ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G402807 · 1981-01-22 00:00:00 — av och om lantbrukets bränsleförsörjning Osäkerheten på oljemarknaden, hot om ransonering samt de ständiga prishöjningarna på oljeprodukter kommer säkerligen ytterligare att ställa det svenska lantbruket inför betydande ekonomiska och driftsmässiga svårigheter. Nya produkter, ökat produktionsutrymme och därmed sysselsättningstillfällen är något som svenskt lantbruk behöver. De tendenser som tyder på att lantbruket nått produktionstaket kan bäst mötas med att resurser överförs på annan produktion i stället för konstlade begränsningar. Vidare kan en drivmedelsproduktion, baserad på lantbrukets produkter, leda till en jämnare produktion och därmed ge möjlighet till en mer långsiktig planering av den svenska jordbrukspolitiken. För vårt land måste en inhemsk energiproduktion i form av drivmedel vara synnerligen önskvärd, både med tanke på vår beredskap och vår handelsbalans. Ett klart ställningstagande, inom ramen för energipolitiken, måste göras av regering och riksdag när det gäller industrins önskemål om att utrustning av motorerna för tvåbränslesystem måste bygga på framtida tillgång till alkoholer och eventuellt vegetabilieoljor av inhemsk produktion för bränsleförsörjningen. Det är viktigt att komponenter kan utvecklas och tillverkas för ombyggnad av i första hand traktorer och skördetröskor samt därefter övriga dieseldrivna maskiner inom lantbruket till drift med etanol, metanol och vegetabilieoljor. Beträffande tillverkning av etanol eller metanol tycks den produktion som snabbast kan ge påtagliga resultat vara etanolproduktionen. Kostnaden för en sådan produktion bedöms f. n. ligga på ca . per liter etanol under förutsättning att råvaran har värderats till alternativpris. Det innebär att etanol kan produceras till ungefär samma pris som kalkylerats för metanolproduktion från inhemska råvaror. Det är ytterst angeläget att satsar på en egen produktion, framför allt från beredskapssynpunkt. Dessutom bör den tekniska utvecklingen inom processtekniken kunna medföra ytterligare förbättrad ekonomi i produktionsprocessen framöver. Frågan om distribution av motoralkoholerna bör bli föremål för överväganden och planering. Alkoholbränslen ställer i detta sammanhang speciella krav, som kan motivera särskilda lösningar av distributionsfrågan. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen anhåller om åtgärder för 1. att en inhemsk produktion av motoralkoholer för drivmedelsändamål kommer till stånd. 2. att förutsättningar skapas för dieselmotorer att förberedas, alternativt byggas om, för användning av motoralkoholer som drivmedel, 3. att en skyndsam översyn och redovisning kommer till stånd när det gäller distributionen av alkoholbränslen.
mot · G402811 · 1981-01-22 00:00:00 — om tillgång till arbetspsykologisk service för arbetstagare och arbetsgivare inom lönebidragssystemet har en mängd insatser gjorts för att på olika sätt stödja personer som på grund av ålder eller andra personliga förhållanden inte kan få arbete på den reguljära arbetsmarknaden. I dessa stödformer ingick arkivarbete och halvskyddat arbete. Fr. o. m. omvandlades ovannämnda anställningsformer till en ny sysselsättningsform som kallas anställning med lönebidrag. Det innebär att staten lämnar lönebidrag till en arbetsgivare som anställer en sökande med nedsatt arbetsförmåga och som annars inte skulle kunna få arbete på den reguljära arbetsmarknaden. hade 28 353 personer sådan anställning. Lönebidraget är ett viktigt hjälpmedel för att skapa sysselsättning för personer som i många fall kanske hade blivit hänvisade till förtidspensionering eller skyddad sysselsättning. Man skall emellertid inte bortse ifrån att vissa problem ibland uppkommer med denna arbetskraft, problem som arbetsgivare med få anställda och liten eller ingen personalvårdsresurs har svårt att lösa. Anpassningsgrupper finns t. ex. bara på större arbetsplatser. är det hjälp av typ arbetspsykolog som skulle behövas för att kunna rätta till svårigheterna. Genom att denna resurs saknas hos många arbetsgivare avbryts inte sällan ett anställningsförhållande som kunnat fortsätta om tillgång funnits till sådan service. Det är angeläget att så många insatser som möjligt görs för att underlätta arbetslivsanpassningen för dem som inte klarar en anställning på den reguljära arbetsmarknaden. Jag anser därför att arbetsgivare och arbetstagare inom lönebidragssystemet skall ha rättighet att utnyttja arbetspsykologisk service vid närmaste förmedling eller (). Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär att åtgärder vidtas för att inom nuvarande resursramar ge arbetstagare och arbetsgivare inom systemet med lönebidrag tillgång till arbetspsykologisk service.
