ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G402911 · 1981-01-23 00:00:00 — av och om kontakter med gammalsvenskbyborna utvandrade några hundratal svenskar sorn tidigare varit bosatta på i till . Där grundade de en egen by, . Invånarna levde väl samlade i en egen kommun med egen förvaltning. De flesta var jordbrukare och fiskare. På grund av svåra missväxtår önskade de flesta av svenskättlingarna flytta tillbaka till . anlände också ca 800 personer till vårt land och placerades ut i olika delar av landet varav de flesta på . I kvarstannade ett 20-tal personer. återvände 36 familjer från och bosatte sig i . Hur deras öde har gestaltat sig har varit synnerligen ovisst, då rapporterna därifrån varit mycket sparsamma. gjorde ett svenskt TV-team ett reportage om dessa Gammalsvenskbybor och deras förhållanden i . Det framgick då tydligt att de önskade få utökade kontakter med och med de Gammalsvenskbybor som finns i vårt land. Någon uttalade också önskemål om att få emigrera till och förenas med sina släktingar här. Som bekant är ju sammanhållningen mycket god bland svenskbyborna. Det visar inte minst den stora minneshögtid som de har på . Det vore därför önskvärt att vi från svensk sida tog initiativ till att underlätta kontakterna mellan de kvarvarande svenskbyborna i och de som är bosatta här i . Med anledning av vad som anförts i motionen hemställs att hos regeringen begär att undersökningar görs för att stärka kontakterna med de svenskättlingar som är bosatta i i .
mot · G402912 · 1981-01-23 00:00:00 — av m. fl. om dokumenten rörande baltutlämningen I slutet av kom till som flyktingar ett stort antal människor från de baltiska staterna. Huvuddelen kom från , men även många letter liksom ett mindre antal litauer anlände. Sammanlagt kom över 30 000 baltiska flyktingar under framför allt . De flesta stannade kvar i och av dessa är svenska medborgare. De baltiska länderna hade ockuperats av tysk krigsmakt och denna ockupation varade till . Inför hotet om en ny sovjetisk ockupation kom den ovan nämnda flyktingströmmen. Bland dem som anlände var ett antal lettiska soldater som hade kämpat i den till största delen tvångsmobiliserade s. k. lettiska legionen, som deltog på tyskarnas sida under . De internerades i , i slutskedet i ett läger på i . beslutade den , trots många upprörda protester, att de internerade skulle utlämnas till . Många aktioner för att stoppa utlämningen förekom, men förgäves. genomfördes evakueringen och 146 balter utlämnades. I samband härmed förekom bl. a. självmord bland dem som hotades av utlämningen. Den s. k. baltutlämningen har varit en starkt omdebatterad fråga och en rad skrifter etc. har publicerats om saken. är dock många dokument om händelsen och dess förhistoria hemligstämplade. har förflutit sedan baltutlämningen. Det är hög tid att alla dokument i ärendet, med undantag av sådana som direkt kan skada enskild person, nu frisläpps. Viktigare dokument bör sammanställas och publiceras av regeringen i form av en s. k. vitbok. Med hänvisning till det anförda hemställs att i skrivelse till regeringen ger till känna att de dokument avseende den s. k. baltutlämningen, som ej kan skada enskild person, befrias från hemligstämpel samt att de viktigaste dokumenten av regeringen publiceras i form av en vitbok. () ()
