ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G4021524 · 1981-01-27 00:00:00 — Det är lätt att vid en överblick av statlig verksamhet under det senaste kvartsseklet finna exempel på rationaliseringar i syfte att nå besparingseffekter som visat sig vara irrationella. På papperet förelåg kalkyler som visade vinst för staten och det allmänna genom indragningar av verksamhet i våra glesbygder på väg-, tele- och postsidan. I det läge när facit förelåg visade det sig att kostnaderna för totalbudgeten inte minskat samt att försämring av service och större risker i trafiken tillkommit som negativa verkningar. Vägstationen i i hotas nu av indragning. Planerna från sida har nått fram till det skede när verkställighet kan väntas. Kommunen har uttalat sin protest. De anställda vid vägstationen har med hjälp av expertis visat att den redovisade besparingen inte är styrkt. är det område i länet som har den största trafiken utanför stadsområdena. Sträckan når en trafikintensitet som är jämförbar med i länet. Om samma service skall lämnas från sida åt trafikanterna, måste körningen från de vägstationer som skall överta plogning och annat arbete bli av en omfattning som ger stora kostnader. Avstånden från stationerna i , och som skall överta servicen ger en tomkörning varje gång. Bränsleförbrukningen och kostnaderna för arbetstid ökar givetvis. En känsla av hjälplöshet inför planering och rationalisering av detta slag griper omkring sig. Irritation över att den enskildes och bygdens röster aldrig blir hörda är tydligt märkbar. Därtill kommer att skattebetalarna trots allt inte får någon lättnad genom de aviserade besparingarna. De statliga verken skall bedriva sin verksamhet enligt de uppgifter och uppdrag som tilldelats dem, men i en demokrati får deras arbete inte bedrivas så att det kränker deras rätt som bor i den region där åtgärder av betydande slag görs. När vägstationerna läggs ned, t. ex. i och , friställs rätt många arbetare. Det är redan tidigare brist på sysselsättning, och försämras situationen. Insatser för dem som mister sin anställning och sociala åtgärder måste till. Kostnaderna för detta blir väsentliga. En summering av det negativa i den s. k. besparingen visar att allt positivt i rationaliseringsåtgärden försvunnit. Det är orimligt att vi skall fortsätta med en politik som kanske i panik inför statsskuldens storlek genom en sifferlek på papperet redovisar vinst genom en akut åtgärd trots att man kan förutse förlust i det långa loppet samt därtill kostnader för den enskilde och, då det gäller , större risker i trafiken. bör kräva att besparingsförslag i budgeten skall styrkas i absolut mening och ålägga de statliga verken att när det gäller redovisade rationaliseringsvinster väga dem mot verkningar i andra samhällssektorer. Med stöd av det anförda hemställs att beaktar vad som i motionen anförs om besparingspolitiken.
mot · G4021527 · 1981-01-26 00:00:00 — Motion 1980/81:1527 av och om särbeskattning av förmögenhet m. m. Gutta cavat lapidem non vi sed saepe cadendo: Droppen urholkar stenen, inte genom sin kraft men genom att ständigt falla. Med detta motto tar vi återigen upp frågan om särbeskattning av förmögenhet. infördes särbeskattning av inkomst av tjänst, och redan då ansågs det principiellt riktigt att generellt sikta på en övergång till fullständig särbeskattning oberoende av kön och civilstånd. Frågan om särbeskattning av förmögenhet har därefter varit uppe till behandling ett otal gånger i och dessutom behandlats av skatteutredning. Trots att det tycks råda enighet om principen att all beskattning bör vara oberoende av civilstånd, har denna fråga inte kommit ett steg närmare sin lösning än . Invändningarna har varierat men slutsatsen har alltid varit densamma: Vi skall göra något åt det men inte just . Just nu är passerat, och 1981 bör vara den nutid som var en nära framtid. Frågan har också kopplats samman med familjelagssakkunnigas utredning om äktenskapets ekonomiska rättsverkningar. Familjelagssakkunniga har arbetat och ämnar enligt kommittéberättelsen avge sitt huvudbetänkande . De invändningar som tidigare rests mot att även i praktiken ansluta sig till en princip som är riktig är därför inte längre aktuell. Det finns alltid praktiska problem när man ändrar rådande system, men de går alltid att lösa om viljan finns. Vi anser - nu som tidigare - att en övergång till en fullständig särbeskattning kräver en grundlig genomgång av de praktiska och skattepolitiska följderna. Vi anser också att denna genomgång endast kan göras av en särskild utredning. Vi anser dessutom att denna utredning bör tillsättas med det snaraste, för att inte frågans lösning skall dröja . Med stöd av det anförda hemställer vi att beslutar att hos regeringen begära en utredning angående möjligheterna att införa fullständig särbeskattning av förmölhet och inkomst av förmögenhet m. m. () () 1 1980/81. 1980/81 1527-1534