mot · G402812 · 1981-01-23 00:00:00 — av och om regionalpolitisk stöd till turistnäringen Regionalpolitiskt stöd till turistnäringen kan utgå inom stödområde 4-6 dvs. Föreligger särskilda skäl kan stöd även utgå inom stödområde 1-3 och då framför allt till anläggningar belägna i primära rekreationsområden inom stödområde 3. Reglerna innebär att stöd till turistanläggning således inte kan utgå utanför stödområde, och stor restriktivitet gäller för område 1-3. I södra och finns flera primära rekrationsområden där planering och utveckling av området ännu inte hunnit så långt. I andra delar av landet har planeringen hunnit längre, och i flera fall har lokaliseringsstöd lämnats. I län finns två primära rekreationsområden, Småland-Östgöta skärgårdsområde och . tillhör stödområde 2, medan skärgårdsområdet faller helt utanför. Liksom flera andra primära rekreationsområden i södra och utgör Småland-Östgöta skärgårdsområde ett glesbygdsområde som upplevt en kraftig befolkningsminskning och en försämring av servicen i flera avseenden (post, skola, dagligvaruhandel osv.). Till följd av restriktioner inom den fysiska riksplaneringen får området inte exploateras för miljöstörande industri. Turismen torde vara den näring som har bäst förutsättningar att utvecklas i området och bidra till den bofasta befolkningens sysselsättning och försörjning. Problemet är att något samhälleligt stöd inte finns att tillgå. Detta område har därför ett betydligt besvärligare utgångsläge när det gäller att leva upp till de förväntningar som ställs än exempelvis de norrländska rekreationsområdena. Också på finns problem att genomföra de investeringar som erfordras för att kunna ta emot de växande turistströmmarna, även om det här finns formella möjligheter till ett begränsat regionalpolitiskt stöd. Genom den utformning som det regionalpolitiska stödet till turistnäringen fått kan inte de behov av förstärkningar av både sysselsättning och service som föreligger i flera av landets stödområden inom kategori 1-3 och inom samtliga primära rekreationsområden tillgodoses. För att skapa förutsättningar för en ökad turism i både för landets egna invånare och för att kunna ta emot utländska besökare erfordras en kraftig upprustning inte minst på anläggningssidan. Om detta skall bli möjligt måste landets attraktiva turistområden - vilka mestadels också är områden med sysselsättningsproblem - få tillgång till regionalpolitiskt stöd. En översyn bör ske av gällande regler för regionalpolitiskt stöd, så att behövliga satsningar också kan genomföras i södra och . Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts angående regionalpolitiska åtgärder för turismen i södra och .
