mot · G4021451 · 1981-01-27 00:00:00 — av Per Stenmarck om bostadsanskaffningslånen Upprepade opinionsundersökningar visar att en mycket stor del av svenska folket - - föredrar att få förfoga över sina bostäder själva genom att äga dem eller inneha dem med bostadsrätt. Problemet för många är dock att få ihop kapital till en egen insats för bostadsanskaffning. Den statliga långivningen gårf. n. till ny- och ombyggnad av bostäder. Här finns i själva verket resurser tillgängliga som mycket väl skulle kunna utformas som ett bostadsanskaffningsstöd. Den statliga långivningen har också ett näringspolitiskt syfte, nämligen att stimulera till ny- och ombyggnad av bostäder. Detta syfte är så väsentligt, att det också bör tillgodoses inom ramen för den föreslagna försöksverksamheten. De statligt finansierade anskaffningslånen bör därför inriktas på anskaffning av nybyggda och ombyggda bostäder. Utrymmet för statlig finansiering av bostadsanskaffningslån till hushållen är mycket betydande. Överslagsvis uppgår det totala utrymmet för statligt bostadsstöd f. n. till ca innevarande budgetår, som framgår av följande sammanställning över det statliga bostadsstödets utveckling : Statens utgifter för bostadsfinansiering ökad upplåning2 2 665 Härtill kommer kommunala bidrag och tillägg som uppgick till 2 200 milj. kr. 2 För att finansiera utgivningen av statliga bostadslån. Det statliga bostadsstödet 1980 på ca betyder schematiskt att resurser finns att lämna 100 000 hushåll ett finansiellt stöd i storleksordningen . Detta belopp framkommer visserligen vid en sammanräkning av såväl statlig långivning som räntebidrag och bostadsbidrag, dvs. både finansiellt stöd, kapitalkostnadssubventioner och Vid en bedömning av möjligt utrymme för reformer finns det emellertid goda skäl att på detta sätt ta hänsyn till vilka resurser som totalt sett finns tillgängliga för omfördelning. Siffrorna visar att det uppenbart måste finnas gott utrymme för en försöksverksamhet med bostadsanskaffningslån. Man kan också i detta sammanhang tänka sig att bostadsanskaffningslånen kan kombineras med kapitalkostnadssubventioner (räntor och amorteringslättnader t. ex.) på samma sätt som de nuvarande statliga låneformerna. Stödet skulle också i första hand kunna utgå till betalningssvaga grupper på samma sätt som nuvarande bostadsbidrag. Redan nuvarande statliga bostadsstöd betyder nämligen, om man tar hänsyn till de sammanlagda effekterna, ett socialt inriktat bostadsstöd. Det innebär i stort sett samma bostadskostnader för låginkomsttagare, antingen de äger eller hyr sin bostad. Detta framgår av sammanställningen i det följande, som visar hur bostadsstödet fördelar sig för en normalfamilj i som disponerar en nybyggd bostad . Bristen i nuvarande system är dock att låginkomsttagare inte garanteras det kapital som behövs för en egen bostad. I övrigt är stödets utformning som framgår av siffrorna väl avvägt från bostadssocial synpunkt. Det visar sig t. ex. att kostnaderna för en låginkomsttagare blir lägre än för en höginkomsttagare, också om man tar hänsyn till avdragsrätten vid beskattningen för en bostad som disponeras med äganderätt. Detta beror både på bostadsbidragens utformning och på att även låginkomsttagare har förhållandevis höga marginalskatter. Jämförelse hyrd-ägd lägenhet 100 kvm, producerad 1979, 2 vuxna, 2 barn. Hyra/årskostnad - räntesubv. 