ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G4021280 · 1981-01-26 00:00:00 — om utbildningen av barnomsorgspersonal och lärare Målsättningen för FN:s internationella handikappår är full delaktighet och jämlikhet. Alltmer betonas att handikappade skall få del av samhällets gemenskap. Detta ställer krav på den verksamhet som samhället bedriver, på miljö, lokaler och utrustning. Inte minst ställer det krav på oss själva i egenskap av medmänniskor och verksamma inom olika samhällsaktiviteter. Stora insatser för handikappade redovisas i årets budgetproposition. Det är nödvändigt att människor med handikapp så långt möjligt kan leva ett med andra människor jämförbart liv. Barn med handikapp har en mycket svår situation. Hur man klarar sitt liv som handikappad vuxen beror till stor del på hur man blir bemött som handikappat barn. Många barn får emellertid uppleva en särbehandling och isolering som gör att de känner sig stå utanför samhällets gemenskap. Detta påverkar deras förutsättningar att möta framtiden. Integrering av handikappade barn i boende, barnomsorg och övrig barn verksamhet, skola och fritid är därför viktiga inslag i samhällets handikappolitik. Det är också viktigt för andra barn att lära känna de handikappades situation på ett naturligt sätt. För föräldrar med handikappade barn kan en ökad integrering innebära stöd och förståelse i en svår situation. En ökad integrering ställer dock krav på dem som har ansvar för verksamheten inom barnomsorg, fritidsaktiviteter och skola. Enligt min mening bör utbildningen av barnomsorgspersonal och lärår- och övrig skolpersonal i ökad utsträckning inrymma information om olika handikapp, kunskap om handikappades möjligheter och begränsningar samt ge tips och råd om hur en ökad handikappanpassning kan ske. En sådan utbildning skulle också kunna leda till tidigare upptäckt av utvecklingsstörningar. I detta sammanhang kan handikapporganisationerna spela en viktig roll, och deras erfarenheter bör tas till vara. Med hänvisning till ovanstående hemställs att hos regeringen anhåller att utbildningen av barnomsorgs- och lärarpersonal i ökad utsträckning skall omfatta handikapp och utvecklingsstörningar hos barn.
mot · G4021281 · 1981-01-27 00:00:00 — av och om den andliga vården inom skolan Den andliga vården inom sjukhusen, kriminalvårdens anstalter och försvaret är reglerad i olika författningar. När det gäller verksamheten vid sjukhusen bedrivs denna av trossamfunden. Det har lagts förslag om liknande organisation för den andliga vården inom kriminalvårdens anstalter, och en kommitté arbetar med direktiv att förändra den andliga vården även inom försvaret. I samtliga fall är således intentionerna att verksamheten skall administreras och bedrivas av trossamfunden själva genom samarbete mellan och frikyrkoråd som representant för de fria trossamfunden. Finansieringen av verksamheten vid sjukhusen sker dels genom frivilliga insatser, dels genom skattemedel; för del från kyrkofonden och för de fria trossamfundens del via det statliga verksamhetsbidraget till trossamfunden. I skolan finns inga regler för andlig vård. Den kristna livsåskådningen, som utgör en tillgång i ungdomsfostran, bör i ökad utsträckning komma skolan till del genom att trossamfunden utifrån sina gemensamma värderingarges möjlighet till insatser i skolarbetet. De tjänster som trossamfunden kan ställa till förfogande bör utformas efter religionsfrihetens frivilligprincip. Verksamheten bör vara både grupp- och individcentrerad och erbjudas såväl elever som lärare och övrig personal. Tjänsterna bör i önskvärda fall kunna utsträckas även till föräldrar och skolpolitiskt ansvariga. Den ekumeniska elevrörelsen, representerad av de kyrkliga och frikyrkliga gymnasiströrelserna, är de kristnas röst i skolan. Deras verksamhet omfattar nu även högstadiet. Det skulle säkerligen betyda mycket om samhället i ökad utsträckning kunde stödja denna frivilliga verksamhet i våra skolor. Av särskilt värde vore om lämpliga pastorer av trossamfundens församlingar kunde avdelas för deltidstjänster eller timtjänster som skolpastorer. Man kan inte bortse från att den andliga vården i regel saknar representant i det team av människor som är beredda att ge elever och lärare stöd i sviktsituationer. I den frivilliga gruppverksamheten inom skolan i livsåskådningsfrågor är en skolpastors roll tämligen given. En utredning av frågan skulle vara i hög grad motiverad. Finansiering och administration kan med fördel ske på ett likartat sätt som för den andliga vården vid sjukhusen. Med stöd av vad ovan anförts hemställs att hos regeringen begär utredning och förslag om förutsättningar och möjligheter att inom nuvarande ekono miska ramar genom trossamfunden få till stånd en reglerad men frivillig andlig vård inom skolan och att därvid särskilt skolpastorsfunktionen beaktas.
