mot · G402959 · 1981-01-22 00:00:00 — av m. fl. om anslag till kulturell verksamhet bland språkliga minoriteter är ett fiernationellt land, och alla nationella minoriteter måste tillförsäkras rätten att bibehålla och utveckla sin egen kultur. Det kulturella arvet utgör den grund varpå människan bygger sin personlighet och sin nationella och klassmässiga identitet. Det utgör också grunden för den nationella gemenskapen. Det är därför uppenbart att möjligheterna för invandrarna att ta del av och utveckla sin kultur är nödvändiga för att stärka framför allt invandrarbarnens och -ungdomens identitet och självkänsla. Självfallet måste invandrarorganisationerna med sin kulturella och sociala verksamhet bland både barn, unga och äldre inta en central roll för att ge invandrarna tillgång till sin kultur och historia. Invandrarorganisationerna är dessutom ofta den enda länken mellan invandrarna som grupp och det svenska samhället. Det är också där invandrarna har möjlighet att känna sin nationella grupptillhörighet. Därför är det nödvändigt att kraftiga insatser görs för att stödja invandrarorganisationernas kulturella verksamhet. Inför arbetet med årets budgetproposition har för fjärde året i följd begärt särskilda medel för kulturverksamhet bland språkliga minoriteter. har mycket små möjligheter att göra insatser för de olika invandrargruppernas kulturer. Visserligen kan lämna bidrag till invandrarändamål inom ramen för sina allmänna anslag, men det är långtifrån tillräckligt. Det råder en hård konkurrens om de medel som finns, och invandrarändamålen har svårt att hävda sig vid bidragsfördelningen. Om man menar allvar med att invandrarorganisationerna skall få möjligheter att utvecklas utifrån sina egna förutsättningar och efter sitt eget val och inte tvingas in i ett organisatoriskt mönster, som inte passar dem, måste särskilda medel ställas till deras förfogande. I sammanhanget är det nödvändigt att komma ihåg att invandrarna i mycket hög grad saknar möjlighet att tillgodogöra sig samhällets övriga kulturutbud på grund av språket men framför allt på grund av att ett levande kulturliv måste utgå ifrån egna behov och förutsättningar. Svårigheterna gäller i särskilt hög grad det seriösa kulturutbudet, varför i synnerhet barnen och ungdomen bland invandrarna blir lätta offer för kommersiella massprodukter i kulturens utmarker - ett förhållande som både riksdag och regering i olika sammanhang sagt sig vilja motverka. Ett särskilt bidrag för kulturverksamhet bland språkliga minoriteter är nödvändigt för att skall kunna stödja sådana projekt och verksamheter inom invandrarorganisationerna som inte ryms inom nuvarande bidragsformer. har i sin anslagsframställning betonat betydelsen av att detta bidrag inrättas. Vpk ser det också som angeläget att invandrarna själva genom sina organisationer får ett avgörande inflytande över medlens användning. Vi anser därför att de föreslagna medlen bör fördelas av en särskild nämnd inom där invandrarorganisationerna finns företrädda. Med hänvisning till det anförda föreslås 1. att beslutar att under . B 3 Bidrag till kulturverksamhet inom organisationer, anvisa ett i förhållande till regeringens förslag med . förhöjt belopp avseende kulturverksamhet bland språkliga minoriteter, 2. att uttalar att medlen för kulturverksamhet bland språkliga minoriteter bör fördelas av en särskild nämnd inom , där invandrarorganisationerna bör vara företrädda. (vpk) C.-H. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)