mot · G4021251 · 1981-01-26 00:00:00 — Motion 1980/81:1251 av m. fl. om insatser för barns och ungdomars levnadsmiljö och uppväxtvillkor m. m. Utvecklingen när det gäller barns och ungdomars levnadsmiljö och uppväxtvillkor uppvisar både positiva och negativa drag. För att komma till rätta med de problem som finns krävs åtgärder över ett brett register i samhällsarbetet och på flera olika områden. I flera socialdemokratiska motioner läggs förslag fram som har stor betydelse också för barn och ungdom. I förevarande motion behandlas frågor som uteslutande gäller barn och ungdom. Följande förslag läggs fram. En utredning bör göras av möjligheten att upprätta ett informationssystem om barnens levnadsförhållanden. I motionen skisseras vissa grunder för att sådant system. I fråga om barnhälsovården anges i motionen vissa riktlinjer för det fortsatta utvecklingsarbetet. Det gäller bl. a. åtgärder för att göra utbildningen för vissa yrkesgrupper mera barninriktad, behovet av att organisera föräldrautbildning i olika former och insatser för att förebygga gravida kvinnors missbruk av alkohol och narkotika. Socialdemokratin återkommer i denna motion med krav på nya förhandlingar mellan regeringen och kommunerna om en utbyggnadsplan för barnomsorgen. I motionen föreslås vidare att 100 milj. kr. anvisas för särskilda insatser i förskolan. En del av dessa medel bör användas för att stimulera det lokala utvecklingsarbetet. I motionen redovisas också utvecklingstendenser när det gäller innehåll och arbetsformer i förskolan, och i anslutning härtill uttalas ett stöd för strävandena att få en mer strukturerad verksamhet i förskolan. På skolans område föreslås vissa ökade insatser för undervisningen m.m. av handikappade barn och invandrarbarn. Det begärs att skall uttala sig mot de tendenser som funnits att införa avgifter i gymnasieskolan för läromedel etc. Vidare behandlas flera frågor som rör skolan, arbetsliv och ungdomars sysselsättning. a. föreslås särskilda medel för att stimulera flickor att välja utbildning inom det tekniskt naturvetenskapliga området. Vidare läggs förslag om att 10 milj. kr. skall ställas till förfogande för lokala utbildningsprogram för de ungdomar som skolan har störst svårigheter att följa upp. a. i finns bra exempel på sådan verksamhet. Ungdomsorganisationerna spelar en viktig roll när det gäller att engageI 1980181. ra barn och ungdomar i meningsfulla fritidsaktiviteter. I motionen föreslås att ytterligare drygt 6 milj. kr. anslås till ungdomsorganisationerna. I en särskild motion kommer vi socialdemokrater att också föreslå förstärkningar till idrottsrörelsen. En omfattande satsning föreslås på barnkulturens område. Sammanlagt 27 milj. kr. föreslås för insatser inom film, litteratur, musik och teater. Vidare föreslås att muséi- och utställningsverksamheten med inriktning på barn förstärks. Barn- och ungdomsorganisationerna uppmärksammas också. I motionen begärs att regeringen skall lägga fram förslag om begränsningar av videovåldet samt att åtgärder vidtas för att göra värdefull TVproduktion tillgänglig för allmänheten. För socialdemokratin har frågorna om barns och ungdomars levnadsmiljö och uppväxtvillkor alltid utgjort en central del av samhällsarbetet. Grunden till den modema familjepolitiken lades i då den dagsaktuella uppgiften var att skaffa människor arbete och därigenom hindra nöd och fattigdom. Då påbörjades ett reformarbete som successivt vuxit ut och kommit att avse både direkt och indirekt ekonomiskt stöd för barn och ungdomar (i form av barnbidrag, föräldraförsäkring, bostadsbidrag, studiehjälp osv.) och samhälleliga serviceåtgärder i form av förskola, skola, barnhälsovård m. m. Mycket har således gjorts för att åstadkomma förbättringar i barns och ungdomars uppväxtmiljö, och resultaten är i åtskilliga avseenden framgångsrika. Den ökade standard som kännetecknade den socialdemokratiska regeringsperioden kom naturligen också barn och ungdom till del. Levnadsnivåundersökningarna