mot · G4021890 · 1981-01-26 00:00:00 — av m. fl. om näringspolitiska åtgärder i har liksom hela landet undergått stora sysselsättningsförändringar . De råvarubaserade näringarna har starkt minskat sin andel av sysselsättningen, först till förmån för industriell tillverkning och förädling, senare till förmån för tjänster. Tillväxten av tjänstesektorn accelererade efter , medan industrisysselsättningen nådde sin högsta nivå . Nedanstående tablå beskriver i stora drag sysselsättningsförändringarna . Sysselsättningstillväxten var betydligt snabbare i än i hela landet . Då skedde en förändring. På grund av bl. a. varvskrisen avstannade tillväxten och sysselsättningsnivån var relativt oförändrad i under senare halvan av . Det privata näringslivet minskade med i storleksordningen 15 000 arbetstillfällen och den offentliga sektorn ökade med ungefär lika mycket på en arbetsmarknad som omfattar ca 325 000 personer. Förutom de nämnda förändringarna - en kraftigt ökad total sysselsättning och övergången mot ett tjänstesamhälle - har utvecklingen kännetecknats av kvinnornas kraftigt ökade inträde på arbetsmarknaden och en allt högre andel deltidsarbetande. Kvinnorna har svarat för hela sysselsättningstillväxten i , medan männens förvärvsfrekvens har minskat, särskilt bland de äldre. Hela nettoökningen av kvinnor på arbetsmarknaden består av deltidsarbetande. Ökningen har dock skett bland dem som arbetar lång deltid (minst halvtid). Trots att totalsysselsättningen ökat kan man hävda att det fortfarande finns potentiella arbetskraftsresurser i regionen. Om förvärvsfrekvenserna för män och kvinnor hade varit lika höga i A-region 1979 som i A-region skulle ytterligare närmare 11 000 män och ca 17 000 kvinnor ha varit sysselsatta här. Den tidigare nämnda brytpunkten har haft effekter för arbetslösheten. över har arbetslösheten ökat. För varje ny högkonjunktur har den kvarvarande arbetslösheten visat sig ligga på en högre nivå än under föregående konjunkturtopp, som antalet personer i arbetsmarknadspolitiska åtgärder ökat. var summan av arbetslösa och personer i åtgärder ca 10 000 och ca 17 000-18 000 i . fördubblades dessutom antalet förtidspensionerade från 10 000 till 20 000. Vad som skett på arbetsmarknaden är sannolikt förändringar av långsiktig karaktär. Bakom nettosiffror över arbetslösa och lediga platser döljer sig omfattande bruttoströmmar i arbetskraften. Man kan räkna med att omsättningen på arbetsmarknaden ligger en bra bit . Ungdomar och hemmafruar inträder i arbetslivet och äldre pensioneras. En annan del av de s. k. bruttoströmmarna består av arbetsgivarbyten. Dessa visar en nedåtgående tendens. Företagens och myndigheternas interna arbetsmarknader blir i stället allt viktigare, åtminstone relativt sett. Där så är möjligt väljer arbetsgivarna att internrekrytera. Rekryteringen utifrån sker därför främst i toppen och botten, medan möjligheterna att få arbete på mellannivå blir begränsade. Det finns betydande obalanser mellan de lediga platserna och de arbetssökande. Bland de arbetssökande finner man i första hand ungdomar, äldre som blivit friställda i samband med personalinskränkningar vid företag, handikappade samt tidigare hemarbetande kvinnor. Dessa grupper är inte de som i första hand efterfrågas. Efterfrågan på arbetskraft riktar sig främst mot yrkesarbetare inom verkstadsindustrin och vårdpersonal. Det råder oavsett konjunkturläge en ständig brist på industriarbetare med yrkesutbildning och vissa tempoarbetare med yrkesvana. Sådan arbetskraft kan företagen endast rekrytera genom att stjäla från varandra, rekrytera från yrkesskolan, AMU eller egen internutbildning. Bristen på denna typ av arbetskraft kunde uppskattas till 250-300 i vid början av 1980. Den ökade troligen något mot sommaren för att åter minska i takt med en allmän försämring av arbetsmarknadsläget. Å andra sidan är möjligheterna att få arbete för personer utan speciella kunskaper eller färdigheter eller utan yrkeslivserfarenheter begränsade. Genom