mot · G4021528 · 1981-01-27 00:00:00 — Motion 1980/81:1528 av i m. fl. om rätten till avdrag för underhållsbidrag vid inkomstbeskattningen Enligt nuvarande regler medges rätt till avdrag för utgivet underhållsbidrag till barn , om barnet är fött eller senare det år som det fyller . Likaså medges avdrag efter det barnet fyllt för annan utbildning än grundutbildning om dom avkunnats av tingsrätt. Om makarna upprättat avtal om underhåll för annan utbildning än grundutbildning medges inte avdrag. Undertecknade finnér med anledning av ovanstående förhållanden skäl till översyn och ändring så att större rättvisa blir följden mellan olika grupper av underhållsskyldiga. Rätten till avdrag för barn bör gälla t. o m. den månad barnet fyller och inte vara avhängigt av när barnet är fött . Avtal om underhåll för annan utbildning än grundutbildning bör jämställas med dom av tingsrätten. Det är upprörande om man skall tvinga föräldrar som beslutat sig för att skiljas att processa inför domstol bara av den anledningen att rätten till avdrag skall bli giltig. Ett avtal mellan två föräldrar visar ju att de löst tvisterna utan inblandning av myndigheter, vilket är positivt från många synpunkter. En rättegång är ofta uppslitande och svår för föräldrarna och kanske i ännu högre grad för barnen. Man strävar ju också efter att dessa tvister kan lösas i samförstånd, vilket är bäst för alla parter. Det kan därför heller inte vara rimligt att underhållsskyldig som tar ett ekonomiskt ansvar för barnet även efter och dess fortsatta utbildning skall ställas i ett ofördelaktigare läge än den som väljer att processa. Man bör också beakta möjligheten att bespara domstolarna ärenden av den art vi redovisat, vilket måste vara en fördel ur både ekonomisk och resurssynpunkt. Med hänvisning till vad som i motionen anförts hemställs att beslutar hos regeringen begära en utredning av avdragsbestämmelsema för underhåll av barn, så att större rättvisa skipas och att inte svårigheterna mellan parterna i en skilsmässa förstoras.
mot · G4021529 · 1981-01-27 00:00:00 — Motion 1980/81:1529 om slopande av avdragsrätt för skadestånd i anledning av brott mot ar betsrättslagstiftn ingen Det är angeläget att arbetsrättslagstiftningens intentioner fullföljs. Tilllämpningen av lagstiftningen måste ske på ett sådant sätt att den inger respekt och skapar ökad förståelse för lagstiftningens bokstav och anda. Utdömt skadestånd för brott mot lagstiftningen kan mot denna bakgrund anses vara en legitim omkostnad i ett företags rörelse och därmed avdragsgill vid deklarationen. Regeringsrätten har dock i en dom beslutat att skadestånd är att anse som omkostnad i bolagsrörelse. Beslutet av regeringsrätten ändrade därmed ett förhandsbesked från som ansett att skadestånd inte är avdragsgillt vid bolagets deklaration. Regeringsrätten var dock inte enig i sitt beslut. Fyra av rättens ledamöter var skiljaktiga och anförde: Den såsom skadestånd betecknade ersättningen arbetsgivare har att betala enligt lagen om medbestämmande i arbetslivet (MBL) avser att inskärpa nödvändigheten av att arbetsgivare iakttager den förhandlingsskyldighet gentemot arbetstagarorganisationen som lagen stadgar. Det kan rimligen inte anses utgöra ett normalt led i arbetsgivarens verksamhet, att denne sätter sig över eller försummar denna skyldighet. Det skadestånd som målet gäller utgör därför inte sådan driftskostnad som enligt 29 § 1 mom. kommunalskattelagen får dras av från bruttointäkt av rörelse. På grund härav och då skadestånd inte heller på annan grund är avdragsgillt lämnar vi besvären utan bifall. Det är mot denna bakgrund angeläget att rättsläget klarläggs, och därför bör regeringen framlägga förslag som inte möjliggör avdrag i deklarationen för skadestånd utdömt vid brott mot arbetsrättslagstiftningen. Med hänsyn till ovanstående hemställs att hos regeringen hemställer om förslag som inte möjliggör avdrag i deklarationen för skadestånd utdömt för brott mot arbetsrättslagstiftningen.
