mot · G5022180 · 1981-01-01 00:00:00 — m. fl. Säkerhets- och försvarspolitiken samt totalförsvarets fortsatta utveckling (prop. 1981/82:102) Försvarets uppgift är dels att genom en trovärdig kapacitet och kvalitet verka fredsbevarande, dels att vid ett angrepp mot vårt land med tillräcklig effektivitet kunna avvärja detta. Båda dessa mål uppnås i ett trängt samhällsekonomiskt läge bäst genom en omfördelning inom resursramarna från fredsorganisationen. Rationaliseringen inom försvaret har redan drivits långt, troligen längre än inom någon annan offentlig verksamhet. a. genom minskande värnpliktskullar och teknisk utveckling kan dock ytterligare effektivitetsvinster uppnås. Detta kommer enligt regeringens förslag, vilket bygger på den parlamentariskt sammansatta försvarskommitténs betänkande, bl. a. att ske genom indragning av fredsförband. Denna indragning måste enligt vår mening ske på ett sådant sätt att slagkraften i krigsorganisationen bibehålls och att ingreppen i fredsorganisationen blir så begränsade som möjligt och ekonomiskt väl genomtänkta. Det kan däremot inte vara ett samhällsintresse att med knappa försvarsresurser använda dessa till att bedriva regionalpolitik. Vi menar att det i några fall inte övertygande kunnat visas i de förarbeten som ligger till grund för propositionen att man valt den från ekonomisk synpunkt mest effektiva vägen att uppnå nödvändiga besparingar i fredsorganisationen. Motstridiga uppgifter finns också i underlaget. I propositionen föreslås sålunda en nedläggning av A 6 i . Som skäl för valet av A 6 anförs de ekonomiska vinster som kan göras genom samordning inom garnison mellan A 1 och I 4. föreslås en nedläggning av T 1 i och dess uppgifter, bl. a. att tjäna som bas för trängens officershögskola, måste övertas av annat förband. Officershögskolan måste därvid flyttas, och det mångåriga samarbete mellan T 1 och i som bl. a utvecklat och prövat fältsjukhus äventyras. Att högskolan nu har möjligheter att samarbeta med ett regionsjukhus med läkarutbildning är ytterligare en fördel som vid flyttning går förlorad. De samordningsvinster inom garnisoren som kan göras genom en koppling mellan I 4 och A 1 borde enligt vår mening också kunna uppnås genom en motsvarande samordning mellan I 4 och T 1. De förbandsförflyttningar erfarenhetsmässigt mycket dyrbara operationer - som planeras i förlängningen av T l:s nedläggning kunde då undvikas. kan man då lägga ned A 1 i stället för A 6. Enligt vår mening har tillfredställande ekonomiska jämförelser mellan alternativen nedläggning av A 1 eller A 6 inte genomförts. Vinsterna med ett behållande av A 6 inom organisationen är uppenbara: man undviker då ytterligare en förflyttning, nämligen av artilleriets officershögskola, som en gång lokaliserats till , bl. a. för att underlätta rekrytering av officersaspiranter. En förflyttning till måste uppenbarligen verka i motsatt riktning. Väl så tungt vägande är dock det faktum att skjutfält under alla omständigheter måste bibehållas för förbandens i södra militärområdet övningar. I kostnadsberäkningarna har inte kalkylerats med den icke oväsentliga förstärkningen av serviceorganisationen vid som måste företag i den händelse det underhåll som sköts från A 6 försvinner. Skjutfältets existens medför givetvis också att utbildningsbetingelserna är bättre vid A 6 än vid A 1. Samövningar kommer att försvåras, och kostnaderna för grundutbildning och repetitionsutbildning av förband kommer att öka genom det för övriga förband längre avståndet till skjutfältet. En framtida eventuell nyinvestering i blir också svårare att genomföra om det närbelägna förbandet A 6 i fredstid försvinner. Ekonomiskt svårare att värdera är effekterna för frivilligorganisationerna och de värnpliktssocialt negativa konsekvenserna av en nedläggning av ett förband på en en-förbandsort av storlek. Såväl artilleriinspektören som tränginspektören har framfört synpunkter som starkt understryker det ovan anförda. Ur artilleriinspektörens yttrande, anfört i yttrande från chefen för armén till överbefälhavaren avseende FK 78/FRO, vill vi citera följande slutsats: Granskning av alternativ lösning I arbetspromemorian tas även frågan upp angående val mellan A 1 och A 6 om ett artilleriregemente skulle läggas ned. I denna situation vidhåller artilleriinspektören att A1 bör väljas. Huvudskälen härför har tidigare framförts: o A 6 har bättre utbildningsbetingelser, genom närheten till skjutfält. o A 6 har den största krigsorganisationen av samtliga artilleriregementen. Detta speglas även av samverkansbehoven. o KFÖ för de syd- och mellansvenska artilleriförbanden äger rum i Villingsberg eller . Ledningen underlättas klart om den kan utföras från A 9 resp. A 6. o ArtOHS behöver ej flytta. En sådan lösning medger även att T 1 kan bibehållas i , att S 2 kan bibehållas i (även om i nedbantad form)och att K 3 ej behöver flytta. Detta bör ur CA synpunkt vara en gynnsam lösning. En kostnadsjämförelse mellan olika paketutlösningar bör krävas. Med anledning av vad ovan anförts hemställer vi att beslutar att vid förändring av artilleriets fredsorganisation A 1 nedläggs i stället för A 6. () () 1* 1981182.