ger en klar bild av hur uppväxt villkoren förändrats . Att familjerna blivit allt mindre, att allt färre upplevt ekonomiska svårigheter, att allt fler mödrar arbetar utanför hemmet och att allt fler har en högre utbildning är otvetydiga tendenser som tillsammans med uppgifter om hälsoförhållanden, bostadsförhållanden, arbetslöshet etc. klart ger bilden av en ökande välfärd. Levnadsnivåundersökningen visar också hur klasskillnaderna minskat markant. En annan faktor som bör kommas ihåg är att en väsentligt större andel vuxna bildar familj och har barn. Vidstående två diagram är hämtade ur en uppsats av professor , Barnens välfärd (1980). npnprsf i i^rvor>«-. .. u .. ±... ? generationens uppväxtvillkor (1) Hel uppväxtfam i 1j Ej svår sjukdom i uppväxtfamiljen Fyra eller fler syskon Allv.arl i ga sli tn i ngar 1980/81:1251 4 generationens uppväxtvillkor (2) Båda föräldrarna svensk medborgare Samma stallet hela uppväxten Uppvuxen på ren landsbygd 1890 1900 1910 I 9?0 1930 I9M0 19S0 1960 Till detta kan läggas resultaten från andra undersökningar. Man kan i stort hävda att svenska barns hälsotillstånd är utomordentligt gott och att dagens ungdom i genomsnitt är mycket öppnare, kunnigare och mer självständig än tidigare generationer. Enligt en undersökning, som gjorts av japanska forskare, har ungdomarna i en mer öppen och förtroendefull inställning till sina föräldrar än ungdomar i andra industriländer. Enligt den s. k. IEA-undersökningen når en hög andel av vår ungdom utmärkta resultat i skolan. Men det finns också negativa drag i samhällsutvecklingen av mer långsiktig karaktär som måste uppmärksammas. Familjemönstret har ändrats i åtskilliga avseenden. En stor andel barn har inte tillgång till båda sina föräldrar . frekvensen har ökat (f. n. upplöses ca 20000 äktenskap) och därmed rörligheten i familjerelationerna. Det finns en osäkerhet om föräldrarollens innebörd. Många föräldrar har begränsad tid för vård av och umgänge med sina barn på grund av att båda föräldrarna som regel förvärvsarbetar och av att arbetsresorna ofta är långa osv. Förändringarna i arbetslivet och rörligheten på arbetsmarknaden medför andra problem. Alkoholproblemet är stort: åtminstone i var tionde familj förekommer missbruk. Därtill kommer narkotikamissbruket. a. dessa skäl har antalet barn för vilka socialnämnderna ingriper med omhändertagande eller andra åtgärder på grund av föräldrarnas olämplighet eller bristande förmåga stigit . Segregationen i boendet har blivit klart markerad , något som slår tillbaka både i förskola och skola. Skolan arbetar med stora problem, och många barn lämnar den utan att ha förvärvat de kunskaper och färdigheter som är nödvändiga i dagens samhälle. En så stor andel som av förskolebarnen visar symtom på djupgående psykiska problem och fysiologiska hälsobrister. Ungdomsarbetslösheten påverkar barn och ungdomar långt nere i åldrarna. Ungdomsbrottsligheten har ökat kraftigt. Det har ett samband med bl. a. de tilltagande alkohol- och narkotikaproblemen. Televisionens införande och barns TV-tittande har också påverkat familjelivet och därmed också barnens uppväxtförhållanden och utveckling. Därtill kommer en stark kommersialisering av fritiden för barn och ungdom. Arbetslöshet, dålig ekonomi, diskriminerande miljöer och en ofta hänsynslös kommersialism bildar ett sammansatt orsaksmönster. Det visar att om vi skall komma till rätta med dessa problem krävs åtgärder över ett brett register i samhällsarbetet och på flera olika nivåer. Den utveckling vi redovisat ställer naturligtvis krav på familjepolitiken. I flera avseenden har socialdemokratin tagit initiativ till sådan nyorientering. Ett viktigt exempel är föräldraförsäkringen. Av grundläggande betydelse är att det förs en politik som gör det möjligt också för de unga att komma in i arbetslivet. I det förslag till skolpolitiska handlingslinjer som utarbetats av en arbetsgrupp inom det socialdemokratiska partiet betonas betydelsen