mot · G4021816 · 1981-01-27 00:00:00 — av och om åtgärder mot ungdomsarbetslösheten En av viktigare målsättningar är arbete åt alla. I en nyligen publicerad svensk undersökning konstaterar man att arbetslösa i jämförelse med arbetande ungdomar har flera psykosomatiska tecken på sjukdom samt högre starksprits- och starkölskonsumtion. De arbetslösa ungdomarna känner sig också mer nedstämda och har en betydligt sämre framtidstro. Dagens arbetslösa ungdomar blir morgondagens medelålders patienter, är slutsatsen av en mer omfattande finsk undersökning. I en dansk kunskapsöversikt om arbetslöshetens psykiska följdverkningar konstaterar man att arbetet är av avgörande betydelse för att den unga människan skall kunna skapa sig en egen tillvaro. Arbetet ger också känslan av att prestera något värdefullt och bidra till en gemenskap. När den unga människan inte arbetar berövas hon möjligheter att pröva sig själv och utveckla en självständig personlighet liksom förmågan att dela olika former av gemenskap. I den danska undersökningen konstateras också att arbetslösa ungdomar psykiskt drabbas hårdare än äldre. Följderna är desamma som för vuxna men de är allvarligare och längre bestående därför att de unga är mer sårbara. Ungdomsarbetslöshet är fysiskt, psykiskt och socialt nedbrytande. De människor som drabbas hamnar ofta i en ond cirkel, där olika former av missbruk snabbt kan leda till en destruktiv livsstil. Det är därför en mänskligt förödande inställning om samhällets ansvar för de arbetssökande begränsas till att vara en fråga om en ekonomisk grundtrygghet. Samhällets ansvar måste sträcka sig längre och innebära att alla ungdomar som inte går i skolan erbjuds ett arbete. Även om detta arbete inte i alla fall fullt ut kan svara mot den arbetssökandes förväntningar framstår en anställning som ett bättre alternativ än att gå arbetslös för den helt dominerande delen av ungdomarna. Den antagna ungdomspropositionen, som innebär att alla ungdomar som är bereds antingen utbildning eller arbete är ett steg i rätt riktning. De kunskaper och arbetslivserfarenheter som en anställning ger är av utomordentligt stor betydelse för personlig utveckling och som introduktion till fortsatt förvärvsarbete. När det gäller den minoritet ungdomar som har särskilda problem samt dem som ställer sig tveksamma till annat arbete än exakt det som de förväntat sig måste samhället känna ett särskilt ansvar och inte avfärda dessa ungdomar med ekonomiska bidrag. Med en sådan vidgad solidaritet från samhällets sida finns också motiv att begära av alla ungdomar att de ställer upp och praktiskt prövar de arbeten som kan erbjudas. Härigenom får de fäste på arbetsmarknaden och en bättre grund för att forma sin framtid. De får en naturlig livsrytm och den personliga säkerhet det ger att utföra ett nyttigt arbete. Deltagandet i samhällets produktiva liv ger också en delaktighet och gemenskap som ekonomiska bidrag och understöd aldrig kan förmedla till den enskilde. Dessa kan heller inte motverka känslor av att vara överflödig, utstött, onyttig och isolerad. Om man fullt ut accepterar arbetets betydelse för människors välbefinnande framstår det som nödvändigt att den gemensamma sektorn får ett vidgat ansvar för sysselsättningen i t. ex. sviktande konjunkturer eller särskilt hårt utsatta delar av vårt land. Problemen är därvid inte brist på meningsfyllda arbeten utan att finansiera dessa i ett allt kärvare kommunalekonomiskt klimat. En naturlig början är att börja med primärkommunernas ansvar för ungdomar t. o. m. Ett kommunalt åtagande att garantera alla berörda ungdomar arbete bör således kombineras med statliga bidrag till kommunerna. En statlig kostnadstäckning är helt nödvändig, eftersom ungdomsarbetslösheten varierar starkt mellan olika kommuner. kan nuvarande bidrag och understöd till enskilda slopas. Självfallet måste samhället via skola och arbetsförmedling på allt sätt försöka hjälpa ungdomarna in på den utbildning eller yrkesväg han eller hon själv önskar. Med hänvisning till det anförda hemställs att begär att regeringen skyndsamt låter utreda det förslag till samhällsgaranti som framförs i motionen.