ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G4021151 · 1981-01-26 00:00:00 — om metoden för upprättande av taxeringslängd Tills har de uppgifter som medborgarna lämnar för sin taxering inte varit tillgängliga annat än för taxeringnämnder och för de tjänstemän som i sitt arbete haft anledning att ta del därav. Offentliga har endast de uppgifter varit som noterats i taxeringslängder, nämligen den till statlig och taxering upptagna nettoinkomsten. Uppgifter om förmögenheter, förluster i olika inkomstkällor etc. har sålunda inte varit allmänt tillgängliga. Genom en ändrad praxis har hela första sidan i deklarationerna börjat offentliggöras. För den som saknar nämnvärd förmögenhet och kanske bara har arbetsinkomst (inkomst av tjänst) är det nya systemet kanske inte så betänkligt, även om det kan vara illa nog att det i onödan avslöjas hur stor nettoförmögenheten beräknas vara, något som många människor med goda skäl tycker är ren privatsak. Emellertid har det nya sättet att frisläppa information lett till att många människor med litet mera komplicerade inkomstförhållanden, och även hedervärda människor, fått tåla att uppgifter om avdrag för förluster blivit offentliga. Märkvärdigt nog synes dessa förluster i många fall kunna missförstås, och vissa pressorgan synes till och med uppamma avundsjuka gentemot personer som fått göra avdrag, fastän förluster och dåliga affärer, som enskilda fått vidkännas, tvärtom rätteligen borde föranleda beklagande. Vidare är det ägnat att försämra krediten för de berörda, när dessa uppgifter görs tillgängliga för envar. När vi nu har ett skattesystem som gör det nödvändigt att alla skattebetalare lojalt avslöjar hela sin ekonomi för taxeringsmyndigheterna, måste det anses synnerligen skäligt att dessa uppgifter behandlas förtroligt. Lojala skattebetalare måste anses ha rätt att bli lojalt behandlade, och de skall inte behöva löpa gatlopp i pressen i onödan. Den gamla typen av taxeringslängd bör således återinföras. Om det av praktiska skäl anses vara för dyrbart att föra en taxeringslängd, vilket med hänsyn till att uppgifterna är föremål för databehandling är mindre troligt, måste man göra om deklarationsblanketternas framsida, så att där för framtiden endast noteras sådana uppgifter som enligt tidigare praxis varit avsedda för offentlighet. Med hänvisning till vad som anförts i motionen hemställs att som sin mening ger regeringen till känna om en förändring av deklarationsblankettens framsida.
mot · G4021152 · 1981-01-27 00:00:00 — av om beskattning av olika energislag beroende av kol och olja måste minskas. Det är därför viktigt att de olika energislagen blir rättvist och neutralt beskattade och avgiftsbelagda i förhållande till dess energiinnnehåll för att de alternativa energislagen därmed skall ges ökade möjligheter att konkurrera på lika villkor. Olja och kol beskattas inte i likhet med det arbete som åtgår för att gräva torv, bygga solfångare eller såga ved. Dessutom måste man ifrågasätta varför den som till dryga kostnader investerar arbete på att få sitt hus energisnålt skall straffas för sin strävan att minska oljeberoendet genom att tvingas betala fastighetsskatt för detta. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att hos regeringen begär översyn av nuvarande direkta och indirekta fördyring av vissa energislag och sparåtgärder så att en rättvis och neutral beskattning skapas vilken kan leda till minskat oljeberoende.
mot · G4021155 · 1981-01-26 00:00:00 — om länsrättens handläggning av anståndsärenden rörande kvarstående skatt I fall av överklagande av den lokala taxeringsnämndens beslut i deklarationsärende kan den skattskyldige begära anstånd hos länsrätten med erläggande av restskatt. Det kan därvid inträffa att samme tjänsteman som haft att handlägga överklagandet på länsrätten också får i uppgift att avgöra huruvida sådant anstånd skall beviljas eller inte. Om tjänstemannen då bedömt att den skattskyldiges överklagande inte är berättigat, kan av presigemässinga skäl en intressekonflikt uppstå hos denna. Det är därför inte rimligt att samme tjänsteman skall ha att ta ställning till ett deklarationsärende på båda dessa stadier av behandlingen. I sådana fall kan risk föreligga att privatpersoner med kanske svag ekonomi onödigtvis drabbas av att få erlägga restskatt, trots att de senare vinner framgång med sitt överklagande. att hos regeringen begär att denna vidtar åtgärder i syfte att tillse att samme tjänsteman på länsrätt inte får möjlighet att handlägga både överklagande av deklarationsärende och begäran om anstånd med erläggande av restskatt som avser samma ärende.