av att skola och arbetsliv närmas varandra. Kulturfrågorna måste också i allt högre grad integreras i skolarbetet, inte minst för att utveckla attraktiva alternativ till det ofta undermåliga kulturutbudet för barn och ungdom. Folkrörelsernas kulturarbete måste förstärkas. Familjernas ekonomi har stor betydelse för hur barns och ungdomars uppväxtvillkor formas. Därför måste den politik den borgerliga regeringen för brytas. Klyftorna får inte fortsätta att öka. Därför krävs att den ekonomiska politiken och skattepolitiken får en annan inriktning. Förslag härom läggs fram av vårt parti. Vi motsätter oss också den nedtrappning som skett av bostadsbidraget för familjer med svag ekonomi. Förslag om förstärkningar av bostadsstödet läggs därför fram i en särskild motion. Kommuner och landsting har ansvaret för de direkta insatserna i fråga om omsorg och vård av barn och ungdomar. En ytterligare markering av detta ansvar sker genom att huvudmannaskapet för ungdomsvårdskolorna övertas av berörda kommuner och landsting. Den politik som regeringen slagit in på, som innebär minskade statsbidrag t. ex. inom skolväsendet och andra sektorer, är ett angrepp på kommunernas möjligheter att svara för behövliga insatser inom skola, förskola och barnavård. I en särskild motion lägger socialdemokraterna i utbildningsutskottet fram en motion om statsbidragen till grund- och gymnasieskolan. Utvecklingen på bostadsmarknaden har varit ogynnsam i många avseenden, vilket även drabbar barnfamiljerna. I särskilda socialdemokratiska motioner lägger vi fram förslag för att stimulera bostadsbyggandet och underlätta förbättringar i boendemiljön. I flera socialdemokratiska motioner tar vi således upp frågor som har stor betydelse också för barn och ungdomar. I förevarande motion behandlar vi frågor som uteslutande gäller barn och ungdomar. I finansiellt avseende är det fråga om begränsade åtaganden. Vi vill dock betona att det i hög grad måste vara så att barns och ungdomars situation i samhällslivet ägnas ökad uppmärksamhet . En samordnad politik måste därför komma till stånd. För socialdemokratin har det bl. a. tagit sig uttryck i tillsättandet av en särskild barn- och ungdomsdelegation. Vi vill framhålla att vad vi i dessa motioner kommer att behandla är åtgärder som samhället och dess organ direkt kan vidtaga. Men för att dessa skall bli verkningsfulla krävs också förändringar i attityder och inställning: barn och ungdom måste känna att de är välkomna i samhälle och arbetsliv, att vuxna bryr sig om dem och att de har meningsfulla uppgifter framför sig som väntar på att bli utförda. Det gäller därvid inte minst att ta vara på barns och ungdomars spontanitet och engagemang. Det gäller vidare att skapa en uppväxtmiljö som leder till ansvar och solidaritet. En politik med inriktning på barn och ungdom skulle kunna sammanfattas sålunda: O Barn och föräldrar behöver mer tid för samvaro. Barn behöver trygga och bestående relationer till vuxna. Föräldraförsäkringen är här ett viktigt medel. O Barn behöver umgås med andra barn och andra vuxna. a. barnomsorgen och skolan är betydelsefulla i detta sammanhang. O Barn behöver växa upp under trygga ekonomiska och sociala förhållanden. Samhällets familjepolitik i vid mening - skall svara för detta. O Barn behöver goda och säkra miljöer. Det ställer krav bl. a. på bostadspolitiken och på samhälls- och trafikplaneringen. O Barn skall inte utnyttjas utan i stället ges möjlighet att utveckla sig andligt. Det ställer krav på förstärkta kulturaktiviteter i bl. a. skola och föreningsliv. O Barn skall få vara med och ta ett ansvar för sin miljö: i barnomsorgen, i skolan, i bostadsområdet. 