mot · G402484 · 1981-01-19 00:00:00 — av m. fl. om obligatorisk arbetsförmedling, m. m. Anställningsskyddslagen reglerar företagens möjligheter att fritt få avskeda personal. Det är inte längre möjligt att säga upp personal utan att saklig grund föreligger. Någon motsvarande reglering av arbetsköparnas rätt att fritt antaga dvs. anställa personal finns inte. Det står arbetsköparna fritt att avgöra vem man vill anställa, och varken fackföreningar eller arbetsförmedlare har något som helst inflytande eller medbestämmande över detta. Ett faktum som bl. a. innebär att näringslivet kan gå ut och anklaga de arbetslösa för att inte vilja ta industrijobb, som varannan, var tredje arbetssökande avvisas när de söker arbete inom just industrin. De avvisas för att de av olika skäl - kön, handikapp, nationalitet, politiska aktiviteter, ålder, längd etc. inte passar in. En del företag registrerar när någon slutar sin anställning om vederbörande är lämplig för återanställning. Detta då utifrån subjektiva omdömen från arbetsledningen. Omdömen som sedan också följer en person till nya arbetsplatser genom att presumtiva arbetsgivare tar kontakt med tidigare arbetsgivare. Regeringen har både i besparingspropositionen och årets finansplan uppmärksammat att näringslivet har svårt att rekrytera personal. Av detta drar man slutsatsen att den offentliga sektorn måste skäras ned: Om uppbromsningen inte sker tillräckligt snabbt riskerar vi att industrin vid nästa konjunkturuppgång på samma sätt som inte kan täcka sitt rekryteringsbehov . Förhållandena på arbetsmarknaden, som bl. a. präglades av låg rörlighet och stark efterfrågan från den kommunala sektorn, var en viktig orsak till att den konkurrensutsatta sektorn inte kunde rekrytera personal i tillräcklig utsträckning. Delvis som en följd av den svaga rekryteringsutvecklingen nådde industriproduktionen inte upp till stort nivå. Det är viktigt att vi inte än en gång försätter oss i en situation där vi inte kan dra full nytta av ett internationellt konjunkturuppsving. Eftersom det tar tid innan vidtagna åtgärder får avsedd effekt, kan vi inte vänta tills konjunkturen förstärks med att vidta åtgärder för att öka rörligheten på arbetsmarknaden, hålla tillbaka den kommunala expansionstakten och dämpa den statliga utgiftsökningen, (finansplanen 1981) Regeringen tar alltså rekryteringsförhållandena inom industrin till intäkt för en minskning inom den offentliga sektorn. 1 stället borde man enligt vår mening dragit slutsatsen att företagens rekryteringspolitik inte fungerar. Det har ju funnits arbetslöshet under hela den tid regeringen avser. Vpk anser att det måste vara samhället och de fackliga organisationerna som avgör vem som skall ha ett bestämt arbete. medling skulle omöjliggöra för arbetsköparna att i tider av arbetslöshet välja och vraka bland arbetssökande och plocka russinen ur kakan. Ett förfarande som ju medför att uppdelningen i ett A-, B- och C-lag på arbetsmarknaden ytterligare förstärks. Den skulle dessutom förhindra den typ av informellt yrkesförbud som skisseras ovan liksom andra former av svartlistning, som florerar på den svenska arbetsmarknaden. Vi anser dessutom att dessa typer av svartlistning, personundersökningar och åsiktsregistreringar som förekommer på arbetsmarknaden måste förbjudas i En obligatorisk arbetsförmedling skulle också göra det lättare för kvinnorna att komma in på flera yrkesområden. återfinns de flesta kvinnor inom ett 25-tal yrkesområden, medan männen finns inom så gått som samtliga yrken som förekommer på arbetsmarknaden. Det råder politisk enighet om att denna snedfördelning måste brytas, men det är svårt att genomföra så länge inte bestämmanderätten över vem som skall ha ett visst arbete finns hos samhället och de fackliga organisationerna. En obligatorisk arbetsförmedling är också viktig att genomföra i dessa tider av nedåtgående konjunktur och ökande arbetslöshet. Det är då speciellt viktigt att samhället kan bedriva en aktiv arbetsmarknadspolitik och se till att vi inte får en alltmera omfattande kategoriarbetslöshet. Så länge man accepterar att arbetsköparna har rätt att fritt anställa blir detta omöjligt, och samhället har att passivt åse marknadskrafternas spel. Vpk kan självfallet inte acceptera den arbetslöshet vi har . Vi anvisar i andra motioner olika vägar för att minska arbetslösheten. Vi kan heller inte acceptera att arbetsköparen fritt kan avgöra vem man skall anställa. Samhället måste få tillgång till de styrmedel som krävs för att genomföra angelägna arbetsmarknadspolitiska mål. Alla ledigförklarade arbeten måste obligatoriskt förmedlas av arbetsförmedlingen. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att hos regeringen begär förslag om obligatorisk plats- och arbetsförmedling i enlighet med vad som anförts i motionen, 2. att hos regeringen begär förslag om en lag som förbjuder åsiktsregistrering, personundersökning och svartlistning av arbetande. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)