mot · G502146 · 1981-12-02 00:00:00 — av m. fl. med anledning av proposition 1981/82:58 om ändring i tryckfrihetsförordningen och (hets mot folkgrupp m. I propositionen föreslås förändringar i tryckfrihetsförordningen samt som syftar till att stärka skyddet för invandrare mot diskriminerande behandling. Den viktigaste förändringen gäller brottet hets mot folkgrupp som återfinns både i och i tryckfrihetsförordningens s. k. brottskatalog. Förslaget innebär att inte endast särskilda etniska grupper skall skyddas utan också kollektiv av sådana grupper t. ex. invandrare i . I propositionen föreslås också en förändring av brottsbeskrivningen som syftar till att precisera det straffbara området. Den kriminaliserade handlingen beskrivs i nu gällande lagtext med uttrycket hot mot eller missaktning för folkgrupp Enligt förslaget i propositionen skall uttrycket missaktning ersättas av ordet förakt. Föredraganden anför att en sådan språklig precisering enligt gängse uppfattning klarare markerar det straffbara området. Vi är positiva till propositionens förslag att utvidga skyddet för invandrare mot diskriminerande behandling så att det även kommer att omfatta kollektiv av etniska grupper som invandrare i . Under den allmänna motionstiden vid föregående väckte vi i en motion från socialdemokraterna förslag om detta. Vi är däremot inte beredda att i samband med en sådan förändring också ändra brottsrekvisitet från missaktning till förakt. Enligt vår mening aktualiserar propositionens förslag i denna del en viktig och svårlöst avvägningsfråga mellan olika var för sig angelägna målsättningar. Å ena sidan är det som framhållits i vår tidigare motion och i propositionen angeläget att på olika sätt skapa garantier för att invandrare och olika invandrargrupper inte trakasseras eller diskrimineras i det svenska samhället. Av hänsyn till detta ändamål är den i propositionen föreslagna utvidgningen av tillämpningsområdet en bra reform. Det kan inte vara riktigt att invandrargrupperna tillsammans blir föremål för skymfande omdömen i debatten eller från enskilda i andra sammanhang. Å andra sidan är det av stor betydelse för tryck- och yttrandefriheten att lagstiftningen inte lägger hinder i vägen för en saklig debatt av det slag som är nödvändig i varje demokratiskt system. Det är en grundregel i regeringsfor men och i tryckfrihetsförordningen att inskränkningar i yttrandefriheten begränsas så långt det över huvud taget är möjligt av hänsyn till andra angelägna intressen. Det förslag som framförts från yttrandefrihetsutredningen och som regeringen accepterat i propositionen att byta ut ordet missaktning i lagtexten mot begreppet förakt motiveras av att saklig kritik alltid skall vara tillåten. Om man enbart har tryckfrihetsaspekten att bevaka - vilket yttrandefrihetsutredningen har - är det naturligt att förorda det alternativ som föredragande stannat för i propositionen. I propositionen anförs emellertid att den föreslagna förändringen enbart åstadkommer en språklig precisering som enligt gängse uppfattning om de aktuella ordens valörer klarare markerar det straffbara området. Denna språkliga precisering får naturligtvis inte tolkas så att enskilda folkgrupper får ett sämre skydd än de har och utgör således inte grund för en mera restriktiv praxis hos rättsväsendets myndigheter vad gäller kraven på straffbarhet i nu angivna hänseende. Enligt propositionens motivtext åsyftas sålunda ingen förändring i förhållande till nu gällande ordning. Mot denna bakgrund är det enligt vår mening inte ändamålsenligt att ändra i själva lagtexten. Vi vill särskilt peka på vikten av att de nu aktuella ändringarna inte får innebära att en enskild etnisk grupp får ett sämre skydd . Ett sätt att markera detta är givetvis att bevara brottsrekvisitet i lagtexten oförändrat. som vi alltså i likhet med vår motion vid föregående förordar att begreppet missaktning behålles i lagtexten anser vi dock att den diskussion som föranletts av lagförslagen rörande detta begrepp pekar på att det kan vara något för vagt som beskrivning av det brottsliga förfarandet. Det kan därför vara motiverat att yttrandefrihetsutredningen får i uppdrag att ytterligare studera frågan om hur brottsbeskrivningen skall preciseras när det gäller hets mot folkgrupp i sitt fortsatta arbete med en ny yttrandefrihetsgrundlag. Sammanfattningsvis anser vi sålunda att den nödvändiga förstärkningen av skyddet mot hets mot folkgrupp nu bör beslutas så att ett andra beslut när det gäller grundlagbestämmelsen kan fattas val. Förändringarna bör emellertid begränsas till vad som är nödvändigt av hänsyn till detta syfte. Ytterligare förändringar i texten som utbytet av begreppet missaktning mot förakt skulle utgöra bör i stället övervägas i det fortsatta arbetet med en ny grundlag på detta område. Med anledning av det anförda hemställer vi 1. att med anledning av proposition 1981/82:58 antar följande såsom Motionärernas förslag betecknade nya lydelse av 7 kap. 4 § tryckfrihetsförordningen Med beaktande eller påstående; 8. hot mot eller missaktning för folkgrupp av viss ras, med viss hudfärg, av visst nationellt eller etniskt ursprung eller med viss trosbekännelse; 8. hot mot eller missaktning för folkgrupp eller annan sådan grupp av personer med anspelning på ras, hudfärg, nationellt eller etniskt ursprung eller trosbekännelse; 9. förtal är försvarlig. 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts i motionen om yttrandefrihetsutredningens fortsatta arbete. () () () () () () BO () () HANS () ()