mot · G402973 · 1981-01-22 00:00:00 — De ökade ungdomskullarna skulle därmed ge en totalt sett ökad efterfrågan motsvarande ca 70 000 platser. Om man utgår från ovan angivna tre antaganden skulle behovet av utbildningsplatser öka med mellan 23 000 och 70 000 . Utslaget per läsår betyder detta 3 500 till 10 000 nya platser. Detta skall ses mot bakgrund av det nuvarande antalet nybörjarplatser, som uppgår till ca 33 000 på linjer. Ca 20 000 av dessa besätts med sökande under . Utbildningsministern berör problemet i budgetpropositionen utan att det åtföljs av några konkreta förslag. De två uttalanden som anförs som slutsats av redovisningen av problemet kan sammanfattas på följande sätt: hushållning med befintliga resurser och en koncentration av planeringsarbetet på angivna problem! I största möjliga utsträckning är det enligt vår mening angeläget att upprätthålla den totala antagningskapaciteten inom högskolan. Det betyder att ytterligare nedskärningar av antalet årsstudieplatser inte bör komma till stånd. Om den totala dimensioneringen blir oförändrad eller t. o. m. fortsätter att minska kommer konkurrensen till högskolan att öka. Det blir därmed relativt sett svårare för ungdomar födda att få genomgå högskoleutbildning. Svängningar i födelsetalen bör enligt vår mening inte få påtagliga konsekvenser. En ökad konkurrens skulle också skärpa den sociala snedfördelningen. Vi ser det därför som angeläget att resurser överförs från gymnasieskolan till högskolan i den takt de kan frigöras genom att årskullarna minskar. Resurserna skall användas för att öka utbildningskapaciteten inom högskolan. Vad vi här anfört om högskolans dimensionering bör som sin mening ge regeringen till känna. Vi övergår här till att behandla konkreta förslag till dimensioneringsförändringar i fråga om den grundläggande högskoleutbildningen. Den allmänna utbildningslinjen för datateknik existerar f. n. endast i , där kapaciteten är 60 platser. UHÄ har i sin anslagsframställning begärt att planeringsramen ökas till 90 platser. Det är angeläget att denna utökning kommer till stånd redan fr. o. m. /82. i påbörjades arbetet med att utforma en datateknisk civilingenjörslinje med speciell inriktning på sådana industriella användningar av datorer, som kan förväntas bli alltmer betydelsefulla. I anslagsframställning för /82 prioriteras en datateknisk utbildningslinje om 160 poäng högst av alla önskade insatser inom grundutbildningen. Förslaget har kraftigt tillstyrkts av vederbörande regionstyrelse, och i den av UHÄ redovisade planeringen för kommande budgetår beräknas nämnda utbildningslinje inrättas fr. o. m. /83. Den arbetsgrupp inom UHÄ som har till uppgift att se över det datatekniska området har - betänkande föreligger - i skrivelse till universiteten slutligen tillstyrkt att utbildningen startas /82, om så är möjligt. Bristen på utbildningsplatser inom det datatekniska området kan enligt vår mening inte hävas utan att datatekniklinjen förläggs till ytterligare en högskola. Givetvis är det angeläget att i möjligaste mån söka koncentrera insatserna på området, men den stora bristen på dataingenjörer tyder på att resurser inom området bör byggas upp på fler högskoleorter. Vid i kan den där föreslagna, i förhållande till utbildningen i profilerade, utbildningen på ett naturligt sätt anknyta till nu förekommande forsknings- och utbildningsverksamhet. Vidare är det av stor betydelse att söka möta nuvarande och kommande sysselsättningssvårigheter inom traditionella industrigrenar med en satsning på ny teknik, och etableringen av datatekniklinjen i skulle ge en kraftig stimulans i denna riktning. Slutligen är förberedelsearbetet i så långt framskridet att en första antagning till linjen utan vidare kan ske . Ett i detalj utformat förslag till utbildningsplan föreligger t. ex. . Det är angeläget att denna möjlighet tillvaratas, så att inte passerar innan datatekniklinjen startar i . Vi föreslår därför att detta sker redan för /82 och att ytterligare . anvisas för