Ungefär var fjärde person som är offentligt sysselsatt har staten som arbetsgivare. Av de statligt anställda arbetar merparten inom de affärsdrivande verken postverket. Enbart var tredje person av de statligt anställda i länet arbetar inom näringsgrenen offentlig förvaltning och tjänster varav i sin tur ungefär var tredje arbetar inom försvarsområdet. Den statliga sysselsättningen är till stor del koncentrerad till . 1 finns mer än dubbelt så många statligt anställda per invånare som i länet i genomsnitt. Detta beror framför allt på en koncentration dit av de affärsdrivande verkens verksamhet och mindre på koncentration av statlig förvaltning. Utbildningsverksamheten i länet haren mycket stor omfattning. Undervisning och forskning sysselsatte t. ex. 7 500 personer 1975. De neddragningar som befaras ske av arbetsmarknadsutbildningen inger emellertid oro för framtiden. Yrkesinriktad gymnasieutbildning finns i länet dels inom den "traditionella" skolan, dels som gymnasial yrkesutbildning som bedrivs i direkt anknytning till större företag. Erfarenheterna frän denna senare utbildning är mycket goda. svarar också för en omfattande gymnasieutbildning i länet. Utbildningen är framför allt inriktad på vårdområdet men avser också utbildning inom jord- och skogsbruk. Sysselsättningsläget på den värmländska arbetsmarknaden har dramatiskt försämrats och är nu ytterst allvarligt. Trots betydande arbetsmarknadspolitiska insatser går f. n. drygt 6000 personer arbetslösa. Antalet lediga platser är lågt och svarar dessutom dåligt mot de sökandes önskemål och utbildning. Särskilt oroande är att antalet arbetslösa ungdomar successivt har ökat . Detta har resulterat i en nettoutllyttning av ungdomen. Kvarstående arbetslösa under uppgick till närmare 2000. Arbetslösheten har varit mer än dubbelt så hög som genomsnittligt för riket. Endast redovisar nu högre tal. Till detta kommer att för noteras mycket långa arbetslöshetsperioder för den enskilde berörde. + 1 1980181. Den kraftigt försämrade ekonomin har drabbat hårt . 3764 personer är berörda av varsel (uppsägning, korttidspermittering, korttidsvecka). kan man befara en ännu kraftigare ökning av arbetslösheten. har industrisysselsättningen i minskat mycket kraftigt. Enligt uppgår sysselsättningsminskningen fram till tredje kvartalet 1980 till ca 9000 personer. Situationen för basindustrierna massa-, pappers-, järn- och stålindustrierna är särskilt svår. Eftersom dessa basnäringar har relativt sett större betydelse för sysselsättningen i än i något annat län har de konjunktur- och strukturstörningar som inträffat i dessa sektorer träffat med särskild tyngd. har således basindustriföretagen tillsammans minskat antalet fast anställda med ca 3000 personer. Man måste räkna med att strukturförändringarna kommer att fortsätta och att industrisysselsättningen i länet därmed ytterligare reduceras. Detta kommer i så fall att slå hårt mot orter som saknar alternativa sysselsättningsmöjligheter. Mer än var tredje industriarbetare i länet arbetar inom verkstadsindustrin. Flera av de mera betydande verkstadsindustrierna är inriktade mot basindustrin särskilt skogsindustrin men numera finns det även anledning till oro för andra branscher. En beskrivning av läns befolknings-, näringslivs- och sysselsättningssituation kan te sig dyster och medverka till en pessimistisk bedömning av länets framtida utvecklingsmöjligheter. har emellertid alla förutsättningar som behövs för en positiv utveckling. Länet är rikt på naturresurser. Det finns en väl utbyggd basindustri och en mångskiftande industriell verksamhet. Det starka beroendet av utvecklingen inom skogsnäringen samt järn- och stålhanteringen har emellertid medfört en stor känslighet för såväl kortsiktiga konjunkturvariationer som för mera långsiktiga strukturförändringar. Därför krävs insatser för att såväl stärka basnäringarna som insatser för att utveckla och diversifiera det samlade näringslivet. En lång industriell tradition har medverkat till att skapa en bred yrkeskunnighet hos människorna inom skilda branscher. Den fackliga rörelsens aktiva insatser på olika verksamhetsfält har varit av stor betydelse för att främja utvecklingen