2 Undersökningar av barns välfärd Vi har i föregående avsnitt i korthet angett de olika drag i samhällsutvecklingen som pekar i positiv resp. negativ riktning när det gäller barns och ungdomars levnadsförhållanden. Ett viktigt led i diskussionerna är att söka få till stånd ett bättre underlag för de bedömningar som behöver göras. Visserligen sker ett omfattande forsknings- och utvecklingsarbete på många håll, något som stöds även av de centrala myndigheterna på skolans och barnomsorgens områden. Det finns många mindre undersökningar som gjorts på olika sätt , men av dessa är det inte, möjligt att annat än i begränsade avseenden få uppgifter som möjliggör en kvalitativ bedömning av utvecklingen av barns levnadsförhållanden över en längre tidsperiod. Så skulle det naturligtvis inte behöva vara. Det är enligt vår mening möjligt att bygga upp ett bevakningssystem som löpande över tiden ger underlag för kvalitativa bedömningar av barnens villkor. Ett sådant system fordrar eftertanke och planering innan det kan byggas upp. Rent praktiskt underlättas det av att alla barn kommer i kontakt med olika samhällsinstitutioner. Vi vill framhålla att avsikten inte är att följa enskilda barns utveckling utan att få ett underlag om barnkollektivets utveckling i skilda avseenden. Man kan således tänka sig löpande redovisning från förlossningen, 4åringskontrollen, vid inträdet i förskolan och skolan och vid utträdet ur och kanske också däremellan . I avsaknad av ett sådant informationssystem om barnens förhållanden föreligger åtskilliga svårigheter att följa utvecklingen i väsentliga avseenden. Vad vi här anfört kan belysas med ett resonemang om barns hälsa. Svenska barns hälsotillstånd är utomordentligt gott, både jämfört med hur det var tidigare och hur det är i många andra länder. Orsaken till detta anses ofta vara den höga tekniska och vetenskapliga nivå som den svenska sjukvården befinner sig på. Snarare torde det vara så att det goda hälsotillståndet och den högklassiga sjukvården båda är produkter av en hög och jämn social och ekonomisk standard. En god och lättillgänglig hälso- och sjukvård är en av välfärdssamhällets mest oumbärliga förmåner - en trygghetsfaktor av stort värde. Men för att mäta hälsotillståndet räcker det inte att mäta sjukvårdens resurser eller service. Även om den metoden är vanlig är den indirekt och förutsätter ett orsakssammanhang mellan hälsa och sjukvård som inte finns klart dokumenterat. Inte heller räcker det att mäta sjukdom för att få ett begrepp om hälsan: hälsan är mer än frånvaron av sjukdom, den innefattar också moment av psykologisk och social natur, som inte täcks av sjukdomsdiagnoser, handikapp, vårdtider eller sjukvårdskonsumtion. Det är också nödvändigt att ta hänsyn till det subjektiva välbefinnandet. Inget av dessa "välfardsmått är tillfredsställande belyst när det gäller barn. Man kan finna vissa tvärsnittsundersökningar som sökt kartlägga barns sjukdomar, i vissa avseenden (missbildningar hos nyfödda, olycksfall) eller i vissa åldrar (, ), men de är begränsade till speciella sjukdomstillstånd, till särskilda tidpunkter eller till geografiska områden. En systematisk och kontinuerlig uppföljning av barns fysiska och psykiska hälsa med hänsyn till objektiva och subjektiva hälsobegrepp och insatta i ett socialt sammanhang saknas helt. En sådan fortlöpande kartläggning av barns hälsa och välfärd är av vital betydelse som underlag för en aktiv och rättvis barn- och familjepolitik. Det behövs sålunda en tvärsnittsundersökning av barns hälsotillstånd och levnadsvillkor vid dessa åldrar för att man skall kunna observera förändringar i dessa avseenden över tiden - hur har t. ex. förskolebarns hälsa förändrats och vilka konsekvenser har det för planeringen av den förebyggande vården vid barnavårdscentraler och i skola? Det behövs också en hälsoövervakning över , som kan ge svar på frågor om t. ex. tidiga hälsodefekters betydelse för skolgången. Därmed kan man också få en bild av förändringar av barns levnadsvillkor. Vilka hälsovariabler som skall ingå och vilka barn som skall undersökas bör naturligtvis bli föremål för noggranna överväganden, men proceduren bör kunna göras genomförbar på ett ganska enkelt och pålitligt sätt. Särskild uppmärksamhet bör ägnas åt särskilt utsatta grupper, t. ex. kroniskt sjuka och handikappade barn. Enligt vår mening bör begära att regeringen utreder frågan om ett informationssystem om barnens levnadsförhållanden och förstärkning av forskningsresurserna härför. 