strukturomvandlingen blir antalet enkla arbeten utan krav på förkunskaper allt mindre. Det försvårar för handikappade och äldre att behålla fotfästet på arbetsmarknaden då de friställs i samband med företagskriser. För ungdomar som endast har grundskola eller avbruten sådan föreligger stora svårigheter att över huvud taget få arbete. Inte minst invandrarungdomar har en svår situation. Genom att statistiken beträffande sysselsättning är betydligt mera utbyggd och etablerad än ekonomiska tal kommer ofta industrins ekonomiska styrka i bakgrunden. Ekonomisk statistik pekar på att har en jämförelsevis stark industri. växte både saluvärdet och förädlingsvärdet i industrin snabbare i än både i övriga storstadslän och riksgenomsnittet. Produktiviteten mätt i förädlingsvärde är hög och har ökat snabbare än i de nämnda jämförelseområdena . Visserligen har ett högt löneläge, men avståndet till andra regioner har minskat. Genom den höga produktiviteten kan också ett högre löneläge motiveras. Den genomsnittliga lönsamheten i industrin är högre i än riksgenomsnittet. Men industrin är här kraftigare uppdelad i en mycket lönsam och en olönsam del än på andra håll. fanns i ca 17 000 personer i industri som löpte uppenbar risk att slås ut på grund av minimal lönsamhet. Investeringsutvecklingen inom industrin har varit otillfredsställande . var medelåldern i realkapitalet relativt hög i . nådde investeringarna en höjdpunkt, men därefter har investeringsnivån sjunkit avsevärt i både absoluta och relativa tal. Man konstaterar ofta att näringslivet är ensidigt i . Naturligtvis är starkt beroende av vad som händer i storföretagen, särskilt , varven och SKF, som tillsammans svarar för av industrisysselsättningen i och av industrisysselsättningen i . och varven stod ensamma för nästan hela sysselsättningstillväxten på 20 000 i verkstadsindustrin 1950-1975. Därefter har emellertid varvens sysselsättning nästan halverats. har också andra stora strukturförändringar ägt rum. Textil- och konfektionsindustrin var den delbransch som först kom i kläm för en ökande konkurrens utifrån. Följden blev en sysselsättningsminskning från 21 1945 till 4 1979. Byggnadsindustrin var en annan sektor med dramatiska förändringar. 7 500 arbetstillfällen försvann då bostadsbyggandet minskade kraftigt. En annan sektor med bekymmer är sjöfartsnäringen. Där har inte sysselsättningsminskningarna varit så kraftiga (förutom i handelsflottan), men en stark sjöfartsnäring är av strategisk betydelse för att med framgång skall kunna hävda sin roll som ett transportcentrum. Antalet arbetsställen i industrin minskar kontinuerligt genom nedläggningar och fusioner. I är både tillkomstfrekvensen och avgångsfrekvensen större än i landet som helhet. Också nettominskningen är större än riksgenomsnittet. En hög nyetableringstakt är nödvändig om inte glappet mellan avgående och tillkommande verksamheter skall bli orimligt stort. Det är inte bara antalet företag som minskar. har också förlorat styr- och ledningsfunktioner i befintliga företag till framför allt . Lokaliseringen av styr- och ledningsfunktioner i företag och organisationer är av flera skäl av strategisk betydelse för näringslivs- och sysselsättningsutvecklingen. Styrenheterna svarar själva för ett betydande antal sysselsättningstillfällen. Dessutom finns det mycket som talar för att deras geografiska lokalisering har stor betydelse för lokaliseringsmönstret för även andra delar av företags och organisationers verksamhet. Med några få undantag minskar betydelse som lokaliseringsort för styrenheter inom industri, handel och samfärdsel. De styrenheter som finns är ofta inte styrande mer än i ett regionalt eller västsvenskt perspektiv. Dessutom utvecklas ofta Göteborgsföretag mer negativt eller mindre postivt än andra företag som är verksamma i regionen men som styrs utifrån. Slutligen tenderar fjärrstyrningen av sysselsättningen i att öka. Också inom banksektorn har styr- och ledningsfunktioner förlorats. var tidigare