mot · G402691 · 1981-01-22 00:00:00 — Motion 1980/81: 691 av och i om bundet bistånd knutet till svensk produktion Det kan ifrågasättas om inte i det ekonomiska läge f. n. befinner sig i u-hjälpen, som f. n. uppgår till ca , bör omprövas så att svenska resurser i större utsträckning utnyttjas i vår biståndsgivning. av vårt totala bistånd utgörs av bidrag till FN. Världsbanksgruppen etc. En betydande del av detta går till upphandling i våra konkurrentländer, vilket strängt taget betyder att vi skänker en del av biståndet till andra industriländer. En stor del av biståndet går också till inköp i mottagarlandet, s. k. lokal upphandling. Denna upphandling sker i mottagarlandets egen valuta, varför den utländska valuta som överlämnas från för sådan lokal upphandling kommer att användas för import, en import som ofta sker från andra industriländer. På det sättet gynnar vi således med vår u-hjälp andra industriländers produktion i stället för vår egen. Utformningen av vår u-hjälp har kritiserats även ur den synpunkten att den är ineffektiv; för mycket försvinner på väg till mottagaren på grund av korrumperade mellanhänder och felaktig bedömning av användningssätt och användningsområde. I det följande vill vi ge exempel på hur bundet bistånd knutet till svensk industri, en svensk bransch, kan utformas, så att biståndet blir fördelaktigare för mottagarländerna, som svensk industri får ny marknad för sina goda produkter. Ett land vars folk är undernärt och har en hög andel sjuka och svaga människor producerar givetvis sämre. Den andel av vår u-hjälp som inriktas på hälso- och sjukvårdsområdet borde alltså av den anledningen göras kraftfullare och således bli en hjälp till självhjälp. F. n. är denna del av vårt bistånd relativt liten, . Inom hälso- och sjukvårdsbiståndet intar läkemedel en blygsam plats. Orsakerna till detta kan vara flera. Möjligen kan det bero på en negativ inställning till läkemedel, eller en överdriven uppfattning om den kompetens som krävs för att hantera läkemedel på rätt sätt i mottagarländerna. Ytterligare orsaker kan vara att mottagarländerna inte i tillräcklig utsträckning gjorts medvetna om möjligheterna att få och effekterna av de svenska produkterna. SIDA har några huvudprinciper som styr arbetet vad gäller den del av biståndet som handlar om hälso- och sjukvård. a. går dessa ut på att satsa på enklare sjukvård, framför allt på landsbygden, och på att priori 1980/81: 691 har således framför allt den mer småskaliga kurativa bashälsovårdens institutioner förstärkts. Så har t. ex. ett 80-tal hälsocentraler i finansierats med svenska medel liksom ca 120 centraler i . Förutom den breda satsning på förebyggande vård som görs i dessa länder och som är mycket värdefull borde emellertid en förstärkt satsning göras på läkemedel av hög kvalitet. Faktum är att i t. ex. nämnda länder ett stort antal människor lider av olika sjukdomar som kräver aktiv kurativ sjukvård. Exempel på detta är det växande antal människor som lider av tuberkulos, vilket är en sjukdom som framgångsrikt kan behandlas med moderna läkemedel. Det finns akuta, stora behov av kurativa åtgärder, där läkemedel spelar en väsentlig eller avgörande roll för utgången. I i-ländernas sjukvård har man kunnat visa att en rad olika läkemedel inneburit en dramatisk reducering av behandlingstider, sjukskrivning och personligt lidande och att man genom effektiva medel kunnat återföra människor till arbetet, snabbt. Man har kort sagt fått en effektivare sjukvård. Problemen är självfallet inte likdana i , men behovet av att reducera mänskligt lidande och utföra snabba och effektiva behandlingar måste vara detsamma. Kostnaderna för hantering och transport skulle kunna reduceras genom att utvalda läkemedel erbjuds separat eller som paket direkt till SIDA från svensk industri eller bransch för distribution utan mellanhänder till mottagarlandet - paket som direkt avpassats för användning vid de hälsostationer som finns, som är lätta att transportera och att använda och som således passar in i SIDA:s modell för hälso- och sjukvård. Avsevärda besparingar skulle kunna göras, som SlDA:s pengar användes på ett så lönsamt sätt som möjligt. Effektiviteten på individnivå kunde ökas kanske 10 gånger om SIDA valde denna direktmetod i jämförelse med om mottagarlandet själv skulle köpa produkterna på den fria marknaden. Bristande kvalitet i läkemedelsleveranserna är ett icke oväsentligt problem i flera mottagarländer, till följd av alltför bristfälliga kunskaper hos inköpande och kontrollerande myndigheter. Man fastnar oftast för de billigaste erbjudandena, trots att dessa medicinskt sett inte fyller vissa minimikrav för kvalitet. Dålig hygien och skadliga läkemedel har nämligen visat sig vara stora problem i . Svensk läkemedelsindustri är känd för hög kvalitet, inte minst tack vare de kontrollerande myndigheternas och industrins höga etiska krav. Den svenska läkemedelsindustrin utsätts dock internationellt sett för en utomordentligt hård konkurrens, och den riskerar trots sin höga kvalitet på produkterna och sitt goda anseende att slås ut till förmån för företag med lägre krav, lägre kostnader och sämre produkter. 1980/81: 691 Att utnyttja svensk kvalitet till nytta och glädje för fattiga länders befolkning, som det blir ett stöd för svensk industri, synes därför vara en riktig väg för delar av det svenska biståndet. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att uttalar att samarbetet mellan svenska biståndsorgan och svenskt näringsliv bör utvecklas så att svensk forskning och svensk produktion i större utsträckning kan ställas i de fattiga folkens tjänst.