3 Åtgärder inom barnhälsovården m. m. De tendenser som vi i korthet antytt inledningsvis har lett till att många barn redan i förskoleåldern visar symtom på djupgående psykiska problem och fysiologiska hälsobrister. Det kan röra sig om en så stor andel som 5 av barnen, i vissa områden än större; som jämförelse kan nämnas att av barnen har allvarliga, långvariga sjukdomar eller fysiska handikapp. Utstötnings- och utslagningsprocessen börjar således tidigt och omfattar många barn. Det går självfallet inte att lösa dessa problem genom åtgärder av enstaka natur. Det är en kombination av insatser som krävs, över en bred front: inom arbetsmarknadspolitiken, familjepolitiken, socialpolitiken, skolan, förskolan, miljöområdet osv. De familjepolitiska åtgärderna i vårt land har byggts upp efter principen att de skall vara till för alla familjer. Skälen härtill är flera; ett av dem är att också de barn, ungdomar och föräldrar som har svårigheter av olika slag bör kunna utnyttja samhällets resurser utan att bli speciellt utpekade. Det är således en fördel om åtgärderna kan vara generella men så fmmaskiga att de barn och föräldrar som har särskilda svårigheter kan ha nytta av dem. Mödra- och barnhälsovården, förskolan och skolan är exempel på samhälleliga institutioner som fångar upp alla, eller i varje fall praktiskt taget alla barn. Inom dessa verksamheter krävs att arbetet utformas så att också här aktuella barn och ungdomars problem kan bearbetas. Vi kommer i det följande att föreslå att ökade medel ställs till förskolans och skolans förfogande för insatser som kan vara av betydelse för barn och ungdomar i svårigheter. En annan viktig del av samhällets generella barninriktade verksamhet är som nämnts mödra- och barnhälsovården. Som framgår av socialutskottets betänkande 1980/81:11 har presenterat ett principprogram för mödra- och barnhälsovården. Beslut har också, på grundval av ett betänkande från barnomsorgsgruppen, fattats om en föräldrautbildning i anslutning till barns födelse. Det är således i princip väl sörjt för att man genom samhällets orgran skall på ett tidigt stadium kunna fånga upp familjer med olika slag av problem. Verkligheten svarar dock inte alltid mot önskemålen. För att goda resultat skall uppnås krävs naturligtvis tillräckliga resurser i olika avseenden. Men det är minst lika viktigt att personalen kan uppmärksamma och tolka de signaler på problem som finns hos föräldrar och barn. Arbetssättet är därför betydelsefullt. Mycket talar också för att ett samhälleligt organ inte kan agera ensamt, om insatserna skall få önskad effekt. Det krävs samarbete med andra samhälleliga instanser, ofta över huvudmannaskapsgränser: ett samarbete som kan behöva innefatta både informationsutbyte och handläggning av enskilda ärenden. Mödrahälsovården, barnhälsovården, barnomsorgen, , familjerådgivningen måste fungera i ett samarbetsmönster. Det är viktigt att understryka föräldrarnas delaktighet, när olika instanser samverkar bl. a. över huvudmannaskapsgränser. Föräldrarna bör därvid vara kontinuerligt involverade och underrättade om sådana åtgärder. Särskild uppmärksamhet och därmed tid och resurser behöver ofta ägnas invandrarbarn och handikappade barn. Den öppna vårdens betydelse i dessa sammanhang bör också understrykas. De verksamheter varom här är fråga sköts av kommuner och landsting; sedan statsbidragsgivningen till familjerådgivningen upphört har statsmakternas roll ytterligare begränsats. Genom att sprida erfarenheter om nya initiativ, stödja och utvärdera försök samt genom allmän informations- och rådgivningsverksamhet har staten kvar viktiga upp Därtill kommer den grundläggande uppgiften att svara för yrkesutbildningen. Vi vill i det följande peka på några områden där