mot · G502109 · 1981-11-19 00:00:00 — 1981/82:109 av m. fl. med anledning av proposition 1981/82:38 om kapitaltillskott till , m. m. I regeringens proposition 1980/81:98 om medelstillskott till , anförde föredragande statsrådet följande, vilket även blev regeringens beslut. Kapitaltillskottet ger enligt min bedömning inte utrymme för fortsatt drift i Ncb:s regi av enheter där tillfredsställande lönsamhet inte kan erhållas. En förutsättning för det statliga tillskottet bör sålunda vara att sådana enheter avyttras eller läggs ner. Jag är som tidigare framgått inte beredd att förorda att ett ägartillskott ges till Ncb i sådan omfattning att tidigare nämnda större utvecklingsinvesteringar vid fabrikerna i och kan genomföras. Vid behandling av propositionen (näringsutskottets betänkande 1980/81:49). beslöt som sin mening ge regeringen till känna vad som anförts i reservationen 1 till mom. 5 i näringsutskottets betänkande avseende fortsatt drift vid fabriker. Detta innebar att hemställde att regeringen skulle föranstalta om att nedläggningen av Ncb:s fabriker i inte skulle ske förrän alternativet genomarbetats till fullo och en utvärdering av Hömeforsgruppens förslag om fortsatt och utvecklad drift vid Hörneforsfabriken slutförts och redovisats för . Redovisningen skulle ske att kunde fatta beslut i saken . Riksdagsbeslutet innebar vidare att det fick ankomma på att på regeringens begäran anvisa medel för sådana merkostnader som uppskovet med nedläggningen kommer att förorsaka Ncb. I detta sammanhang vill vi notera att ett förslag (motion 1980/81:2028 vpk) om fortsatt drift vid genom en företagsombildning, benämnt , har avslagits av mot vpk:s röster. Det är viktigt att nämna detta med tanke på det kapitaltillskott på 50 milj. kr. som nu föreslås anvisas för at täcka de merkostnader som uppkommit till följd av fortsatt drift i avvaktan på utvärderingen. I förslaget om företagsombildning och fortsatt drift av fabriker redovisades ett investeringsbehov på ca 100 milj. kr. Det är bara att beklaga att inte var beredd att besluta i enlighet med motion 2028. står frågan om en fortsatt drift av i samma läge som vid förra riksdagsbehandlingen, trots denna merkostnad på 60 milj. kr. Det framstår nu med all 1 1981/82. tydlighet, att utvecklingsalternativet borde fått prövats, inte minst med tanke på att förslaget var förenat med vissa villkor som skulle uppfyllas för ett beviljande av finansieringen. Dessa villkor var att godtagbara avtal om virkesleveranser och exportförsäljning skulle föreligga innan de nybildade beviljas statliga finansieringslån. I frågan om kapitaltillskottet för att täcka merkostnaderna, så kan det svårligen bedömas, utifrån den redovisning som föreligger i regeringens proposition. Efter det att regeringen uppdrog åt statens industriverk att utvärdera Hörneforsfabrikernas alternativ, så har industriverket i skrivelse redovisat resultatet av värderingen. beslut innebar att Hörnefors-alternativet skulle genomarbetas till fullo och därefter utvärderas under medverkan av berörda myndigheter, företaget, de anställda och de fackliga organisationerna. Vi vill klart deklarera att vi inte anser industriverkets prövning av Hörneforsgruppens förslag har skett i enlighet med beslut. Det synes också som om regeringen i sitt uppdrag till industriverket förenklat det beslut som fattades i . Det gav regeringen till känna var: att alternativet skulle genomarbetas till fullo och därefter utvärderas. Industridepartementets uppdrag till industriverket, enligt beslut , berör enbart en utvärdering. Denna utvärdering som presenterats (SIND PM 1981:15) saknar, enligt vår mening, trovärdighet. Den värderingen framförs även i Hörneforsgruppens synpunkter, på denna utredning, som har översänts till industridepartementet men som tyvärr inte finns återgiven i regeringens proposition. Ytterligare kritik mot SIND:s utvärdering framförs i en skrivelse från de fackliga organisationerna, där man kommenterar regeringens proposition. För vår del vill vi redovisa följande huvudsakliga invändningar mot SIND:s utredning. SIND:s revidering av Hörneforsgruppens kalkyler baseras på en pessimistisk syn, på gräns till svartmålning, av de viktigaste ekonomiska förutsättningarna, vilka har identifierats på s. 66 i utredningen. Dessa är enligt SIND. a) Priser på sålda produkter b) Tillgång och pris på vedråvaran c) Kapacitetsutnyttjande av anläggningar e) Byggnadstidens längd I det följande kommer dessa att diskuteras var för