ett område med inlåningsöverskott. Som en följd av bl. a. bankernas koncentration av sin finansförvaltning och koncentrationen av företags huvudkontorsfunktioner till har nu utlåningsöverskott. har stärkt sin ställning som styr- och ledningscentrum inte bara för det privata näringslivet utan också i hög grad inom den offentliga sektorns nationella funktioner. Denna utveckling utgör ett starkt incitament för de verksamheter som är förlagda utanför att ständigt ompröva sin egen lokalisering. I sådana sammanhang åberopas både reella fördelar, t. ex. minskade kostnader för tjänsteresor, och psykologiska faktorer kopplade till position som huvudstad och storstad. I en analys av näringsliv är det viktigt att peka på det starka utlandsberoendet. avsattes drygt en tredjedel av landets samlade industriproduktion på utlandsmarknader. såldes hälften av produktion av industrivaror till utlandet. är också extremt utlandsberoende i jämförelse med de båda andra storstadsområdena. Utlandsberoendet har ökat och kan beräknas till i . Utlandsberoendet gör naturligtvis särskilt känsligt för förändringar i den svenska industrins internationella konkurrensförmåga och för eventuella protektionistiska störningar i omvärlden. har en styrkeposition genom sin funktion som transportcentrum. Regionen har utomordentliga resurser i sitt läge och i väl utbyggda anläggningar och förbindelser till sjöss, lands och i luften. Här finns ett stort antal transportföretag samt väl utbyggd transportutbildning och transportforskning. Det är av central betydelse för den fortsatta utvecklingen att hamn- och stuveriverksamheten fungerar väl. Kommunens prognoser över efterfrågan och utbud av arbetskraft har pekat mot en betydande brist på arbetstillfällen . Bakom prognoserna ligger föreställningar om att stora delar av det enskilda näringslivet kommer att kunna producera mer varor och tjänster utan motsvarande personalökningar. väntas de ekonomiska förutsättningarna bli mindre goda för en lika snabb utbyggnad av den offentliga sektorn som . Det totala antalet arbetstillfällen väntas därför minska något, som befolkningen i de arbetsföra åldrarna ökar. Situationen väntas bli likadan i övriga landet, varför ingen ökad utflyttning förutses. Den sysselsättningsprognos som presenterades /80 pekade mot en brist på ca 24 000 arbetstillfällen i . Det kan jämföras med den öppna arbetslösheten på ca 8 500 personer. Några huvudpunkter i en offensiv näringspolitik för När näringslivs- och sysselsättningsfrågor uppmärksammats i har det nästan enbart rört kriser av olika slag. I många stycken har det varit en riktig bild. Vi har haft våra strukturproblem inom varvsnäringen och sjöfarten. Den stora arbetslösheten, främst bland ungdomar, är också en realitet, som framtidsbedömningarna visat på ett försämrat arbetsmarknadsläge . Dagens bekymmersamma arbetsmarknadssituation och de uppenbara problem som framtiden synes innebära får dock inte skymma det faktum att intressanta utvecklingsområden finns inom regionen. Vi har därför i denna motion velat rikta intresset mot de starka sidorna och hålla fram de möjligheter till positiv utveckling som finns i . geografiska läge, regionens infrastruktur, näringslivets sammansättning samt utbildnings- och forskningsapparatens resurser är grund för massiva insatser för att utveckla som transportcentrum. Detta arbete har redan kommit en god bit på väg. Problem och möjligheter har analyserats, vissa mål preciserats och vissa organisatoriska åtgärder vidtagits. Med utgångspunkt från förutsättningar och resurser är det motiverat att diskutera utvecklingsmöjligheter på det transporttekniska området i fråga om såväl person- som godstransporter. I regionen finns förutsättningar för utveckling av både hårdvara (fordon, komponenter och annan utrustning) och mjukvara (system för planering, styrning, kontroll m. m. av transportflöden och transportutrustning). Som exempel på intressanta tekniska utvecklingsprojekt som redan pågår kan nämnas LUF, Lift