ändamålet. Datatekniska moment i olika högskoleutbildningar Som ovan anförts krävs snabba insatser för att inom hela det tekniska utbildningsområdet stärka de datatekniska momenten. Detta kräver dels ett omfattande utvecklingsarbete vid högskolorna, dels ökade basresurser för att skapa tillgång till erforderlig datorkraft. UHÄ har i sin anslagsframställning yrkat på en resursförstärkning om sammanlagt 1,1 milj. kr. för detta ändamål. Med hänsyn till de förslag om ökade basresurser som vi föreslår i det följande anser vi att anslagsökningen för detta ändamål kan begränsas till . Detta belopp bör ställas till UHÄ:s förfogande för fördelning mellan berörda högskolor i syfte att snabbt stärka de datatekniska inslagen i olika utbildningar. Vi vill här erinra om att vad som tidigare anförts om att UHÄ bör utarbeta förslag till förstärkning av den systemvetenskapliga utbildningen och ADB-utbildningen och angränsande områden. Textil- och k o n f e k t i o n s i n d u s t r i 1 i n j e i UHÄ föreslår i sin anslagsframställning /82 att en allmän utbildningslinje, textil- och konfektionsindustrilinje, omfattande 60 poäng inrättas . Föredraganden berör över huvud taget inte i årets budgetproposition frågan om inrättandet av denna linje. I samband med behandlingen av föregående års budgetproposition föreslog socialdemokraterna (motion 1979/80:520) att linjen skulle starta . Den borgerliga majoriteten avslog detta förslag med hänsyn till det statsfinansiella läget, trots att utbildningsutskottet ansåg utbildningen angelägen (UbU 1979/80:27). Tekodelegationen har i en skrivelse till regeringen bl. a. berört denna utbildning under rubriken och den yrkesutbildade arbetskraften. Delegationen framhåller därvid följande: Från UHÄ har föreslagits inrättande av en linje benämnd textil- och konfektionsindustrilinjen vid högskolan i (YTH-Teko). Förslaget har med hänsyn till det ekonomiska läget ej genomförts. Ett viktigt mål för utbildningen inom de yrkestekniska utbildningslinjerna är att tillvarata de studerandes praktiska erfarenheter från yrkeslivet och ge dem ett vidgat teoretiskt kunnande inom sitt speciella yrkesområde. I utbildningsmålen betonas också en satsning på kunskaper rörande arbetsmiljö och arbetsledning. Som delegationen ser det utgör den föreslagna utbildningslinjen en utökad möjlighet för vidareutbildning av personer med branscherfarenhet som blir ett viktigt komplement till utbildningen inom det reformerade textilinstitutet och bör därför startas. YTH-Teko bör samverka med annan utbildning inom tekoområdet, t. ex. textilinstitutet. Kostnaderna för YTH-Teko är i förhållande till de stora summor som samhället måste satsa på tekobranschen som helhet av underordnad betydelse (). Regeringens avvisande hållning till denna utbildning är svår att förstå. Den kan knappast vara betingad av det statsfinansiella läget, men tyder på en dålig samordning mellan departementen i denna fråga. Ifrågavarande utbildning kan, om den inrättas, ge ett nytillskott av ett tjugotal utbildade tekniker med yrkeserfarenhet och därmed också en större motivation till fortsatt arbete inom branschen. Vi föreslår mot denna bakgrund att en allmän utbildningslinje, textil- och konfektionsindustrilinjen, omfattande 60 poäng inrättas /82 och förläggs till högskolan i . Den nya högskolan i fick redan från starten en arbetsvetenskaplig profil. Det var därför helt följdriktigt att betänkandet Formgivning i , som framlades 1975, innehöll förslag om bl. a. en linje för arbetsmiljöformgivning. Ett första formellt förslag framfördes av högskolan i petita för /78. Efter remissbehandling framlade UHÄ 1977 ett förslag som var avsevärt modifierat. Utbildningen skulle omfatta endast 30 platser och inriktas mot arbetsmiljöformgivning och tung produktformgivning. Förslaget vann utbildningsministerns gillande i stora drag. Vissa frågor skulle dock ses över ytterligare. Regeringen gav därför UHÄ i uppdrag att utreda utbildningen ytterligare. Utbildningen skulle i första hand avse