sig. a) Priserna på sålda produkter SIND sänker finpapperspriserna , och huvudskälet till detta är enligt egen utsago nödvändigheten av omfattande rabatter i en inarbet De rabattnivåer som SIND laborerar med, , är okända inom pappersindustrin, anses vara en hög rabatt. SIND drar heller ingen slutsats om hur lång den s.k. inarbetningsfasen är, Vpk ställer sig tveksam till argumentets relevans. Det står dock klart att antagandet om en 10-procentig sänkning av finpapperspriserna skedde innan devalveringen av den svenska kronan gjordes . Effekten av den svenska devalveringen borde därför vara att argumentet om sänkta ftnpapperspriser föll bort ur SIND:s kalkyler. SIND påstår emellertid i ett inlägg till utredningen (s. 77) att devalveringsvinsten får sålunda en liten inverkan på den av SIND reviderade kalkylen. Motiveringarna till denna slutsats är minst sagt underliga. I praktiken har således SIND inte låtit den svenska devalveringen påverka de ekonomiska kalkylerna med en enda krona i positiv riktning för Hömeforsgruppens förslag. Det bör vidare påpekas att revalverade sin valuta med 5,vilket ytterligare bör ha förstärkt Hömeforsgruppens kalkyler. Utvecklingen av finpapperspriserna pekar, enligt vad vi inhämtat, i positiv riktning för Hömeforsgruppens förslag. Om man accepterar tanken på 10-procentiga rabatter så skulle det sänka fmpapperspriserna med . Denna sänkning uppvägs dock av den sammantagna effekten av den svenska devalveringen, och den förändring av bl. a. den västtyska valutan, så att fmpapperspriserna av det skälet höjs med . Nettoeffekten på finpapperspriserna skulle då bli + , vilket skulle leda till ett positivt tillägg till Hörneforsgruppens kalkyler på ca 50 milj. kr. SIND förbigår med obegriplig tystnad det faktum att massapriserna har ökat med p.g.a. dollarkursens uppgång. Detta ger ett positivt bidrag till Hömeforsgruppens kalkyler på drygt 60 miljoner, eftersom förslaget även innebär en omfattande försäljning av avsalumassa (drygt /år i genomsnitt). Sammanfattningsvis borde därör prisargumentet, enligt vår mening, resultera i en uppskriving av Hömeforsgruppens förslag med ca 110 milj. kr. i stället för SIND:s föreslagna reducering med 65 milj. kr. b) Tillgång och pris på vedråvara SIND hänvisar till virkesförsörjningssituation när man argumenterar för att höja vedkostnaderna med 25 milj. kr. utöver Hörneforsgruppens förslag. Det finns dock inte skäl att basera 80-talets virkesförsörjning situation, eftersom enighet tycks råda hos de politiska partierna om att åtgärder måste vidtas för att förbättra virkesförsörjningen . Således står det i direktiven till den statliga virkesförsöijningsutredningen att den skall analysera orsakerna till de förhållandevis låga avverkningarna samt att komma med förslag till åtgärder för att stimulera utbudet av virkesråvara. presenterat sitt betänkande, och beslut i om virkesförsöijningen är att vänta . Det synes därför orimligt att som SIND utgå ifrån att otillfredsställande virkesförsörjningssituation skulle få råda . Mot ovanstående bakgrund synes det inte finnas några hållbara skäl för att ifrågasätta de virkeskalkyler som ligger till grund för Hörneforsgruppens förslag. SIND:s förslag om att försämra resultatet med 25 milj. kr. med hänvisning till virkesförsörjningssituation måste därför tillbakavisas. c) Kapacitetsutnyttjandes av anläggningar SIND reducerar Hörneforsgruppens kalkyler med 45 milj. kr. med hänvisning till att man sänker det genomsnittliga kapacitetsutnyttjandet för pappersmaskinen till . Hörneforsgruppen räknar med att ett 90-procentigt kapacitetsutnyttjande är rimligt. Skillnaden mellan dessa argument är oklar, eftersom ingen säkert vet vad pappersmaskinens fulla kapacitet blir efter ombyggnaden. Den kommer troligen att ligga högre än på den nivå som SIND utgår ifrån. Hörneforsgruppens förslag baseras på att man kan producera och sälja i genomsnitt finpapper . bedömde i ett tidigare skede att maskinens kapacitet efter ombyggnaden skulle ligga . CELPAP:s preliminära bedömning var att man skulle kunna uppnå en kapacitet på , men har reviderat detta till . Det torde knappast behövas några större investeringar för att uppnå en kapacitet på i stället för , sannolikt en investering på 5 milj. kr. Denna summa bör då kunna inrymmas i den stora post för oförutsedda händelser som finns inlagd i Hörneforsgruppens kalkyler. Kostnaden för att undanröja eventuella kapacitetsbegränsningars inverkan på möjligheten att genomsnittligen