inom länet. De många kvinnor och ungdomar som vill och kan förvärvsarbeta är också en viktig arbetskraftsresurs . Utbildningen liksom annan offentlig och privat service är väl utbyggd även om fortsatta insatser på dessa viktiga områden är både angelägna och nödvändiga. Länsbefolkningens insatser har spelat en stor roll då det gällt att hejda en alltför långtgående försämring av sysselsättningen. Beaktansvärda resultat har också kunnat uppnås för att ta vara på länets utvecklingsmöjligheter. Detta har skapat både kunskap och värdefulla erfarenheter för en vidareutveckling av länets möjligheter. Men de egna resurserna är otillräckliga. Det krävs särskilda insatser från samhällets sida för att vända den allvarliga och negativa utveckling vi upplever. 2 ÖVERGRIPANDE POLITIK FÖR Det värmländska näringslivet och dess utveckling är en spegelbild av landets. Omstruktureringen, branschproblem, minskad industrisysselsättning, ogynnsam åldersstruktur och befolkningskoncentration är några problem som man kan finna överallt i men som fått ett särskilt allvarligt genomslag i . Den borgerliga regeringens oförmåga att möta dessa problem och låta den spontana utvecklingen ske på marknadsekonomins villkor, har fått för länet och dess invånare mycket negativa effekter. Industrisysselsättningen har sjunkit kraftigt. Arbetslösheten har ökat oroväckande, och varsel om neddragningar och nedskärningar har ökat starkt. I den regionalpolitiska motion som vi lade fram till om åtgärder för att främja sysselsättningen i har vi i detalj redovisat den socialdemokratiska industripolitiken. Vi ställde krav på branschplanering för att bättre möta strukturkrisen inom skogsnäringen, stålindustrin och gruvindustrin - basindustrierna i . Regeringen avvisade kategoriskt våra krav. men problemen kvarstår och har allvarligt fördjupats inom länets samtliga basindustrier. I årets budgetproposition presenteras ingen samlad industripolitik. Statsrådet aviserar i stället att en lång rad braschpropositioner kommer att läggas . Flera av dessa berör just de värmländska företagen. Eftersom vi nu inte har någon vetskap om innehållet i dessa propositioner kommer vi i denna motion och inte närmare gå in på de branschspecifika problemen i . I samband med att propositionerna läggs återkommer vi med våra krav. Vi vill dock kraftigt understryka kravet på de anställdas rätt till inflytande över den industriella utvecklingen. Detta gäller i högsta grad utarbetandet av strukturplaner. Vi ser det som självklart att de anställda skall ha den rätten. Detta gäller frågor som har en avgörande betydelse för människors livsvillkor, deras sysselsättning och arbetssituation. Men vi ser inte ett ökat inflytande från de anställdas sida som enbart en rättighet. Det är också ett sätt att ta vara på kunnande, att ge utrymme för initiativ. 1 har de fackliga organisationerna redan ett starkt engagemang i sysselsättnings- och näringspolitiska aktiviteter. Likaså bedriver de anställda inom exempelvis Skoghallsverken ett särskilt projekt med produktutveckling, m. m.. kallat "Rädda jobben i . Ett regionalt samarbete mellan LO och TCO har inletts för ett offensivt agerande i strukturomvandlingen. Syftet med samarbetet är att finna lämpliga vägar och former för ett arbete som leder till åtgärder som är nödvändiga för en positiv näringslivsutveckling i . De många yrkeskunniga arbetarna och tjänstemännen i har m.a. o. visat i praktisk handling att de är beredda att medverka till att förbättra sysselsättningen i sitt eget hemlän. Kommuner, landsting, länsmyndigheter. utvecklingsfond m. fl. regionala organ har också på olika sätt engagerat sig i uppgiften att möta krisen och vända utvecklingen. Ett län som kan emellertid inte ensamt klara den genomgripande strukturomvandling som drabbar skogsindustrin, stålindustrin och gruvorna liksom svårigheterna inom länets verkstadsindustri, som tillverkar utrustning till dessa basindustrier. Länet måste ha stöd och hjälp i detta arbete. Vi framför därför krav på särskilda insatser för . 