planering och projektering av arbetsmiljön som helhet. Arbetsmiljöformgivning och tung produktformgivning skulle ingå som viktiga delar i utbildningen. Den begärda utredningen utfördes på UHÄ :s uppdrag av en arbetsgrupp i vilken bl. a. arbetsmarknadens parter bereddes tillfälle delta. Gruppens förslag innebar i enlighet med direktiven en samlad utbildning inriktad på utformning av arbetsmiljön som helhet. Den tunga produktformgivningen var inbyggd i utbildningen med en möjlighet till fördjupning med formgivningsinriktning i utbildningens avslutande skede. Efter ny remissbehandling framlade UHÄ ett nytt förslag i petita för /81. Det överensstämde i allt väsentligt med utredningens förslag. De tekniska momenten betonades dock ytterligare. Betydelsen av de konstnärliga färdigheterna vid urvalet tonades ner något. beslöt i enlighet med regeringens förslag (prop. 1979/80:100, s. 407) att kapaciteten skulle begränsas till 25 platser (UbU 1979/80:27). Med hänsyn till osäkerheten på arbetsmarknaden skulle utbildningen starta försöksvis med antagning och med början fr. o. m. 1981/82. Sedan högskolan avlämnade sina petita för /82 har frågan behandlats av UHÄ. UHÄ föreslår, vilket inte redovisas av föredraganden i budgetpropositionen, att utbildningen skall starta /83 under förutsättning att medel anvisas. Högskolestyrelsen har därefter ånyo behandlat frågan om utbildningen i arbetsmiljöutformning (okt. -80) och då funnit att denna kan startas och bedrivas i huvudsak inom till förfogande stående medel. Avsikten är således att påbörja utbildningen . Planering av utbildningen liksom tillsättande av den redan av beslutade professuren pågår. Av den utbildningsplan och de kursplaner högskolan upprättat framgår att man vid planeringen följt förslagen från mycket nära och tagit hänsyn till de synpunkter som framförts och direktiv som lämnats. Inslagen av naturvetenskap och teknik har således påtagligt ökat jämfört med arbetsgruppens förslag. Den nya utbildningen i är väl ägnad att komplettera högskolans övriga utbildningsutbud. Till de regionalpolitiska skälen kommer också de allmänt industripolitiska. Som vi inledningsvis anfört är det viktigt att satsningen på utbildning och forskning för att bidra till omdaningen och förnyelsen av vår industri verkligen kommer till stånd. Några bärande motiv för att upphäva beslutet vid föregående om försöksutbildning i arbetsmiljöutformning har föredraganden inte anfört. Medel härför tas inom den ekonomiska ram som står till högskolans förfogande. Vi föreslår därför att vidhåller sitt tidigare fattade beslut om arbetsmiljöutbildning vid högskolan i och med den huvudsakliga inriktning som angivits av UHÄ. Statsrådet förslag om en minskning av planeringsram för studieoch yrkesorienteringslinjen (syo-linjen) grundas på uppgifter om att arbetsmarknaden för syo-utbildade är förhållandevis mättad i , varför man med bibehållen utbildningskapacitet mycket snart enligt föredraganden når en överskottssituation i regionen. Enligt vad vi har erfarit är det f. n. omöjligt att skaffa vikarier på tjänster inom den nuvarande organisationen. Därför har man inom syo-institutionerna planer på att ordna lokala/regionala kurser för obehöriga funktionärer. I andra motioner föreslår vi en väsentlig utbyggnad av syo-verksamheten i grund- och gymnasieskolan, vilket ökar behovet av utbildad personal. En dimensionering av syo-utbildningen enbart efter den nuvarande organisationen och gällande statsbidrag för denna är inte heller möjlig bl. a. av följande skäl. En del syo-utbildade erhåller tjänster utanför skolväsendet, på företag, institutioner och organisationer. Man vet också att en del går tillbaka till tidigare tjänster - ibland med förändrade arbetsuppgifter. Många tjänster med syo-uppgifter bekostas av kommunala medel utanför den nuvarande organisationen. Så t. ex. är det vanligt att kommunerna skapar tjänster med uppgift att i görligaste mån fullgöra regeringens intentioner med ungdomspropositionen. För endast en begränsad