Unit Frame, som drivs av Svenska , , , som drivs av , samt Broströmskoncernens utveckling av en ny generation rorofartyg med nya rutiner och servicesystem. Som ett exempel på ett samarbete på tjänstesidan kan nämnas , , där , och gått samman för att utveckla transport- och distributionssystem, i första hand i utvecklingsländerna. Potential för andra liknande projekt bör finnas i regionen. Ett systematiskt arbete har inletts med det övergripande syftet att - säkra position som ett nordiskt transportcentrum, - bidra med underlag för såväl Arendals- som Cityvarvets fortsatta existens, - skapa nya jobb i tillverkningen, reparation och underhåll av en rad produkter utöver fartyg, t. ex. fordon, påbyggnader och utrustning till fordon, truckar, lyft- och lagringsanordningar, olika former av containers och containerutrustning samt utrustningar för transport och hantering av farligt gods, - främja rederiernas samt övriga transportföretags konkurrenskraft, - utveckla tjänstesektorn på transportområdet. Flera faktorer - inte minst utvecklingen på energiområdet - talar för att den kollektiva persontrafiken framöver kommer att vinna marknad på den individuella trafikens bekostnad såväl i som i andra länder. Nya och ökade krav kommer därmed att ställas på den kollektiva trafikapparatens konstruktion och funktion. Detta kommer att innefatta allt från linjesträckningar, turtätheter och kapacitet till styrning och ledning av trafiken och effektiv information till trafikanterna. Resurserna för att delta i detta utvecklingsarbete är-jämfört med i övrigt - sällsynt goda i . Till detta bidrar framför allt den personella och materiella kapacitet som finns vid samt och . En viktig faktor är också att det i regionen finns användare framför allt Spårvägar och kommunalförbundet - med bred erfarenhet av kollektiva persontransporter och stora behov av ständig förnyelse av sin trafikapparat. flygtrafiksystem påverkar regionens näringsliv dels genom de möjligheter till passagerar- och godstransporter det erbjuder, dels genom de följdverksamheter som uppstår i regionen på grund av dessa transporter. Passagerartrafiken är av stor näringspolitisk vikt framför allt genom sin betydelse för näringslivets styr- och ledningsfunktioner. Det är i det sammanhanget angeläget att flygplats får direktlinjer till så många destinationer inom och utom landet som möjligt samt att dessa matchas mot varandra och andra anslutande kommunikationer, så att onödiga tidsförluster inte uppstår. I detta sammanhang kan linjenätet behöva kompletteras. Det är obestridligt att förhållandevis svaga nät av direkta förbindelser i såväl inrikes- som utrikestrafiken är en allvarlig belastning för det befintliga näringslivet och kan leda till att beslutsfunktioner inom företagen och förvaltningarna koncentreras till . Det är alltså från utgångspunkter naturligt att kräva bättre flygförbindelser. har förutsättningar att bli den absolut bästa omstigingsterminalen för inte bara utan även när det gäller kombination av inrikes- och utrikesflyg. Så länge Linjeflyg ligger kvar på kan tidsvinsterna för flygning via uppskattas till 2,, och jämfört med enbart hantering på bör 30-35 minuters tidsbesparing vara möjlig. Även jämfört med bör kunna åstadkomma snabbare hantering av bytespassagerare och bytesbagage. I sammanhanget bör även utomordentliga faciliteter för godshantering hållas i åtanke. Man bör följaktligen utöka trafiken till och från både på utrikes- och inrikessidan och samordna den senare från , , , (i vissa fall) samt taxiflyg från exempelvis , och . Nära knutet till som transportcentrum är funktionen som handelscentrum. Utgångspunkten för näringspolitiska åtgärder i på det området är bl. a. de möjligheter som ligger i näringslivets stora utlandsberoende och de erfarenheter som byggts upp genom ett flerårigt arbete med internationell marknadsföring av . Samhällets stöd till exportaktiviteter har förutsatt att företaget i stor utsträckning inom den egna organisationen självt