mot · G4021693 · 1981-01-27 00:00:00 — av m. fl. om statsbidragen till folkhögskolorna Efter 1960-talets grundskolereform och 1970-talets gymnasiereform rådde en viss oklarhet rörande folkhögskolans uppgifter och möjligheter för framtiden. En del folkhögskolor hade svårigheter att fylla sina vinterkurser. Riksdagsbeslutet om folkhögskolereformen 1977 präglades av de bärande idéerna års folkhögskoleutredning, framlagda i dess huvudbetänkande Folkhögskolan (SOU 1976:13). Folkhögskolan fick ny vind i seglen. Som mål för verksamheten kvarstod att folkhögskolan skall ge allmän medborgerlig bildning - men nya uppgifter tillkom: skolorna skulle kunna bli kulturcentra var och en i sin bygd. De skulle medverka vid utbildningen av kulturförmedlare: musiklinjerna fick ökade resurser, dramapedagogutbildning tillkom, fritidsledarutbildningen byggdes ut och kom att helt ligga på folkhögskolor. En särskild resurs infördes för verksamhet bland handikappade. Den frihet att utforma verksamheten inom vida ramar som folkhögskolan alltid haft bekräftades i reformen. Därtill betonades att varje folkhögskola borde se som en viktig uppgift att utforma sin speciella profil. Detta var särskilt viktigt - men också naturligt - om skolan var nära förbunden med någon folkrörelse, vars idéer självklart borde få slå igenom i skolans sociala liv och när det gäller karakteristiska inslag i undervisningen. Särskilt betydelsefulla i detta sammanhang har de s. k. samverkankurserna blivit. De kan vara av olika längd och omfattning, och uppåt, ofta veckoslutskurser. Här fick olika folkrörelser, genom huvudmannaskap eller på annat sätt knutna till folkhögskolor, möjlighet att med statsbidrag till föreläsare och andra medverkande i sina kurser komma i nära samverkan med folkhögskolan, ett samarbete som stimulerade båda parter. Reformen innebar att skolornas förutsättningar från samhällets sida gjordes likartade, oavsett huvudmannaskap: skolföreningar, stiftelser, folkrörelser, primärkommuner, landsting. Många administrativa förenklingar genomfördes, framför allt det schablonartade statsbidragssystemet. För att undvika att skolorna växte sig alltför stora infördes ett trappstegsformat tak i bidragshänseende. Den gräns som av folkhögskoleutredningen angavs som lämplig för en skola går vid , vilket motsvarar ca 150 elever på längre kurser och ett tillfredsställande utbud av olika kortare kurser. statsbidrag till lärarlöner och viss annan personal utgår upp och (vilket anses motsvara lärarlönerna) för storlek mellan 5 100 och . draget kraftigt för att alldeles upphöra när antalet elevveckor går över 11 000. Genomsnittsskolan, som 1975 hade , har ca 6 000. I reformbeslutet konstaterades att tolv skolor markant översteg genomsnittsskolans storlek och låg över 7 500 eleweckor. Två lämpliga vägar anvisades i utredningen för anpassning till normalmodellen, antingen delning i nya, självständiga enheter eller överföring av verksamhet till närstående skolor. Fem av de tolv skolorna har på endera eller båda av de anvisade vägarna kunnat anpassa sig och ligger . De övriga sju har genom minskning av verksamheten gjort vad som kan göras med hänsyn till egna förutsättningar och föreliggande utbildningsbehov. De har ekonomiskt klarat överlevnaden eftersom de t. o. m. kan utnyttja gällande övergångsbestämmelser. Dessa innebär att de s. k. stora skolorna fram till angiven tidpunkt får statsbidrag också utöver upp till den genomsnittliga storlek de hade under läsåren 1974/75-1976/77. Tabellen på s. 633 i bilaga 12 till budgetpropositionen - - redovisar de sju skolornas storlek. statsbidrag gör det möjligt att driva folkhögskoleverksamhet utan att lita till subventionering från huvudmännens sida. Övergångsbestämmelserna tryggar fortsatt drift i nuvarande omfattning endast t. o. m. /82 för de sju nu aktuella folkhögskolorna: Birkagården externatskola i , ABF huvudman , ekumenisk stiftelse, KFUK/M m. fl. i , kommunen huvudman , , bl. a. ABF huvudman , , bygdeskola + Furuboda handi föreslås att 80-procentsbidraget för elevveckor utöver 7 500 skall dras ned för dessa skolor så att gällande schablonbestämmelser för övriga lil skolor också skall gälla de sju, för fr. o. m. /83, för övriga efter en treårig nedtrappning. Skolorna är inbördes mycket olika. Oberoende härav tvingas de alla till en neddragning av verksamheten, som genomgående kommer att i första hand drabba samverkankurserna. Samverkankurserna är en direkt resurs för folkrörelserna och säkrar en av huvudprinciperna i reformen, nämligen utmejslingen av varje skolas profil. Nedskärningarna kommer att medföra en genomgripande avprofilering av pågående verksamhet. Inte endast samverkankurserna tillsammans med studieförbund och andra folkrörelser kommer i farozonen utan också speciallinjer, dagstudiestödkurser och handikappverksamhet. Den storlek de sju skolorna har har bekräftats av statsmakterna genom dispenser av olika slag men också i de nybyggnads- och ombyggnadsprogram som konsoliderat deras yttre omfattning i form av byggnader och andra investeringar. har ca 14 milj. kr. av allmänna medel nedlagts i lokaler, utrustning och andra investeringar. Dessa har dessutom bekostats med omfattande lån vars amorteringar och räntor i flera fall utgör betungande fasta kostnader som inte kan bäras av en skola med mindre omfattning än den nu aktuella. Vi anser att motiven för en neddragning i storlek inte är tillräckliga i ett läge där skolornas verksamhet är starkt efterfrågad och i rik utveckling. De kraftiga nedskärningar som föreslås fr. o. m. 1982/83 sätter skolornas existens på spel. Sambandet mellan en skolas storlek och dess pedagogiska och sociala funktioner är enligt vår mening ej tillfredsställande utrett. Det finns också andra frågor som ytterligare behöver övervägas. Underlag bör skapas för ett beslut för /83. De i budgetpropositionen föreslagna åtgärderna har ingen inverkan på 1981/budget. beslutade att en förnyad prövning skulle ske innan beslut fattas om vilka regler som skulle efterträda nu gällande övergångsbestämmelser beträffande statsbidraget till de stora skolorna. Som underlag för denna förnyade prövning behöver ha en analys av de olika skolornas situation och av de oklara frågor för övrigt som redovisats i det föregående. Allvarliga problem för pågående väletablerad verksamhet och dess överlevnad, problem som svårligen kunde förutses , motiverar att tid ges för ytterligare överväganden och prövning. Med anledning av det anförda föreslås att beslutar att hos regeringen hemställa om en skyndsam analys av de sju särskilt nämnda skolornas situation och de övriga frågor som aktualiseras vid en nedskärning av skolornas verksamhet. J. () () ()