mot · G402392 · 1981-01-16 00:00:00 — av m. fl. om en undersökning av internationella karteller Internationella karteller har spelat en viktig roll i den kapitalistiska ekonomin. De har delat upp marknaden mellan sig, fördelat anbudsförfaranden, höjt och hållit uppe priserna, krossat konkurrenter med gemensamma åtgärder. Syftet har varit att befordra de samverkande företagens intressen och öka vinsterna på konsumenternas bekostnad. De internationella kartellerna förkläds ibland som branschorganisationer, men verksamhet och syften är desamma. Även om transnationella företag spelat en växande roll har internationella karteller alltjämt stor betydelse. De utövar i internationell skala en privat beskattningsmakt och en allmän påverkan av den ekonomiska utvecklingen som strider mot folkstyrets princip och försvårar regeringarnas och parlamentens verksamhet. Monopolens, kartellernas och särskilt de internationella kartellernas arbete sker till största delen i det fördolda. blir möjligen någon liten del av isberget synlig ovanför vattenytan. Det är därför ett rätt unikt material som presenteras för allmänheten i den stora rapport som framlagts i om IEA - den internationella elkartellen. Rapportens namn är på engelska : a continuing cartel, dvs. Internationella elektriska föreningen: en kartell som fortsätter. Den har framlagts för representanthusets kommitté för mellanstatlig och utrikes handel. Rapporten omfattar 1 252 sidor. är det i och för sig ingen nyhet att det finns en internationell elektrisk kartell. Inom den elektriska industrin har internationella kartellavtal i olika form funnits . Svenska företag har också tidigt varit medlemmar av kartellen. Men den nya amerikanska rapporten är unik i det avseendet att den så utförligt och med utgångspunkt i kartellens egna dokument kan visa hur en sådan internationell kartell fungerar och vilka verkningar den har. För att ge en konkret bakgrund till motionens yrkanden kan det vara lämpligt att referera några huvudpunkter i den amerikanska rapporten. 1944 förklarades den olaglig i , och de amerikanska medlemmarna tvingades gå ur kartellen. År 1977-och sannolikt även 1980bestod kartellen av 55 medlemsföretag. Det fanns tio olika underavdelningar för t. ex. ångturbiner, ångturbindrivna generatorer, vattenturbindrivna generatorer, kondensatorer, tranformatorer, gasturbingeneratorer osv. Det svenska storföretaget uppges ha blivit medlem i IEA , när de västtyska storföretagen inom elbranschen hör det till historien att ASEA redan 1925-1926 ingick avtal med de båda dominerande tyska fimorna AEG och . Avtalen innebar en kvotering av marknaden och var gällande . 1977 var ASEA medlem i sex av de tio varusektionerna. var registrerat som medlem i tre av de fyra övriga sektorerna och Bofors-Nohab samt Mekaniska Werkstad (KMW) i den sista. Både och Johnsongruppen deltar alltså i kartellen. I ledningen för kartellen har enligt den amerikanska rapporten en rad direktörer från de nämnda företagen medverkat. I dokumenten nämns namn som , , och . Vad gör den här kartellen? Liksom alla andra karteller försöker IEA att bereda sina medlemmar så goda villkor, dvs. så höga vinster, som möjligt. Allmänt talat kan man säga att IEA ställer sig följande uppgifter: Att reglera och fördela marknaden för tung elektrisk utrustning. Att centralt dirigera anbudsgivning. Att kompensera medlemsföretag som icke erhåller order. Det finns två huvudavtal inom den internationella elektriska kartellen. Det är dels Anbuds- och kontraktsöverenskommelsen (TCA), dels Exportanmälningsöverenskommelsen (känd som Överenskommelse X). TCA och Överenskommelse X innehåller allmänna regler som gäller alla varusektioner. Sedan finns det tillägg till dessa allmänna avtal inom varje sektion samt dessutom speciella sektionsavtal. Rapporten ger följande sammanfattning av avtalen: Alla sektioner har anslutit sig till de procedurer och principer som finns fastställda i TCA. Dessa bestämmer bland annat den allmänna metod genom vilken bolagen skall fastställa priser och andra arrangemang före anbudsgivning. Alla sektioner har samtyckt till att informera sekreteraren i IEA före anbudsgivningen. I tillägg innehöll avtalen inom åtta av tio sektioner någon explicit metod för att kollektivt fastställa priser före anbudsgivning. Fem av de tio sektionerna innehöll någon form av kvotering och/eller fördelningsprocedur, dvs. fördelning av affärer bland medlemmarna på ett överenskommet sätt. I sju sektioner hade framgångsrika anbudsgivare gått med på att kompensera icke framgångsrika anbudsgivare för kostnaderna att färdigställa omfattande anbud. Detta resulterar i betalningar mellan bolagen uppgående till . Föreskrifter om pooling, en variation på kompensation, fanns i