kan klara av sin export. Erfarenheterna från kartläggningar ger dock vid handen att detta gäller långt ifrån alla företag. Företaget kan ha produkter med i sig intressanta möjligheter, men de når aldrig ut på utlandsmarknaderna på grund av brist på kompetens, motivation och tid hos företaget. I sådana fall bör åtgärder inriktas på att hitta lösningar som om möjligt lyfter av företaget exportförsäljningen, t. ex. genom exportchef att hyra, exporttjänst hos Handelskammaren eller förmedling via traditionella handelshus. Flera av de exportstimulerande insatserna på lokal och regional nivå sker i samverkan med och med stöd från centrala statliga organ. Dessa är lokaliserade till . I de fall besökskontakter föredras är därför företag i och hänvisade till att resa till . Det förefaller med tanke på position som handelscentrum och den västsvenska exportindustrins stora omfattning motiverat att centrala statliga organ med uppgifter inom transportsektorn finns representerade i . En sektor där nationellt sett erbjuder unika förutsättningar är marin teknik. Jämfört med verksamheten på land ställer givetvis arbete i havet helt andra krav på metoder och utrustning. Detta tillsammans med den snabba expansionen av havsanknuten verksamhet öppnar vida och till väsentliga delar relativt obearbetade fält. Uppgifter i pressen har pekat på att det enbart på den norska kontinentalsockeln kommer att investeras för i genomsnitt i olje- och gasutvinning. Den potential för utveckling av teknik och produkter som ligger i detta kommer, enligt vår bedömning, att öppna helt nya möjligheter för företag beredda att satsa på det havstekniska området, och dessa kommer i sin tur att behöva ett regionalt stöd av en både bred och kompetent forsknings- och utbildningssektor. har redan gjort målmedvetna satsningar för att ta till vara möjligheterna på det havstekniska området. Bland dessa företag kan nämnas och som erbjuder service på oljefälten i form av bostadsriggar resp. borr-riggar och supplyfartyg. Beställningar från liksom från Saléns och utländska beställare har gett Arendalsvarvet möjlighet att mycket snabbt nå en betydande volym på offshoremarknaden, vilket i sin tur har gett varvet en plattform för en uppbyggnad av en egen kompetens på området. En väsentlig del av uppbyggnaden av marknaderna för och kompetensen inom det göteborgska näringslivet inom den havstekniska sektorn är också engagemang i den norska oljeutvinningen. Vid sidan av de nämnda företagen finns också i regionen ett antal företag som kan komma i fråga som underleverantörer till dem som framställer och använder produkter på det havstekniska området. Vidare har det märkts ett ökat intresse från konsultföretag i att bygga upp kompetens inom havstekniksektorn. Inom forsknings- och utvecklings- samt utbildningssektorerna finns en rejäl bas från vilken samspel i havstekniska frågor kan ske med näringslivet. Till dessa resurser kan räknas statens skeppsprovningsanstalt (SSPA). Dit hör också de institutioner vid och som samverkar inom forskning och teknik. Till bilden hör också att havsresursdelegationen, som bl. a. skall samordna statens insatser för forskning och utveckling inom det havstekniska området, har sitt kansli förlagt till . De naturliga förutsättningarna, näringslivets dokumenterade intresse samt tillgänglig kompetens hos företag och forskningsinstitutioner är tillräckliga förutsättningar för att i ta till vara de möjligheter som den globala expansionen på den havstekniska sektorn ger. Genom olika aktiviteter i kommer troligen allt fler företag att bli intresserade av att engagera sig inom området. Det är därför angeläget att också samhället är berett att på lämpligt sätt stötta upp den initiativ- och utvecklingsverksamhet som krävs för att skall kunna ta upp konkurrensen med andra länder inom havsteknikens område. Åtgärder inom utbildnings- och forskningssektorn är nödvändiga som led i strävanden att utveckla eller omforma näringslivetsstrukturen i en region. Det är