del av kommunerna är statsbidraget för SSA-verksamheten tillräckligt för att ha SSA-sekreterare mer än /vecka. Detta anser kommunerna otillräckligt och bekostar med egna medel vad som erfordras för halv- eller heltidstjänst. Besparingen för statsverket genom regeringens nedskärningsförslag blir minimal, endast . En nedskärning av utbildningsplatserna medför att personal måste avskedas. Det är inte rimligt att ta bort den kompetens som dessa personer besitter. De har inte bara en viktig uppgift inom själva syo-utbildningen utan också som medarbetare i lärarutbildningen. UHÄ:s skrivelse till högskolorna med lärarutbildning om att arbetslivsfrågorna måste vara en del i lärarutbildningen har redan gett ökade arbetsuppgifter åt dem som undervisar inom syo-utbildningen. De behövs också för olika insatser inom fortbildning av såväl syo-funktionärer som lärare. Vi föreslår därför att planeringsramen för studie- och yrkesorienteringslinjen vid högskolan för lärarutbildning i ökas med 30 platser /82 i förhållande till regeringens förslag. 2.2 Översyn av den tekniska utbildningen inom högskolan Den tekniska och naturvetenskapliga utbildningens kvalitet är av stor betydelse för möjligheten att vidareutveckla svensk industri. Högskoleutbildningen inom denna sektor blir ännu viktigare i det förändringsperspektiv som svenskt näringsliv står inför. Om strukturomvandlingen av industrin skall kunna genomföras på avsett sätt är det nödvändigt att satsa på teknisk och naturvetenskaplig utbildning. Denna utformades till stora delar med hänsyn till industrins behov . Det finns skäl att anta att utbildningen nu inte är den som erfordras för en långsiktig förnyelse av svensk industri. Med utgångspunkt i en bedömning av behovet för industrin och därefter är det således enligt vår mening nödvändigt att se över den tekniska utbildningen. Som exempel på frågor som vi anser behöver ses över kan nämnas utbildningens struktur, dvs. utbudet av linjer i stort inom sektorn, inkl. möjligheterna av samordning mellan teknisk och naturvetenskaplig utbildning. Därtill kommer frågan om olika nivåer i utbildningen bl. a. specialistutbildning samt frågor om dimensioneringen och utbildningstidens längd. Översynen bör således avse utbildningsorganisationen som helhet i förhållande till samhällets och yrkeslivets krav. Vi vill också peka på behovet av att utnyttja resurser inom den tekniska utbildningen för fortbildnings- och vidareutbildningsändamål. Det är då inte enbart fråga om att komplettera utbildningen för redan utbildade civilingenjörer utan också att tillgodose yrkesverksamma gymnasieingenjörers och YTH-utbildades behov av utbildning inom högskolan. Härvid bör bl. a. uppmärksammas möjligheterna att underlätta gymnasieingenjörernas fortsatta utbildning till civilingenjörer. En väsentlig uppgift blir att pröva om en bättre utveckling av och planering för återkommande utbildning inom området kan förbättra och vidga rekryteringen till området. Detta har inte kommit till uttryck i den hittillsvarande planeringen. En sådan planering skulle även skapa förutsättningar för bättre utvecklingsmöjligheter och en mera flexibel arbetsorganisation, som står i överensstämmelse med aktuella personalpolitiska krav. Vi anser det angeläget att denna översyn kommer till stånd. bör som sin mening ge regeringen till känna vad vi här har anfört om översyn av den tekniska utbildningen. 2.3 Utbildning för administrativt och ekonomiskt arbete Regeringen behandlar i budgetpropositionen UHÄ:s förslag rörande reformering av den administrativt och ekonomiskt inriktade högskoleutbildningen. Förslaget är i fråga om grundläggande utbildning det av UHÄ högst prioriterade i UHÄ:s anslagsframställning för /82. som regeringen i huvudsak ansluter sig till de riktlinjer för en reform som UHÄ föreslagit anför den tveksamhet till möjligheterna att nu genomföra den. Med anledning härav vill vi anföra följande. UHÄ:s förslag är resultatet av ett arbete som är ett naturligt fullföljande av