mot · G4021156 · 1981-01-27 00:00:00 — av och om värderingsmetoder vid framtida fastighetstaxering Det nu pågående arbetet med fastighetstaxering har utsatts för mycket kritik. Kritiken har avsett sättet att värdera olika delar av en fastighet eller byggnad men även de framräknade totalvärdena. I vissa delar av landet - framför allt i turistregionen - har kritiserats effekterna för helårsboende av den prisnivå som etablerats för fritidshus. Taxeringsvärdet används som underlag för kommunalt beskattningsbart garantibelopp - av taxeringsvärdet är beskattningsbar inkomst - som underlag vid inkomstberäkningen för beskattning av en- eller tvåfamiljsfastighet (av taxeringsvärden , på taxeringsvärden , på taxeringsvärden mellan . samt på taxeringsvärden överstigande . ), vid förmögenhetstaxering m. m. Inför kommande omtaxeringar bör man ställa sig frågan vad taxeringsvärden skall användas till. I en motion angående beskattning av lån för privat konsumtion har vi anfört att lånebeloppet även för bostadsfastigheters del skulle kunna vara underlaget för beskattning. Taxeringsvärdet skulle då reduceras till att vara en mätare på förmögenhet. taxering skulle kunna bilda basår för taxeringsvärden. Fastigheters värde uppräknas eller nedräknas med kortare intervall än nuvarande femårsperioder med index från försäljningar. När fastighet sålts sätts den erlagda köpeskillingen som nytt taxeringsvärde. Liksom nu bör en viss schabloniserad reduktion ske, t. ex. . Omtaxering sker när fastigheten varit föremål för investeringar. Påtalade skillnader för bostadshus inom en kommun eller region på grund av efterfrågan för annat ändamål, t. ex. fritid, försvinner inte helt, men betydelsen reduceras avsevärt eftersom taxeringsvärden enligt vårt resonemang inte påverkar inkomstberäkningen. I nuvarande taxering upptas fulla värden för tomtplatser upplåtna på långtidsarrendeavtal. Detta måste vara felaktigt och bör rättas i kommande taxeringsarbete. Är ett markområde låst av ett kontrakt bör den avkasting avtalet stipulerar styra värdet intill dess att avtalet kan ändras. En annan sak som kritiseras i nuvarande taxering är att stugor som byggnadslovsbeviljade myndighet förutsatt inte kunna avstyckas från den jordbruks- eller rörelsefastighet på vilka de är uppförda åsätts värden som om de utgjorde exploateringsfastighet. Detta kullkastar möjligheten att ha dessa kvar i den förvärvsverksamhet som avsågs vid bygglov. pågående utredningsarbete om fastighetstaxering bör i sitt arbete pröva de synpunkter vi ovan anfört. Med stöd av det anförda hemställs att hos regeringen begär att man i pågående utredningsarbete om fastighetstaxering beaktar vad som i motionen anförts.