mot · G4021530 · 1981-01-23 00:00:00 — M. om 1981 års fastighetstaxering I fastighet sdeklarationsblanketten fastighetstaxering finns ett antal frågor som om de besvaras medja anses ge indikation på hög standard. Bakgrunden är att av fått i uppdrag att finna kriterier på hög standard och därav åsätta fastigheten taxeringsvärden. har utformningen gjorts på ett sätt som mycket kritiserats, och allt talar för att en ändring måste vidtas. För frågorna beträffande köksinredning, golv och tak har trä valts som enda indikation på lyx. Svenskt trä för dessa användningsändamål kan ge höjda taxeringsvärden på flera tiotusental kronor. Trä har alltid betraktats som ett normalt inredningsmaterial i svenska hem, och det är därför från flera synpunkter oroande att det på detta sätt straffbeskattas. Det kan få till följd att andra, dyrare, sämre, ofta importerade inredningsmaterial väljs i stället för svenskt trä. Detta kan medföra andra material i nyproduktionen av bostäder, höja byggkostnaderna väsentligt, ge sämre kvalitet och orsaka ytterligare sysselsättningsproblem i svensk skogsindustri. Det har också visat sig att företag i husbranschen snabbt anpassar sin marknadsföring till de nya regler som gäller. Ett företag som tillverkar en takpanel i gips och plast med påklistrat fotograferat trämönster presenterar denna som takpanelen som inte höjer taxeringsvärdet. Vidare är marmorgolv, heltäckande matta, i många fall lagd på ett trägolv, inte lyx enligt . Det kan inte ha varit mening att uppdraget till att utforma nya regler för fastighetstaxering skulle få sådana orimliga konsekvenser. Med detta som bakgrund bör fä uppdrag att göra en översyn av taxeringsreglerna i enlighet med vad som här har framförts. I detta sammanhang bör beaktas att fastighetstaxering kan komma att ligga till grund för framtida taxeringsvärden som räknas upp medelst index. Således måste översynen åtföljas av en ändring taxering beroende på vilket resultat översynen ger. Riktlinjerna för översynen bör vara att svenska träprodukter inte betraktas som lyx. Undantag från den regeln skulle i så fall vara en påkostad och lyxbetonad behandling av träprodukterna. Med hänvisning till det anförda föreslås att beslutar begära att regeringen gör en översyn genom försorg av reglerna för fastighetstaxeringen enligt vad som anförs i motionen. () HANS () () ()
mot · G4021531 · 1981-01-27 00:00:00 — Motion 1980/81:1531 av och om åtgärder för att öka sparandet Vårt lands ekonomiska läge under en lång följd av år har nödvändiggjort att kreditmarknaden och valutamarknaden varit föremål för regleringar och restriktioner av olika slag. Detta har emellertid medfört att en del av kreditmarknaden sökt sig fram på andra vägar, och det har bildats en s. k. grå marknad. Åtskilliga icke önskvärda företeelser i form av alltför höga räntor, olämpliga kreditformer o. d. har därigenom uppstått. Det torde därför vara önskvärt att denna grå kreditmarknad upphör eller i vaije fall decimeras till lägsta möjliga nivå. De praktiska åtgärder som är möjliga mot den grå kreditmarknaden bör givetvis företas, men det torde vara svårt