mot · G402915 · 1981-01-21 00:00:00 — av m. fl. Förhållandena i har ytterligare försämrats. Fascistjuntans brutalitet och omänskliga ekonomiska politik drabbar befolkningens majoritet i mycket hårt. konstaterade följande: Diktaturen i har uppenbarligen ytterligare befäst sin ställning. Förtrycket har hårdnat. Det finns enligt utskottets mening all anledning för att vidhålla sitt avståndstagande från regimen i både ord och handling. Vad som saknas i utrikesutskottets konstaterande är förslag till konkreta åtgärder för att juntan kännbart skall bli påmind om att länder och människor utanför inte accepterar förtryck och brutalitet. kan gå i spetsen för sådana åtgärder. Chilenska landsorganisationen (CUT) har antagit en plattform för solidaritet med det chilenska folket. De partier som ingick i Unidad Populär har anslutit sig till denna plattform. Innehållet är följande: - öppet tillbakavisande av juntans representanter, varhelst de uppträder, - nej till samarbete med diktaturens administrativa, akademiska eller politiska institutioner, - nej till varje regerings- eller bankhjälp eller lån till diktaturen, - vägran att ingå i några som helst förhandlingar om juntans utrikesskuld, - nej till allt tekniskt bistånd till juntan, - total bojkott av all lastning av vapen och ammunition till juntan. Lämpligt vore att de ord om solidaritet med folk som uttalar ges konkret innebörd genom aktivt stöd till CUT:s plattform. Chilejuntan förtjänar bara att behandlas på ett sätt: att isoleras på alla plan. bör inleda en bojkott av chilejuntan och verka för en internationell bojkott. Med hänvisning till det anförda föreslås 1. att hemställer hos regeringen att ta initiativ till bojkott på alla plan av chilejuntan, 2. att hemställer hos regeringen att i internationella sammanhang verka för ett fördömande av Chilejuntan och att motarbeta den vid alla tillfällen, 3. att hemställer hos regeringen att framlägga förslag som stoppar svenska företags kapitalexport till . (vpk) C.-H. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)
mot · G402916 · 1981-01-23 00:00:00 — av om minskade biståndsanslag De sammantagna svenska biståndsanslagen över statsbudgeten har ökat med 545 milj. kr. resp. 600 milj. kr. I det nu föreliggande budgetförslaget föreslås en rekordhöjning med 705 milj. kr. till sammanlagt 5 720 milj. kr. Detta föreslås i ett läge när vi alla borde vara på det klara med att vi måste spara på alla utgifter, om ekonomin skall kunna rättas till. Det är ofta omvittnat att slöseri och dålig planering gör att biståndsprojekt blir betydligt dyrare än de borde blivit. En stor del av biståndsanslaget går till enpartistater som inte tillåter en fri politisk debatt. I vissa fall är det kommunistiska diktaturer. Bistånd till sådana länder bör skäras ned och omprövas i varje särskilt fall. Detsamma gäller det omfattande biståndet till s. k. befrielserörelser på olika håll. Principen bör vara att sådana rörelser inte skall få bistånd annat än i rena katastrofsituationer och för att lindra nöd. På flera av delposterna under biståndsanslaget finns betydande reservationer. Trots slöseri och dålig planering har man alltså inte lyckats göra av med de pengar som anvisats. Allt detta talar för att biståndsanslagen bör skäras ned i stället för att räknas upp med 705 milj. kr. Ett anslag på 4 000 milj. kr. bör vara en lämplig ram för kommande budgetår. Därvid bör vid fördelningen av anslagen ovanstående synpunkter beaktas. Dessutom bör uttala att regeringen vid behandlingen av budgetförslaget /83 bör pröva möjligheterna att minska anslagen ytterligare. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställs 1. att vid behandlingen av proposition 1980/81:100 bil. 6, beslutar att den totala biståndsramen för /82 bestäms till 4 000 milj. 2. att uttalar som sin mening att regeringen vid behandlingen av nästa års budgetförslag bör pröva möjligheterna att minska dessa anslag ytterligare.
