mot · G402791 · 1981-01-22 00:00:00 — av m. fl. om utnyttjande av torv i energiproduktionen Allmänt Det råder stor politisk enhet om att det för landets ekonomi förordande oljeberoendet måste avvecklas, delvis med hjälp av inhemska bränslen. Enligt statens industriverk (SIND) skulle en satsning på sådana bränslen kunna ersätta den nuvarande oljeimporten till . En stor del av de inhemska bränslen som SIND räknar med utgörs av flis från stubbar, hyggesavfall samt träd och trädrester från gallring och röjning. Denna flis kommer emellertid med stor sannolikhet att behöva tas i anspråk av den råvarufattiga svenska pappers- och massaindustrin, varför torven blir det viktigaste inhemska alternativet till oljan. Vårt land har väldiga tillgångar på torv, som åtminstone delvis borde kunna utnyttjas för energiutvinning. Enligt utgörs yta till eller av torvmarker. Av denna areal finns i norra samt i vardera mellersta och södra delarna av landet. Man har också uppskattat mängden torv till med en vattenhalt av . Detta motsvarar i värmevärde ca olja. Energikommisionens expertgrupp för energitillförsel räknade med att det skulle vara möjligt att producera torv, motsvarande ca , varvid eldningsolja skulle kunna ersättas. Administrativa, tekniska, ekonomiska och miljömässiga problem Torven är alltså en väldig nationell energitillgång, som naturligtvis måste utnyttjas för att minska oljeförbrukningen i vårt land. Vägen dit är emellertid lång och kantad med problem av administrativ, teknisk, ekonomisk och miljömässig art. De administrativa problemen är av många slag när det gäller både brytning och transporter. Ett alldeles speciellt sådant problem är det faktum att torvtäkterna lyder under minerallagen, vilket innebär att prospektering, koncessioner och avbrytningsförberedelser kan komma att fördröja ev. torvbrytning med . För att uppnå en smidigare hantering av torvärenden måste det alltså till lagändringar, förslagsvis genom att prövningen enligt minerallagen ersätts av en prövning enligt naturvårdslagen. De tekniska problemen finns i brytnings-, transport- och förbränningsle När det t. ex. gäller brytningen pågår det ett intensivt utvecklingsarbete i och andra länder. Den s. k. frästorvsmetoden har prövats i . Den har emellertid visat sig ha avsevärda nackdelar inte minst när det gäller miljön för dem som arbetar med den. I arbetar man med andra metoder, t. ex. domänverkets fraktioneringsmetod, våtkolningsmetod, Torvlinemetoden och Möckelmetoden. Gemensamt för dem alla är att de måste prövas i större s. k. pilotanläggningar. När det gäller förbränning finns det etablerade metoder. Anläggnings- och driftkostnaderna är emellertid höga, och de konventionella pannorna kommer att få svårt att klara de miljökrav som ställs . Därför måste man även här bedriva ett intensivt forskningsoch utvecklingsarbete. Även på det ekonomiska planet finns det problem, framför allt i form av en betydande osäkerhet om kostnader av olika slag. Det är t. ex. osäkerhet hos bränsleförbrukarna om möjligheterna till en långsiktig, säker bränsleförsörjning till ett öveikomligt pris. Det är också osäkerhet om transportkostnader och om kostnader för uppfyllande av miljökraven. Miljöproblemen är de allvarligaste och kanske också de som är svårast att förutse. I brytningsskedet är det fråga om hur landskapsbilden kommer att påverkas. Det finns många andra frågeställningar som helt enkelt måste besvaras innan torven kan ge något väsentligt bidrag till energiförsörjning. Kommer t. ex. en brytning av torv i stor skala att sänka grundvattennivån i omgivande marker? Kan det uppstå problem med vattenföringen i närliggande vattendrag med översvämningar som följd? Och, framför allt, ökar försurningsrisken i sjöar och åar, när mossvattnet frigörs? En annan viktig faktor i detta sammanhang är hur en eventuell torvbrytning kommer att påverka växt- och djurlivet. Även i förbränningsledet uppstår det problem. Dessa emanerar ur det faktum att torven vid förbränningen i princip avger smama försurande ämnen som olja och kol, nämligen svaveldioxid och kväveoxider. Någon effektiv rökgasreningsteknik vid förbränning av torv finns, som tidigare nämnts, inte . En sådan måste utvecklas, innan torven kan användas i stor skala i energiproduktion. Ett pilotprojekt i full skala för att utnyttja torv i energiproduktion Problemen vid energiutvinning ur torv är alltså många och stora. Kunskapen om problemen var för sig är ofta obetydlig. Dessutom vet vi mycket litet om hur de olika problemen påverkar varandra. Den brytningsmetod man använder får t. ex. stor betydelse för miljön på och vid mossar. Men den påverkar också transportkostnader och förbränningsmetod. Det är därför alldeles nödvändigt att alla de problem som är förknippade med torvs utnyttjande i energiproduktionen utforskas - inte var för sig utan tillsammans. Detta kan t. ex. ske i ett fullskaleprojekt där alla leden (brytning, transport och förbränning) är med. Det här är en samhällelig uppgift, och vi föreslår att t. ex. det utvecklingsbolag för energiteknik varom har fattat beslut får i uppgift att genomföra ett pilotprojekt med ovannämnda syfte. Projektet bör kunna finansieras med de medel som står till statens industriverks förfogande för bidrag till prototyper och demonstrationsanläggningar inom energiområdet. Det bör genomföras i samverkan med miljövårdande myndigheter på läns- och riksnivå samt berörda kommuner. Vi föreslår också att projektet lokaliseras till , som har många relativt lättillgängliga torvmossar och ett transportsystem som torde vara väl lämpat för ändamålet. Det bör i detta sammanhang påpekas att kommuns fjärrvärmeverk redan har installerat panna för eldning med fasta bränslen såsom flis och torv. Mot ovanstående bakgrund hemställer vi 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts rörande ett pilotprojekt i full skala för torvs utnyttjande i energiproduktionen, 2. att beslutar hos regeringen anhålla om förslag varigenom prövningen av torvexploateringsärenden överförs från minerallagen till naturvårdslagen. () ()