mot · G4021805 · 1981-01-27 00:00:00 — av m. fl. om översyn av regionalpolitiken är den moderna teknikens stad, ett centrum för nya teknikområden. I finns en rikedom på kunniga personer, driftiga företagare och innovatörer med utbildningsresurser som skapar den nödvändiga förutsättningen för utveckling och framsteg i hela . Att minska de resurser i form av företag med stor utvecklingskapacitet som finns i , bl. a. genom diskriminering av regionen i olika stödsammanhang, vore därför att utarma landet totalt sett. är också det svenska näringslivets och det svenska samhällets kontaktpunkt med utlandet och med övriga . Till koncentreras nationellt och internationellt beslutsfattande. Konferenser, kongresser, förhandlingar, transaktioner och möten mellan svenska och internationella beslutsfattare är en viktig del av nationella funktion, liksom kommunikationerna. För såväl vår industriella utveckling totalt, som vår exportindustris avsättningsmöjligheter är ett kvalitativt starkt bra. måste tillåtas vara starkt för hela landets skull - för att inte skall bli en filialregion för europeiska företag eller organisationer. Det troliga alternativet till som internationella kontaktpunkt är nämligen något storstadsområde utanför landet. har landets största arbetsmarknad med 50 000 företag serviceföretag och varuproducerande. är det forskningstätaste området i landet - vissa branscher med avancerad teknologi ligger i . Här finns av data- och kontorsmaskinindustrin, av teleproduktionsindustrin, av instrumentindustrin och av foto- och optikindustrin. har 762 000 arbetstillfällen - finns i offentlig tjänst. svarar för av landets totala industrisysselsättning. Det finns 4 000 legotillverkare och en del storföretag, såsom LM , och . har en rad fördelar för företagen. De har nära till avsättningsmarknader, forskningscentra, finansieringsinstitut, konsulter och myndigheter. av den svenska elektronikindustrin, som är mycket expansiv, ligger i . En bred enighet råder om att ökad konkurrenskraft för svenskt näringsliv i stort och för exportindustrin i synnerhet är det medel som står till buds för att klara ekonomiska problem. Vi kan inte längre tillåta oss att försvåra tillväxt där den är möjlig bara därför att den inte är möjlig överallt. Det är dessutom fel att tro att en positiv utveckling i betyder ett hot mot landet i övrigt. En konkurrenskraftig kan tvärtom vara en förutsättning för gynnsamma effekter ekonomiskt, sysselsättningsmässigt och på andra sätt för riket i övrigt. Balans i de utrikes betalningarna förutsätter ökad svensk export. måste och utveckla produkter och tjänster för export i snabbare takt än avvecklingen av produkter och tjänster som är konkurrenskraftiga. Införandet av nya produkter och metoder sker lättast i den informationstäta miljö som utgör. Förutsättningarna för att spela sin roll som viktig industriregion är emellertid att nya möjligheter tas till vara. Huvudstads- och storstadsregionerna i våra grannländer och ute i har förstärkt sina förutsättningar att fullgöra sin funktion som kontaktpunkt för det egna landet. Parallellt har de också försökt utveckla sina förutsättningar för lokalisering av internationella organisationer, företag och konferenser. har däremot det i stor utsträckning negligerat betydelsen för landet av en stark huvudstadsregion. Landet och regionen har tappat mark, bl. a. genom att de svenska investeringarna utomlands ökat, medan utländska investeringar i och stagnerat eller minskat. har en avsevärd inomregional obalans. Således finns inom ren glesbygd, både längst i norr och längst i söder, med problem som väl kan jämföras med vissa kommuners i . Ändå är den arbetsmarknadsmässiga obalansen den mest anmärkningsvärda. Utvecklingen har lett till en alltmer tjänstebetonad . Arbetsmarknaden har blivit alltmer ensidig med tonvikt på tjänstemän och förvaltningspersonal. Detta motverkar regionalpolitiska strävanden mot ekonomisk och social jämlikhet mellan människor i landets olika delar. Det är därför angeläget att gynna industrietableringar i regionen. Industriell utveckling behövs för att åstadkomma en differentierad arbetsmarknad och för att industrin i länet skall kunna fullgöra sin roll i det svenska näringslivet samt för att den skall kunna motsvara försvars-, service-, reparations- och transportekonomiska krav. Resurserna i länet inom forskning och produktutveckling måste utnyttjas effektivare. Som ett led i denna strävan bör samarbetet mellan industrin och forskningsinstitutionerna byggas ut. Denna verksamhet är viktig, bl. a. för att stimulera nyetablering av företag. I hör bara vart sjätte jobb () hemma inom industrin; utanför länet är det mellan vart tredje och vart fjärde (). är det enda i där industrins andel av sysselsättningen är lägre än här. fanns här 170 000 jobb inom industrin. är det 140 000 - en minskning med 30 000. minskade antalet industriarbetare i med 12 000, medan de ökade med 10 000 i övriga . Det har ansetts att storstädernas välståndsutveckling hindrar utvecklingen för andra delar av landet, att storstaden tenderar att suga ut landet i övrigt, såväl vad beträffar idéer, kunnande och produktion som arbetskraft. Regionalpolitiken har mot bakgrund av detta synsätt gått ut på att fördela det överskott som vuxit fram i de expansiva regionerna till sämre lottade delar av landet, och således har en utsugning i stället blivit följden för de expansiva storstadsområdena. Det borde vara det mest förmånliga för landet i dess helhet - att stimulera till innovationer och att låta kapital reinvesteras i lönsamma, livskraftiga verksamheter på de platser där det visat sig vara mest gynnsamt. Nationella och regionala mål motverkas således om industripolitiska beslut fattas som leder till rent negativa effekter för industrin i . En välbalanserad utveckling i huvudstadslänet är tvärtom en fråga av både regionalt och nationellt intresse. En väl fungerande huvudstadsregion är som tidigare nämnts en förutsättning för hela landets välståndsutveckling. Det är därför viktigt att den statliga politiken ger förutsättningar för länets kommuner, , statliga länsorgan och näringslivet att utveckla länets produktions- och försörjningsapparat så att bästa möjliga resultat i riktning mot de regionalpolitiska målen nås. En missgynnad , t. ex. med högre arbetsgivaravgifter för företagen i länet i förhållande till landet i övrigt eller regionalpolitiska aspekter på fördelningen av medlen till utvecklingsfonderna, kan inte vara till gagn för någon del av landet. Det kan nämnas att av 125 milj. kr. som anslogs till utvecklingsfonderna för /81 fick utvecklingsfonden i 7 milj. kr., medan utvecklingsfonderna i Norrlandslänen fick vardera 8 milj. kr. är alltså att märka att den potentiella utvecklingskraft och idérikedom som finns i är större än någon annanstans. Inte enbart för utan för hela vår ekonomi bör konsekvenserna för av hittillsvarande regionalpolitiska former studeras och omprövas för att ges en annan och mer generellt näringslivsinriktad prägel. Hittillsvarande regionalpolitik har inte tillräckligt beaktat förhållandet att det är en samhällsekonomisk vinst att en industrialiserad nation som bygger upp och stimulerar tillväxten av väl differentierade storstadsregioner. Med anledning av ovanstående hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna att liksom övriga storstadslän inte diskrimineras vid fördelning av resurser till exempelvis utvecklingsfonderna, 2. att hos regeringen anhåller om en översyn av hittillsvarande regionalpolitik med utgångspunkt i vad i motionen anförts. () ()