mot · G402813 · 1981-01-22 00:00:00 — av tredje vice talmannen om vissa åtgärder mot viltolyckor En av de mest skrämmande inslagen i vår trafikolycksstatistik är den kraftiga ökningen av viltolyckorna. Enligt statistik inträffade knappt 2 000 viltolyckor, 6 354 olyckor, och inträffade inte mindre än 9 716 viltolyckor på det statliga vägnätet. Dessa dystra siffror återspeglar ändå inte hela verkligheten, då polisen och räknar med att det är ett bortfall på av viltolyckorna, som av skilda skäl aldrig blir rapporterade eller är kända av polisen men trots det inte kommer med i ovannämnda statistik från . Det verkliga antalet viltolyckor på våra vägar torde alltså ligga över 20 000. har det ojämförligt största antalet viltolyckor (971 rapporterade) och därnäst (858 rapporterade). Från såväl polismyndigheter som har uttalats stor oro inför utvecklingen. Man har prövat - och överväger ytterligare - åtgärder för att förebygga olyckor. Den mest effektiva åtgärden bedöms vara viltstängsel. Detta vållar dock problem för personer som rör sig i området. Det är också mycket dyrt. Att sätta upp viltstängsel vid en väg kostar ca 1 milj. kr. milen enligt beräkningar. En annan åtgärd som har god effekt och som har prövats i vissa län är siktröjning. Min uppfattning är att skogsägarna bör stimuleras till att utföra siktröjning vid de mera trafikerade vägarna i större utsträckning än som sker. Detta kan lämpligen ske genom att erbjudanden sker från skogsvårdsstyrelserna att utföra siktröjning som beredskapsarbeten. Finanisering av detta torde kunna ske från anslaget till beredskapsarbeten. Jag anser dock att det skulle vara av värde att uttalar som sin mening att siktröjningen utförs i form av beredskapsarbeten i områden som är särskilt utsatta för viltolyckor. Med hänvisning till det anförda vill jag yrka att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts i motionen om åtgärder för att förebygga viltolyckor.
mot · G402818 · 1981-01-22 00:00:00 — av m. fl. om arbetsdomstolens sammansättning m. m. Arbetsdomstolens domar har fått ett allt större inflytande inom svensk arbetsrätt. Från början inrättades Arbetsdomstolen (AD) för att uppta och avgöra mål rörande kollektivavtal. I senare lagstiftning har AD tillagts behörighet att även döma i vissa andra mål rörande bl. a. föreningsrättskränkningar enligt MBL, mål om semester, uppsägning m. m. då fråga är om arbetstagare vilkens arbetsavtal regleras genom kollektivavtal. AD:s allt viktigare och delvis nya roll inom rättsävsendet aktualiserar två frågor av avgörande betydelse, nämligen rekryteringen till AD samt möjligheterna att överklaga AD:s domar. När det gäller AD:s sammansättning utses ordförande, vice ordförande och tre andra ledamöter bland personer som ej kan anses företräda arbetsgivar- eller arbetstagarintressen. Ordförande och vice ordförande skall vara lagkunniga och erfarna i domarvärv. De tre andra ledamöterna de s. k. ämbetsmannaledamöterna sägs skola ha särskild insikt i förhållandena på arbetsmarknaden. tas dessa ämbetsmannaledamöter ofta direkt från . Detta har fått till följd att samma personer, som varit med om att utforma lagar på arbetsrättens område, givit ut kommentarer till dessa lagar, sedan också döma efter dem. Då denna utveckling knappast kan ha varit åsyftad vid regleringen av AD:s sammansättning och inte kan anses lämplig mot bakgrund av ADavgörandenas allt större ekonomiska betydelse och det faktum att AD är både första och sista instans i flertalet fall, bör frågan om AD:s sammansättning prövas. I stället för att som ofta rekryteras bland tidigare departementstjänstemän borde kanske rekryteringen ske inom domarkåren i stort. En sådan lösning skulle ge två fördelar. Dels skulle ämbetsmannaledamöternas integritet öka, dels skulle en klarare åtskillnad uppnås mellan lagstiftande och dömande makt. Frågan om en möjlighet att överklaga AD:s domar bör även prövas. AD har hela riket som jurisdiktionsområde och är i flertalet fall första och sista instans. I vissa arbetstvister som upptas av tingsrätt i första instans är dock AD överrätt. Denna ordning har naturligtvis givit en stabiliserande effekt på rättspraxis. Den alltmer omfattande arbetsrättsliga lagstiftningen, som i många fall gällt nya och politiskt kontroversiella områden ifrågasätter emellertid den nu gällande ordningen. Detta beror inte minst på att betydelsefulla bestämmelser i den nytillkomna lagstiftningen är 1980/81:818 7 generellt hållna och överlämnar åt rättstillämpningen att fylla den med innehåll. I stället för att utgöra sista instans i alla mål bör AD:s domar kunna överklagas till HD enligt ett prövningsförfarande. Av skäl som ovan redovisats anser vi att frågorna angående AD:s sammansättning och möjligheterna att överklaga AD:s domslut bör ses över av regeringen. Med stöd av ovan hemställs att hos regeringen anhåller om en översyn av Arbetsdomstolens sammansättning och möjligheterna att överklaga Arbetsdomstolens domslut i enlighet med vad som i motionen anförts. () ()