mot · G402917 · 1981-01-23 00:00:00 — av m. fl. om rätt för värnpliktig att erhålla ledighet för folkrörelseuppdrag De svenska folkrörelserna utgör en vital del av den svenska demokratin. Folkrörelsernas arbete har varit pådrivande för demokratin och utvecklingen inom vårt land. Även har folkrörelserna ett mycket stort ansvar för att det demokratiska samhällsarbetet vidareutvecklas. När det gäller möjligheter för värnpliktiga till ledighet för folkrörelseupp"drag finns vissa oklarheter. Den statliga utredningen om översyn av tjänstereglementet för försvarsmakten slutförde sitt arbete . Ännu har emellertid inte regeringen presenterat något förslag för . Med tanke på de oklarheter om ledighet för folkrörelseuppdrag som föreligger är det angeläget att frågan får en snar lösning. är möjligheterna till ledighet ofta beroende på resp. befäls inställning till den värnpliktige. Det är därför nödvändigt att klara regler skapas för dessa uppdrag på samma sätt som det finns regler för rätt till ledighet för landstingsmannauppdrag. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag om hur bestämmelser om värnpliktigas rätt till ledighet för folkrörelseuppdrag skall utformas. () ()
mot · G402919 · 1981-01-23 00:00:00 — av m. fl. Enligt statsverkspropositionen 1971, bil. 6, s. 136 och regleringsbrev 1971/72 skall en särskild publikation utges, huvudsakligen avsedd för värnpliktiga under grundutbildning. Publikationen, som sedermera erhållit namnet Värnplikts-Nytt, skall vara ett forum för information och åsiktsutbyte, varvid de värnpliktiga skall tillförsäkras inflytande över tidningens innehåll och utformning. Ansvaret för administration av Värnplikts-Nytt har enligt nämnda regleringsbrev ålagts chefen för försvarsstabens personalvårdsbyrå. Detta ansvar innefattar bl. a. anställning av redaktionspersonal och kostnadsansvaret för tidningens utgivning och distribution. Kostnadsanslaget för Värnplikts-Nytt utgör för innevarande budgetår 1,2 milj. kr. Redaktionspersonalen består f. n. av chefredaktör - tillika ansvarig utgivare - en redaktionssekreterare och en kontorist. I övrigt tjänstgör vid Värnplikts-Nytts redaktion 6-10 värnpliktiga journalister och fotografer. Som förebild för Värnplikts-Nytts inriktning och utformning torde ha varit dess norska motsvarighet Mannskaps-Avisa. Mot bakgrund av de ovan angivna direktiven är det i och för sig naturligt att Värnplikts-Nytts innehåll kommit att främst inriktas mot de värnpliktigas förhållanden och problem. Ett särskilt uppslag i tidningen disponeras dessutom av värnpliktiga arbetsgruppen. Kritik har i olika sammanhang framförts mot att innehållet i tidningen ofta är alltför ensidigt och onyanserat. Mot denna bakgrund, och då artiklarna i vissa fall fått en provokativ utformning, är det förklarligt att många bland försvarets anställda personal upplevt detta som en osaklig och oberättigad vinkling av de redovisade förhållandena. Följden härav har i vissa fall blivit en allmänt negativ inställning till Värnplikts-Nytt, både på grund av att man uppfattat tidningen som en sabotör av strävanden att skapa och utveckla samhörighetskänsla mellan de värnpliktiga och deras befäl, men också genom att effekterna av berättigad kritik mot missförhållanden förtas genom ensidig och/eller osaklig utformning. En sådan utveckling är olycklig. Åtgärder bör därför övervägas för att positivt förändra attityden till Värnplikts-Nytt. Som ett led i detta syfte bör övervägas att efter det norska exemplet, där Mannskaps-Avisa numera omvandlats till , göra tidningen till ett allmänt forum för information och åsiktsutbyte för all personal inom försvarsmakten. Med hänvisning till vad i motionen anförts hemställer vi att hos regeringen begär utredning av möjligheterna att förändra tidningen till ett organ för all personal inom försvarsmakten. () BO ()