initiativ från statsmakternas sida kan var särskilt betydelsefulla. En rad olika yrkesgrupper inom sjukvården och socialvården kan i sin yrkesutövning ställas inför barn och ungdomar med särskilda problem. Det gäller läkare, sjuksköterskor och annan sjukvårdspersonal, det gäller kuratorer m. fl. inom sjukvården, det kan naturligtvis också gälla andra yrkesgrupper inom dessa verksamhetsområden. För den personal som skall arbeta i förskolan och skolan är utbildningen givetvis inriktad på den kommande arbetsuppgiften att ha med barn att göra. För andra, nämnda yrkesområden kan inte utbildningen vara lika inriktad på barns behov. Det bör enligt vår mening vara angeläget att undersöka förutsättningarna till sådana omprioriteringar - inom den givna utbildningstiden som leder till att frågor kring barns svårigheter och problem, sätt att bearbeta och lösa dem etc. får ökad vikt i undervisningen. Det kan gälla sådana saker som att få fördjupade kunskaper om samspelet mellan barn, familj och samhälle samt att under utbildningen få praktisk erfarenhet av arbetet inom förskola, social barnavård i övrigt etc. En första kartläggning borde kunna företas av barnmiljörådet i samarbete med , samt universitets- och högskoleämbetet. Som nämnts ovan har en särskild barnhälsovårdsutredning arbetat inom och lagt fram förslag till riktlinjer för barnhälsovården. a prioriteras i det framlagda förslaget hälsoövervakning av barn som befinner sig i riskzonen. Kravet på integration i primärvården understryks. De nya uppgifterna kan enligt bedömare komma att leda till att arbetssätt och arbetsformer behöver utvecklas och omprövas. Därför är ett utvecklings- och modellarbete viktigt; sådana har pågått bl. a. i och . De båda kommunförbunden och har ett övergripande ansvar härvidlag. Det är därför av betydelse att i sin verksamhet lägger stor vikt vid frågan om barnhälsovårdens fortsatta utveckling. Inte minst betydelsefull är uppföljningen av riksdagsbeslutet om föräldrautbildning i samband med barns födelse. Genom den valda konstruktionen i fråga om denna reform ligger ansvaret hos landstingen. a. genom information och fortbildning. Det är betydelsefullt att man söker finna och föra ut exempel som kan tillämpas på många håll liksom naturligtvis att verksamheten kommer till stånd enligt intentionerna. Det räcker inte heller med föräldrautbildning i landstingens regi. Uppföljning måste ske på olika sätt, genom studieförbund och andra frivilliga organisationer. En särskilt viktig del av mödrahälsovårdens verksamhet avser information och stöd till gravida mödrar med missbruksproblem. har uppmärksamheten alltmer riktats på alkoholens och narkotikans inverkan på fostret och det nyfödda barnet. Forskning på detta område har visat att missbruk hos modern dels innebär en betydande risk för fosterskador, dels utgör en allvarlig social belastning för barnet och dess familj. Aktuell forskning har visat att barn till mödrar som missbrukat alkohol under graviditeten får en högre frekvens av missbildningar, en försenad tillväxt beträffande vikt och längd, blir försenade i sin motoriska och intellektuella utveckling och får psykiska störningar. Man har även funnit en ökad frekvens av CP-skador. Om dessa barn dessutom växer upp i en familj med missbruksproblem blir deras psykiska och sociala utveckling än mer hämmad och deras handikapp får svåra konsekvenser för framtiden. Beträffande barn till narkotikamissbrukande mödrar har forskningen visat på en ökad frekvens av kroppsliga och känslomässiga störningar, särskilt om barnen växer upp i en missbrukarmiljö. Detta blir desto allvarligare eftersom man vet att alkoholmissbruket har gått ner i åldrarna och att allt fler kvinnor i fertil ålder missbrukar alkohol. Man har uppskattat att det i föds 300400 barn med mer eller mindre allvarliga skador som är orsakade av alkoholpåverkan under forsterstadiet. Därtill kommer att det föds drygt 100 barn i av mödrar med vanemässigt narkotikamissbruk.