mot · G4021206 · 1981-01-27 00:00:00 — Av en befolkning på mellan 600000 och 800000 - uppskattningarna varierar dödades troligen över 100000 människor under kriget. tillät den indonesiska regeringen det internationella Röda korset att i begränsad omfattning arbeta i . Den bör fortsätta den katastrofhjälp som ställts till förfogande för hjälp till de nödlidande I . har meddelat att den internationella hjälpaktionen skall avslutas vid ingång, trots den nöd som fortfarande råder. Enligt uppgift kommer den svenska insatsen i den internationella hjälpaktionen att avslutas . Under förutsättning att praktiska möjligheter föreligger bör humanitär svensk hjälp därefter kanaliseras genom Fretilin, den rörelse som ledde utvecklingen på av frihet efter det portugisiska kolonialväldets fall och före den indonesiska invasionen. Med hjälp av bl. a. omfattande internationella biståndsinsatser har försörjningssituationen i förbättrats och det akuta hotet om hungersnöd avvärjts. Behovet av bistånd till den hårt drabbade befolkningen och för återuppbyggnad av det krigsskadade landet förblir emellertid mycket stort. De svenska biståndsinsatserna har förmedlats genom internationella program eller svenska enskilda organisationer. För de ökade insatser, som kommer att erfordras, bör regeringen därutöver vara beredd till direkta kontakter med regeringen i Pnom Penh. Tyngpunkten i insatserna bör förskjutas mot mer återuppbyggnadsbistånd. Det torde numera vara klart att de internationella hjälpprogrammen i gränsområdena mellan och kommit att utnyttjas för att förlänga kriget och störa normaliseringen och återuppbyggnaden i . Mot denna bakgrund har bl. a. begärt att gränsoperationerna skall trappas ned och avvecklas. Regeringen har också sett sig föranlåten att öronmärka användningen av de svenska medel, som ställts till förfogande för internationella program. Vi vill understryka hur angeläget det är att biståndet inte kan missbrukas i det storpolitiska maktspelet. Vid fortsatt risk för sådant missbruk av de internationella programmens hjälpverksamhet bör konsekvensen för svensk del bli att man väljer andra biståndskanaler. Regeringen anmäler i budgetpropositionen att den under innevarande budgetår använt 20 milj. kr. av biståndsmedel från anslagsposten strofer m. m. för att stödja betalningsbalans. Föregående budgetår togs 25 milj. kr. i anspråk för samma ändamål. Pengarna har tillsammans med särskilt anvisade anslagsmedel ställts till förfogande i form av statskrediter. Dessa ingår i ett bland samordnat stöd till . betalningsproblem är inte tillfälliga. kommer med stor sannolikhet att ställas inför återkommande krav på stöd till landet. medverkan i ett sådant stöd kan diskuteras från flera utgångspunkter. I detta sammanhang inskränker vi oss till frågan om utnyttjandet av biståndsmedel för detta ändamål. har godtagit regeringens begäran att fa använda katastrofposten som en allmän reserv även för annan icke förutsedd verksamhet eller åtgärder som inte hör hemma under någon annan anslagspost inom det bilaterala biståndsanslaget. Det är emellertid knappast rimligt att räkna förnyade insatser för betalningsbalans hit. I praktiken skulle det kunna tolkas så att - utan någon som helst prövning av statsmakterna fått ställning som programland. bör därför klart uttala att svenska biståndsmedel inte bör komma i fråga vid eventuellt fortsatt betalningsbalansstöd till . I fjolårets budgetproposition begärde regeringen att 60 milj. kr. av biståndsanslaget skulle avsättas till subventionering av kommersiella ulandskrediter. Den brådska att kommersialisera det svenska biståndet, som kom till uttryck i att detta förslag framställdes innan utredningen av ett dylikt system ens slutförts, återspeglas också i årets budget. Långt innan några erfarenheter kunnat vinnas av användningen av förmånliga krediter föreslår man att ytterligare 120 milj. kr. skall avsättas för subventioneringen. När regeringen tre kvarts år efter sitt första förslag om medelsanvisning redovisade hur pengarna skulle användas framgick det att systemet var olämpligt från biståndspolitiska utgångspunkter. Det kunde innebära en inte godtagbar urvattning av