mot · G502369 · 1981-01-01 00:00:00 — Hos alla länsstyrelser finns omfattande arkiv innehållande lantmäteriakter, som samlats . Akterna innehåller som regel en eller flera kartor. Totalt finns drygt 2 miljoner akter, och antalet kartor är ungefär av samma storleksordning. Handlingarna och kartorna har stor betydelse för den löpande fastighetsbildningsverksamheten. De utnyttjas vid fastighetsutredningar m. m. Kartorna har dessutom ett mycket stort kulturvärde eftersom de bär unika vittnesbörd om förhållandena och utvecklingen och framåt. De utgör även ett viktigt källmaterial för forskningen. En arbetsgrupp inom lantmäteriverket har gjort en utredning om behovet av lagning av kartor i arkiven. Utredningen har visat att behovet av lagning ökar successivt. Särskilt gäller detta i fråga om kartor med så svåra skador att ett relativt kvalificerat yrkeskunnande behövs för reparationerna. Denna mer kvalificerade lagning, som kan benämnas kartkonservering, kan endast i mycket begränsad utsträckning utföras av den personal som f. n. är anställd för kartlagning vid de skilda arkiven och som avlönas med lönebidrag från länsarbetsnämnderna. Antalet kartor som är i behov av konservering överstiger enligt vad arbetsgruppen beräknat i vart fall 30 000. Skadorna är av sådan art att kartorna knappast kan användas vid den löpande arkivforskningen och det är också svårt att mikrofilma dem eller kopiera dem på annat sätt. Situationen är bekymmersam eftersom kartorna som berörts utgör rättsliga dokument om gällande fastighetsindelning och även har stort kulturhistoriskt värde. Det yrkeskunnande som behövs för den kvalificerade konserveringen av kartor finns f. n. representerat endast hos en handfull personer i landet. Dessa är på väg att pensioneras eller är redan pensionerade. Det är därför en brådskande angelägenhet att utbilda en ny generation. Arbetsgruppen har vidare föreslagit att konserveringsverksamheten organiseras i en för landet gemensam central under lantmäteriverkets huvudmannaskap. Centralen bör lokaliseras så att den också tjänar regionalpolitiska syften. Gruppen har föreslagit att den förläggs till . Behov av kartkonservering finns enligt gruppen också i fråga om privata arkiv - bl. a. by- och gårdsarkiv - samt i fråga om kommunala arkiv. Också i de övriga nordiska länderna finns otillfredsställda behov av denna art. Enligt vår mening har behovet av en kartkonserveringscentral redovisats på ett övertygande sätt av lantmäteriverket och dess arbetsgrupp. generation har ett stort ansvar för att de betydelsefulla dokument som lantmäterikartorna från tidigare århundraden utgör kan bevaras. Det är också utomordentligt viktigt att det yrkeskunnande som erfordras för en kvalificerad reparation av kartorna bibehålls i landet. För arbetsmarknaden i skulle tillkomsten av den föreslagna centralen bli av stor betydelse. Kommunen har, liksom andra inlandskommuner i , stora svårigheter att bibehålla sitt befolkningsunderlag. Sysselsättningen är särskilt svag för kvinnorna. I den av lantmäteriverket föreslagna kartcentralen skulle ett tjugotal personer kunna få en varaktig, kvalificerad och synnerligen meningsfull sysselsättning. I sammanhanget bör noteras att investeringskostnaderna torde bli små i förhållande till sysselsättningseffekten. Med stöd av det anförda hemställs 1. att beslutar att hos regeringen begära initiativ för att tillgodose behovet av kartkonservering, 2. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts beträffande som lämplig lokaliseringsort för kartkonserveringsverksamheten. den 18 janauri 1982