mot · G502158 · 1981-12-03 00:00:00 — 1981/82:158 av m. fl. med anledning av proposition 1981/82:71 om ny anställningsskyddslag m. m. Erfarenheter från senare år visar att arbetsmarknadslagstiftningen bör reformeras. Moderata samlingspartiet har verkat för förbättringar på detta område. Den enskilde arbetstagarens anställningsskydd bör bestå, men det är angeläget att lagstiftningen görs smidigare och förändras på sådant sätt att den som är utan arbete ges ökade möjligheter att genom provanställning etc. slussas in på den reguljära arbetsmarknaden. Det är med tillfredsställelse vi nu konstaterar att den framlagda propositionen innebär att vi i långa stycken får gehör för en uppmjukning av anställningsskyddslagarna, de s. k. Åman-lagarna. Enligt vår uppfattning har dessa lagregler medfört att medan de som redan har fasta anställningar har fått en ökad trygghet, har trösklarna in på arbetsmarknaden för dem som står utanför blivit allt högre. I propositionen framläggs ett förslag till ny anställningsskyddslag som skall ersätta lag. Lagförslaget ger nya möjligheter att inom vissa tidsramar träffa avtal om provanställning liksom om tidsbegränsad anställning vid tillfällig arbetsanhopning. Det är tillfredsställande att provanställningens längd bestäms . En skulle enligt vår mening inte ha givit önskvärd effekt. Den tillåtna tiden måste korrespondera mot det utbud av vikariat m. m. som finns på marknaden. Likaså måste arbetsgivarna ges tillräckligt rådrum för lämplighetsbedömningar etc. Med hänsyn till den omfattande ungdomsarbetslösheten är det angeläget att föreslagna förändringar kan träda i kraft . Det är beklagligt att propositionsarbetet har dragit ut . Propositionen har varit aviserad till . Inte förrän blev den lagd på bord. Detta förhållande innebär att lagen inte kan - som det ursprungligen var utlovat av regeringen - träda i kraft . Regeringen har i propositionen föreslagit att de nya lagreglerna skall träda i kraft . Denna försening är olycklig och innebär att den önskvärda positiva effekten i sysselsättningshänseende redan under innevarande vinterhalvår begränsas eller uteblir. För att det skall bli någon större effekt av de föreslagna ändringarna måste rätten till provanställning bli generellt verkande. Vid genomgång av regeringsförslaget finner vi dess värre att sådana villkor och restriktioner har tillfogats, vilka menligt kommer att försena och inskränka möjligheterna att omsätta intentionerna i praktiskt handlande. Vi skall i det följande närmare precisera våra synpunkter samt redovisa motiv för våra ändringskrav. De viktigaste förslagen i propositionen går ut på att prov- och arbetstoppsanställning blir möjlig . Det är mycket angeläget att förändringen genomförs och inom heta arbetsmarknaden. Av lagens övergångsbestämmelser bör därför klart framgå att reglerna skall träda i kraft som lagen börjar gälla också inom de områden som i ett eller annat avseende har kollektivavtalsreglerat frågor om prov- och arbetstoppsanställning. Vi konstaterar att flertalet fackförbund, främst inom SAF-området, har kollektivavtal som i någon form reglerar prov- eller arbetstoppsanställning. Flertalet av dessa avtal har fått sitt innehåll bestämt av det nuvarande anställningsskyddets utformning. Många avtal erbjuder emellertid sämre - i många fall mycket sämre - möjligheter än det nu föreslagna lagförslaget. Dessa kollektivavtal löper ut först . I de föreslagna övergångsbestämmelserna sägs att det är en tolkningsfråga om och hur de nya lagreglerna skall gälla i förhållande till kollektivavtalen. Sannolikt innebär övergångsbestämmelserna att gällande kollektivavtal fortsätter att gälla t. o. m. utgången av och att det sedan blir en förhandlingsfråga mellan avtalsparterna i vilken utsträckning de nya lagreglerna skall tillämpas. Läget skulle kort kunna beskrivas på följande sätt. Företag utan kollektivavtal har inte kunnat prov- eller arbetstoppsanställa. Företagen på SAF:s avtalsområde har i kollektivavtal fått till stånd vissa möjligheter härtill. Fr. o. m. ikraftträdandet av den nya anställningsskyddslagen kan alla avtalslösa företag utnyttja den nya lagens möjligheter. måste däremot fortsätta att tillämpa i förhandlingar uppnådda avtalsregler trots att dessa kan ligga på en lägre nivå än lagens. När avtalet upphör måste nya förhandlingar komma till stånd, vid vilka även andra kontroversiella avtalsbestämmelser kan komma att beröras och vägas emot de nu aktuella. Men det ankommer självfallet på parterna att inom ramen för lagens dispositionsregler förhandla sig fram till den lösning varom de kan