mot · G4021157 · 1981-01-27 00:00:00 — av m. fl. om en kassettavgift på fonogram En arbetsgrupp inom lade 1979 framförslag om statliga insatser på fonogramområdet. Arbetsgruppen föreslog att dessa insatser skulle finansieras med en avgift på tomkassetter. Också upphovsrättsutredningen, som yttrade sig över , har förordat en kassettavgift och ser en sådan avgift som ett medel att kompensera upphovsmännen för de förluster som de gör genom den alltmer omfattande privatkopieringen av musik från radio och fonogram. En minskad försäljning drabbar enligt arbetsgrupp upphovsmännen på tre sätt: a) Kompositörer, textförfattare m. fl. går miste om royalties m. m. b) Producenter av fonogram fåt minskade inkomster, vilket försvårar utgivningen av s. k. smal produktion. c) Musiker får färre arbetstillfällen. En arbetsgrupp inom som har studerat de tekniska aspekterna av en sådan avgift har konstaterat att det inte finns några tekniska hinder att införa avgift på tomkassetter. Själva avgiften kan tas ut på ett eller flera av följande sätt: a) fast avgift per kassett, b) öre , c) procent på försäljningspriset. arbetsgrupp förordade en avgift enligt modell b ovan, dvs. beräknad i öre . Med utgångspunkt från de beräkningar som redovisades av arbetsgruppen skulle en avgift på inbringa ca 45 milj.kr. Enligt bör dels det statliga stödet till fonogramverksamheten ökas, dels en avgift införas på oinspelade kassetter. anser att det i princip är rimligt att de som kopierar fonogram privat får betala för samhällets stöd till upprätthållandet av en mångsidig fonogramproduktion. Det är också enligt i princip rimligt att upphovsmän och artister får ersättning för det ekonomiska avbräck som vållas genom kopieringen. Vid sin behandling av motioner om kopiering av fonogram under höstsessionen 1980 förutsatte lagutskottet att frågan skulle få en tillfredställande lösning som kunde tillgodose såväl de rent upphovsrättsliga som de mera allmänt kulturpolitiska intressena (LU 1980/81:3). Bakom betänkandet, som bifölls av , stod ett enigt utskott. Enligt vår mening är det väl motiverat att införa en avgift på tomkassetter och spolband på grundval av förslag. Därvid bör lagutskottets uttalande tillmätas betydelse för utformningen av avgiftssystemet. Regeringen bör därför framlägga förslag i frågan för ställningstagande. Med stöd av ovanstående hemställs att hos regeringen anhåller om att förslag framläggs om införande av en särskild kassettavgift enligt vad i motionen anförs. () () () () ()
mot · G4021158 · 1981-01-27 00:00:00 — av och om slopande av sambeskattningen har vid ett flertal tillfällen haft att ta ställning till motioner med yrkande om övergång till individuell beskattning av makars inkomst och förmögenhet. har uttalat senast i betänkandet 1979/80:32 att principiella skäl talar för en övergång till individuell beskattning av B-inkomster. Motionerna har dock avslagits med hänvisning till bl. a. svårigheter att komma till rätta med skatteflyktsproblemen. Vidare har anförts att resultatet av familjelagssakkunnigas arbete bör avvaktas. Enligt vad vi har erfarit torde familjelagssakkunnigas utredningsarbete dock inte vara av avgörande betydelse för att lösa de problem som är förknippade med en övergång till helt individuell beskattning. Förutom att det av principiella skäl skulle vara önskvärt med helt individuell beskattning anser vi att starka jämställdhetsskäl talar för detta. All övrig lagstiftning syftar till att makar skall betraktas som ekonomiskt självständiga individer. Vi anser mot bakgrund av det anförda att frågan om individuell beskattning av B-inkomst och förmögenhet bör utredas i särskild ordning. Med hänvisning till ovanstående hemställs att hos regeringen begär förslag om övergång till helt individuell beskattning av makars inkomst och förmögenhet i enlighet med vad i motionen anförts. () ()