mot · G402921 · 1981-01-23 00:00:00 — Motion 1980/81:921 av om rätten till föräldrapenning vid tillfällig vård av handikappat barn Förälder har inom föräldraförsäkringen rätt till föräldrapenning för tillfällig vård av barn , om föräldern behöver avstå från förvärvsarbete i samband med sjukdom hos barnet. Det antal dagar man kan få ersättning för är per barn och år. För familjer med svårt handikappade barn är detta försäkringsskydd otillräckligt. Åldersgränsen är för låg just för denna grupp. Ett rullstolsbundet barn , som på grund av sjukdom inte kan gå i skolan, har heller inte möjlighet att klara sig ensam hemma. Ett förståndshandikappat barn som befinner sig på en sexårings nivå kan heller inte lämnas utan tillsyn vid sjukdom. Många handikappade barn blir oftare sjuka än andra barn. Många av dem måste ofta besöka läkare eller sjukhus. Det är också svårare att vid behov skaffa tillfällig vårdare för dem. Inte många kommuner kan vid hastigt påkommande behov avdela personal med tillräckliga kunskaper och erfarenheter för att klara vården av ett svårt handikappat barn. Av dessa skäl behöver föräldrar till gravt handikappade barn rätt till fler ersättningsdagar än andra föräldrar. Hur den grupp skall avgränsas som bör få en vidgad rätt till föräldrapenning måste närmare utredas, liksom frågan om hur många dagar med föräldrapenning som bör tillkomma för familjer med handikappade barn. Det torde knappast vara möjligt att i nu rådande ekonomiska situation utvidga rätten till ledighet för viss grupp utan begränsning av förmånen generellt. Med hänvisning till ovan anförda hemställer jag att hos regeringen begär en utredning i syfte att åstadkomma en omprövning av nu gällande rätt till föräldrapenning för vård av tillfälligt sjukt barn i syfte att förkorta ersättningstiden för ledighet i normalfallet och därigenom ekonomiskt möjliggöra längre ersättningstid för föräldrar till handikappade barn, långtidssjuka barn och till barn med ofta återkommande sjukdomar.
mot · G402922 · 1981-01-22 00:00:00 — av och om sjukpenning vid vård av barn i förskoleåldern De småbarnsföräldrar som väljer att i hemmet vårda egna barn och som avstår från yrkesarbete har inte fått sin rättmätiga del av samhällets ekonomiska engagemang på familjepolitikens område. Ändå vet alla att det i regel är bäst för barnen att få sin omvårdnad i det egna hemmet. Denna barnomsorg är den från samhällets synpunkt ekonomiskt mest fördelaktiga. Det är illa nog att allt vårdarbete i hemmet sker helt utan ersättning, sedan barnen uppnått tolv månaders ålder, men allra tydligast framträder den bristande jämlikheten, när vårdaren på grund av sjukdom inte kan fullgöra sina vanliga arbetsuppgifter och lejd arbetskraft måste anlitas. En förvärvsarbetande får full sjukpenning /dag, som samhällets mycket kraftigt subventionerade barnomsorg kan utnyttjas. Den som vårdar sina barn i hemmet får däremot själv helt bekosta den lejda vården. Eftersom kostnaden för sådan lega ej är avdragsgill vid upprättande av självdeklaration, medan den utbetalda legolönen beskattas, betyder detta att den förvärvsarbetande förälderns inkomst blir dubbelbeskattad under den icke förvärvsarbetande vårdarens sjukdomstid. De i sjukpenning som icke förvärvsarbetande erhåller, oavsett hur många barn som vårdas i hemmet kan med rätta betraktas som en förolämpning. Som en första rimlig åtgärd för att minska orättvisan borde beslut fattas om en sjukpenning, som åtminstone motsvarar grundbeloppet, för den som i hemmet vårdar barn i förskoleåldern. Med stöd av vad ovan anförts hemställs att beslutar begära att regeringen överlämnar motionen till sjukpenningkommittén för beaktande.