tre sektioner . Slutligen hade sex sektioner skrivna procedurer som sekreteraren i IEA skulle följa för att sammanföra producenterna till möten före anbudsgivningen. Kartellens verksamhet finansieras dels genom fasta årliga avgifter, dels genom särskilda avgifter i proportion till försäljningen inom varje sektor . Kartellen har fem olika bankkonton i . Dessutom finns de kompensationsbetalningar som skall göras enligt de bestämmelser som säger att den lycklige vinnaren av en order skall betala de övriga anbudsgivarna en summa vanligen bestämd i relation till orderns storlek. Procenttalen varierar i de olika sektionerna. För en av sektionerna har regeln utformats så här: Varje medlem som erhåller order för anläggning skall, såvida han ej är enda medlem som lämnat anbud, därpå a) fastställa referenspris tillämpligt för anläggningen; b) betala till - eller hålla tillgängligt för - generalsekreteraren i (här kallad Sekreteraren) en summa stor som av referenspriset för denna anläggning och c) informera Sekreteraren om det belopp som fastställts under punkterna (a) och (b) tillsammans med erforderliga detaljer i den form som sekreteraren må erfordra för att göra det möjligt för honom att bestyrka kalkylernas riktighet. Medlemsföretag i den internationella elektriska kartellen försöker ofta hävda att denna bara är ett slags branschförening med uppgift att samla statistik och annan information om marknaderna till medlemmarna. Men om så verkligen skulle vara fallet, frågar den amerikanska rapporten, varför är det nödvändigt att upprätta utförliga och bindande avtal med hemliga medlemskoder och hemliga scheman för att underlätta gruppmöten och arrangemang före anbudsgivning? Rapporten fortsätter: De föreskrifter som finns i TCA och Överenskommelse X (dvs. Anbuds- och kontraktsöverenskommelsen och Exportanmälningsöverenskommelsen) tjänar klart som instrument för att främja ett överenskommet prisuppträdande liksom för att begränsa konkurrensen på andra vägar. I vissa sektioner finns fastställda priser som skall multipliceras med en faktor som bestäms av inflationsutvecklingen och andra förhållanden. Bolagen förpliktar sig att inte betala lägre pris. Om de anser sig tvungna att göra detta, t. ex. för att slå ut en konkurrent, skall generalsekreteraren och genom honom de övriga medlemsföretagen underrättas. I inget fall får priset reduceras med utan godkännande av samtliga övriga medlemmar. Marknadsandelarna för de olika medlemsföretagen är i flera sektioner mycket exakt fastställda vid hundradels %. Som exempel kan anföras sektionen för vattenturbindrivna generatorer där svenska ASEA tilldelats . När det gäller utrustning för valsverk har ASEA . Ett tentativt grundpris fastställs inom denna sektion för varje affär genom majoritetsomröstning av de anbudsgivande parterna. Den utlottade fastställer därefter sitt anbud på grundval av detta pris plus eller minus . Även om det här gäller grövre elektrisk utrustning till relativt höga priser är antalet affärer stort. Det uppges att antalet notifikationskort enligt överenskommelsen om exportanmälningar till generalsekreteraren brukar uppgå till ca 2 000 . Kartellen är enligt sina egna dokument giltig för alla länder i världen. Men de deltagande bolagens hemländer betraktas som exklusiva marknader för de inhemska företagen. Det finns också för de olika företagen traditionella inflytandesfärer. Den gemensamma marknaden, som delats upp enligt noggrant angivna marknadsandelar, består huvudsakligen av länderna i tredje världen. Det är där överpriser tas ut som uppskattas till 15 å . Om denna uppskattning är riktig innebär kartellens verksamhet en årlig överbeskattning av folken i tredje världen på mellan 1 200 och 2 000 milj. svkr. Den verkliga överkostnaden för de slutliga konsumenterna är avsevärt högre. Det finns inga uppgifter i rapporten om vad de amerikanska företagen tjänar på sin exklusiva marknad i eller vad ASEA och KMW tjänar på sin exklusiva marknad i . Helt obestridligt är att det här handlar om en ren kartell som använder sig av en kombination av de metoder som karteller vanligen brukar använda. Det är en priskartell. Det är en marknadsdelningskartell. Det är också en anbudskartell. Det bör erinras om att anbudskarteller är förbjudna enligt svensk lag. Det bör också erinras om att den statliga konkurrensutredningen föreslog två nya straffbelagda förbud på detta område, nämligen ett priskartellförbud och ett marknadsdelningsförbud. Detta senare avsåg förbud mot horisontella kvoterings-, områdes- och kunduppdelningskarteller. När företrädare för bolag som ingår i karteller tillfrågas om dessa ljuger de ofta på det mest frigjorda sätt. Detta gäller också företrädare för bolagen i den internationella elektriska