23 300 19 700 31 530 14 220 23 300 19 700 23 300 -7 080 31 530 -7 080 -6 850 23 300 -1 800 31 530 -1 800 -9 440 Utgår bostadsbidrag och ev. minskar Kostnad för stat och kommun Beräkningarna avser Storstockholmsförhållanden. Familjen har enbart en inkomsttagare. Intäktsschablon i ägarlägenheten = . Garanterad ränta är 3,4 (hyra) resp. (äga). En försöksverksamhet med bostadsanskaffningslån bör enligt vår uppfattning främst tillgodose de grupper som har de största problemen att anskaffa en egen bostad på det sätt man önskar. Långivningen bör därför främst inriktas på barnfamiljer och inkomstsvaga grupper. Även bostadsanskaffningsstöd till ungdomar som söker egen bostad bör kunna prioriteras inom ramen för en försöksverksamhet av det slag vi förordar. Som framgår av sammandraget tidigare över det statliga bostadsstödets nuvarande omfattning kan det knappast finnas några avgörande finansiella hindejr mot att redan från början låta försöksverksamheten få en avsevärd omfattning. För detta talar bl. a. att bostadsbyggandet genom en reform av detta slag kan få en betydande stimulans, t. ex. om antalet tillgängliga bostadslån redan från början får en omfattning av t. ex. 50 000 insatslån . Med tanke på att de kommunala bostadsföretagen f. n. erhåller en i princip 100-procentig långivning betyder i praktiken ett system med bostadsanskaffningslån direkt till konsumenten ingen nämnvärd finansiell förändring, förutsatt att långivningen får den av oss förutsatta inriktningen. Effekten på statens budgetsituation torde också kunna accepteras. Den torde bli mycket begränsad beroende på att förslaget enbart betyder en omfördelning av redan förekommande statliga engagemang. Men också effekterna på statens inkomstsida genom beskattningen torde bli mycket marginella i inledningsskedet. Till och med en omfattande övergång från hyresboende till hushållsförvaltning med avdragsrätt vid beskattningen kan förutses få tämligen begränsade statsfinansiella effekter redan om man antar mycket begränsade positiva resultat då det gäller hushållens prestationsbenägenhet som resultat av de skattelättnader som hushållen beviljas i utbyte mot ett ansvarstagande för bostadsförvaltningen. Detta framgår av följande exempel: De statsfinansiella effekterna av en övergång till hushållsägda lägenheter med ränteavdrag kan beskrivas med följande räkneexempel: Antag att totalt är utlånade till flerfamiljshusen. Vid ränta (egentligen max. ränta) ger detta en årlig räntekostnad om . Schablonbeskattning av fastigheterna hos lägenhetsinnehavarna ger av taxeringsvärdet () = . Resterande avdragsgilla räntor blir maximalt . vi att denna omläggning stimulerar arbetsviljan räcker ökning av BNP till för att systemet statsfinansiellt skall balansera. av BNP () = . Av inkomstökningen antas 2/3 gå till skatt = . Som tidigare anförts bör försöksverksamheten inriktas på bostadsanskaffningslån till ny- och ombyggda bostäder. Lånen bör kunna förmedlas av reguljära kreditinstitut på de villkor som läggs till grund för försöksverksamheten, när det gäller prioriterade grupper, eventuella kapitalkostnadssubventioner etc. Att bostäderna som hushållen förvärvar med stöd av bostadsfinansieringslånen skall motsvara dagens krav på utförande, standard osv. Detta garanteras också med den ordning som gäller i fråga om samhällsplanering och bostadsbyggande enligt gällande byggnadslagstiftning, byggnadsstadga och tillhörande byggnadsnormer, som sammantagna innehåller regler för fullständig produktkontroll av ny- och ombyggnad. Hur långivningen skall prioriteras mellan olika bostadssökande liksom utformningen av eventuella kapitalkostnadssubventioner m. m. är frågor som bör kunna överlämnas åt att föreslå som ett led i den föreslagna försöksverksamheten. Lånevillkoren torde relativt lätt kunna justeras och anpassas efter omständigheterna, varefter praktiska erfarenheter kan inhämtas från den föreslagna försöksverksamheten, som enligt vår uppfattning borde kunna inledas . Med hänvisning till ovanstående hemställs att hos regeringen begär förslag till försöksverksamhet med bostadsanskaffningslån för finansiering av insats till egen bostad åt i första hand barnfamiljer och ungdomar. PER STENMARCK (m)