mot · G4022010 · 1981-03-16 00:00:00 — av m. fl. med anledning av proposition 1980/81:107 om den statliga skoladministrationen m. m. Propositionen behandlar den statliga skoladministrationens framtida roll, uppgifter och organisation. Med statlig skoladministration avses () och länsskolnämnderna. I propositionen hänvisas på flera ställen till proposition 1980/81:97 om skolforskning och personalutveckling, i vilken proposition det likaså ofta hänvisas till proposition 1980/81:107. Även om de båda propositionerna bygger på olika statliga utredningar är det uppenbart att de hör ihop. Regeringsförslagen hade varit enklare att överblicka och värdera om de sammanställts i en och samma proposition. Kontrollen över och insynen i den offentliga verksamheten bör enligt kommunisternas uppfattning vara en helt demokratisk kontroll. Den nya styrelsen för SÖ får enligt propositionen en konstruktion av korporativ karaktär. Från demokratisk synpunkt är en styrelse sammansatt uteslutande av företrädare för samtliga riksdagspartier att föredra när det gäller ett statligt verk. Verksledningens sakmedverkan torde helt tillfredsställande kunna tillgodoses genom att verkschef (generaldirektör) har närvaro- och yttranderätt och i vanliga fall även är föredragande. Uppdragsgivaren är staten - verksledningen har att verkställa politiska beslut. Det kan dock ifrågasättas om det nu behövs en särskild styrelse för SÖ. Frågan är om den politiska makten och kontrollen över SÖ liksom över andra statens tjänstemän kan utövas inom ramen för normala tillsyn över den offentliga verksamheten. I så fall tarvas endast en kollegial ledning för SÖ. Den uppdelning som i propositionen (s. 15 ff.) görs mellan olika nivåer bygger enligt vpk på en otillräcklig analys. Administrativa och politiska organ sammanflätas i framställningen på ett förvillande sätt. Om man talar om en central politisk nivå och syftar på den demokratiska beslutsprocessen, torde det vara korrekt att endast avse - inte regering och riksdag. Central och regional sko\administrativ nivå är SÖ resp. länsskolnämnderna. När man då talar om den kommunala/lokala skoladministrativa nivån torde analogt skolkanslierna utgöra den adekvata instansen och inte, som anges i propositionen, skolstyrelserna och landstingens utbildningsnämnder. De senare utgör i stället /lokal skolpolitisk nivå. Propositionen har härigenom kommit att handla om dels en administrativ kompetensuppdelning, dels en politisk dimension på kompetensuppdelningen. tjänat på att de båda dimensionerna hållits isär. Framställningen tyder nu närmast på att den borgerliga regeringen inte är intresserad av att stärka det politiska inflytandet annat än på central nivå. I propositionen nämns på ett mystifierande sätt lokala variationer. Det klargörs inte huruvida de föreslagna reformerna kommer att upphäva den rådande obalansen mellan resurssvaga och resursstarka kommuner eller ej. Att en sådan obalans råder är klart dokumenterat, senast i forskningsrapporten Den nödvändiga särbehandlingen - en studie av segregerade skolmiljöer av m. fl. (Sociala institutionen vid 1980). Erfarenheten visar att det behövs en kontinuerlig debatt om skolans mål när det gäller grundskola och gymnasieskola. Det är därför också positivt att SÖ enligt propositionen inte endast skall tillse att de av den centrala politiska nivån fastställda målen och strategierna förverkligas utan också bidra med underlag till förändringar och utveckling av mål och strategier. Dessa av SÖ fortsättningsvis framtagna underlag bör enligt vpk:s mening publiceras fortlöpande för att stimulera och underlätta den politiska debatten i läroplansfrågor. För att undvika den av statsrådet påtalade betydande friheten för tolkning av läroplansbeslut i skilda riktningar bör enligt vpk:s mening i fortsättningen fatta betydligt mer detaljerade beslut än . Ansvaret för en fortlöpande, genomlysande diskussion om skolans mål måste åvila de politiska partierna. Den i anslutning till beslut om propositionen om LGr 80 inrättade Delegationen för bättre skolmiljö och uppföljning av reformer rörande är här ett steg i rätt riktning. Med tanke på särställning - en skola för alla barn - är det viktigt att en särskild parlamentarisk grupp, helt fristående från SÖ, även fortsättningsvis följer utvecklingen. En förenklad skoladministration i propositionens anda ändrar enligt vpk:s uppfattning icke detta förhållande. Det är vidare ett demokratiskt intresse att en sådan särskild parlamentarisk grupp omfattar företrädare för samtliga i representerade partier. Vpk har tidigare i andra sammanhang pekat på faran av att arbetsmarknadsanknutna specialkurser liksom annan av näringslivets behov styrd utbildning leder till insnävning av kunskaper, teorifattigdom i undervisningens innehåll och annat som bidrar till att åstadkomma en icke fullgod utbildning. När propositionen nu talar om det lokala arbetslivets behov finns det också anledning att kräva garantier för att kvalitetskraven på utbildningen inte åsidosätts. Det måste också klargöras vad som är det lokala arbetslivet. I åtskilliga kommuner styrs t. ex. så gott som all industriell verksamhet av bank- och bolagsintressen som står helt utanför och fjärran ifrån lokal kontroll och insyn. Även lokalt baserade företag är i många fall helt underordnade storbolags beställningar. Om lokalt arbetsmarknadsanknutna specialkurser tillåts styras av storbo 1* 1980/81. lags skiftande och konjunkturbetingade, lokalt helt okontrollerade behov får vi en utbildning kännetecknad av ryckighet och planlöshet. Rådande ekonomiska maktförhållanden innebär också att bolag ofta spelar ut olika kommuner mot varandra, för att tvinga någon kommun att ställa upp för bolagets tillfälliga och kortsiktiga behov. Med hänsyn till den maktkoncentration som råder inom industriproduktionen är en decentralisering enligt propositionens utformning mycket vansklig. Enligt vpk:s uppfattning måste en decentralisering av tim- och kursplanearbetet för lokalt arbetsmarknadsanknutna specialkurser förbehållas i strikt mening lokalt arbetsliv. I samband med detta förtjänar det påpekas att vpk i annat sammanhang föreslagit att kommunerna skall ges möjlighet att bedriva affärsverksamhet, som även kan innefatta industriell produktion. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att med godkännande av proposition 1980/81:107 i övrigt beslutar avslå propositionen vad gäller a) riktlinjer för den statliga skoladministrationens roll och uppgifter på central och regional nivå, b) riktlinjer för och länsskolnämndernas ledning, organisation och personalresurser, c) organisation, 2. att uttalar att uppläggning och inriktning av lokalt arbetsmarknadsanknutna specialkurser i gymnasieskolan bör utarbetas i samråd mellan skolmyndigheten och lokala fackliga organisationer och att därvid bör beaktas att företagsintressen ej får inskränka elevernas behov av en bred och allsidig utbildning, 3. att hos regeringen hemställer om ett nytt förslag vad beträffar riktlinjer för den statliga skoladministrationens roll och uppgifter, riktlinjer för och länsskolnämndernas ledning, organisation och personalresurser och organisation, varvid bör beaktas en strikt uppdelning av politiska och administrativa funktioner, i enlighet med vad som anförs i motionen, 4. att hos regeringen hemställer om förslag till åtgärder för att höja den offentliga skolans standard i resurssvaga kommuner. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)