kartellen. I tidningen sade ASEAdirektören , som sitter med i styrelsen för IEA och har teckningsrätt för ett av de konton som IEA har i de : IEA är endast en harmlös branschförening som sammanställer statistik och gör konjunkturbedömningar. På frågan om IEA sysslar med konkurrensbegränsande verksamhet svarade Bennbom: Nej, jag tycker inte det. En annan företrädare för , verkställande direktören , kallade de uppgifter som professor återgivit ur den amerikanska kongressrapporten för gammal skåpmat. Det är ett något egendomligt omdöme med hänsyn till att rapporten publicerades så sent som . Det kan synas märkligt att direktörerna vid de svenska medlemsföretagen mot alla klara bevis vidhåller att IEA inte är en kartell utan enbart sysslar med statistik. Troligen har de direktiv från IEA att till varje pris förneka att det handlar om en kartell. I en del kartellavtal brukar det finnas särskilda regler som direkt förbjuder medlemmar att avslöja något om kartellens verksamhet. Direktörerna räknar kanske också med att en tillräckligt ofta upprepad lögn blir trodd. En viss roll för deras förnekanden spelar det säkert också att framskjutna företrädare för det privata näringslivet i allmänna ordalag brukar tala om kampen mot monopolen. Svenska arbetsgivareföreningens direktör förklarade sålunda i radions morgoneko: Vad vi generellt pläderar för det är att få bort monopol och karteller. Direktör , som länge varit direktör för som är en av de svenska medlemmarna i IEA, skulle kanske råka ut för beskyllningar om bristande trovärdighet om det öppet medgavs att denna organisation är just en kartell. Klyftan mellan ideologi och praktik överbryggas av direktörerna med ett direkt förnekande av sanningen. drivs de i denna konflikt in på mycket farliga vägar. var 1976 såsom verkställande direktör för företrädare för detta bolag i . Därvid yttrade han enligt domstolsakterna: Utomlands finns stora turbintillverkare i de flesta moderna industriländer. Någon internationell överenskommelse av konkurrensbegränsande karaktär finns inte. Detta yttrade direktör de Verdier inför en svensk domstol som han var medlem av styrelsen för IEA och enligt dokument från de hade teckningsrätt för ett av den internationella elkartellens konton. När det trots alla försök inte kan förnekas att det här handlar om en regelrätt kartell brukar direktörerna falla tillbaka på nästa försvarslinje och hävda att den kartell som inte existerar i varje fall inte har någon inverkan på den svenska marknaden. Det påstås att kartellen inte gäller . Detta är fel på två sätt. är visserligen undantaget i de flesta sektioner, men inte i den viktiga sektion W som gäller vattenturbiner. Den undersökning som SPK inlett på uppdrag angående IEA gäller i betydande grad just vattenturbiner. Här verkar det emellertid ha varit vissa svårigheter att få fram korrekta besked. En skriftväxling mellan statens pris- och kartellnämnd och innehåller vissa tankeväckande inslag. SPK skrev till och begärde svar på några frågor. På en punkt begärde SPK sedan ett klarläggande. Det gällde uppgiften från att konkurrensen skulle ha ökat på marknaden för vattenturbiner. I ett nytt svar från beklagar man att det förra svaret var missvisande och skriver: Inget sakligt underlag har kunnat tas fram som stöd för uttalandet, som måste anses bero på ett beklagligt missförstånd mellan två avdelningar inom . Sedan konkurrenssituationen behandlades inför 1976 har endast fyra turbinupphandlingar genomförts av med tillfälle till utländskt deltagande. I tre av dessa fyra fall har utländskt alternativanbud funnits. Alternativen har i två fall lämnats av den finska firman . Sedan denna firma nu gått samman med Bofors-Nohab i , har denna konkurrensmöjlighet upphört. De två svenska tillverkarna har efter 1976 i tre fall av fem lämnat skilda anbud, men har i samtliga fall haft tillfälle att utnyttja varandra som underleverantörer. Ett intimare samarbete har varit möjligt inom ramen för beslut och har tillämpats vid de övriga upphandlingarna. har ännu ingen erfarenhet av hur konkurrenssituationen mellan de två svenska firmorna påverkas av de ändringar hos företagen som skett . Så är det alltså med konkurrensen när det gäller vattenturbiner. Här liksom på de andra viktiga områden för elektrisk produktion som den internationella kartellen omfattar har de svenska medlemsföretagen exklusivställning på hemmamarknaden. De har i praktiken monopolställning. Det bör erinras om att de två största företagen inom elindustrin i , ASEA och , delat upp marknaden mellan sig. Det är helt riktigt som skriver i en artikel om elkartellen i : Varje gång vi betalar våra elräkningar betalar vi också en skatt till Aseakartellen. Utan att vi vet om det. Man vill bara