principerna för länderval och biståndskoncentration. Menade man i stället att ge subventionerade lån till enbart programländer och länder med vilka det egentliga biståndet var under avveckling var systemet illa utformat och allmänt osmidigt: det skulle bl. a. försvåra landprogrammeringsarbetet. Vi har från socialdemokratisk sida ange» hur en biståndsfinansierad subventionering av exportkrediter till den ovannämnda ländergruppen bör genomföras. Vi har också pekat på att det av numera godkända systemet inte tillgodoser de exportpolitiska behov som kan föreligga. Med anledning härav begärde vi i motionen 1980/81:140 att behovet av ett exportpolitiskt, icke biståndsfinansierat system för förmånliga krediter skulle prövas i samband med granskningen av det svenska exportkreditsystemet i dess helhet. instämde i detta genom att uttala att det anser det angeläget att frågan prövas av regeringen (UU 1980/81:16). Mot denna bakgrund förordar vi att inga nya medel anvisas ur biståndsanslaget 1981/82 för det inrättade systemet för förmånlig kreditgivning till . Budgetpropositionen innehåller ett långt avsnitt om principer för användningen av importstöd i det svenska biståndet. Bakgrunden torde vara uppmärksamheten och debatten kring regeringens handläggning av i . Avsnittet är synnerligen oklart. Vi vill därför slå fast några enkla grundlinjer. Framför allt i samarbete med länder, vilkas utvecklingsansträngningar är konsekvent inriktade på ekonomiska förbättringar och social rättvisa för folkflertalet, bör importstöd kunna vara en viktig del av det svenska biståndet. SIDA:s roll kan inte begränsas till att ange att stödet skall utnyttjas för utvecklingsändamål. Verket bör vid behov kunna pröva användningen av det begärda stödet och bidra till att det får god biståndseffekt. Mottagaren bör vara oförhindrad att utnyttja svenskt importstöd för identifierbara projekt. Detta får emellertid under inga omständigheter leda till svenska biståndsåtaganden, som i realiteten sträcker sig längre än det av givna bemyndigandet om treårsutfästelser. SIDA har i sina petita föreslagit att de olika u-landspolitiska åtgärder som finansieras över anslaget C 2. Bilateralt utvecklingssamarbete men som ligger utanför det reguljära biståndet och SIDA:s handläggning skall brytas ut och finansieras över ett särskilt anslag. Hit hör det bredare samarbetet, och systemet för förmånlig kreditgivning till uländer. Detta förslag avvisas av regeringen utan närmare motivering. Vi finnér emellertid förslaget värt att ta fasta på. Med ett särskilt anslag för de nämnda aktiviteterna skulle man få en åskådlig och klar redovisning av olika huvudkategorier av u-landsinriktad verksamhet, som finansieras med biståndsmedel. Ett särskilt anslag för u-landspolitiska ändamål bör därför tas upp i enlighet med SIDA:s förslag fr. o. m. /83. Regeringen föreslår att en särskild anslagspost inrättas för miljö- och markvårdsinsatser. Inte heller här anges någon motivering. Att stöd till miljö- och markvård bör spela en stor roll i det svenska utvecklingssamarbetet är obestridligt. I detta fall främjas emellertid inte åskådlighet och klarhet av att man bryter ut verksamheten i en särskild anslagspost. Detta skulle kunna inleda en process där ämnesområde efter ämnesområde undandras en samordnad budgetering och planering. Därmed skulle den av fastlagda principen om landprogrammering brytas sönder. Vi begär därför att regeringens förslag avvisas. Till den del miljö- och markvårdsinsatserna inte avser programländer bör anslagsmedlen rymmas i posten Särskilda program tillsammans med andra viktiga aktiviteter, såsom hälsovård, undervisning, kooperation m.fl. SIDA har äskat 5 milj. kr. för miljövård inom denna anslagspost. Beloppet bör enligt vår mening ökas till 15 milj. kr. När det gäller programländerna bör självfallet miljöoch markvårdsbiståndet omfattas av landprogrammeringen och finansieras inom landramarna. I föregående års motion anförde vi utförligt skälen till vårt förslag att begränsa de s. k. särskilda programmen. SIDA:s huvudsakliga uppgift är att arbeta med det länderdestinerade biståndet. Verkets resurser är begränsade och kommer att ytterligare