mot · G402819 · 1981-01-22 00:00:00 — har fattat beslut om ny stödområdesindelning. är indelat i sex olika stödområden. Principen för stödområdesindelningen har varit att hela kommuner skall ingå i ett och samma stödområde och bedömningsgrunder för indelningen skall vara behovet av nya arbetstillfällen, arbetslöshetsnivån, befolkningsutvecklingen och det geografiska läget. Det måste vara klart orealistiskt att hela kommuner i skall ingå i ett och samma stödområde. Kommunerna i är geografiskt mycket stora och stora olikheter råder t. ex. mellan de inre delarna av kommun och centralorten. En ny princip måste därför prövas för stödområdesindelningen. Vissa stora och strukturellt heterogena kommuner bör indelas i olika stödområden. Det innebär att kommun kan indelas i stödområden som motsvarar behoven i olika delar och för att uppnå den sysselsättningspolitiska och regionalpolitiska målsättningen som har uttalat för inland och som har redovisats i årliga länsrapporter och länsprogram för bl. Det måste finnas klara skillnader mellan ett primärt centrum som och kommunens glesbygder: , Fällfors och . Det måste anses som självklart att det inte går att jämställa de regionala problemen för nyetablering i dessa delar av kommun och för centralort. Befolkningen har i dessa delar av kommunen minskat kraftigt . Ålderssammansättningen är mycket ogynnsam. var t. ex. andelen personer nära dubbelt så hög i jämfört med t. ex. kommun. Förvärvsfrekvensen i är för kvinnor medan förvärvsfrekvensen i t. ex. är för kvinnor. Sysselsättningen går också kraftigt ned i de inre delarna av kommun. I enbart har sysselsättningen minskat med . Jord- och skogsbruket och även inom servicenäringarna minskade antalet sysselsatta . Redovisade siffror visar den prekära situation som råder i inre glesbygdsdelar av t. ex. kommun och med all sannolikhet motsvarande glesbygder i andra geografiskt stora kommuner i . leder en fortsatt negativ utveckling till katastrof för dessa bygder om inga nya arbetstillfällen kommer till. Men skall det vara intressant för en industri att etablera sig i glesbygder av denna karaktär så måste skillnaden vara betydligt större ur stödhänseende. ligger hela kommun i samma stödområde (4). Principen för indelning i stödområden för vidsträckta kommuner som måste ändras och t. ex. församlingarna , och Fällfors bör mot den bakgrunden placeras i högre stödområde än centralorten. Med hänvisning till det anföra hemställs 1. att beslutar uttala sig för ändrade principer för stödområdesindelningen av geografiskt stora och strukturellt heterogena kommuner så att dylika kommuner indelas i skilda stödområden, 2. att beträffande , och Fällfors församlingar i kommun beslutar uttala sig för att dessa kommundelar placeras i stödområde 5.
mot · G402820 · 1981-01-22 00:00:00 — Bedömningen av de flyktingar som kommer till vårt land skall självfallet vara så rättvis som möjligt. uppdelas de egentligen i A- och B-flyktingar. Vi kan säga att det finns tre grupper som knackar på vår dörr: De som kommer hit av politiska skäl - exempelvis på grund av det som hänt i och andra länder i . Endast denna grupp brukar räknas som A-flyktingar. De som kommer av rent religiösa skäl och som anser sig vara diskriminerade i hemlandet på grund av sin religion, t. ex. assyrierna. De som inte är vare sig politiska eller religiösa flyktingar men som ändå kan åberopa humanitära skäl, t. ex. båtflyktingarna från . Om alla flyktingar som inte kan åberopa politiska skäl klassificeras som B-flyktingar och riskerar en ogynnsam behandling, kan allvarliga orättvisor begås. Vid bedömningen måste man ta hänsyn till vad konsekvenserna blir för flyktingarna om de tvingas återvända till hemlandet. De som riskerar sina liv - eller svåra umbäranden - om de återvänder får inte betraktas som B-flyktingar. Därför är det inte rättvist att säga att exempelvis assyrierna är B-flyktingar. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär en översyn av reglerna för bedömning av flyktingar enligt de riktlinjer som angivits i motionen.
