mot · G4022185 · 1981-05-13 00:00:00 — av m. fl. med anledning av proposition 1980/81:189 om godkännande av avtal mellan och om ekonomiskt samarbete, särskilt på industri- och energiområdena, m. m. Det är glädjande att ett svensk-norskt samarbete inom så vitala områden som industri- och energiområdena kommer till stånd. Detta bör underlätta en vidareutveckling av det gränsregionala samarbete som pågår på flera håll utefter , bl. a. också i . Förhoppningarna om att ett samarbetsavtal som det nu aktuella skall få ett särskilt positivt utfall för den industriella verksamheten inom gränsregionerna är mycket stora inom samtliga gränslän. Detta grundar sig på att de senaste årens kraftiga nedgång i sysselsättning och industriell verksamhet har drabbat flera av gränsregionerna från i söder till i norr särskilt hårt. Närheten till har inneburit att det i samtliga län som gränsar till finns omfattande släktsamband, stor kulturell gemenskap och betydande gränshandel av just den art som i propositionen betecknas som ett särskilt viktigt incitament för ökat samarbete mellan och . Även arbetspendling och ett utnyttjande av den offentliga servicen på andra sidan förekommer. Ett samarbete mellan myndigheter på ömse sidor gränsen har varit naturligt , och följaktligen har t. ex. kontakterna mellan fylkena i det norska Östlandet och i varit omfattande. Det regionala samarbetet medförde också ett intensifierat gränskommunalt samarbete, och intresset inriktades särskilt mot den s.k. ARKOregionen, i vilken är regionalt centrum och Kongsvinger är Prövevekstcenter på norsk sida. För samarbetet skapades dels en särskild delegation - ARKO-delegationen - med företrädare för kommunerna och näringslivet, dels ett bolag, A/S . Delegationens uppgifter låg på det näringspolitiska området. Det arbete som utförts har varit betydelsefullt men inte till alla delar motsvarat de högt ställda förväntningarna. De kontakter som genom ARKO-samarbetet skapats mellan företag och mellan politiker och tjänstemän på ömse sidor och som byggts upp samt den PR utåt för regionen som arbetet lett till har dock varit mycket värdefulla. Av det intensiva näringspolitiska arbete som inriktats mot från sida bör kampanjen - . Deres närmaste nabo - nämnas. ville genom denna kampanj visa vilka tjänster och resurser man kunde erbjuda grannlandet. Utvecklingsfonden i arbetar aktivt mot , och ligger i täten bland länen i landet när det gäller att ta tjänster i anspråk. Andra exempel är exportkonferenser och en underleverantörskampanj riktad mot . Från ovan redovisade samarbetsförsök i vill vi även nämna att diskussioner nu förs mellan länsarbetsnämnden och Fylkesarbeidskontoret i i om utbyte av elever inom arbetsmarknadsutbildningen, vilket, om det realiseras, kan skapa en bred bas för kvalificerad och nödvändig yrkesutbildning och tillgodose de arbetskraftsbehov som nytillkommande industri inom gränsregionen har behov av. Inom har också skett en rad norska företagslokaliseringar i den svenska delen av regionen och svenska etableringar på den norska sidan. Ett vidgat nordiskt samarbete på industriområdet fyller en mycket viktig uppgift, och det är säkert en förutsättning för att vi skall kunna skapa en konkurrenskraftig industri i de nordiska länderna. Ett vidgat norsk-svenskt industrisamarbete kommer säkerligen också att leda till strukturella förändringar av olika slag som, om de inte uppmärksammas, kan komma att negativt påverka de perifert belägna gränsregionerna. Det norsk-svenska industrisamarbetets konsekvenser för gränsregionerna måste därför alltid beaktas. Det är också angeläget att man genom det industriella samarbetet nu försöker gemensamt stärka de ofta svaga gränsregionerna genom nylokaliseringar och genom att ta till vara den utvecklingspotential som finns i dem. I bör de resurser stålindustrin och den moderna verkstadsindustrin erbjuder vara av intresse i detta sammanhang. För en utbyggnad av den kemiska industrin bör kunnandet inom skogsindustrins kemiska delar kunna tillvaratas. Det finns också ledig kapacitet, t. ex. inom Svenska Rayon utanför , som bör kunna tas till vara. Ett antal kvalificerade företag som arbetar åt bilindustrin har också ledig kapacitet och söker nu kompletterande tillverkningar. Vid högskolan i försöker man successivt bredda den tekniska och naturvetenskapliga utbildningen. Ett samarbete på utbildningssidan med skulle bredda underlaget för högskolan och förbättra utbyggnadsmöjligheterna. Högskolan besöks av ett stort antal norska studenter som framför allt studerar ekonomi. En gemensam angelägenhet av mycket stor betydelse är frågan om skogsråvaran. På båda sidor gränsen har det skett betydande kapacitetsutbyggnader av industrin, vilka lett till svårigheter att fullt ut fylla behovet av skogsråvara. På såväl norsk som svensk sida har insektsangreppen tvingat fram avverkning som rubbat de långsiktiga avverkningsplanerna. således angeläget att det kommer till stånd en gemensam planering av skogsindustrin, baserad på en inventering av skogsråvaruresurserna. En sådan planering bör kunna skapa en realistisk syn på industrins expansionsmöjligheter och ge underlag för ett optimalt utnyttjande av de befintliga skogsindustriföretagen. Det har visat sig svårt för företag med anläggningar på båda sidor om att få föra över kapital för nödvändiga investeringar. Detta är en fråga som skyndsamt bör lösas, om det industriella samarbetet skall kunna utvecklas. Ett utvecklat industrisamarbete mellan och kommer på många sätt att påverka gränslänen och gränsområdena. Det är därför nödvändigt att resurser ställs till fylkenas och länens förfogande så att de gemensamt kan utvärdera konsekvenserna av samarbetet. Med stöd av det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna 1. att särskilt gränsregionernas situation, behov och utvecklingsmöjligheter beaktas i ett utvecklat norsk-svenskt industrisamarbete, 2. att högskolas möjligheter som en länk i ett utvecklat norsk-svenskt samarbete tas till vara, 3. att initiativ tas till en planering och inventering av tillgången på skogsråvara i gränsregionerna, 4. att initiativ tas för förhandlingar för att underlätta möjligheterna för företag som har tillverkning i både och att föra över investeringskapital, 5. att resurser ställs till gränslänens och gränsfylkenas förfogande för uppföljning av det norsk-svenska samarbetsavtalet.