högskolereformen. Denna syftar bl. a. till att ge underlag för sektorsöversyner av det slag UHÄ genomfört. Förslaget att lägga samman åtta allmänna utbildningslinjer till tre nya, ekonomlinjen, förvaltningslinjen samt linjen för personal- och arbetslivsfrågor, är enligt vår mening väl avvägt med hänsyn till arbetslivets behov och innebär en betydande rationalisering av det nuvarande splittrade utbudet av utbildning inom det administrativa och ekonomiska området. Den föreslagna linjesammanläggningen ger förutsättningar för ett effektivare resursutnyttjande vid de berörda högskoleenheterna och därmed möjligheter till en nödvändig kvalitetsförstärkning i utbildningen. Förutsättningar för en mera ändamålsenlig lokal organisation skapas också. bör därför redan nu fatta principbeslut om att den föreslagna linjeindelningen skall genomföras. Regeringen bör uppdra åt UHÄ att slutföra reformarbetet i huvudsak i enlighet med det av ämbetet presenterade förslaget. Den av UHÄ föreslagna studieorganisatoriska modellen med linjer bestående av basblock och ett antal fördjupningsalternativ innebär enligt vår mening en lämplig avvägning mellan kraven på å ena sidan bredd och helhetssyn och å andra sidan fördjupning i utbildningen. Vi finner även UHÄ:s förslag rörande utbildningslinjernas längd väl avvägt. Den studieorganisatoriska modellen är också en ändamålsenlig tillämpning av principen om återkommande utbildning och väl förenlig med utbildningsministerns uttalande om sammanhållna utbildningar. I det inom UHÄ bedrivna utredningsarbetet har stor uppmärksamhet ägnats åt frågan om likheter och skillnader i det administrativa och ekonomiska arbetet i offentlig förvaltning resp. näringsliv. Den gjorda analysen har styrkt uppfattningen att administrativt och ekonomiskt arbete inom offentlig resp. privat sektor i väsentliga avseenden skiljer sig åt. De mer betydelsefulla skillnaderna har sin grund i olikheter i mål och inriktning, beslutsformer, finansieringsformer, rättslig reglering, resultatkontroll och utvärdering. Den offentliga sektorn ingår i ett politiskt styrt system med specifika kriterier på måluppfyllelse och effektivitet. Näringslivet arbetar mot en marknad vilket innebär andra mål- och effektivitetskriterier. Inom den offentliga förvaltningen spelar kunskaper om det politiska beslutssystemet och om samhällsekonomiska bedömningar en väsentligt större roll. Detta leder till väsentliga skillnader i arbetets faktiska utförande inom resp. sektor och därmed olikheter i kunskapsbehov. kommer såväl den offentliga förvaltningen som det enskilda näringslivet att stå inför nya och svåra uppgifter. Utveckling och förnyelse kommer i växande utsträckning att behöva ske genom omprövningar av befintlig verksamhet och genom omprioriteringar av befintliga resurser. Kraven på fullgoda beslutsunderlag kommer att öka. Mer kunskap kommer att krävas om genomförande, utvärdering och konsekvensanalys av fattade beslut. Allt detta kommer att ställa ökade krav på administrativ och ekonomisk kompetens. Det alltmer ökade ömsesidiga beroendeförhållandet och växelspelet mellan den offentliga och den enskilda sektorn står inte i motsats till att det för resp. sektor finns specifika kunskapsområden. Det är då väsentligt att alla studerande på de tre föreslagna utbildningslinjerna erhåller kunskaper om och insikt i de olikartade problem och arbetssätt som kännetecknar verksamheten inom enskild resp. offentlig sektor. Därigenom möjliggörs en bättre förståelse för olika verksamheter inom samhället och förutsättningarna för rörlighet mellan olika samhällssektorer ökar. UHÄ:s förslag om en allmän linje för personal- och arbetslivsfrågor är enligt vår mening väl motiverat. Den nya linjen möjliggör en rationalisering av nuvarande utbildningsutbud inom området, som den tillgodoser ett stort behov på arbetsmarknaden. Genom utvecklingen i arbetslivet, bl. a. på grund av arbetsrättsliga reformer, ökande ambitioner beträffande arbetsmarknadspolitik, social omsorg och personalpolitik, har