mot · G4022085 · 1981-03-25 00:00:00 — med anledning av proposition 1980/81:133 om riktlinjer för energisparverksamheten i byggnader m.m. I proposition 1980/81:133 om riktlinjer för energisparverksamheten i byggnader m. m. förslås anta ett förslag till lag om ändring i byggnadsstadgan. Förslaget innebär att det fr. o. m. inte skall kunna byggas småhus för permanentboende som uppvärms med direktverkande elvärme - om det inte finns särskilda skäl för ett avsteg från regeln. Detta särskilda skäl anges allmänt sett vara att installationen sker i en uppvärmningssnål byggnad. Det blir i första hand som mot bakgrund av allmänna föreskrifter får avgöra detta när den prövar ansökan om byggnadslov. Vad bostadsministern enligt avsnitt 5.1.3 i propositionen anför till regeringsprotokollet får förutsättas vara avsett som lagmotiv och därmed såsom tolkningsunderlag vid generella eller enskilda bedömningar av om det finns angivna särskilda skäl för att godta direktverkande elvärme. Detta villkor för att ge byggnadslov för nybyggnad presenteras sålunda (prop. s. 38 n): Regeringen föreslår att i princip bör ELAK:s förslag gälla beträffande vilka villkor som bör tillämpas för användningen av elvärme. Uppvärmningssnåla byggnader bör sålunda få värmas med direktverkande elradiatorer. Detta villkor (uppvärmningssnålhet?) skall anses uppfyllt för byggnader där behovet av elenergi för radiatorer och tappvarmvatten är i genomsnitt lägre än energibehovet för radiatorerna om byggnaderna varit utförda enligt minimikraven på värmeisolering och luftomsättning i SBN 1975. Genom proposition 1980/81:90 om riktlinjer för energipolitiken (hemställan 29) bereds tillfälle att ta del av vad energiministern anfört (prop. s. 255-256) bl. a. om de villkor för installation av elradiatorer som bör gälla fr. o. m. . Energiministern anför i denna del (s. 236): Jag ansluter mig därför efter samråd med chefen för i princip till ELAK:s förslag beträffande vilka villkor som bör gälla för användningen av direktverkande elvärme. Uppvärmningssnåla byggnader bör få värmas med direktverkande elradiatorer om behovet av elenergi för radiatorer och tappvarmvatten genomsnittligt kan minskas av behovet för radiatorerna om byggnaden varit utförd enligt minimikraven på värmeisolering och luftomsättning i SBN 1975. Skillnaden mellan uttalandena är inte endast akademisk eller språklig utan leder fram till olika nivåer för accepterad totalförbrukning. Om man för åskådlighetens skull antar att normhuset förbrukar 10 000 kWh/år för värme och 5 000 kWh/år för tappvarmvatten innebär detta följande: Enligt energiministerns krav förutsätts det att man skall spara av radiatorenergin, dvs. 4 000 kWh/år. Direktverkande elradiatorer kan då tillåtas om totalförbrukningen sänks till 11 000 kWh/år. Enligt bostadsministerns för framlagda förslag skulle däremot denna uppvärmningsform kunna godtas först när totalförbrukningen sänks till 6 000 kWh/år, dvs. ett energibehov som är lägre än radiatorernas förbrukning i normhuset. ELAK:s förslag har i denna del i allt väsentligt gällt om besparingen enligt den av energiministern godtagna beräkningsformen skall vara 40 eller av radiatorenergin: 4 000 eller 7 000 kWh/år i det angivna exemplet. Detta innebär att direktverkande elradiatorer kan godtas vid en totalförbrukning enligt ELAK:s strängaste krav av (15 000 7 000 =) 8 000 kWh/år. Bostadsministerns förslag innebär, som angetts, att detta krav skärpts så väsentligt att man måste uppnå en begränsning av behovet av elenergi totalt till 6 000 kWh/år - sålunda en i praktisk tillämpning synnerligen beaktansvärd skillnad. Även om det av bostadsministern framförda förslaget kanske avsetts ansluta till ELAK:s lägre och av energiministern godtagna alternativ gör det inte det. Som visats innebär det en skärpning av ELAK:s strängaste krav, förutom en avvikelse från energiministern. I detta sammanhang skall inte tas upp frågan om totalbehovet av elenergi för radiatorer och tappvarmvatten skall minska med 40 eller av behovet för radiatorerna i normhuset för att särskilda skäl skall föreligga för att direktverkande elvärme skall kunna tillåtas enligt i proposition 1980/81:133 föreslagen lydelse av 44 a § tredje stycket byggnadsstadgan. Det härigenom ställda förslaget begränsas därför till att inte skall godkänna de lagmotiv som angetts i proposition 1980/81:133. Det får förutsättas att vederbörande utskott hemställer att antar förslaget till lagändring med otvetydiga uttalanden om vad som skall anses vara särskilda skäl. Med hänvisning till det anförda föreslås att antar det vid proposition 1980/81:133 fogade förslaget till lag om ändring i byggnadsstadgan och därvid som sin mening ger regeringen till känna att inte godkänner vad i propositionen (s. 38) anförts om vad som skall anses vara uppvärmningssnåla byggnader. P. O. ()