mot · G402923 · 1981-01-26 00:00:00 — 1980/81 923-931 av och om frivillig sjukförsäkring för hemmamake Sjukpenningförsäkringen utreds f. n. av sjukpenningkommittén. I kommitténs uppdrag ingår formellt prövning bl. a. av hemmamakeförsäkringen och den frivilliga sjukpenningförsäkringen. Åtskilliga motioner har väckts med anledning av att sjukpenningbeloppen vad avser nämnda försäkringar ej reviderats . Ett par av motionerna har överlämnats till kommittén. Det har emellertid ännu inte lett till någon ändring eller ens förslag till ändring. En hemmamake är således fortfarande tillförsäkrad endast . i sjukpenning och kan genom frivillig försäkring, sjukpenningtillägg, öka sjukpenningen med endast . Med hänsyn till den ekonomiska situation som råder är det självfallet olämpligt att öka sjukförsäkringens kostnader utöver den tillväxt som är direkt oundviklig med nuvarande regelsystem. Emellertid borde i varje fall sjukpenningtillägget inom den frivilliga sjukförsäkringen kunna höjas eftersom denna medför egenavgifter. Önskvärt vore att sjukpenningen inom hemmamakeförsäkringen, inklusive den frivilliga delen, kunde komma att beloppsmässigt motsvara garantinivån inom föräldraförsäkringen (f. n. Egenavgiftens storlek bör därvid kunna anpassas så att förändringen inte påverkar sjukpenningförsäkringens nettokostnad. Med hänvisning av det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av en förbättring av hemmamakars möjligheter att inom den allmänna försäkringens ram försäkra sig till högre sjukpenningbelopp än vad som är möjligt. () ()
mot · G402926 · 1981-01-26 00:00:00 — om pedagogisk gruppträning av sexåringar inom förskolan Förskolans uppgift är att i nära samarbete med hemmen främja en allsidig personlighetsutveckling och en gynnsam fysisk och social utveckling hos barnen. Förskoleverksamheten bedrivs i form av förskola, fritidshem, familjedaghem och kompletterande förskoleverksamhet. Enligt barnomsorgslagens 5 § är kommun skyldig att anvisa barn, kyrkobokförda i kommunen eller som stadigvarande vistas där, plats i förskola från och med höstterminen det år då barnet fyller . Syftet med § 5 är givetvis bl. a. att säkra en gruppverksamhet med pedagogisk träning inför skolstarten. är många av våra sexåringar placerade i daghem eller i familjedaghem. I daghemmen är barnen ofta indelade i s. k. syskongrupper, dvs. barn i åldrar från ett och ända upp till ingår i samma grupp. Möjlighet finns att inom de större daghemmen ordna en gemensam gruppverksamhet för fem- coh sexåringarna, men det kan ibland innebära betydande praktiska syårigheter. På sina håll tenderar alltså deltidsförskolan att helt uppslukas av daghems verksamheten, vilket vore olyckligt med hänsyn till sexåringarnas behov av samordnad gruppverksamhet inför skolstarten. Det är önskvärt att kommunerna görs uppmärksamma på det behov som barnen i detta hänseende har året före skolstart och uppmanas att sträva efter en samordning under ifrågavarande år. Med hänvisning till det anförda hemställs att uttalar att kommunerna vid planeringen av barnomsorgen bör sträva efter en samlad pedagogisk gruppverksamhet för barn som förberedelse inför skolan.