mot · G4021282 · 1981-01-27 00:00:00 — om införande i av en reviderad konsumtionslinje i gymnasieskolan Inom gymnasieutbildningen har konsumtionslinjen ofta ådragit sig kritiska synpunkter. Många ämnen griper in i varandra, och de upprepningar som uppstår stärker naturligtvis inte elevernas intresse för studierna. De tyngsta anmärkningarna mot linjen har varit dels att det saknats praktikinslag, dels att den inte gett allmän behörighet till vidare studier. Fr. o. m. /81 finns dock försöksverksamhet med en reviderad ko-linje (KOREV). Försöksverksamheten innebär att läroplanen ändrats så att linjen ger allmän behörighet, att arbetslivsstudier ingår i utbildningen, att läroplanen ändrat inriktning genom ökade inslag av samhällsfrågor och konsumentfrågor och att andra och utökade tillvalsmöjligheter erbjuds, t. ex. hemspråk för invandrareleverna. Det är uppenbart att denna revision ger eleverna mycket bättre möjligheter till såväl arbete som studier efter genomgången gy-utbildning och också att KOREV haft positiv effekt för svagt motiverade elever. Beräkningar visar också att KOREV dessutom innebär en besparing. Kostnaderna för kostkunskapsundervisningen kan nedbringas med , och lärarkostnaderna blir för KOREV lägre per elev och läsår jämfört med den vanliga ko-linjen. har emellertid sagt nej till en utökning av försöksverksamheten tills gymnasieutredningens betänkande presenterats. Mot bakgrund av alla de fördelar en reviderad linje medför för eleverna anser jag att försöksverksamheten bör vidgas att gälla också . Detta med hänsyn till att av kommunens befolkning är invandrare. Det föreligger därför ett speciellt behov av att kunna erbjuda utbildning som dels motiverar invandrareleverna att stanna kvar i utbildningssystemet, dels tar vara på deras tvåspråkighet. Den reviderade konsumtionslinjen är då ett viktigt komplement. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att beslutar att hos regeringen begära att beslut om att ej utöka försöksverksamhet med reviderad konsumtionslinje omprövas, så att inom ramen för redan beviljat antal platser kan inrätta en klass av den nämnda linjen.
