mot · G4021643 · 1981-01-27 00:00:00 — av m. fl. Nedskärningar i statliga anslag drabbar ute i kommunerna ofta socialt angelägna behov. Fr. o. m. ändras reglerna för statens bidrag till färdtjänsten i syfte att därmed åstadkomma en begränsning av ökningstakten för statsbidraget. De kommuner som gjort bra insatser på färdtjänstområdet och på så sätt uppnått en relativt hygglig nivå får därmed lägre statsbidrag. En ändring av statsbidragsreglerna innebär också att färre personer kommer i åtnjutande av förmånerna. Enligt de nya reglerna skall statsbidrag i fortsättningen endast utgå till kostnader för färdtjänst till personer som på grund av sitt handikapp får väsentliga svårigheter att förflytta sig. beslut om de nya reglerna för färdtjänsten baserades på socialutskottets förutsättning att statsbidragsreglerna skulle utformas så att färdtjänsten i alla kommuner skulle nå en minimistandard. Vi anser att det är riktigt att människor med svåra rörelsehandikapp i första hand tillgodoses. Men de nya reglerna, som är mycket oklart utformade, ger i och för sig inte några garantier för att ens detta kommer att bli fallet. Det är enligt vår mening angeläget att regeringen mycket snart kommer med förslag, baserade på de resultat man vunnit av de nya färdtjänstreglerna. Det är inte svårt att komma fram den slutsatsen att de nya statsbidragsreglerna drabbar dem som bäst behöver färdtjänst. I olika sammanhang som berör den sociala sektorn har vpk framhållit det nödvändiga i att sådana regler skapas att villkoren för att få viss social service - och standarden på denna service - inte är beroende av var i landet man är bosatt. Den riksfärdtjänst som beslutat om är ett led i den riktningen - en service som vpk länge förespråkade. Vi har också i motioner till ett flertal riksmöten beskrivit vår syn på såväl standarden i fråga om fordon, som ställs till färdtjänstens förfogande, som frågan om antalet resor. I dagens statsfinansiella läge, som inte minst i alla sociala sammanhang framhålls som orsaken till att man inte kan göra allt det man påstår sig vilja göra, är det nödvändigt att allvarligt överväga möjligheterna att komma vidare på vägen till att ge alla som så behöver en väl utbyggd färdtjänst. För att undvika att tillsätta ytterligare tidskrävande utredningar har vpk funnit att den bilstödskommitté som tagit rundlig tid på sig att överväga det som från början var dess uppgift, och som därför rimligen snart bör vara klar med sina förslag, bör kunna ges tilläggsdirektiv att också pröva olika förutsättningar för att klara kommunernas behov av en utbyggd färdtjänst. Givetvis bör då de som har handikapp som gör det särskilt svårt för dem att förflytta sig finnas med i bedömningen, men färdtjänsten måste ses som en tillgång och en rättighet för alla rörelsehandikappade som av olika skäl inte har möjlighet att använda sig av kollektivtrafik eller egen bil. Med hänvisning till det anförda föreslås att hemställer hos regeringen att ge bilstödskommittén tilläggsdirektiv innebärande att utreda möjligheterna för en utbyggd färdtjänst i syfte att klara behoven av transportmöjligheter för rörelsehindrade i enlighet med vad som anförs i motionen. INGA (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)