mot · G402927 · 1981-01-27 00:00:00 — av m. fl. om fosterbarns rättsliga ställning Omhändertagande av barn för samhällsvård innebär ett drastiskt ingrepp i den enskildes liv. Därför måste ingripanden ske med största varsamhet för att det omhändertagna barnet inte skall utsättas för psykiska påfrestningar som ger men för livet. Innan ett fosterhem godkänns för att ta emot barn sker en noggrann kontroll. Oaktat att så sker visar det sig ibland att ett fosterhem inte är lämpligt att vårda ett omhändertaget barn. I dessa situationer händer det att de sociala myndigheterna omplacerar ett fosterbarn från ett fosterhem till ett annat. Barnets rättssäkerhet måste tillmätas stor vikt vid omhändertagande för samhällsvård. Därför krävs att de sociala myndigheternas beslut underställs länsrätten till prövning. Däremot kan kommunens sociala centralnämnd besluta att flytta ett fosterbarn från ett fosterhem till ett annat utan att någon rättslig prövning av åtgärden sker. Visserligen har den sociala centralnämnden enligt barnavårdslagen i uppgift att sörja för barnets bästa, men ändå är det otillfredsställande att inte någon prövning kan göras av sociala centralnämndens beslut i detta fall. Utredningen om barnens rätt har inte uttryckligen i uppdrag att ta upp den berörda frågan. Enligt vår mening bör utredningen genom tilläggsdirektiv ges i uppdrag att överväga behovet av åtgärder som stärker barnens rättssäkerhet när kommunen vill ändra en fosterhemsplacering. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär att utredningen om barnens rätt genom tilläggsdirektiv ges i uppdrag att utreda frågan om barns rättsliga ställning vid ändring av fosterhemsplacering. () () () . () MAJ ()
mot · G402929 · 1981-01-23 00:00:00 — av m. fl. om patientombud vid mentalsjukhus Frågan om en förstärkt rättssäkerhet för patienterna, framför allt inom det psykiska hälso- och sjukvårdsområdet, har vid ett flertal tillfällen aktualiserats bl. a. genom motionsyrkanden. Genom den av 1979/riksdag antagna lagen om förtroendenämnder inom hälso- och sjukvården avsågs att delvis tillgodose dessa krav. Det senaste årets händelser bl. a. vid och vid långvårdskliniken i visar dock på en ökad tendens till repressiva inslag i den psykiatriska vården. Det inträffade visar att det förekommer psykiskt och fysiskt våld inom psykvården. Detta måste motarbetas på ett effektivt sätt. De nyinrättade förtroendenämnderna torde ha små möjligheter att komma till rätta med dessa missförhållanden, då de ej skall bedriva en uppsökande verksamhet. För den enskilde patienten är avståndet till förtroendenämnderna långt. Det kan också vara svårt för en psykiskt sjuk människa att veta eller att orka ta reda på vem hon kan vända sig till för att få råd och hjälp. Som ett komplement till förtroendenämnderna bör därför av vid de större mentalsjukhusen inrättas från landstingen fristående patientombud. Dessa kan på ett annat sätt än förtroendenämnderna ha kontakt med sjukhuset och dess patienter för att bistå dem med råd och dåd. Härigenom skulle på ett smidigt sätt många missförstånd och missförhållanden kunna undanröjas. Tillgången till patientombud torde även kunna medverka till en snabbare rehabilitering och till att i vissa fall tvångsintagning undviks. Patientombudens huvuduppgift skall i första hand vara att genom uppsökande verksamhet utgöra en förmedlande länk mellan patienten och sjukhusledningen, förtroendenämnderna och andra myndigheter. Därvid bör de bl. - förmedla patientens ärende till rätt forum, översätta det patienten vill ha sagt, vara hans följeslagare vid konfrontationer när patienten så önskar och fungera som en förlängd arm för honom, - informera patienten om deras rättigheter, t. ex. att få vårdbehovet prövat eller se sina journaler, -biträda patienten i samband med konflikter, t. ex. vid upprättande av klagoskrivelse till myndighet, - biträda anhöriga som har klagomål på patients vård eller på bristande information från läkare och vårdpersonal, -vid fall av tvångsintagningar hållas underrättade om intagningen och beredas möjlighet att hjälpa patient som så önskar att anföra klagomål mot beslutet, - vara uppmärksamma på om integritetskränkande behandlingsmetoder och vårdrutiner förekommer och på eget initiativ eller om patient så begär initiera utredningar. Kostnaderna för verksamheten torde kunna bestridas genom avdrag av mentalvårdsanslaget till landstingen. Med hänvisning till det anförda hemställs att måtte besluta begära hos regeringen att av patientombud inrättas vid de större mentalsjukhusen samt att kostnaderna för detta måtte belasta anslaget till landstingens mentalvård. 1NG-MARIE () ()