enas. Resultatet kan bli en lösning enligt lagens regler eller fortsatt tillämpning av de tidigare gällande. Alla parter synes vara eniga om att lagen bör mjukas upp i de aktuella hänseendena. Allt talar för att nya arbetstillfällen härigenom kommer att skapas till gagn för alla - inte minst yngre arbetssökande. De föreslagna övergångsreglerna innebär emellertid att en del av den åsyftade effekten inte kommer att uppnås. Alldeles oberoende härav måste dock särskild hänsyn tas till det förhållandet att medbestämmandelagen behandlades som så viktig att den ansågs böra ta över då gällande kollektivavtal och träda i kraft på hela arbetsmarknaden. De nu aktuella förslagen är minst lika viktiga. Samma princip bör därför gälla beträffande det nu aktuella ikraftträdandet. Vi föreslår att fattar ett beslut av denna innebörd. Det får ankomma på vederbörande utskott att närmare utforma erforderliga bestämmelser härom i samband med utskottets tekniska granskning av propositionens lagförslag. Lagens turordningsregler bör ändras så att arbetsgivaren ges möjlighet dels att i vissa situationer få behålla arbetstagare med särskilt yrkeskunnande eller annan lämplighet, dels att upprätta särskild turordning för arbetstagare med i huvudsak jämförbara arbetsuppgifter. Med en sådan ändring i lagen blir det möjigt att behålla viktiga nyckelpersoner på arbetsplatsen och i övrigt få en sammansättning av arbetsstyrkan som kan göra det möjligt att upprätthålla produktionen. Det är uppenbart att även de anställda har ett intresse av en sådan ordning. I det nuvarande systemet är det möjligt att uppnå samma resultat men först efter överenskommelse i varje särskilt fall. Att uppnå sådana överenskommelser kan vara svårt med hänsyn till att en facklig organisation i regel är hårt pressad i en situation då arbetsstyrkan skall dras ned. Det är därför mer ändamålsenligt att lagen erbjuder ett lämpligt instrument för en smidig lösning än att de fackliga organisationerna i varje särskilt fall får ta ansvaret med de besvärliga interna påfrestningar detta medför. Dessa frågor har uppmärksammats vid strukturförändringar på arbetsmarknaden i samband med varsel om permitteringar, då företag i en driftinskränkningssituation måste sörja för att företaget i fråga även fortsättningsvis kan fungera på ett effektivt sätt. Även vid remissbehandlingen har detta påvisats, varvid så tungt vägande skäl framförts att lagstiftaren inte rimligen bör kunna bortse från dem. Inom ramen för utbildningen i eller gymnasieskolan - och med skolmyndighet som huvudman - utför vissa skolelever arbete hos företag (t. ex. anpassad studiegång och företagsförlagd utbildning). Mot bakgrund av vissa rättsfall i arbetsdomstolen, där dessa elever i utbildning betraktats som arbetstagare och givits rätt till kollektivavtalsenlig lön bör lagtexten direkt utsäga att elever i utbildning är undantagna från lagens tillämpningsområde. Det måste klarläggas att ett företag normalt inte ikläder sig arbetsgivaransvar när det under angivna förutsättningar tar emot skolelever. En ändring i lagen om anställningsskydd skulle visa lagstiftarens klara intentioner i detta avseende. Vi föreslår därför att fattar beslut om sådan ändring av regeringens lagförslag. Enligt vår mening, och med hänvisning till vad vi anfört i samband med beslut med anledning av den s. k. ungdomspropositionen, skall den nya anställningsskyddslagen ge anvisning om att elever i här berörd utbildning inte skall betraktas som anställda. Det kan även i andra arbetsrättsliga sammanhang uppstå komplikationer med elever, vilka som ett led i utbildning vistas på en arbetsplats. I princip bör sådana elever enligt vår uppfattning inte betraktas såsom arbetstagare. Vi vill därför föreslå att regeringen låter föranstalta om en översyn av elevers arbetsrättsliga ställning och därefter lägga fram förslag i enlighet med de riktlinjer som ovan angivits. Enligt regeringens förslag skall arbetstoppsanställning för en och samma arbetstagare vara möjlig under sammanlagt högst . Tvåårsgränsen bör emellertid tas bort, eftersom den måste bli svårhanterlig. Tidsgränsen förefaller ha tillkommit för att begränsa möjligheterna till missbruk. Detta är i sig vällovligt. Men bestämmelsen blir alltför generellt verkande. Den försvårar för t. ex. studerande att återkomma till samma arbete påföljande år och är ägnad att motverka det avsedda trygghetssyftet. Det ter sig helt omotiverat att en arbetsgivare skulle vara förhindrad att under två sommarperioder om vardera anställa en och samma arbetstagare, om anställningarna helt klart är motiverade