mot · G402822 · 1981-01-22 00:00:00 — Enligt arbetsförmedlingslagen är det förbjudet att bedriva arbetsförmedling i förvärvssyfte. Uppgiften att bedriva arbetsförmedling har i stället ålagts staten. Denna ordning skall främst ses mot bakgrund av att de privata arbetsförmedlingar som tidigare fanns upptog avgifter från den arbetssökande. Men arbetsförmedlingslagens utformning omöjliggör även sådan arbetsförmedling som bekostas av företagen och därigenom skulle vara avgiftsfri för den sökande. Den nu gällande ordningen skapar uppenbara problem för många arbetsgivare (företag). Till detta finns flera orsaker. En naturlig sådan är sillnader i arbetsgivarens önskemål om yrkesutbildad arbetskraft och de arbetssökandes önskemål om visst arbete. Men en lika viktig fråga är en effektiv platsförmedling. viktigaste funktion arbetsförmedlingen - tar inte av verkets budget i anspråk. En följd av detta är att arbetslöshetstiderna och de utlysta vakanstiderna tenderar att bli längre . Och även om arbetsmarknadsverket omprioriterar sin nuvarande verksamhet till förmån för arbetsförmedlingen kommer det att kvarstå problem. En möjlighet att öka effektiviteten i arbetsförmedlingen vore att tillåta ett system med fristående arbetsförmedlingar vid sidan om arbetsmarknadsverket. Finansieringen av dessa arbetsförmedlingar skulle kunna ske via avgifter från de företag som anlitar förmedlingarna i fråga. En trolig följd av att tillåta även fristående arbetsförmedlingar blir att de fristående arbetsförmedlingarna främst kommer att få hand om rekryteringen av den mer yrkesutbildade arbetskraften, medan den offentliga arbetsförmedlingen får ta hand om den mer svårplacerade arbetskraften. En sådan ordning behöver emellertid inte vara till någon nackdel. Det innebär att företagen själva tvingas betala för rekryteringen av lättplacerad arbetskraft, som den offentliga arbetsförmedlingen ges större resurser för den svårplacerade arbetskraften. Blir resultatet att näringslivets behov av kvalificerad arbetskraft tillgodoses samt att den mer svårplacerade arbetskraften ges bättre arbetsförmedlingsservice, bör ett system med fristående arbetsförmedlingar finansierade genom avgifter för de företag som anlitar förmedlingarna i fråga tillåtas. Vill sedan samhället övervaka de fristående förmedlingarna, kan denna uppgift läggas på någon myndighet eller annat offentligt organ. Med stöd av det anförda hemställs att hos regeringen anhåller om en utredning med uppgift att utreda möjligheterna att tillåta fristående arbetsförmedling 1 1980/81. 1980/81:822 2 ar finansierade genom avgifter från de företag som anlitar dessa.
