mot · G4021975 · 1981-03-12 00:00:00 — Motion 1980/81:1975 av m. fl. med anledning av proposition 1980/81:90 om riktlinjer för energipolitiken I Miljöproblem vid användande av kol och inhemska bränslen i energiproduktionen I propositionen framläggs förslag som på ett avgörande sätt kan komma att påverka vår miljö. Det är framför allt den starkt utökade förbränningen av kol, torv, skogsavfall och biomassa som kommer att få negativa miljöeffekter i form av bl. a. försurning. Denna leder i sin tur till ett ännu större miljöhot, nämligen en utfällning av en mängd giftiga metaller, t. ex. kadmium, aluminium och kvicksilver, som i grundvatten och vattentäkter blir en direkt fara för människan. Redan nu kan man konstatera att försurningen - i huvudsak ett resultat av en enorm förbränning av olja - håller på att utveckla sig till vårt största miljöproblem. Denna utveckling kommer att ytterligare accentueras av en snabb introduktion av främst kol men också av torv och ved som följd av propositionens förslag. Det är därför av yttersta vikt att användandet av dessa råvaror i energiproduktionen regleras av mycket rigorösa miljökrav, främst när det gäller rökgasreningen. Forsknings- och utvecklingsarbete på detta område måste prioriteras. Utöver problemen med rökgaserna tillkommer en mängd andra miljöproblem i samband med användandet av fasta bränslen i energiframställning. Ett sådant är de stora mängder av fast avfall (aska, slagg och stoft) som bildas. Det finns beräkningar som visar att ett koleldat kraftverk på 1 000 MV producerar ca sådant avfall. Förvaringen av detta kommer att kräva betydande markarealer och bli ett synnerligen störande inslag i landskapsbilden. Framför allt kommer emmellertid de föroreningar, bl. a. tungmetaller, som finns i avfallet och som löses ut av regnvattnet att bli ett hot mot grundvattnet. Dessa problem avfärdas i propositionen med ett par till intet förpliktande meningar. Vi anser att samhället måste kartlägga möjliga deponeringsplatser. Vidare bör forskningsresurser frigöras för utrönande av hur avfallsprodukterna på något sätt kan nyttiggöras. Df .ta bör ges regeringen till känna. Förbränning av kol medför utsläpp av luftföroreningar som koloxid, kväveoxider, svaveldioxid, tungmetaller och ofullständigt förbrända s. k. polyaromatiska kolväten. Av dessa är det särskilt svavelutsläppen som vållar problem i form av stark försurning av naturen. Propositionens kolavsnitt ägnar därför stor uppmärksamhet åt dessa problem. Man föreslår t. ex. att koleldade anläggningar inte skall få släppa ut svavel . Om mindre anläggningar som utan rening inte når upp till detta tal sägs det däremot ingenting. Man är inte heller beredd att föreslå någon sänkning av nu gällande krav på en högsta svavelhalt på . När det gäller frågan om maximalt svavelutsläpp vill vi framhålla följande: Siffran verkar godtyckligt vald och innebär knappast någon skärpning av nu gällande krav. Vårt eget hemlän , som är ett av de mest försurade länen i , skulle t. ex. inte klara ett sådant utsläpp i sin närhet utan svåra effekter på mark och vatten. Vi ifrågasätter om man alls skall sätta sådana gränser för hur mycket svavel som skall tillåtas släppas ut från en enskild anläggning . Ett sådant system kommer sannolikt att medföra en strävan efter att uppföra många små anläggningar i stället för enstaka stora. kommuns fjärrvärmeverk på ca 200 MW skulle exempelvis vid en övergång till koleldning svavelhalt i kolet distribuera svavel och följaktligen inte behöva installera någon avsvavlingsanläggning. Vi förordar därför ett system som ålägger alla koleldade anläggningar att rena sina utsläpp, förslagsvis genom att gränsvärdet för högsta tillåtna svavelutsläpp fastställs till ett tal motsvarande 0,35 viktprocent i kolet. Detta bör av ges regeringen till känna. III Lokalisering av kolkondenskraftverk till är, som tidigare nämnts, ett av de mest försurningsdrabbade länen i . Det är därför ytterligt alarmerande att nu vill lokalisera ett kolkondenskraftverk till . Vindförhållandena gör att stora delar av och kommer att drabbas av de försurande emissionerna från verket. Särskilt utsatta blir därvid sjöarna Åsnen och . har också i sin studie Lokalisering av kolkondenskraftverk (SNV PM 1358) dragit slutsatsen att hela svenska kusten med undantag för och norra är olämplig för sådana kraftverk. Mot ovanstående bakgrund anser vi det vara mycket angeläget att ansökan nu avslås. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Också användandet av torv i stor skala inom energiproduktion är ett hot mot miljön. Vid brytningen av torv finns det risk för att landskapsbilden påverkas negativt, att växt- och djurliv hotas samt att försurningen ökar genom att vatten frigörs från torvmossarna i samband med utdikning av dessa. förbränningen av torv uppstår samma typ av miljöstörande utsläpp som vid kolförbränning fast i mindre skala. Även torven innehåller t. ex. svaveldioxid i sådana mängder att de vid förbränning negativt påverkar pH-värdena i naturen. Dessutom frigörs vid torveldning avsevärda kvantiteter stoft, som blir en svår belastning på omgivningarna. Mot den bakgrunden är det märkligt att propositionen inte innehåller något förslag till krav på rökgasrening vid torveldade anläggningar. Vi föreslår därför att anhåller att regeringen låter utarbeta normer för rökgasrening vid sådana anläggningar. V Fullskaleanläggning för exploatering och användande av torv i I propositionen konstateras att bristen på planer för att utnyttja torv är särskilt påfallande i de södra och mellersta delarna av landet. Föredragande statsrådet anser därför att särskilda åtgärder måste vidtas för att här få till stånd ett antal projekt för användning av torv. Han erinrar också om de möjligheter som finns till statligt stöd till fullskaleanläggningar för utvinning, bearbetning och hantering av olika inhemska energislag. Vi vill i detta sammanhang peka på som lämpligt för en lokalisering av en sådan anläggning. I länet finns stor tillgång på torv av god kvalitet. Torven är i allmänhet också av en typ, s. k. vitmossetorv, som innehåller mycket låga halter av svavel. Vidare har länet ett väl uppbyggt transportsystem. Det kan också nämnas att en av pannorna vid fjärrvärmeverket i är byggd även för användning av torv. Mot ovanstående bakgrund föreslår vi att uppdrar åt regeringen att verka för att en fullskaleanläggning för utvinning och användning av torv lokaliseras till . Föredragande statsrådet hänvisar i propositionen till oljeersättningsdelegationens (OED) bedömning av möjligheterna att öka användningen av skogsenergi, dvs. avverkningsrester, röjningsved och överskottet av lövved. Han räknar med att man skall ha ökat denna användning från nuvarande till med möjligheter till ytterligare ökningar efter 1990. Vi betvivlar att detta kan genomföras mot bakgrund av den svåra råvarubristen inom skogsindustrin och de framgångsrika försök som görs runt om i landet, bl. a. vid Södra Skogsägarnas anläggningar i med användning av lövved vid massaframställning. Vi föreslår att som sin mening ger regeringen detta till känna. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställer vi 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts om deponering av fast avfall från energianläggningar som eldas med fasta bränslen, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts om krav på rökgasrening vid koleldade kraft- och värmeverk, 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts om tilltänkt kolkondenskraftverk i , 4. att anhåller att regeringen låter fastställa normer för rökgasrening vid torveldade anläggningar, 5. att begär att regeringen verkar för att en fullskaleanläggning för utvinning och användning av torv lokaliseras till , 6. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om användandet av skogsenergi i energiproduktionen. () ()