mot · G402429 · 1981-01-19 00:00:00 — av m. fl. om fortsatt utredning rörande oförbrukade läkemedel i hemmen I interpellation 1980/81:36 efterhörde undertecknad sjukvårdsministerns eventuella avsikter att vidta åtgärder i anledning av resultaten i undersökningen Oförbrukade läkemedel i hemmen. Nämnda undersökning har genomförts i län på uppdrag av . Den har bl. a. sökt kartlägga i vilken utsträckning läkemedel som förskrivits för bruk i hemmen verkligen har förbrukats. Även om undersökningen måste anses vara av begränsad omfattning indikerar dess resultat betydande problem. Utredarna uppskattar t. ex. att läkemedel till ett beräknat värde av en halv miljard slängs bort i . Det finns mot denna bakgrund skäl hävda att en uppenbar misshushållning föreligger och att betydande belopp bör kunna sparas. Detta gäller inte minst medel som tas ur statskassan. Den omfattande kassationen av läkemedel är givetvis inte enbart en ekonomisk fråga. Den pekar också på ett bristande samspel mellan den som meddelar sjukvården och den som skall konsumera densamma - dvs. i princip mellan läkare och patient. Det är givetvis orealistiskt att räkna med att en patient slaviskt skall följa en läkarordination, men det är inte heller rimligt att acceptera vilka avvikelser som helst från en ordination. Kan patienten avvika från ordinationen utan några medicinska konsekvenser, kan man ifrågasätta om konsultationen var nödvändig. Inom sjukvården har vi på många håll långa köer som är pressande på i första hand läkaren. Det finns skäl fråga sig om inte också detta kan vara en orsak till den stora mängden kasserade läkemedel. Många patienter har kanske aldrig efterfrågat läkemedel i första hand utan en diagnos och kanske ett råd. Från behandlingssynpunkt kan detta vara för tidskrävande, och det ställer sig därför enklare för läkaren att ordinera ett eller flera läkemedel. Vi vet inte i vilken utsträckning de kasserade läkemedlen varit ett surrogat för ett annat beslut av läkaren. Det kan i sammanhanget påpekas att kassationen av läkemedel gäller vad patienten gjort med sin ordination efter . Före besöket på apoteket- dvs. när patienten lämnar läkaren - har han fritt val att ta ut läkemedlet eller inte. Vi har här talat om kassation av läkemedel, men man kan också ana viss kassation av läkarkonsultationer, som i sig öppnar många problemställningar. Undersökningen Oförbrukade läkemedel i hemmen skall därför inte enbart ses som ett dokumenterande av förskrivning och försäljning kontra läkemedelsanvändning. Undersökningen är snarare en metod att bättre värdera insatserna inom sjukvården. Det borde ligga i allas intresse att klargöra hur sjukvården svarar mot patientens behov, detta oavsett om behovet i första hand ligger på ett strikt medicinskt plan eller på ett omsorgs- eller informationsplan. Det är här inte fråga om att klara ut den enes eller den andres eventuella skuld, varken vad det gäller läkare eller patient. De kasserade läkemedlen har större betydelse som symtom på brister inom sjukvårdsorganisationen än de har ekonomiskt, även om betydande belopp kunnat sparas. Sjukvårdsministerns svar på den inledningsvis nämnda interpellationen visade tyvärr ingen vilja från regeringens sida att kraftfullt och målmedvetet ta sig an problemen. I interpellationssvaret hänvisades till att i samråd med och planerade att starta ett projekt som syftar till att begränsa mängden läkemedel som inte kommer till användning. Denna åtgärd kan knappast komma att i nämnvärd grad belysa de problem som aktualiserats i undersökningen om oförbrukade läkemedel i hemmen. En slutsats som görs i undersökningen lyder: Det är angeläget att de orsaker, som kan ligga bakom denna stora andel icke använda läkemedel klargöres. Dels genom en ytterligare bearbetning av det material, som denna delrapport är hämtad ur och dels genom ytterligare studier av olika faktorer som konsumtionsbehov - behandlingsorsak, sociala faktorer, sjukvårdens förskrivningsrutiner, behandlingsresultat och läkemedlens verkan och biverkan. Den uppfattning som de undersökningsansvariga här ger uttryck för finner vi väl underbyggd och värd att ta fasta på. Ett fortsatt undersöknings- och utredningsarbete bör anförtros särskilt sakkunniga med en ingående kunskap på de områden som berörs. Därvid bör det kunnande och den erfarenhet som finns hos dem som genomfört den åberopande undersökningen särskilt beaktas och tas i anspråk. Med hänvisning till det anförda föreslår vi att beslutar att hos regeringen begära fortsatt utredning i anledning av undersökningen Oförbrukade läkemedel i hemmen. HANS () () ()