mot · G50275 · 1981-11-04 00:00:00 — av m. fl. med anledning av proposition 1981/82:15 om studie- och yrkesorientering i grundskola och gymnasieskola m. m. Propositionen behandlar mål och riktlinjer för studie- och yrkesorienteringen (syo) och organisationen av denna. Stor vikt läggs vid utformning och kvalitet i fråga om den praktiska arbetslivsorientering (prao) som skall inplaneras i undervisningen i och med att den nya läroplanen för . Lgr 80, träder i kraft . Vpk instämmer i de allmänna syftena med praktisk arbetslivsorientering sådana de kommer till uttryck i Lgr 80 och så som de refereras i propositionen: Praon skall inte vara inriktad mot ett visst yrke eller ens ett enstaka verksamhetsområde, ej heller skall den anknytas enbart till studiet av ett visst ämne. Den skall syfta till att eleven får erfarenhet av arbetslivet på olika områden och att dessa erfarenheter skall tas till vara i all undervisning i skolan. Statsrådet betonar vikten av att i undervisningen och genom vägledning hjälpa eleverna att sätta in sina erfarenheter i ett större sammanhang, så att dessa verkligen bidrar till elevernas studie- och vrkesvalsmognad. Vidare refererar statsrådet till resonemang som förs inom arbetslivsforskningen och till teorin att begreppet arbetsliv omfattar två olika företeelser - arbetsmarknaden och arbetsplatserna. Detta perspektiv skulle på ett avgörande sätt kunna berika och förändra formuleringen av arbetslivsorienteringens mål. Statsrådet tolkar emellertid arbetsforskarnas teori på ett ytligt och ofruktbart sätt i propositionen. Resonemangen anpassas i stället till det borgerliga klasskampsperspektiv som kommer till uttryck i propositionen om arbetsmarknadspolitikens framtida inriktning. Skillnaden mellan "arbetsmarknaden" och "arbetsplatserna" beskrivs endast som en skillnad mellan allmänna krav och speciella krav. Arbetsmarknadens "allmänna krav" skapar nämligen den illusoriska uppfattningen att eleven som framtida säljare av arbetskraft är fullt jämställd med varje köpare. Avgörande för den enskilde är då utbud och efterfrågan, som det så vackert heter i propositionen om arbetsmarknadspolitiken. Här ger man eleven en föreställning om att allt hänger på att man blir "så väl som möjligt för att kunna ta sig igenom den flaskhals som utträdet på arbetsmarknaden utgör". Där arbetsmarknadsministern i sin proposition ger upp varje tillstymmelse till målsättning att skaffa arbete åt alla, där tar skolministern vid och manar med en klapp på axeln de unga att anstränga sig än mer i skolan innan de träder ut i arbetslösheten. De "speciella kraven på arbetsplatserna skiljer sig från arbetsmarknadens "allmänna krav främst däri att de definitivt slår ihjäl föreställningen om den arbetandes valfrihet, egenvärde och självständighet. Där råder de lagar som arbetsplatsens ägare uppställer. Det är nu inte bara så, att många ungdomar kämpar förgäves för att arbeta i det yrke och med de arbetsuppgifter de drömt om och önskar sig. Det är även så att de kunskaper, insikter och färdigheter som inlärts med sikte på den kommande arbetsuppgiften i stor utsträckning smulas sönder av kraven på lönsamhet och av den av arbetsköparna formulerade effektiviteten. Det är här - i de arbetandes maktlöshet på arbetsplatserna - som förklaringen står att finna till att "skola och elev ibland ser på upplevelserna i arbetslivet med olika ögon, som skolministern skriver på s. 15 i propositionen. I stället för att dra slutsatser av många lönarbetandes handgripliga erfarenheter av arbetslivet - med dess frånvaro av initiativ och skapande, botträngande av yrkeskunnandet m. m. - resonerar statsrådet så här: Om eleverna ser bort fran det bredare perspektivet, arbetsmarknaden med dess förändringar och krav, och fäster sig vid den näraliggande arbetsplatsen och vad där försiggår, kan de råka dra felaktiga slutsatser om behovet av utbildning. En föreställning om ett elevernas upplevelser på enstaka arbetsplatser skulle vara motiv nog för att inte vidareutbilda sig måste bearbetas i skolan. Den dystra verkligheten är ju den att utvecklingen inom såväl arbetsmarknad som arbetsliv inte är ägnad att stimulera de många eleverna till utbildning. Den här aktuella propositionen visar lika väl som propositionen om arbetsmarknadspolitiken att regeringen helt tappat greppet över denna utveckling. Vpk hävdar i stället att en arbetslivsorientering aldrig kan bortse från de bestående, antagonistiska motsättningarna inom arbetslivet. Eleverna måste invigas i de intressemotsättningar och styrkeförhållanden mellan kapital och arbete som reglerar den arbetandes möjligheter att utifrån sina kunskaper påverka och förändra produktionens inriktning, arbetsplatsens utformning och fördelningen av det producerade. Motsättningarna mellan arbetande och företagsägare kommer också fram i fråga om olycks- och hälsorisker, sjukledighet, studieledighet och förändringar av arbetsuppgifter. En arbetslivsorientering måste dessutom innehålla kunskap om de arbetandes möjligheter att genom organisering ta upp kampen för sina villkor. Klassperspektivet äger också tillämpning på det i propositionen omtalade främjandet av jämställdhet mellan kvinnor och män. Jämställdheten nås inte enbart med attitydförändringar till studieinriktning och yrkesval. Jämställdheten kräver genomgripande förändringar av makt- och ägarförhållanden, arbetsmarknad och arbetsliv. Skolan kan inte bli "spjutspets i ett samhälle där kvinnorna i första hand blir arbetslösa och där majoriteten kvinnor i arbetslivet är mer underordnade och sämre betalda än männen. Statsrådet finner det oroväckande med den snabbt växande arbetslösheten bland unga flickor. Vpk delar givetvis denna oro men kan inte underlåta att påpeka att även om bedrivna yrkesorientering i skolorna hade resulterat i fler flickor med teknisk yrkesinriktning så hade ungdomsarbetslösheten ändå inte varit mindre omfattande än vad den är. Vpk föreslår att de förordade riktlinjerna för skolans arbetslivsförberedelse kompletteras med en grundläggande orientering om motsättningarna mellan de lönarbetande och arbetsplatsernas ägare, dessa motsättningars avgörande betydelse för möjligheterna att få arbete, arbetsmiljön och arbetsförhållandena samt betydelsen av kunskaper och färdigheter. Vidare föreslår vpk att riktlinjerna också kompletteras med en ingående orientering om fackföreningarnas betydelse och fackligt arbete. Med hänvisning till ovanstående föreslås att beslutar att komplettera de i proposition 1981/82:15 förordade riktlinjerna för skolans arbetslivsförberedelse i enlighet med vad som anförts i motionen. (vpk) C. -H. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)