att få bort den genom enbart restriktioner. Ett sätt att få bort den grå kreditmarknaden är att skattevägen införa ett prioriterat sparande. Om t. ex. för klart banksparande infördes en regel att man redan på deklarationsblanketten kunde införa orden "hälften därav och endast behövde utföra halva beloppet av ränteinkomsten, skulle därmed ett normalt banksparande få en värdefull uppmuntran. De s. k. småspararna, som knappast kan komma i åtnjutande av specialräntor o. d., skulle därigenom också kunna få en uppmuntran. Prioriterat sparande kan givetvis tillämpas även på andra former av sparande, t. ex. för aktier eller andra former som man anser önskvärda. För premieobligationer och även andra obligationer förekommer ju redan sparandeuppmuntran. Med anledning av vad som ovan anförts hemställs att beslutar att i skrivelse till regeringen hemställa att frågan om prioriterat sparande utreds och att förslag framläggs. () ()
mot · G4021533 · 1981-01-26 00:00:00 — av m. fl. om avdragsrätt vid inkomstbeskattningen för fackföreningsavgifter Avdragsrätt för företagens avgifter till arbetsgivarorganisation föreligger. Däremot är lönarbetarnas avgifter till fackföreningar icke att anse som avdragsgilla bortsett från avgiften till A-kassan. skatteutredning diskuterades och föreslogs att fackföreningsavgiften skulle vara avdragsgill upp till maximalt . Något förslag i den riktningen har dock inte kommit från regeringen. diskuteras att företagen skall bekosta en del av den fackliga verksamheten. Detta skall ske genom att en viss procentuell avgift tas ut på lönesumman. En bestämd nackdel med detta är att fackföreningen härigenom blir starkt ekonomiskt beroende av sin motpart. Vid exempelvis en konflikt vore detta givetvis det forsta som arbetsköparna drog in, och då i en situation då facket har ännu större behov av kapital. En annan väg att gå vore att göra fackföreningsavgifterna avdragsgilla vid inkomstbeskattningen. Detta skulle maximeras till . och som vid beräkningen av skatt omformas till en skattereduktion. Kostnaden för detta skulle sedan kompenseras genom ett uttag i form av arbetsgivaravgift i likhet med de olika sociala avgifterna. På detta sätt skulle det nödvändiga stödet till de fackliga organisationerna komma till stånd genom att dels utrymme ges för eventuella avgiftsökningar, dels arbetsgivaravgiften beräknas på alla anställdas lönesumma. Med stöd av det ovan anförda föreslås att beslutar ge regeringen till känna vad som anförs i motionen och hemställer om förslag därom. (vpk) ALEXANDERCHRISOPOULOS(vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) PER (vpk)
mot · G4021534 · 1981-01-27 00:00:00 — Motion 1980/81:1534 om ränta på för mycket inbetald mervärdeskatt Genom flera utslag av regeringsrätten har fastslagits att ränta enligt gällande rätt inte kan utgå på för mycket inbetald mervärdeskatt. Jag anser att ränta bör utgå även i detta fall liksom det gör i andra fall då den skattskyldige erlagt för mycket preliminärskatt. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att beslutar att ränta skall utgå på för mycket erlagd mervärdeskatt.
