mot · G402831 · 1981-01-22 00:00:00 — om förbud mot innehållande av lön under pågående konflikt, m. m. Under storkonflikten förekom anmärkningsvärda ingripanden mot arbetare som bevakade sina arbetsplatser under strejken. Arbetsköparna kunde utan svårigheter anlita polisen för att föra bort strejkvakter som skulle se till att inget strejkbryteri förekom. Man kan konstatera att polisingripanden mot strejkande arbetare under en helt laglig konflikt inte förekommit i vårt land. Arbetsköparna fick dessutom stöd av arbetsdomstolen för att kunna innehålla lön och semesterersättningar som redan intjänats. Dessa åtgärder försvårar helt naturligt den ekonomiska situationen för de strejkande. Arbetsköparna försköt också inplanerade semesterledighet för dem som deltog i strejken. Det är en klar urholkning av den lagstadgade strejkrätten och i motsvarande grad en förstärkning av lockouträtten. I regeringsformens andra kap. 17 § finns strejk- och lockouträtten intagen. Den skall garantera lika rätt såväl för fackliga organisationer som för enskilda arbetsköpare eller sammanslutningar av sådana att vidta stridsåtgärder. Andemeningen med denna lagstiftning är att ingendera parten skall diskrimineras eller gynnas av samhället under arbetskonflikt. För att ytterligare understryka denna mening har det antagits en lag, som i princip skall garantera samhällets neutralitet under arbetskonflikt. Det är lagen om begränsning av samhällsstöd under pågående arbetskonflikt. Denna lag föreskriver att inget ekonomiskt stöd får utgå till de i konflikten indragna. Även om denna lag slår hårdast mot lönearbetarna så har andemeningen varit att ingendera parten skall kunna påräkna samhällsstöd under konflikt. Under storkonflikten kunde dock arbetsköparna få ett utomordentligt samhälleligt stöd genom att använda sig av polisen mot strejkande arbetare. På vissa platser var t. o. m. polisen med och organiserade arbetet för arbetsköparna så att strejkbryteri skulle göras möjligt. Polisen ställde också godvilligt upp när arbetsköparna så begärde och anhöll strejkvakter som skulle se till att inget strejkbryteri förekom. Så skedde exempelvis i hamnarna i , , , m. fl. Polisen gjorde otaliga anhållanden och rubricerade handlingarna som egenmäktigt förfarande eller olaga intrång. Man åberopar således allmän strafflagstiftning i en arbetskonflikt vilket är helt horribelt. Flera av hamnarbetarna har åtalats och dömts till dryga böter. Lägger man därtill rättegångskostnader så drabbas den enskilde arbetaren ekonomiskt med ett utlägg på . Det är ett hårt och kännbart straff som drabbar den som solidariskt ställer upp som strejkvakt. Det allvarligaste är dock att arbetsköparna genom dessa domar stärkt sin tidigare starka ställning under en konflikt. Det har blivit en brottslig handling att gå strejkvakt för att förhindra strejkbryteri. Man kan anhållas, åtalas och dömas för egenmäktigt förfarande eller olaga intrång om man vistas på sin arbetsplats under pågående konflikt. Maximistraffet är 120 dagsböter, vilket kan innebära ekonomiska sanktioner mot den enskilde på upp emot . med rättegångskostnader o. d. inräknat. Det bör då i sammanhanget poängteras att det rör sig om en helt laglig konflikt. AD:s domar i mål som rört s. k. olovliga konflikter och som rört sig om skadestånd och rättegångskostnader på sammanlagt , som med rätta starkt kritiserats från fackligt håll, framstår jämfört med de domar som avkunnats mot hamnarbetarna mer eller mindre som symboliska belopp. Därför är det nödvändigt och ett oeftergivligt rättvisekrav att klart uttalar att polis inte får sättas in mot strejkande arbetare och att arbetare som befinner sig i konflikt äger rätt att vistas på sin arbetsplats under pågående konflikt för att förhindra strejkbryteri. Som väntat trädde även arbetsdomstolen in som bispringare till arbetsköparna. Vid flera företag ansåg man sig ha rätt att innehålla intjänad lön, semesterersättningar och andra förekommande förmåner samt att inhibera inplanerad semesterledighet för dem som deltar i strejk. i prövade frågan i arbetsdomstolen som mycket snabbt dömde till arbetsköparnas förmån. Arbetsköparna har efter denna dom laglig rätt att innehålla lön och andra förmåner under konflikt. Denna dom är ytterligare en försvagning och urholkning av strejkrätten och helt naturligt en förstärkning av bolagens tidigare starka maktställning gentemot fackföreningarna. Även här bör uttala ett klart fördömande av innehållande av lön och andra förmåner under pågående konflikt. Likaså bör det klart uttalas att inplanerad semester inte kan ändras med hänvisning till pågående strejk eller lockout. Med hänvisning till det anförda föreslås 1. att uttalar att arbetare som befinner sig i konflikt bör äga rätt att vistas på sin arbetsplats under konflikten samt att polis ej bör få sättas in mot strejkande arbetare och hemställer hos regeringen om förslag om ändring i tillämplig lagstiftning, 2. att uttalar att innehållande av lön och andra intjänta förmåner under pågående arbetskonflikt ej bör få förekomma och hemställer hos regeringen om förslag till förändring av lagstiftning och andra nödvändiga åtgärder. (vpk) C.-H. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)