göra det tillägget: Vi betalar till LM också. Det statliga är en av de största köparna från de svenska företag som är medlemmar i den internationella elkartellen. Det halvstatliga Asea-Atom är indirekt knutet till kartellen då två av dennas sektioner också kontrollerar atomkraftsutrustning. Frågan om den internationella elkartellen är alltså direkt en regeringsfråga: Är det verkligen lämpligt att ett av den svenska statens företag är indirekt knutet till en stor internationell kartell? Kommer det statliga att begära pengar tillbaka av ASEA och andra av om det påvisas att dessa utnyttjat sin ställning för att ta ut monopolpriser? När denna motion skrivs har pris- och kartellnämnden ännu inte offentliggjort sin utredning om den internationella elkartellens inverkan på den svenska marknaden. När det gäller dennas inverkan på förhållanden utom måste emellertid förhållandena anses helt klarlagda genom den amerikanska kongressrapporten. Den visar med all tydlighet att svenska företag deltar i något som till dels är en anbudskartell. Anbudskarteller är som redan påpekats förbjudna enligt gällande svensk lag. Redan i nuvarande konkurrenslagstiftning finns möjlighet att i vissa fall begära tillstånd av regeringen att ingripa mot svenskt deltagande i internationella karteller. Den internationella elkartellens verksamhet måste också anses strida t. ex. mot den uppförandekod som antagits inom . Tydligt är emellertid att lagstiftningen måste skärpas på detta område. För det första bör den skärpas på det sätt som konkurrensutredningen föreslagit, nämligen så att förbud införs också mot priskarteller och marknadsdelningskarteller. För det andra bör den skärpas på det sättet att svenska företags deltagande i internationella karteller som gäller anbud, pris och marknadsdelning också generellt förbjuds. Det finns ingen anledning att tillåta svenska företag att bete sig på ett sätt i tredje världen som är förbjudet i . På denna punkt, alltså verkningarna av internationella karteller och i detta sammanhang närmast IEA, finns kanske det allra mest graverande. Alla partier i betonar sin vilja att stödja utvecklingen i tredje världen och att utjämna klyftorna mellan de rika och de fattiga folken. Men kan vi bli trodda om vi tillåter svenska företag att såsom medlemmar i den internationella elektriska kartellen utplundra folken i tredje världen på det sätt som påvisas i den amerikanska rapporten? Krävs det inte åtgärder för att göra slut på denna utplundring? Enligt fanns det över 500 internationella och nationella exportkarteller. Det var de registrerade. Därtill kom de hemliga. I finns ett 80-tal fall registrerade av svenskt medlemskap i kartellavtal med utländska partner. Undersökningen om 1EA visar hur svårt men också hur viktigt det är att få fram material om dessa karteller. Den offentliga debatt som har förts i massmedia och i visar att det f. n. hos myndigheterna inte finns någon klar bild av verkningarna inom och utom landet av svenska företags medlemskap eller medverkan på annat sätt i internationella karteller. Med hänsyn till det smussel som förekommer är det också troligt att antalet fall av svenska företags deltagande i internationella karteller är större än vad som framgår av de nu kända uppgifterna. Med hänsyn till den betydelse som de internationella kartellerna har måste det anses vara en trängande uppgift att kartlägga svenska företags medverkan i sådana karteller liksom att grundligt undersöka verkningarna inom det ekonomiska, sociala och politiska livet av sådan medverkan. Den kontinuerliga undersökningsverksamhet inom kartellområdet som f. n. förekommer inom statens pris- och kartellnämnd förefaller otillräcklig för uppgiften. Vi föreslår därför att en särskild undersökning genomförs av svenska företags medverkan i internationella karteller samt av verkningarna inom och utom landet av sådan medverkan. Undersökningen bör lämpligen ske under ledning av en parlamentariskt sammansatt utredning med företrädare för samtliga riksdagspartier. Denna bör på grundval av vunna rön även ställa förslag om lagstiftningsåtgärder eller andra åtgärder för att söka förhindra svenska företags medverkan i internationella karteller och för att i internationell skala söka motverka och bryta de internationella kartellernas makt. Med hänvisning till det anförda föreslås att hos regeringen begär tillsättandet av en parlamentariskt sammansatt utredning med uppdrag att undersöka svenska företags medverkan i internationella karteller och verkningarna inom och utom landet av sådan medverkan samt att föreslå åtgärder för att söka förhindra denna medverkan och för att i internationell skala söka motverka och bryta de internationella kartellernas makt. (vpk) C.-H. (vpk) (vpk)