emellertid först som det blivit mer allmänt accepterat att koppla samman de utbildningspolitiska målen med sysselsättningspolitikens krav. var heller inte de olika utbildnings- och forskningsinstitutionernas bedömningar och prioriteringar kopplade till vare sig landets eller sysselsättnings- och utbildningspolitiska intressen. Det är angeläget att utbildningsväsendets inriktning och dess resursprioritering i ännu högre grad än bringas att överensstämma med och näringspolitiska behov. Västsvenska har gjort en utförlig inventering av befintliga och planerade transportutbildningar. Vidare har en analys påbörjats av behovet av transportutbildning. Målsättningen är att utforma ett transportutbildningsprogram för . a. konstateras att det på nivån mellan gymnasieskolan och högskolan nästan helt saknas utbildning i regionen. Genom den yrkestekniska högskoleutbildningen bör det vara möjligt att täcka detta behov. En sådan utbildning bör arrangeras av och ihop och vända sig till redan yrkesverksamma inom transportbranschen och som är i behov av en teknisk-ekonomisk vidareutbildning. Ett förslag till en sådan utbildningslinje, undertecknat av bl. a. kommuns näringspolitiska delegation, har redan lagts fram för UHÄ. Från skilda håll har påtalats att det finns ett stort behov av en integrering mellan teknik- och ekonomiutbildning. har i sin petita föreslagit en teknisk-ekonomisk linje kallad industriell administration. Denna linje skulle bl. a. utbilda tekniker i produktionsstyrning och marknadsföring av producentvaror i stället för konventionell marknadsföring av konsumentvaror. Att kunna sälja hela system, såsom flytande fabriker och kompletta lastbilsfabriker, kräver helt andra kunskaper än att sälja bilar, tandkräm m. m. Med hänsyn till strävandena att utveckla som handelscentrum och med tanke på systemförsäljningens ökande betydelse är det angeläget att den av föreslagna linjen i industriell produktion och administration blir inrättad möjligt. Planer finns på att inom på skapa en särskild sektion för utbildning inom den . Också inom finns planer på att på motsvarande sätt organisera utbildning med anknytning till frågor. Dessa åtgärder ligger helt i linje med strävandena att förstärka samverkan mellan näringsliv, utbildningsinstitutioner, forskningsorgan och myndigheter för att utveckla som havstekniskt centrum. Genom den ökande komplexiteten i näringslivet är det svårt för de små företagen att klara alla krav och att lösa de problem som krävs för att framgångsrikt utvecklas och expandera. Personer i ledande befattningar i småföretag ställs inför annorlunda problem än i stora företag. De små företagen behöver kunnigt folk, men med något annorlunda utbildning än den som traditionellt ges på universitet och högskolor. Dagens studenter blir teoretiskt duktiga specialister. Hela utbildningssystemet bygger på en allt snävare specialisering ju längre studierna avancerar. En sådan utbildning passar de stora företagen, som kan absorbera specialister i sin mångfasetterade organisation. I mindre företag behövs praktiska generalister. Sådana kunskaper inhämtas lämpligen genom att de studerande får lära sig av den verklighet som finns i småföretag genom varvade praktiska projektarbeten och praktikfall. ställs ännu högre krav på kompetensen och kunskaperna hos de mindre företagens ledande tjänstemän. Att det verkligen är fråga om ett stort utbildningsbehov brukar affärsbanker, utvecklingsfonder och konsulter vittna om. I samband med lån, nya utvecklingssatsningar och rationaliseringar brukar det stora problemet vara företagsledningarnas bristande insikter i företagsledningsfrågor. Det händer att bankerna ställer villkor om anställning av kompetent personal eller utbildning för att bevilja lån. För att en småföretagsutbildning skall lyckas krävs större förståelse för småföretagens speciella problem. Likaså kan småföretagens förtroende för högskoleundervisningen behöva förbättras. En bra småföretagsutbildning skulle ge en sådan effekt.