3 SÄRSKILDA INSATSER FÖR Genom regionalt initiativ pågår det inom länet ett forskningsprojekt om "Förutsättningar för industriutveckling i ". Projektet syftar till att fördjupa kunskaperna om vilka förutsättningar det värmländska näringslivet har att utvecklas, var framtida forskningsinsatser och industrisatsningar skall ske. 3.1.1 Generella industrifrämjande åtgärder Regionalt utvecklingsbolag för lade socialdemokraterna i fram förslag om en försöksverksamhet med regionala utvecklingsbolag. Dessa skulle vara knutna till de regionala utvecklingsfonderna. Bolagen skulle ha till uppgift att initiera och aktivt delta i hela utvecklingsprocessen, från idé till färdig produkt. De skulle ha möjligheter att sätta in betydande resurser - personella och finansiella i enskilda projekt och därvid gå in med ägarkapital i de företag som utvecklar en produktidé. beslöt också sedermera att två sådana utvecklingsbolag skulle startas ett i och ett i . har och påbörjat sin verksamhet. Bolagen har tillförts vartdera 15 milj. kr., varav 5 milj. kr. som aktiekapital och 10 milj. kr. Staten har reserverat ytterligare 15 milj. kr. för kapitaltillskott till vartdera bolaget t.o. m. /84. Berörda landsting har i avtal med staten förbundit sig att skjuta till 5 milj. kr. under bolagens nu påbörjade försöksverksamhet. Från har vi också tidigare framfört krav på ett regionalt utvecklingsbolag av samma slag som beslöt om för och för . Behovet av en förnyelse av industrin i är utomordentligt stort. Många orter - särskilt i östra - domineras mer eller mindre helt av ett enda företag. Vi anser att ett utvecklingsbolag skulle kunna initiera en utveckling som får betydelse. Det är därför motiverat att ett regionalt utvecklingsbolag inrättas för . Vi föreslår att till bolaget skall anslås 10 milj. kr. varav 5 milj. i aktiekapital och 5 milj. i rörelsekapital för , samt att ytterligare 20 milj. reserveras för kapitaltillskott och att för bolaget i övrigt skall gälla samma regler som för de två tidigare beslutade utvecklingsbolagen i och . Särskilda medel för industrilokaler beslutade att anslå 12 milj. kr. för att främja den industriella utvecklingen i . Av dessa medel har ca 8 milj. kr. tillförts för användning som regionalpolitiska avskrivningslån till kommunala industrilokaler i , , , , , och kommuner. För dessa lokaler har kravet på att hyreskontrakt skall vara tecknat för någon del av lokalen slopats. Erfarenheterna av dessa insatser är mycket positiva. Med hänsyn till det nu ytterst allvarliga sysselsättningsläget i länet föreslår vi att lokaliseringspolitiskt stöd för uppförande av industrilokaler bör få utgå i hela länet under budgetåren 1981/82 och 1983/84. Dessutom bör ytterligare 10 milj. kr. anslås till arbetsmarknadsverket för att användas som regionalpolitiska avskrivningslån till kommunala industrilokaler i . Vid sidan av projekten med byggande av kommunala industrilokaler har 3 milj. kr. erhållits, efter riksdagsbeslutet , för att främja utvecklingen av mindre och medelstora företag i länet. Medlen har tillförts utvecklingsfonden och använts för att förstärka företagens riskkapital. Bristen på riskvilligt kapital utgör en restriktion i ett stort antal både större och mindre företag i länet. torde i detta avseende höra till de sämst lottade länen i landet. Med hänvisning till de positiva erfarenheterna från de tidigare erhållna 3 milj. kr. föreslår vi att länets utvecklingsfond tillförs ytterligare 10 milj. kr. som s. k. kapitallån. I flertalet partimotioner samt i vår egen regionalpolitiska motion framför vi kravet på omedelbara åtgärder inom främst tre områden: råvaruförsörjningen, strukturfrågorna och skogsvårdsinsatserna. Dagens virkesförsörjningssituation är helt oacceptabel. Vi finner det minst sagt klandervärt att regeringen hitintills förhållit sig overksam. Det står nämligen helt klart att de åtgärder som beslutade om under vårriksdagen 1979 är helt otillräckliga för att säkra industrins virkesförsörjning. Socialdemokraternas krav på beredskapslag, överläggningar mellan berörda parter om långsiktiga virkesavtal samt upprättandet av skogsbruksplaner kvarstår och gäller i högsta grad vårt eget län. En särskild proposition om skogsindustrin har aviserats av industriministern. Vi förutsätter att i avvaktan på propositionen inga ytterligare beslut om nedläggningar av enskilda