mot · G4021160 · 1981-01-27 00:00:00 — av m. fl. om den skattemässiga behandlingen av pågående arbeten I proposition 1980/81:68 med förslag till ändrade regler för den skattemässiga behandlingen av inventarier, fastigheter och pågående arbeten m. m. föreslås bl. a. att skattskyldig som bedriver byggnads- eller anläggningsrörelse eller hantverks- eller konsultrörelse och som utför arbete till fast pris skall som tillgång ta upp värdet av pågående arbeten. För byggnads- eller anläggningsrörelse skall detta värde utgöra lägst av nedlagda direkta kostnader vid räkenskapsårets utgång. För hantverks- eller konsultrörelse skall värdet utgöra lägst av samma kostnader, dock med ett avdrag av högst ett basbelopp. Lagförslaget synes utgå från de anvisningar som utfärdats av (RSV Dt 1975:23) gällande byggnadsföretag och företag inom övriga branscher som utför arbete på byggnader och anläggningar. Dessa övriga branscher är i gällande anvisningar särskilt förtecknade. Någon motsvarande förteckning finns ej i lagförslaget, ej heller på annat sätt något förtydligande av hur reglerna avses bli tillämpade på exempelvis måleri-, glasmästeri-, värme och sanitets-, elinstallations- m. fl. Ej heller finns något i propositionstexten som antyder att man avser att utesluta företag inom nämnda branscher från den nuvarande möjligheten att göra nedskrivning på pågående arbeten. Å andra sidan kan dessa företag ej utan vidare tolkas in i begreppet byggnads- eller anläggningsrörelse. Lagförslaget är på denna punkt synnerligen oklart och skulle i nuvarande skick komma att ge upphov till tolkningstvister. Det är därför angeläget att reglerna förtydligas. Detta kan ske genom att orden byggnads- eller anläggningsrörelse i anvisningarna till 41 § KL genomgående ersätts med byggnads-, anläggnings- eller byggnadshantverksrörelse. Med hänvisning till ovanstående hemställer vi att beslutar ersätta orden byggnads- eller anläggningsrörelse i propositionens förslag till anvisning till 41 § KL med orden byggnads-, anläggnings- eller byggnadshantverksrörelse. . () ()
mot · G4021161 · 1981-01-27 00:00:00 — om regler mot missbruk av livränta som del av köpeskilling För att eliminera effekterna av realisationsvinstbeskattningen vid fastighetsförsäljningar har i vissa fall en del av köpeskillingen kommit att erläggas i form av livränta till den förre ägaren under . Säljaren, som får livräntan, beskattas för denna allteftersom den utbetalas - och därigenom lindrigare än vid vanlig realisationsvinstbeskattning. får köparen göra avdrag för sina livränteutbetalningar. Dessa avdrag för livränta får till skillnad från avdrag för periodiskt understöd vara obegränsade. Köparens ingångsvärde på fastigheten blir dock motsvarande lägre. Detta kan få betydelse när han säljer fastigheten. Dessa livränteregler gäller inte bara vid fastighetsförsäljningar utan också vid överlåtelser av t. ex. aktier och rörelse. De skärpta realisationsvinstbestämmelserna gör det ännu mer attraktivt att utnyttja möjligheten att som en del av köpeskillingen erlägga livränta. Möjligheten att erlägga en del av köpeskillingen som livränta kan vara berättigad i en del fall, nämligen när säljare för sin utkomst varit beroende av fastigheten eller rörelsen och väljer att ta ut en del av den värdestegring som uppkommit genom nedlagt arbete i form av en årlig livränta för att ekonomiskt trygga ålderdomen. I vissa andra fall är det emellertid uppenbart att syftet snarare varit att kringgå skattereglerna. uttalade (SkU 1980/81:10 s. 24) att den tillsatta utredningen med uppgift att se över uppskovsreglerna också borde kunna ompröva realisationsvinstbeskattningen. Enligt min mening borde utredningen i detta sammanhang också pröva möjligheterna att utforma regler där en gräns dras mellan sådana överlåtelser där livränta kan vara motiverad och andra överlåtelser. Med hänvisning till det ovan anförda föreslås att hos regeringen hemställer att uppskovsutredningen får tilläggsdirektiv att pröva möjligheterna att utforma regler där en gräns dras mellan sådana överlåtelser där livränta kan vara motiverad och andra överlåtelser.