kraven kraftigt ökat på dem som i skilda sammanhang har att handlägga olika frågor beträffande arbetskraften. Inrättande av en linje för personal- och arbetslivsfrågor är en angelägen åtgärd för att möta de både breddade och fördjupade kunskapskrav som och framöver ställs på personaladministratörer, handläggare inom arbetsmarknadsorganisationer och arbetsmarknadsmyndigheter i vid mening. bör också uttala att resurserna för de tre nya linjerna skall förstärkas, även om detta får ske successivt och inom ramen för de medel som anvisas för grundläggande utbildning inom hela högskolan. Det bör uppdras åt UHÄ att lägga fram förslag till de omprioriteringar som krävs för bör som sin mening besluta ge regeringen till känna vad som här anförts om inriktningen av det fortsatta reformarbetet avseende den administrativt och ekonomiskt inriktade högskoleutbildningen. 2.4 Ökade vidareutbildningsmöjligheter för undersköterskor Många undersköterskor uppehåller tjänster som sjuksköterskor främst inom långvården där bristen på utbildade sjuksköterskor är särskilt stor. Genom ökade vidareutbildningsmöjligheter för undersköterskor bör det enligt vår mening vara möjligt att förbättra rekryteringen av sjuksköterskor bl. a. på detta område. Vi vill här särskilt peka på den höga yrkesbenägenhet som finns bland utbildade undersköterskor, vilket är av stor betydelse när det gäller att öka tillgången på utbildad personal inom ett bristområde. Det kan sålunda vara gynnsamt samhällsekonomiskt att satsa på en sådan utbildning. Vidareutbildningen bör byggas upp enligt principen om återkommande utbildning och leda fram till kompetens inom hela vårdområdet. Eftersom undersköterskor redan har en omfattande erfarenhet på vårdområdet bör denna tillgodoräknas dem i en studiegång av vidareutbildningskaraktär. Lång yrkesverksamhet inom ett område räknas ju till godo i andra utbildningar, t. ex. den avkortade läkarutbildningen för sjuksköterskor. Genom vårt förslag räknar vi med att öka tillgången på utbildad personal inte minst inom långvården. kan principen om återkommande utbildning, vilket enligt gällande högskolebeslut skall vara vägledande för högskoleplaneringen, konkret omsättas på ett område. Mot denna bakgrund föreslår vi att UHÄ får i uppdrag att skyndsamt framlägga förslag med denna innebörd. bör som sin mening besluta ge regeringen till känna vad vi här anfört om ökade vidareutbildningsmöjligheter för undersköterskor. 3.1 Tillträde till forskarutbildning Kvaliteten i forskarutbildningen är en central och viktig fråga. Antalet doktorsexamina minskar kraftigt. Siffrorna är lägre än . Det framgår också att studietiderna är längre än de stipulerade fyra åren. Den ekonomiska sidan, ett ökat antal bidrag på högre nivå, behandlas i det följande liksom frågorna om handledning. Ett annat problem är frågan om det är de mest lämpade som söker sig till forskarstudier. Vad gäller allmän och särskild behörighet för studier på doktorandnivå är bestämmelserna så utformade att en studerande måste ha genomgått allmän eller individuell utbildningslinje om minst 80 poäng. Därutöver gäller att föreskrifter med villkor för särskild behörighet skall meddelas i studieplan enligt riktlinjer från UHÄ (UHÄ FS 1979:857 och 1980:29). Den särskilda behörigheten är i allmänhet - dvs. där detta låter sig göras, undantag är bl. a. juristutbildningen - ett krav på 60 poäng eller motsvarande i det ämne i vilket den studerande avser att doktorera. Kravet på 60 poäng innebär att den studerande har utfört ett självständigt arbete omfattande ca 10 poäng. Detta arbete bör ses som en förövning inför framtida forskarstudier. Flertalet studerande som godkänns på 60-poängsnivå bör således ha kvaliteter som krävs för att bli antagna till forskarutbildning som saknar antagningsbegränsning. har ifrågasatts om det räcker med den särskilda behörigheten för att i alla lägen kunna upprätthålla kraven på god standard hos doktoranderna. Från en del håll har man önskat införa ännu ett villkor.