anläggningar fattas. De anställdas medverkan vid branschplaneringen är ett självklart krav från vår sida. Likaså förutsätter vi att staten i det aktuella fallet Vänerskog inte går in med ytterligare medel utan krav på motprestation från företagets sida och utan att samhället fått ett inflytande som står i rimlig proportion till de gjorda insatserna. Med hänsyn dels till behovet av tillväxtstimulerande åtgärder i det värmländska skogsbruket, dels tili behovet av tillkommande sysselsättningstillfällen i förordar vi att kvarstår i den inre zonen av det skogliga stödområdet även efter den samt att statligt stöd till skogsvårdsåtgärder utgår även utanför . Socialdemokraterna har vid upprepade tillfällen lagt fram förslag till åtgärder för att främja en nödvändig strukturomvandling inom specialstålindustrin. Dessa förslag skulle ha varit av särskild betydelse för stålindustrins utveckling i . Tyvärr har förslagen regelmässigt avslagits av de borgerliga ledamöterna i . Eftersom industriministern inte heller beträffande stålindustrin lämnar några förslag i budgetpropositionen utan först i dagarna lagt fram propositionen om stålindustrin, avser vi att i detta sammanhang redovisa våra förslag i syfte att främja branschens utveckling. På vissa orter i har gruvhanteringen haft en avgörande betydelse för sysselsättningen. Vi har i tidigare motioner understrukit att det är angeläget att söka utveckla gruvnäringen genom att öka utvinningen av icke järnmalmsfyndigheter. I detta sammanhang har vi pekat på det lovande projektet att förädla och marknadsföra kalk vid gruvan i . Mineralförhållandena i är ofullständigt kartlagda. En intensifierad prospekteringsverksamhet framstår därför som särskilt angelägen i . En ökad prospekteringsverksamhet förutsätter en direkt medverkan från geologiska undersökning (SGU). Dessa insatser skulle väsentligt effektiviseras, om SGU bereddes möjligheter att lokalisera ett filialkontor i . Vi förordar därför att regeringen i särskild ordning låter undersöka förutsättningarna för en sådan lokalisering samt förelägger förslag rörande organisation och kostnader för denna verksamhet. Vad vi här anfört rörande behovet av ett särskilt geologikontor i bör av ges regeringen till känna. Den värmländska verkstadsindustrin har en lång tradition. Företag som Mekaniska Werkstad med anläggningar i och har en världsomfattande marknad för sin tillverkning. Samma förhållande gäller för Arvika-Verken som tidigare tillverkat lantbruksmaskiner men som i Volvos regi övergått till lastmaskinstillverkning. Många andra kända företag finns i länets olika delar. De har genom tillverkning av egna basprodukter eller genom en produktion med nära anknytning till länets basindustrier inom skog och stål tidigare varit trygga arbetsplatser. fick genom lokaliseringspolitiken och flera nya verkstadsföretag. Men på grund av den nu rådande lågkonjunkturen och strukturkrisen riskerar dessa tidigare satsningar att gå förlorade om det inte sker en snar förstärkning av företagen. En undersökning av det aktuella läget för den värmländska verkstadsindustrin visar tydligt att det föreligger risker för betydande neddragningar av verksamheten i samtliga regioner i länet. För verkstadsindustrin liksom för basindustrin gäller att besluten om näringens framtid och utveckling i stor utsträckning ligger utanför länets beslutsmöjligheter. Vi anser därför att etableringsdelegationen måste åläggas att särskilt uppmärksamma situationen i och bidra till att förstärka den industriella sysselsättningen i länet. En stor del av den värmländska verkstadsindustrin tillverkar utrustning till basindustrierna. Vi har tidigare uppmärksammat utrustningsindustrins speciella problem men också dess utvecklingsmöjligheter. Men även här har regeringen varit ytterst passiv. Läget vid t. ex. Mekaniska Werkstad (KMW) är särskilt allvarligt. Vi återkommer ånyo i denna fråga i samband med behandlingen av regeringens aviserade industripolitiska proposition. 3.1.6 Ökat handelsutbyte med Samarbete över gränsen mellan och är etablerat på olika områden. har det emellertid mest varit fråga om handel med råvara och utbyte av olika slag av service samt regionalt samarbete.