mot · G4021162 · 1981-01-26 00:00:00 — Motion 1980/81:1162 av m. fl. om rätten till avdrag för periodiskt understöd i vissa fall Intill hade 53 § 4 mom. kommunalskattelagen följande lydelse: Har förmånstagare till pensionsförsäkring på grund av förmånstagareförordnandet uppburit försäkringsbelopp före försäkringstagarens död skall försäkringstagaren vara skattskyldig för beloppet i den mån han icke vid utbetalningen av motsvarande belopp till förmånstagaren skulle hava varit berättigad till avdrag för beloppet såsom för omkostnad eller periodiskt understöd. Enligt 4 § ikraftträdandelagen (1975:1348) tillämpas bestämmelsen ovan alltjämt på försäkring som tagits i överensstämmelse med ansökan som kommit in till försäkringsgivarens huvudkontor före utgången av om inte försäkringsavtalet ändrats eller förmånstagare insatts i strid mot de nya bestämmelserna. Avdragsrätten för frivilligt periodiskt understöd begränsades fr. o. m. till . Detta innebär enligt bestämmelserna ovan att personer som tecknat försäkring som ingivits till försäkringsbolag senast före utgången av och oåterkalleligen efter insatt flera förmånstagare för livsfall kommer att få skatta för de till förmånstagarna utfallande belopp som överstiger sammanlagt . I och med att förmånstagare insatts oåterkalleligen är ägaren av försäkringen bunden av förordnandet. För ägaren till försäkringen kan regeln om att förmånstagaren och inte han var skattskyldig för belopp intill . enligt reglerna om periodiskt understöd ha spelat en väsentlig roll när han oåterkalleligen insatte förmånstagare för livsfall. Det framstår därför som obilligt att sådana bindande betalningsåtaganden omfattas av den begränsning av avdragsrätten som infördes . Det bör ankomma på vederbörande utskott att utarbeta erforderliga författningsändringar. Med hänvisning till det ovan anförda hemställer vi att hos regeringen begär förslag av innebörd att äldre bestämmelser om periodiskt understöd skall användas när bestämmelserna i 53 § 4 mom. kommunalskattelagen tillämpas på oåterkalleliga förmånstagareförordnanden. () ()
mot · G4021163 · 1981-01-27 00:00:00 — av m. fl. om övervakningen av kusterna Behovet av tillsyn och övervakning längs kusterna och i skärgården har ökat. Bland de olika samhällsintressen som ställer ökade anspråk på tillsyn och övervakning kan främst nämnas räddningstjänst, rörligt friluftsliv, miljöskydd samt natur- och kulturminnesvård. Det är mot denna bakgrund man skall se de reaktioner som ofta blivit följden av olika förslag att minska bemanningen längs våra kuster. Personalinskränkningar som genomförs av en myndighet kan nämligen få betydande återverkningar för andra samhällsintressen. En avbemanning, som medför en kostnadsbesparing för en myndighet, kan framtvinga åtgärder hos en annan myndighet som betingar större kostnader än den förstnämnda besparingen. I sämsta fall kan den leda till att underlaget för en godtagbar service för den kvarvarande befolkningen försvinner. Utredningen om tillsyn av kusterna (TAK) redovisade att det hittillsvarande systemet för handläggning av bemanningsfrågor, som innebär att personalbehovet bedöms isolerat av varje sektorsmyndighet för sig, kan leda till helt otillfredsställande resultat samhällsekonomiskt sett. Utredningen ansåg därför att ett mer övergripande betraktelsesätt vid ställningstaganden i bemanningsfrågor borde infrias, så att de totala verkningarna av personalförändringar för såväl statlig som liksom enskild verksamhet kunde beaktas. Som ett minimikrav borde enligt utredningen införas en garanti för att personalinskränkningar inte får ske utan att andra huvudmän, som har behov av tillsyn och övervakning längs kusterna, beretts tillfälle att redovisa hur dylika inskränkningar skulle påverka deras verksamhet. TAK lämnade också förslag om hur sådana ärenden skulle kunna handläggas. Mot bakgrund av de propåer om minskning av bemanningen utmed våra kuster som framförs i olika sammanhang, exempelvis indragning av kustposteringar, är det angeläget att ges möjlighet att ta ställning till regeringens överväganden beträffande betänkande. Med hänvisning till ovanstående hemställer vi att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad i motionen anförts om bemanningen längs våra kuster. () ()