mot · G402824 · 1981-01-22 00:00:00 — om ökade möjligheter till arbete för partiellt arbetsföra Utbyggnaden av Samhällsföretag skall t. v. inte fortsätta enligt budgetpropositionen. Det är ett steg i rätt riktning, då denna typ av verksamhet är mycket dyrbar för samhället. Subventionen på varje plats vid företaget är på lönekostnaderna (! ), om man inräknar fastighetsfondens kostnader. Ännu mer anmärkningsvärt än kostnaderna är dock att antalet partiellt arbetsföra som fått plats i Samhällsföretags verksamhet är mycket få, särskilt i skogslänen. Detta beror på att anställda i industriellt beredskapsarbete fått fortsätta sin anställning i Samhällsföretag när denna verksamhet startade. Målsättningen för typ skyddat arbete är en övergång till den reguljära arbetsmarknaden. Där har Samhällsföretag misslyckats nästan totalt. Endast av de anställda beräknas övergå till arbete i öppna marknaden. Enligt budgetpropositionen kommer en begränsad översyn av verksamheten inom organisationen att göras . Förhoppningsvis kommer detta att resultera i förändringar av verksamheten. Anställning med lönebidrag - 75/50/25/25/av lönekostnaden - har redan nu visat sig vara en positiv satsning. För samhället är denna lösning också en betydligt billigare form. Och varför välja den dyraste formen när resurserna är knappa? Ersättningen vid lönebidrag skulle kunna ökas väsentligt - ända - som man gjorde en stor samhällsekonomisk vinst jämfört med kostnaden för varje plats vid Samhällsföretag. Vid en höjning av ersättningen till företag med anställda med lönebidrag skulle möjligheter kunna skapas till en successiv övergång från Samhällsföretag till den öppna marknaden. Lämpligt vore att vid varje sådan anställning införa en generell provanställning . Om ovanstående åtgärder prövades torde de partiellt arbetsföras möjlighet till arbete och arbetsanpassning på den öppna arbetsmarknaden öka väsentligt. Med stöd av ovanstående hemställer vi att hos regeringen anhåller om förslag till åtgärder i syfte att minska antalet anställda vid till förmån för anställning med lönebidrag i enlighet med vad som i motionen anförts.
mot · G402825 · 1981-01-22 00:00:00 — av och om lokalisering till av ett industricentrum kommun har aktivt planerat för möjligheter att etablera ett industricentrum i . har man tack vare denna förutseende planering möjligheter att genomföra lokalisering av ett sådant centrum. Det finns god planering i vad gäller markområde, centralt beläget i nuvarande industriområde, nära järnväg och med i övrigt bra vägsystem. Bostadsplaneringen är mycket långt framskriden. Man bygger f. n. flerfamiljshus med 70 lägenheter i en första etapp och med 64 lägenheter i en andra etapp. Ett barndaghem finns f. n. i drift och ytterligare ett är under uppförande. Skolor, sjukvård och övrig serviceverksamhet är väl utbyggd. planeringstal för befolkningen i är 13 000-13 500 invånare och gick utvecklingen åt rätt håll. har vi en stagnerande utveckling och det krävs därför kraftfulla insatser på sysselsättningssidan för att vända trenden. Det finns ortsbunden arbetskraft, men det är också viktigt att få till stånd nyinflyttning. Enligt vår mening är det av största vikt att regeringen vid nästa lokaliseringsbeslut positivt prövar förläggandet av ett industricentrum till . Med hänvisning till vad ovan anförts hemställes att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts angående lokalisering av ett industricentrum till .
mot · G402826 · 1981-01-22 00:00:00 — av m. fl. om slopande av reseersättning till arbetssökande från beslutade om en försöksverksamhet innebärande att arbetssökande i som vänder sig till arbetsförmedlingen i hemlandet och där erbjuds ett arbete i skall kunna beviljas ersättning för sökanderesa i form av resekostnadsersättning och traktamente för framoch återresa från hemorten till den ort i där arbete kan erbjudas. När frågan behandlades i hade vi från sida en avvikande mening. Vi hävdade då och gör det fortfarande att det är synnerligen tveksamt att flyttningsbidrag skall utgå till personer som flyttar från till . Det är inte principiellt riktigt med tanke på den fria nordiska arbetsmarknaden att förmåner endast skall gälla vissa nordiska medborgare, vilket måste anses strida mot överenskommelse om gemensam nordisk arbetsmarknad. erhöll 329 arbetssökande ersättning av detta slag till en kostnad av . Enligt vår uppfattning bör försöksverksamheten avbrytas möjligt. I fortsättningen bör ersättning till arbetssökande från för sökanderesa inte utgå. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag om ett avskaffande av reseersättning till arbetssökande från . () ()