mot · G4021537 · 1981-01-27 00:00:00 — Motion 1980/81:1537 av m. fl. om skattefrihet för bär- och svampplockning Våra skogar producerar mycket stora mängder bär. Enligt riksskogstaxeringen 1975-1977 fanns det en tillgång av blåbär på . På lingon var tillgången . Av gjorda beräkningar säger att vi tillvaratar bara 10 å av denna tillgång. Skogsbär och svamp skulle kunna tillvaratas i långt större utsträckning än som sker. Det skulle vara till stor fördel för vår egen försörjning. Det skulle kunna ge oss stora exportinkomster. Dessutom skulle det vara positivt för handelsbalansen. Skatt på plockning har funnits . Några nämndvärda skatteintäkter på sådana inkomster torde inte ha förekommit. Kontrollen av mervärdeskatten har aktualiserat den här skattefrågan. Det har enligt vår uppfattning medfört mindre plockning. Plockning är ett hårt arbete, som mestadels utförs av skolungdom och andra personer i glesbygderna med inga eller små inkomster. Avdrag för resor, dvs. avdrag för inkomsternas förvärvande, torde ta det mesta av inkomsten. Dessa avdrag är mycket svåra att kontrollera. Skall kontroll ske blir det mycket väsen för litet ull, som man säger. Därför bör skatten på inkomst av bär- och svampplockning slopas när det gäller plockning som man har rätt till enligt allemansrätten. Ett sådant beslut skulle främja tillkomsten och drivandet av bärindustrier och ge ökad sysselsättning för glesbygdens folk. Av undersökningar som glesbygdsdelegationen gjort hos länsstyrelser m.fl. har klart framgått att bestämmelsen om skatt på plockning kan slopas. Våra grannläder har redan en liberalare lagstiftning i det här avseendet. Vi bör nu enligt vår uppfattning införa liknande bestämmelser. För att skilja den yrkesmässiga plockningen från den hobbybetonade skulle man kunna sätta en inkomstgräns vid t. ex. , eftersom det är rätt stora kostnader förenade med inkomstens förvärvande. Med anledning av det anförda hemställs att beslutar befria inkomster under en viss gräns (exempelvis .) av plockning och försäljning av vilda bär och svamp från beskattning. () () ()
mot · G4021538 · 1981-01-27 00:00:00 — Motion 1980/81:1538 av m. fl. om vissa effekter av fastighetstaxering Fastighetstaxeringen håller nu på att fullföljas enligt de riktlinjer och direktiv som lagts fast i riksdag och riksskatteverk. Redan nu kan man dock se att i vissa avseenden leder taxeringsarbetet till för den enskilde helt orimliga konsekvenser om taxeringsnämnderna strikt tillämpar de regler som satts upp. Enligt vår mening finns skäl understryka den allmänna lämplighetsbedömning som en taxeringsnämnd alltid har att utföra. I fastighetstaxeringen finner vi att effekterna i kustområdena är särskilt svåra. Situationen är liknande vid många insjöar. Det är på många håll mycket vanligt att en fastighetsägare upplåter tomt på långa arrendekontrakt till ett långt närmast symboliskt pris. På många håll finns ingen intäkt för fastighetsägaren som tillnärmelsevis motsvarar vad som med de nya taxeringsvärdena skall betalas ut i form av förmögenhetsskatt och/eller garantiskatt. Enligt vår mening måste åtgärder vidtas som undanröjer de allvarliga problem som påtalats. Regeringen har redan tillkännagivit att denna fråga noga följs. Enligt vår mening finns skäl att för sin del uttalar att åtgärder måste vidtas för att korrigera uppenbara orimligheter i fastighetstaxeringen. Med stöd av det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om behovet av att korrigera fastighetstaxeringens utfall i vissa avseenden. () () KARL-ER1C () () () ()
mot · G4021540 · 1981-01-26 00:00:00 — Motion 1980/81:1540 av m. fl. om åtgärder för att begränsa effekterna av rätten till avdrag för skuldräntor Rätten att vid deklarationen dra av all ränta fullt ut i kombination med de höga marginalskatterna har gjort inkomsttagare med goda inkomster mycket ränteokänsliga. De är beredda att ta upp betydande lån till mycket höga räntor () för konsumtion av t. ex. fritidshus och fritidsbåtar. Genom avdragsrätten får i realiteten stat och kommun betala den helt övervägande delen av kostnaden för denna typ av lyxkonsumtion. För att försöka stävja detta missbruk anser vi att det vore värt att undersöka möjligheterna att slopa rätten till ränteavdragen över en viss räntesats. Denna räntesats bör följa förändringarna av diskontot, men självfallet ligga ett antal procent högre än detta. Ett annat intressant förslag som också bör undersökas närmare är det som lanserats i en motion av . (). Hans alternativ innebär att en inkomstschablon införs på allt lånat kapital för vilket avdrag för räntekostnader görs. Med hänvisning till det anförda föreslås att hemställer att regeringen låter utreda möjligheterna att begränsa effekterna av rätten till ränteavdrag antingen genom en övre gräns för avdragsrätten eller genom införande av en inkomstschablon på lånat kapital. () () () () i () () . () ()