mot · G4021164 · 1981-01-26 00:00:00 — av m. fl. om beskattningen av svenska medborgares inkomster av anställning i I motion 1978/79:835 påtalades det orimliga förhållandet att svenskar som tagit anställning i under vissa förhållanden kom att få betala sociala avgifter både i och . Deras totala skatt kunde bli svenskskatt + svensk folkpensionsavgift + norska sociala avgifter. I motionen begärdes en sådan ändring av gällande regler att skatter och avgifter skulle tas ut endast i ett av länderna. senare ingick och en överenskommelse om reglering av vissa pensionsfrågor (SFS 1979:764), vilket också redovisades i skatteutskottets betänkande 1979/80:5 över motionen. Överenskommelsen innebar att anställningsinkomst, som en i bosatt person förvärvar i och som berättigar till tilläggspension i detta land, inte skall vara pensionsgrundande eller medföra skyldighet att erlägga avgift till ATP i . Därmed ansågs kravet i motionen tillgodosett. Problemet är dock inte helt löst, vilket hänger samman med att avgifterna till den s. k. folketrygden i delas mellan arbetstagare och arbetsgivare. Detta leder till konsekvensen att en i bosatt person som tar anställning i får betala svensk skatt + avgifter till folketrygden. (Förhållandet gäller ej s. k. I ett exempel som anfördes i den tidigare åberopade motionen uppgick avgifterna till folketrygden till 6 054 NKr för en inkomst på 80 000 NKr. Eftersom avgifterna dessutom ökar är det betydande ekonomiska problem som uppstår. anförde avslutningsvis i betänkande 1979/80:5 angelägenheten av att man söker undanröja olägenheter av den art som påtalats av motionärerna och som kan uppkomma i förhållandet mellan och de nordiska grannländerna. Med hänvisning till ovanstående hemställs att beslutar att anställningsinkomst som en i bosatt person förvärvar i i beskattningshänseende jämställs med inkomst förvärvad i . () ()
mot · G4021165 · 1981-01-27 00:00:00 — om redovisningsskyldigheten för mervärdeskatt När mervärdeskatten infördes beslöts om en s. k. frigräns innebärande att en skattepliktig omsättning per kalenderår som inte överstiger , mervärdeskatten inräknad, undantogs från redovisningsskyldighet. infördes bestämmelser om att sådan skattskyldig i sin inkomstdeklaration skulle ta upp utgående mervärdeskatt som intäkt i förvärvskällan under det att ingående dito var avdragsgill omkostnad. Trots fortlöpande inflation och höjd skattesats har denna gräns vid . inte ändrats mervärdeskatten funnits. Detta har följaktligen inneburit att en allt större grupp skattskyldiga med låg omsättning blivit redovisningsskyldiga och tvingade till registrering. Med kännedom om att det hos åtskilliga medborgare finns en påtaglig olust inför registrering och krångliga redovisningsregler borde det vara motiverat att nu höja denna s. k. frigräns. Det kan inte uteslutas att det bland t. ex. skogsägare med mindre skogsarealer finns ett motstånd mot att avverka för ett belopp som, inkl. moms., överstiger . En höjning av denna gräns skulle då innebära att virkesleveranserna från denna skogsägarkategori skulle öka vilket i dessa råvarubristens tider skulle vara mycket värdefullt. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställs att beslutar att hos regeringen hemställa om förslag om en höjd s. k. frigräns när det gäller redovisningsskyldighet för mervärdeskatt.
mot · G4021167 · 1981-01-26 00:00:00 — 1980/81 1167-1174 om momsreglernas inverkan vid den offentliga sektorns köp av tjänster Med åberopande av vad vi anfört i motion 1980/81:1487 om begränsning av statliga monopol och särställningar samt besparingar inom statsverksamheten, aktualiseras i denna motion en översyn av momsreglernas inverkan vid den offentliga sektorns köp av tjänster. Vid köp av tjänster från företag belastas offentliga myndigheter med mervärdeskatt till staten. Momsreglerna förhindrar i detta fall fri konkurrens, eftersom det kan förefalla förmånligt för myndigheter att utföra arbetet i egen regi, då moms ej behöver betalas. Detta förhållande bidrar till att öka myndigheternas benägenhet till egenregiverksamhet - utan att detta totalt sett från affärsmässiga principer är billigast. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställer vi att hos regeringen anhåller om ändring av momsreglerna vid den offentliga sektorns upphandling av tjänster så att de ej förhindrar fri konkurrens och bidrar till ökad egenregiverksamhet. () () 1 1980/81.