under en konjunkturcykel producera kan rimligen inte uppgå till 45 milj. kr. d) Investeringsbeloppens storlek Hörneforsgruppen har här kritiserat SIND:s föreslagna uppskrivningar av investeringsbeloppet, det synes som om en förväxling här har skett mellan olika förslag, vilket fått till resultat ett större investeringsbehov. e) Byggnadstidens längd Här vill vi bara enrinra om att Hörneforsgruppens bedömning om byggnadstidens längd baseras på offerter från företag. SIND har utgått från att räntan kommer att vara under hela 1980talet, vilket inverkar negativt på Hörneforsgruppens resultat. past troligt att räntenivån kommer att ligga så högt . En räntenivå på borde därför vara mer sannolik att räkna med. SIND har också valt att studera Hömeforsgruppens resultat . Rimligen borde fabriken kunna drivas inom ramen för Hömeforsgruppens förslag. Vi vill också erinra om det kalkylfel som Hörneforsgruppen påtalat i både Hömeforsgruppens och SIND:s kalkyl för , som lett till att rörelseöverskottet underskattats i båda utredningarna med 15 milj. kr. Vad man säkert kan säga är, att de samhällsekonomiska kostnaderna för att lägga ner har ökat p.g. a. den växande arbetslösheten i . Det finns knappast några andra jobb att tillgå i denna region för de berörda arbetarna i . Den uppskattning som gjorts av på en nedläggningskostnad av ca 150 milj. kr. bör därför troligen böra uppräknas med åtskilliga milj. kr. Den genomgång som här har gjorts av Hömeforsgruppens förslag och SIND:s utvärdering visar på stora skillnader dem emellan vad gäller slutsatserna om den företagsekonomiska lönsamheten. SIND:s utvärdering resulterar i ett underskott på 225 milj. kr., medan den bedömning som här redovisats visar på ett positivt resultat. Lägger man därtill de samhällsekonomiska kostnaderna av en nedläggning, så framstår en nedläggning som ett ekonomiskt vansinne. Vi kan därför inte frigöra oss från det intrycket att utvärderingen gjorts utifrån en i förväg angiven slutsats, nämligen att skall avvecklas. Vi vill också framhålla, att det inte är nödvändigt eller självklart att man efter den period som kan överblickas inom ramen för Hömeforsgruppens förslag, , måste investera stora belopp för byggandet av ett LWC-pappersbruk. Det finns andra realistiska förslag, ett är att rusta upp sulfitfabriken, lägga ner blekeriet och producera oblekt finpapper. En sådan satsning skulle kräva betydligt mindre investeringsbelopp än det diskuterade LWC-pappersbruket. Förslag till åtgärder i Efter vad som framgår av vår motion har SIND:s utvärdering inte i något avseende förändrat vår syn och övertygelse om det riktiga i att förverkliga utvecklingsalternativet . I anledning därav för vi åter fram det förslag som vi ställde vid riksdagsbehandlingen . Utvecklingsalternativet kan sammanfattas i följande tre punkter. 1) Uppdrag till Ncb att för . avyttra anläggningar och omsättningstillgångar (50 milj. 2) Att tillhandahålla statlig finansiering för genomförandet av nödvändiga investeringar i enligt följande: - aktieteckning 10 milj. kr. lokaliseringslån och statliga lån 90 milj. kr. 3) Uppdrag till domänverket att leverera f björkmassaved/år ur sin virkesanskaffning i till . Förslaget finns utförligt redovisat i rapporten . I förslaget ingår också att ett samarbetsavtal träffas med en Europatäckande finpappersgrossist, samt att ett avtal om virkesleveranser från kan träffas. Sådana avtal beräknas kunna träffas före utgången av juni månad 1982 under förutsättning att fattar ett positivt beslut , som leder till bildandet av . Ett riksdagsbeslut nu bör därför innehålla villkor om att godtagbara avtal om virkesleveranser och exportförsäljning skall föreligga innan det nybildade beviljas ovannämnda statliga finansieringslån. Med anledning av proposition 1981/82:38 och mot bakgrund av vad som anförts föreslås 1. att hos regeringen hemställer om nödvändiga åtgärder för att Ncb skall avyttra Hörneforsfabriken till de anställda, i enlighet med vad som anförs i motionen, 2. att hos regeringen hemställer om åtgärder för att tillgodose Hörneforsfabrikens behov av björkmassaved, i enlighet med vad som anförs i motionen, 3. att hos regeringen hemställer om åtgärder för att tillhandahålla statlig finansiering för genomförandet av nödvändiga investeringar i , i enlighet med vad som anförs i motionen, 4. att hos regeringen hemställer om att de villkor för genomförandet av som anförs i motionen beaktas. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)