mot · G4021284 · 1981-01-26 00:00:00 — Motion 1980/81:1284 av om permanenta lokaler för i beslöt vid 1977/att utbildning på musiklärarlinje skall anordnas bl. a. i samt bemyndigade regeringen att besluta om organisation m. m. av den enligt proposition 1977/78:14, UbU 1977/78:12 och riksdagsskrivelse 1977/78:73. Regeringen föreskrev genom beslut att musikutbildningen i skulle knytas till högskolan i . Utbildningen vid i är uppdelad i ett- och tvåämnesutbildning samt särskilda kurser anknuta till linjen med inriktning på speciella musikpedagogiska arbetsfält. Med anledning av riksdagsbeslut om musiklärarutbildning i slöt staten genom statens förhandlingsnämnd avtal med Stiftelsen folkhögskola om hyra av vissa lokaler inom ramen för stiftelsens övriga verksamhet. På grundval av nämnda avtal hyr f. n. vissa lokaler av . Vidare hyr högskolan lokaler på fem olika platser inom kommun. Institutionsstyrelsen och i samt lokalnämnden vid högskolan i har i skilda sammanhang betonat vikten av att de nuvarande provisoriska och spridda lokalerna ersätts med en permanent och för musikutbildningen särskilt anpassad byggnad. Högskolestyrelsen har i sina petita 1981/82-1985/86 prioriterat detta som högskolans mest angelägna behov. De provisoriska lokalerna är av en sådan beskaffenhet att det kommer att vara svårt att bedriva en med övriga musikhögskolor likvärdig utbildning. Mot denna bakgrund tillsatte högskolan i en arbetsgrupp tillsammans med kommun och för att planera för den permanenta i . Gruppen utarbetade ett lokalprogram för primär programyta, som fastställdes av för Umeåregionen . Programmet har överlämnats till för handläggning. Stiftelsen folkhögskola har i brev till begärt att få bli befriad från hyresavtalet med staten. Skälet till detta är att man vill utveckla sin egen verksamhet, framför allt musikförutbildningen. Under åberopande av ovanstående hemställer jag att beslutar som sin mening ge regeringen till känna vad i motionen sagts om behovet av omedelbara åtgärder för att projektera permanenta lokaler för i .
mot · G4021287 · 1981-01-27 00:00:00 — om lokalisering till av den högre fotoutbildningen I budgetproposition 1980/81:100, bil. 12 föreligger förslag från regeringen om inrättande av högre fotoutbildning. expertgrupp för konstutbildning har tidigare behandlat fotoutbildningen. Efter det arbete som utförts av en expertgrupp och efter vederbörliga remisser har UHÄ föreslagit en förläggning av nämnda utbildning till , där och gemensamt skall svara för utbildningen. Därtill framför UHÄ som sin åsikt att fotoutbildning /86 bör förläggas till ännu en ort. I budgetpropositionen anser departementschefen att utbildning skall anordnas endast på en ort. Han redogör för de olika förutsättningarna för resp. och konstaterar att båda kommunerna ur olika synpunkter är lämpliga lokaliseringsorter. Enligt min uppfattning har dock de bästa möjligheterna att anordna en god fotoutbildning. är den f. n. enda fotoutbildningen över gymnasienivå förlagd till . Det bör bl. a. därför vara rationellare att bygga vidare på denna än att igångsätta ny sådan på annan ort. Tolv elevplatser med komplett utrustning uppges redan finnas på . Inom räckhåll från denna ligger Tekniska högskolan, där undervisningen delvis skulle förläggas och där såväl lokaler som redan nu befintlig utrustning kan ställas till förfogande. Positivt ur utbildningssynpunkt är också att ytterligare institutioner för foto finns förlagda i . Låt mig här bara nämna bl. , Fotograficentralen och bildarkiv. Slutligen bör ytterligare två mycket väsentliga förhållanden understrykas. av de yrkesverksamma fotograferna finns i . Detta erbjuder underlag för god lärarrekrytering och gott underlag för praktikplatser. Inte minst på grundval av de båda sistnämnda förutsättningarna, lärår- och praktikplatstillgången, anser jag att den högre fotoutbildningen skulle erhålla bättre förutsättningar vid en förläggning till . Med hänvisning till ovanstående hemställs att beslutar uttala sig för att den högre fotoutbildningen förläggs till . 1 1980/81. 1980/81 1287-1293