mot · G4021542 · 1981-01-26 00:00:00 — Motion 1980/81:1542 av m. fl. om rationalisering av skatteprocessen För att komma till rätta med det stora statliga budgetunderskottet är minskningar av statens utgifter oundgängliga. De nödvändiga besparingarna kan inte enbart beröra transfereringssidan. Även den statliga byråkratin måste effektiveras. Med den snabba omsättning som det är på anställda skulle en sådan effektivisering inte behöva leda till avskedanden av befintlig personal. Ett exempel där säkerligen betydande rationaliseringsvinster finns att hämta är skatteprocessen. En sådan rationalisering bör också göras så att genomströmningen av mål blir snabbare. Med dagens stora målbalanser i skatterätterna är detta ett angeläget mål i sig. En förändring bör kunna ske utan att rimliga rättssäkerhetskrav åsidosätts. Rättssäkerhet harju också en tidsdimension. Det är för en skattskyldig en tvivelaktig förmån att få en något grundligare utredning av sitt mål till priset av att vänta och behöva ligga ute med de omtvistade pengarna. F. n. kan ett skattemål behandlas i fyra instanser: taxeringsnämnd, länsrätt, kammarrätt och regeringsrätt. Medräknas (taxeringsintendenten), som de facto gör en självständig juridisk prövning av alla mål som överklagats, är det i realiteten en instansordning i fem steg. Följande förändringar skulle säkerligen avsevärt påskynda skatteprocessen och kunna leda till en minskning av skattebyråkratin. Taxeringsintendent () får rätt att i uppenbara fall komma överens med den skattskyldige om ändring i taxeringen. TI får rätt att slutgiltigt avgöra mål, där det omtvistade skattebeloppet understiger viss beloppsgräns, t. ex. . Tidsgräns återinförs för när länsrätten skall ha avgjort ett mål. gällde att mål skulle vara avgjorda i andra instans senast efter det taxeringsnämnderna skulle vara klara med sin behandling. Sedan denna tidsgräns borttagits har alla fördämningar brustit och målbalanserna och handläggningstiderna ökat katastrofalt. En viss möjlighet till förlängd tid måste dock behållas för verkligt komplicerade mål. Förlängd tid bör beviljas av närmast högre instans. Motion 1980/81:1542 Med hänvisning till ovanstående föreslås att hemställer att regeringen framlägger förslag till förändringar av skatteprocessen i enlighet med vad som framförts i motionen () () . () () () i () ()
mot · G4021543 · 1981-01-27 00:00:00 — Motion 1980/81:1543 om ändrad beräkning av standardpoäng vid fastighetstaxeringen Samhället, dvs. skattebetalarna, lägger ner stora belopp på lån och bidrag till fastighetsägare som vidtar energibesparande åtgärder i sina hus. Dessutom satsas pengar på en omfattande informationskampanj som upplyser om vikten av att vi alla i samhället gemensamt bidrar till att minska vår energiförbrukning. Detta är väl använda pengar om det leder till att vi minskar vår oljeförbrukning och vårt oljeberoende. Dessa strävanden bör givetvis fortsätta. Likaså bör samhället även i fortsättningen hjälpa fastighetsägare som gör investeringar i detta syfte. De villaägare som med samhällets hjälp installerat isolerglasfönster s. k. treglas måste dock finna det anmärkningsvärt att deras satsning på energibesparing skall beskattas. Treglasfönster ger allmänna fastighetstaxering extra poäng och därmed också extra skatt. Beskattningen av isolerglas går stick i stäv med både samhällets och den enskildes ansträngningar att spara energi. För fastighetsägaren innebär det att han i stället för den minskade oljekostnaden belastas med högre skatt på fastigheten. Vi motionärer anser att detta är inkonsekvent och således felaktigt. Med hänvisning till vad som i motionen anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna att förekomsten av isolerglasfönster - s. k. treglas i framtida fastighetstaxeringar inte skall föranleda extra standardpoäng och därav följande högre taxeringsvärde. () ()
mot · G4021544 · 1981-01-23 00:00:00 — 1980/81 1544-1551 Motion 1980/81:1544 av m. fl. om behörigheten för tjänstgöring inom barnomsorgen Med hänvisning till vad som anförts i motion 1980/81:976 föreslås att uttalar att allmän behörighet när det gäller tjänstgöring inom barnomsorgen bör fastställas och hemställer hos regeringen om förslag härom. (vpk) C.-H. (vpk) (vpk) (vpk) INGA (vpk) I 1980181.3 sami.