mot · G4021192 · 1981-01-26 00:00:00 — Motion 1980/81:1192 av om utvärdering av reglerna om förmynderskap och godmanskap trädde nya regler om förmynderskap i kraft. Enligt 10 kap. 1 § skall den förklaras omyndig som på grund av psykisk sjukdom, hämmad förståndsutveckling eller psykisk abnormitet av annat slag är ur stånd att vårda sig eller sin egendom och det icke är tillräckligt att god man förordnas för honom eller att han på annat mindre ingripande sätt får bistånd i vården av sina angelägenheter. Syftet med reformen var att väsentligt nedbringa antalet omyndigförklaringar. Omyndigförklaring skulle enligt propositionen ske endast då förhållandena var sådana att en omyndigförklaring framstod som oundgänglig. Framför allt torde detta vara fallet om det finns en överhängande risk för att den sjuke ingår rättshandlingar som kolliderar med dem om en god man skulle komma att ingå och detta skulle medföra väsentlig skada för den sjuke. Dessa uttalanden och avsaknaden av andra överväganden i samband med reglernas tillkomst har framtvingat en rättstillämpning som ofta illa svarar mot verklighetens behov av godtagbara lösningar (jfr NJA 1978 s. 350). Lagen ger inte längre skydd åt dem som kan behöva stöd och hjälp mot påverkan och otillbörliga påtryckningar från närstående eller andra personer. Detta har påtalats från skilda håll - när det gäller nydementa bl. a. i en uppsats framlagd 1970 vid av . har i målet NJA 1977 s. 201 beträffande den nya lagstiftningen gjort konstaterandet att lagstiftningen med det innehåll den sålunda fått kan anses ha givit upp tanken att den enskilde vid behov bör skyddas mot att han på olika sätt eller av skilda anledningar vanvårdar eller rent av ödelägger sin ekonomi. Enligt min uppfattning är det ytterst otillfredsställande att lagstiftningen ställer krav på full rättshandlingsförmåga hos personer som befinner sig bortom rationellt tänkande och handlande. Det kan t. ex. gälla krav att medverka vid ekonomiska transaktioner eller vid politiska val. Dessa personer bör som vi alla ha rätt till rättskydd. För deras vidkommande bör rättsskyddet vara utformat som ett skydd för dem gentemot krav från andra. Genom den nya lagstiftningen har olika frågor som gäller god mansförordnande fått ökad betydelse. God man harju nu kommit att förordnas i ett betydande antal fall jämfört med vad som gällde . mannens uppgifter har också förändrats och blivit mer mångskiftande. Kraven på vilka som förordnas till gode män har därför ökat. Mot 1980/81:1192 och då gjorts gällande att det föreligger svårigheter att få fram lämpliga personer som är villiga att godta god mans-förordnandet. har som skäl anförts att arvodet inte täcker det arbete som en god man anser sig böra lägga ned. Hur arvodes- och ersättningsfrågan lösts i praktiken är därför av intresse både vid god mans-förordnade och vid förmynderskap. Det har också gjorts gällande att en och samma person tagit på sig alltför många god man-skap till förfång för dem som han skall företräda. En annan anmärkning när det gäller handläggningen är att anhöriga till den som behöver god man inte tillfrågas och ofta blir överraskade av det personval som skett. Detta missförhållande har också påtalats för mig när det gäller förordnande av förmyndare. Det borde vara möjligt att få till stånd ett system där anhöriga när så kan anses påkallat underrättas om det tilltänkta förordnandet. Självfallet bör en sådan regel inte utformas på sådant sätt att den nämnvärt tynger handläggningen eller fördröjer besluten. Jag har i begärt viss översyn av hur de nya förmynderskapsreglerna tillämpas. avslog då min begäran. I lagutskottets betänkande (LU 1977/78:2) angavs då bl. a. att reglerna varit i kraft endast . Det har enligt min mening gått tillräckligt för att det skall vara möjligt att få en tillförlitlig och nyanserad uppfattning av hur regelsystemet fungerar i praktisk tillämpning. En sådan översyn är särskilt påkallad med hänsyn till de olägenheter som tillämpningen av de nya reglerna i vissa avseenden synes medföra. En utvärdering bör därför nu komma till stånd, och den bör ske snabbt. Med hänvisning till det anförda hemställer jag att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs om en skyndsam utvärdering av reglerna om förmyndarskap och god man-skap.