mot · G4021288 · 1981-01-27 00:00:00 — om meritvärderingen vid tillsättning av tjänst inom skolväsendet I budgetproposition 1980/81:100 erinrar departementschefen om det särskilda handlingsprogram för internationalisering av främst den grundläggande högskoleutbildningen som antogs av statsmakterna genom beslut (prop. 1975/76:100 bil. 10, UbU 1975/76:20). Efter en utvärdering har UHÄ kunnat konstatera att resultaten är otillfredsställande, särskilt vad beträffar utbildningens innehåll. Däremot har utbytesverksamheten klart ökat och medför värdefull förstärkning, bl. a. i moderna språk. Departementschefen anmäler utökade medel för denna internationalisering, bl. a. genom utökat antal postdoktorala stipendier. Det förekommer inte sällan att svenska lärare kompletterar såväl sina ämneskunskaper som sina pedagogiska kunskaper genom studier vid amerikanska högskolor eller universitet. F. n. tycks dock meriter, vunna genom sådana studier, ej kunna åberopas vid sökande av tjänst inom det svenska skolväsendet. Vi anser det vara av stor vikt att våra myndigheter vid utfärdande och tillämpning av gällande bestämmelser uppmärksammar betydelsen av internationellt samarbete även vad beträffar meritvärderingssystemet. Alla medel för att uppnå hög kvalitet i utbildningen bör beaktas. En passiv eller negativ inställning från våra tillsättningsmyndigheters sida kan i längden bidra till minskande samarbete och ökande isolering. Detta skulle menligt påverka våra möjligheter att tillgodogöra oss nya forskningsrön och vetenskapligt kunnande. Vad vi här anför beträffande studier vid amerikanska utbildningsanstalter gäller naturligtvis internationell utbildning över huvud taget. Med hänvisning till ovanstående hemställs att hos regeringen begär en översyn av principer för meritvärdering av studier/examina vid utländska universitet och högskolor vid sökande av tjänst inom skolväsendet. () ()
mot · G4021289 · 1981-01-27 00:00:00 — av och om ämnet invandrarkunskap i lärarutbildningen är redan om ett invandrarland. Här lever ungefär en miljon personer, som själva invandrat eller som är barn/barnbarn till invandrare. Antalet nationaliteter i uppgår till ca 130. har blivit ett flerspråkigt land med starka inslag av andra kulturer och levnadsmönster. Invandrarna är genomsnittligt yngre än svenskarna, varav följer att nativiteten är högre. Därigenom ökar också antalet invandrare procentuellt i förhållande till den ursprungliga befolkningen. Ungefär en tredjedel av de utländska medborgarna bor i . Många svenskar får såväl i sin yrkesutövning som i övriga sammanhang kontakt med invandrare och de problem som kan möta dem. Problemen kan vara av social, kulturell eller språklig natur. För samtliga, både svenskar och invandrare, är det av väsentlig betydelse att erhålla kunskap om varandras olika livssyn, etiska mönster och förväntningar som människa och medborgare. För flera är dessa krav av speciell vikt, varför kunskaper om invandrarproblematiken borde ingå som en integrerad del redan i grundutbildningen. Dessa yrkesföreträdare (bl. a. inom utbildnings-, social- och serviceområdena) har ofta daglig kontakt med invandrare. Bland dessa yrkesgrupper utgör lärarna en nyckelgrupp. Med all säkerhet etableras svenska barns attityder till invandrare redan i skolan liksom invandrarbarnens syn på oss svenskar och vår kultur. Det är därför av vikt att lärarna i sin lärarutbildning erhåller de kunskaper som dessa yrkeskategorier nödvändigtvis behöver för att själva kunna till sina elever förmedla väsentlig kunskap om invandrarfrågor. En förstärkt ställning för ökad invandrarkunskap vid våra lärarhögskolor skulle utgöra en väg att nå god förståelse för varandras kulturer och etiska värderingar. Med hänvisning till ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts beträffande behovet av förstärkt ställning för ökad invandrarkunskap i lärarutbildningen samt att UHÄ i sin 1980/81:1289 4 utbildningsplan för läraryrken bör ta hänsyn till och beakta detsamma. () ()
mot · G4021290 · 1981-01-27 00:00:00 — av och om tandläkarutbildningens dimensionering och lokalisering I budgetpropositionen aktualiserar regeringen en nästan total omprövning av vårens beslut om tandläkarutbildningen. Det är endast beslutet om nedläggningen av på som inte berörs. Det rimliga i att redan nu ompröva tandläkarutbildningens dimensionering och lokalisering kan i och för sig diskuteras. Men mot bakgrund av att beslutet fattades på ett bristfälligt underlag och att betydande förändringar av tandvårdens innehåll har skett och att det statsfinansiella läget har starkt försämrats kan dock en omprövning vara motiverad. Det är då mycket förvånande att regeringen inte aktualiserat en omprövning även av tandläkarutbildningen på , då en sådan omprövning av flera skäl är välmotiverad. Ingen annan högskola utbildar tandläkare till samma låga kostnad som just enheten på . Nedlagda investeringar representerar mångmiljonbelopp, och en nedläggning betyder en avsevärd kapitalförstöring. De ytterligare investeringar som behövs för att kunna återuppta intagningen och fortsätta med den under t. ex. en femårsperiod är marginella jämfört med de investeringar som är aktuella i t. ex. . är personalen intakt, och om ett beslut om återupptagen intagning kommer snabbt kan denna mycket värdefulla resurs tillvaratas, vilket måste vara samhällsekonomiskt angeläget. Samtliga enheter, med undantag av , har svårigheter med patientrekryteringen. Dessa problem kommer att öka efter hand som tandläkarbristen minskar. Regeringens förslag beträffande den totala dimensioneringen är oklart, men vilken tolkning man än gör därav, kommer man till slutsatsen att den är klart för låg i förhållande till tandvårdens behov . Med regeringens förslag kommer endast av den totala utbildningen att vara lokaliserad till . Om man utgår från att högskolan i skall försörja följande län: , , , , , , , , och , motsvarar befolkningen i dessa län av landets befolkning. Om man dessutom beaktar att i varje fall barntandvården är betydligt mindre utbyggd i många av dessa län än i övriga landet, framstår det som helt orimligt att endast av utbildningskapaciteten är lokaliserad till . Tandläkarbehovet är svårt att bedöma med En snabb neddragning av tandläkarutbildningen är dock mot bakgrund av den aktuella tandläkarbristen oförsvarlig. Med hänsyn till osäkerheten på lång sikt måste en framtida handlingsfrihet tillmätas stort värde. Ett bibehållande av enheten vid under t. ex. ger denna handlingsfrihet till mycket låga samhällsekonomiska kostnader. Varje annat diskuterat alternativ innebär avsevärt större kostnader både statsfinansiellt och samhällsekonomiskt. Mot ovanstående bakgrund föreslås att omprövar frågan om nedläggningen av tandläkarutbildningen vid i samband med att de övriga delarna av riksdagsbeslutet om tandläkarutbildningen av regeringen nu föreslås bli omprövade.
mot · G4021294 · 1981-01-27 00:00:00 — 1980/81 1294-1302 om lantbruksnäringens representation i lokala och regionala planeringsråd inom skolväsendet Frågan om lantbrukets representation i de lokala planeringsråden har varit föremål för behandling i (prop. 1978/79:100 och UbU 1978/79:27). gav då SÖ i uppdrag att följa frågan med uppmärksamhet, men enligt vad vi har oss bekant har SÖ ej funnit anledning att föreslå några förändringar i nu gällande bestämmelser. Enligt vår uppfattning föreligger dock nu sådana erfarenheter och ändrade förutsättningar att frågan ånyo bör aktualiseras. Ledamöter i de lokala och regionala planeringsråden har utsetts för . På grundval av de vunna erfarenheterna har man då i många fall strävat efter att hålla nere antalet ledamöter för att göra råden mera arbetsdugliga. Detta har inneburit att man än mer strikt har gått på bestämmelsernas bokstav om att det är avtalsslutande part som skall vara representerad i rådet. Detta har inneburit att lantbruket och dess huvudorganisation, LRF, getts ännu mindre möjligheter att delta. fastställde regeringen mål och riktlinjer läroplan för . I dessa riktlinjer förutsätts att skolan skall arbeta i samverkan med näringslivet och med arbetslivet i övrigt. Vidare kan citeras de direkta arbetslivskontakterna skall ske i form av studiebesök och , under vilka eleverna aktivt deltar i verksamheten på arbetsplatserna. Skolstyrelsen skall besluta om arbetslivskontakternas sammanlagda längd inom ramen och om deras förläggning inom studie- och årskurser. Besluten skall förberedas i det lokala planeringsrådet (). Genom arbetslivsorientering skall eleverna genom minst veckolånga perioder skaffa sig erfarenheter från var och en av följande tre arbetslivssektorer: Teknik och tillverkning. Handel, kommunikation, service, jord- och skogsbruk. Kontor och förvaltning, vård och undervisning. Vi konstaterar att det därmed uttryckligt anges att bl. a. jord- och skogsbruk förutsätts vara en av de delsektorer inom vilka elever skall skaffa sig arbetslivserfarenheter och att dessa frågor skall förberedas i det lokala planeringsrådet. Mot denna bakgrund finner vi det än mer naturligt att företrädare för dessa verksamheter skall kunna medverka vid utformningen av arbetslivskontakterna i fråga. Mot bakgrund av det som ovan anförts hemställs att hos regeringen begär en översyn av gällande bestämmelser i skollag och skolförordning så att LRF kan ges representation i de lokala och regionala planeringsråden.