begränsas genom regeringens förslag att minska personalen. lägger regeringen i propositionen på SIDA nya uppgifter, bl. a. mer omfattande särskilda program. Enligt uppgift sysselsätter de särskilda programmen mer än en tredjedel av personalen vid vissa enheter medan programmen volymmässigt representerar en tjugondedel av verksamheten. a. för att verket mer effektivt skall kunna ta sig an andra delar av biståndsverksamheten borde medelsramen för särskilda program minskas med 62 milj. kr. Med hänsyn till den tidigare föreslagna satsningen på miljövård inom ramen för denna anslagspost begränsas minskningen emellertid till 47 milj. kr. Posten bör således tas upp till 113 milj. kr. skall enligt en ansökan, som regeringen gjort i tysthet, inträda som observatör i biståndskonsortiet för (IGGI). Svensk medverkan i biståndskonsortier eller konsultativa grupper har enligt en etablerad princip förbehållits dem, som avser länder med vilka har eller planerar att ha ett omfattande utvecklingssamarbete. Denna princip har i hög grad underlättat biståndsmyndigheternas verksamhet och bidragit till att värna handlingsfriheten i biståndspolitiken. Huruvida regeringen anser sig hålla fast vid denna princip eller ej är okänt. Om den gör det skall ställningstagandet till IGGI således ses som ett uttryck för en vilja att inleda bistånd till . Från socialdemokratisk sida vill vi klart säga ifrån att detta inte kan godtagas. Om regeringens ställningstagande inte har denna innebörd har man således på ett olyckligt sätt brutit mot en värdefull princip i den svenska biståndspolitiken. För undvikande av nya sådana avsteg, t. ex. som följd av kommersiella påtryckningar, bör entydigt slå fast principen om att endast medverkar i de biståndskonsortier och konsultativa grupper som avser länder med vilka vi har eller planerar ha ett omfattande utvecklingssamarbete. Regeringen föreslår i propositionen att 4 milj. kr. avsätts för uppbyggnad av en ny fristående fredskår. Detta sker på grundval av en av regeringen tillsatt snabbutredning, som genomförts och som inte formellt remissbehandlats. Olika organisationer gavs av utredningsmannen tillfälle att inom en ytterligt snäv tidsram under hand ge sina synpunkter på ett utredningsförslag, som då saknade ekonomiska kalkyler. Inrättandet av en ny av samhället finansierad fredskår är ett långtgående beslut, som skulle medföra stora kostnadsåtaganden framöver. Ett sådant beslut måste vara väl berett och förankrat, speciellt med tanke på att organisationen skall verka i en komplicerad relation mellan folkrörelser, staten och ett eller flera mottagarländer. Som propositionen påpekar återstår flera viktiga frågor att lösa innan en ny fredskår kan börja verka. Tid krävs för berörda organisationer att internt diskutera ett deltagande. Eventuella mottagarländers intresse för att ta emot en svensk fredskår är inte tillräckligt utrett m. m. Den svenska biståndspolitiken skall vara mottagarcentrerad, varför eventuella mottagarländers behov och prioritering av en svensk fredskår är avgörande för ett beslut. Den föreslagna organisationsmodellen förutsätter därtill att ett mycket brett spektrum av organisationer skall ena sig om syfte och arbetsformer, något som ännu inte skett. Mot denna bakgrund är vi inte beredda att på nuvarande stadium biträda förslaget att inrätta en svensk fredskår. Frågan kräver mer diskussioner, förhandlingar och utredningar för att vi skall vara förvissade om att en ny fredskårsadministration skall kunna bli en effektiv kanal för svenskt bistånd. De medel 3,75 milj. kr. - som regeringen räknar med för fredskårsverksamheten /82 bör således utnyttjas för övriga ändamål under anslagsposten. Redan i förra årets motion pekade vi på regeringens nedskärning i reala termer av anslaget till enskilda organisationers informationsverksamhet och föreslog en ökning av detta i förhållande till regeringens förslag. minskar regeringen än mer på detta anslag. Vi anser att våra argument för ett högre anslag från gäller även . Den svenska solidaritetspolitiken mot bärs till stor del upp av den informationsverksamhet, som de svenska folkrörelserna bedriver. I dessa tider av ett