mot · G4021398 · 1981-01-27 00:00:00 — Motion 1980/81:1398 av om förändring av byggnadsindustrin till en exportindustri andel av världshandeln har under minskat från till . har den löneintensiva industrin, som traditionellt svarar för vidareförädling av svenska råvaror, genom den förda löne- och skattepolitiken förlorat sin expansionskraft. har man sökt kompensera den vikande lönsamheten genom en allt effektivare exploatering av landets konkurrensutsatta råvaror och basproduktion. Den internationella konkurrensen är effektiv och ger inte längre den svenska industrin det nödvändiga utrymmet för lönsamhet. Därför slås nu stora delar av vår basindustri ut. Bristande lönsamhet gör att vi kan räkna med att öka utbudet av svenska råvaror, då även efterfrågan på tjänster är begränsad. För att vi skall klara den växande utlandsskulden krävs att vi kan tillhandahålla säljbara produkter baserade på en vidareförädling av våra råvaror. Ekonomer har beräknat att antalet industrianställda sysselsatta med vidareförädling behöver ökas med ca 200 000 personer för att handelsbalansen skall kunna återställas och utslagningen av vår basindustri skall kunna stoppas. Det är bråttom och det krävs offensiva satsningar för att nå detta mål. har till följd av att landets bostadsbehov nu i stort har täckts möjlighet att friställa produktionsresurser för export. Vi får resurser att sätta in på byggexport - en gigantisk marknad att bedriva vidareförädling på. Men svensk husproduktion måste anpassas till exportmarknadernas behov. Vi bygger fortfarande med föråldrad teknologi där råvarorna först anpassas till internationellt gällande standard, som därefter skall anpassas till färdiga slutprodukter. Detta kräver stora arbetsinsatser i uppförandeskedet, som kan ske långt borta i något främmande land med de höga personalkostnader och problem detta föder. Under sådana förhållanden blir exportstöd och exporthjälp av statliga instanser till ringa hjälp, om industrin i sig själv inte håller sig i täten av utvecklingen genom att redan i första produktionsledet anpassa produktionen till rationella slutprodukter. Vi behöver därför satsa stora resurser på att vidareförädla produkter i byggbranschen, den bransch som förbrukar det mesta av landets produktion av råvaror. Vi har i massmedia kunnat höra att svenska husfabriker befinner sig i kris. Detta beror på att dess produkter inte är konkurrenskraftiga. Att söka slå samman många små husfabriker som har problem kan innebära att vi bygger på oss stora problem. Vad som behövs är att införa mer avancerad och bättre teknologi. För att nå detta mål krävs en planerad industripolitik på just detta område. Vi får i detta sammanhang inte vara bundna av våra traditionella sätt att bygga hus utan måste söka nya och mer lönande sätt att kombinera stål, trä och betong till färdiga byggnader. De traditionella gränserna mellan de olika yrkesgrupperna på byggmarknaden måste lösas upp och en större rörlighet stimuleras. Skall svenskt husbyggande kunna erövra världsmarknaden krävs att produktionen är rationell och har hög flexibilitet och elasticitet. Husen måste vara lätta att tillverka, enkla att montera, bygga på modulprincipen, ekonomiska att frakta och bestå av rationella material. De måste vara uppbyggda med enkelt sammanfogbara komponenter, ha bärande stomme som kompletteras med inklädning, installationer och inredning. Vidare måste husen ha god funktion med hög grad av utbytbarhet för att underlätta förvaltning och ekologisk återanvändning av byggmaterialen. Den svenska byggbranschen står inför en i det närmaste gigantisk uppgift att omvandlas från hemmaindustri till exportindustri, när nu i det närmaste är färdigbyggt. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening uttalar att ökade resurser skall ställas till förfogande för utveckling av förädlade byggprodukter och system för export.