mot · G4021295 · 1981-01-27 00:00:00 — av om obehöriga lärare I årets budgetproposition ges en aktuell redovisning över bristen på behöriga lärare av vilken framgår att i 327 av landets 1 457 rektorsområden handhas undervisningen till eller mer av obehöriga lärare. I propositionen redovisas också en lång rad med förslag till särskilda lärarutbildningsinsatser för dessa obehöriga lärare. Trots detta ger utvecklingen anledning till en viss oro. Men man skall komma ihåg att det bland dessa obehöriga lärare finns en mycket stor andel som arbetat länge i skolan och som ofta har en god utbildningsbakgrund även om den inte berättigar till en formell behörighet. Möjligheter finns i vissa fall att medge lokala dispenser från en del behörighetskrav, men reglerna för detta är snåriga och tillämpas uppenbarligen olika på skilda håll i landet. Dessa problem går inte att lösa genom punktvisa insatser för enstaka grupper inom skilda skolformer, utan kräver en samlad översyn av alla de problem och frågor som rör anställning av personal utan lärarutbildning inom skolväsendet. En sådan helhetsbedömning är nödvändig för att undvika icke önskvärda låsningar för framtiden. Med anledning härav hemställs att hos regeringen begär en samlad översyn av frågor som rör dem som utan lärarutbildning verkar inom skolväsendet. 1* 1980/81.
mot · G4021296 · 1981-01-27 00:00:00 — om lokalisering till av en social servicelinje inom den En geografisk spridning av den högre utbildningen är angelägen ur rättvisesynpunkt, inte minst med tanke på de vuxnas studiemöjligheter. Möjlighet till högskoleutbildning lokalt utgör också en viktig regional stimulans. Inom har skett en kraftig satsning på utbyggnad av primärvård och långtidssjukvård med bl. a. en långtgående integration mellan hemsjukvård och primärkommunal social service. Utbyggnaden av den öppna hälso- och sjukvården, satsningen på primärvård samt åldersstrukturen i länet ökar behovet av utbildad personal. läns landstings utbildningsnämnd har därför gjort framställning om att få inrätta en social servicelinje inom den lokaliserad till . Framställningen har tillstyrkts av såväl för högskoleregion som UHÄ. I anslagsframställningen /81 framhåller UHÄ att en utbyggnad av den sociala servicelinjen är befogad med hänsyn till utvecklingen inom äldreomsorgsområdet. För att tillgodose både primärkommunernas och landstingens behov av utbildning måste en utbyggnad avse såväl utökning på befintliga orter som lokalisering till nya orter. Ett konstaterande som äger sin giltighet för . I budgetpropositionen föreslår föredragande departementschef att utbildningen utökas med 96 platser. Vidare har en 16-grupp enligt förslaget lokaliserats till . I detta sammanhang bör konstateras att någon framställning om utökning i ej föreligger. Med hänvisning härtill och till vad som tidigare anförts bör denna 16-grupp i stället lokaliseras till . Med hänvisning till det sagda hemställs att beslutar att en utbildningsgrupp om 16 elever inom sociala servicelinjen fr. o. m. /82 lokaliseras till .