hårdare ekonomiskt klimat ställs solidaritetspolitiken på hårdare prov. Information och upplysning är viktiga element att möta denna utmaning. SIDA har i sin anslagsframställning också pekat på det ovan nämnda. Mot denna bakgrund föreslår vi i likhet med SIDA att bidraget till enskilda organisationers u-landsinformation höjs till 17,1 milj. kr., en ökning i förhållande till regeringens förslag med 2,1 milj. kr. I enlighet med vad vi ovan anfört bör det inte bli aktuellt med något informationsbidrag till fredskåren /82. Utrymmet för de enskilda organisationernas allmänna informationsverksamhet ökar därmed med ytterligare . Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs 1. att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om riktlinjerna för den svenska biståndspolitiken, 2. att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om inriktningen av bidragen till internationella biståndsprogram, 3. att bidraget till FN:s fond för kontroll av beroendeframkallande medel () höjs till 4 milj. kr. för /82, 4. att i enlighet med vad som anförts i motionen hos regeringen anhålla om konkreta förslag med anledning av SIDA:s landöversyn, 5. att medelsramen för bistånd till utöver regeringens förslag höjs med 25 milj. kr. till 120 milj. kr. för /82, 6. att medelsramen för bistånd till i förhållande till regeringens förslag sänks med 10 milj. kr. till 130 milj. kr. för /82, 7. att medelsramen för bistånd till utöver regeringens förslag höjs med 5 milj. kr. till 40 milj. kr. för /82, 8. att medelsramen för bistånd till Mogambique utöver regeringens förslag höjs med 20 milj. kr. till 230 milj. kr. för /82, 9. att ingen medelsram för bistånd till tas upp för /82, 10. att medelsramen för bistånd till utöver regeringens förslag höjs med 25 milj. kr. till 440 milj. kr. för /82, 11. att medelsramen för bistånd till i förhållande till regeringens förslag höjs med 35 milj. kr. till 400 milj. kr. för /82, 12. att medelsramen för bistånd till utöver regeringens förslag höjs med 20 milj. kr. till 60 milj. kr. för /82 samt att som sin mening ge regeringen till känna vad som i övrigt anförts i motionen om bistånd till , 13. att medelsramen för bredare samarbete med utöver regeringens förslag höjs med 10 milj. kr. till 20 milj. kr. för /82, 14. att medelsramen för bredare samarbete med höjs till 20 milj. kr. 15. att medelsramen för humanitärt bistånd till utöver regeringens förslag höjs med 20 milj. kr. till 60 milj. kr. för /82, 16. att medelsramen för bistånd till befrielserörelser, flyktingar och raspolitikens offer i södra utöver regeringens förslag höjs med 25 milj. kr. till 145 milj. kr. för /82, 17. att medelsramen för regionala insatser utöver regeringens förslag höjs med 25 milj. kr. till 85 milj. kr. för /82, 18. att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om katastrofbistånd till , och , 19. att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om bistånd till , 20. att avslå regeringens förslag om en medelsram på 120 milj. kr. för förmånliga krediter för /82, 21. att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om importstöd, 22. att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om ett särskilt anslag för u-landspolitiska ändamål, 23. att avslå regeringens förslag om en särskild post inom anslaget C Bilateralt utvecklingssamarbete för särskilda miljö- och markvårdsinsatser, 24. att medelsramen för särskilda program i förhållande till regeringens förslag minskas med 47 milj. kr. till 113 milj. kr. för /82 samt att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om medel för miljö- och markvårdsinsatser inom denna anslagspost, 25. att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om medverkan i biståndskonsortier och konsultativa grupper, 26. att som sin mening ge regeringen till känna vad sorn i motionen anförts om en svensk fredskår, 27. att bidraget till enskilda organisationers u-landsinformation i förhållande till regeringens förslag höjs med 2,1 milj. kr. till 17,1 milj. kr. för /82, 28. att anslaget för bilateralt utvecklingssamarbete i förhållande till regeringens förslag minskas med 2,1 milj. kr. till 3664,9 milj. kr. () () () G. () () () () () ()