utifrån tillfälliga arbetstoppar. Allt talar ju för att den arbetstagare som varit anställd i alla avseenden är bäst lämpad också vid det nästkommande tillfället. Den aktuella situationen uppkommer ofta i samband med vikariat. Vi föreslår därför att lagförslaget ändras så att tvåårsgränsen tas bort. Lagens regler om saklig grund för uppsägning bör bli föremål för särskild översyn. I lagförslaget uttalas visserligen några allmänna anvisningar på den framtida uttolkningen, men begreppet saklig grund har fått en så ensidig rättstillämpning att förutsättningarna för uppsägning behöver utredas närmare. Vi föreslår att hos regeringen begär en skyndsam översyn av reglerna i fråga. Frågan om att återinföra rätten till provanställning har varit aktuell . Många förväntningar har därför knutits till den lagändring som utlovats i regeringsförklaringen. Med de restriktioner och villkor som vi ovan har pekat på finns det risk för att den väntade effekten av lagändringarna inte ger sig till känna på arbetsmarknaden. Detta vore olyckligt och skulle främst drabba den ungdom som går arbetslös men också andra utsatta grupper på arbetsmarknaden såsom handikappade. Ett ökat utbud genom provanställning och arbetstoppsanställning etc. kan också förbättra kvinnornas situation på arbetsmarknaden. Vi vill därför understryka vikten av att rätten till provanställning införs så snabbt som möjligt och att den blir generellt verkande. Det är också viktigt att de fackliga organisationerna intar en positiv attityd till de nya anställningsformerna, som bl. a. har till syfte att bereda ungdomen arbete. Om osäkerhet rörande tillämpning och tolkning uppkommer liksom risk för sanktioner mot arbetsgivarna kan uppstå, blir den som vill anställa lika återhållsam som förut. Man tar det säkra före det osäkra - och i detta fall finns det risk för att det säkra blir att inte göra någonting alls. Ungdomsarbetslösheten är nu så allvarlig att man inte får tveka när det gäller att fullt ut skapa alla tänkbara förutsättningar för introduktionen i det reguljära arbetslivet. Enligt moderata samligspartiets bestämda mening tjänar de i motionen föreslagna förändringarna av regeringens förslag det syftet att detta mål blir lättare att uppnå. Med åberopande av vad som ovan anförts hemställer vi 1. att beslutar att lagen om anställningsskydd vid ikraftträdandet skall gälla för hela arbetsmarknaden oavsett vad som stadgas i andra lagar eller i ingångna kollektivavtal på arbetsmarknaden, 2. att beslutar att med godkännande av propositionens lagförslag i övrigt anta nedan angivna såsom Motionärernas förslag beteckande förslag i vad avser a) Inledande bestämmelser Denna lag gäller arbetstagare i allmän och enskild tjänst. Från lagens tillämpning undantas dock 1. arbetstagare som med hänsyn till arbetsuppgifter och anställningsvillkor får anses ha företagsledande eller därmed jämförlig ställning, 2. arbetstagare som tillhör arbetsgivarens familj, Denna lag gäller arbetstagare i allmän eller enskild tjänst. Från lagens tillämpning undantas dock 1. arbetstagare som med hänsyn till arbetsuppgifter och anställningsvillkor får anses ha företagsledande eller därmed jämförlig ställning, 2. arbetstagare som tillhör arbetsgivarens familj, 3. arbetstagare som är anställda för arbete i arbetsgivarens hushåll. 4. arbetstagare som har anvisats beredskapsarbete eller skyddat arbete. Regeringens förslag 5 § Avtal , dock sammanlagt högst , om det föranleds av tillfällig arbetsanhopning. c) Turordning vid uppsägning och permittering Regeringens förslag Motionärernanas förslag Inom driftsenheten och avtalsområdet får vidare fastställas särskild turordning för de arbetstagare som har i huvudsak jämförbara arbetsuppgifter. Om det finns särskilda skäl att tillgodose behovet av att viss arbetstagare med särskilt yrkeskunnande eller särskild lämplighet får stanna kvar i arbetet får arbetsgivaren vid bestämmande av turordningen lämna företräde åt sådan arbetstagare. 3. att beslutar att hos regeringen begära en översyn av elevers arbetsrättsliga ställning i enlighet med vad som anförs i motionen, 4. att beslutar att hos regeringen anhålla om en skyndsam översyn av begreppet saklig grund i lagen om anställningsskydd. 3. arbetstagare som är anställda för arbete i arbetsgivarens hushåll. 4. arbetstagare som har anvisats beredskapsarbete eller skyddat arbete, 5. som i samråd med skolmyndigheterna anvisats arbete som ett led i utbildning eller introduktion i arbetslivet. Motionärernas förslag 5 § Avtal , dock högst , om det föranleds av tillfällig arbetsanhopning. L. () i () () ()