mot · G4021361 · 1981-01-26 00:00:00 — av och om insamling av batterier Kadmium och kvicksilver som sprids ut i naturen utgör ett av våra svåraste miljöproblem, dels därför att ämnena är extremt giftiga, dels därför att de är beständiga och därigenom orsakar en permanent och obotlig förorening av miljön. Den ständigt pågående försurningen i mark och vatten ökar risken för att dessa tungmetaller ackumuleras i levande organismer. Uttjänta batterier innehållande kvicksilver (Hg) eller kadmium (Cd) utgör en väsentlig källa till spridning av dessa ämnen. Om dessa ämnen tillåts hamna bland grovsopor och hushållsavfall så utgör de ett direkt hot mot den satsning som gjorts för att återvinna bl. a. kompost ur hushållssopor. Mängden kvicksilver som ingår i batterier som säljs i är ca . Det totala utsläppet till luft och vatten från all verksamhet i har beräknats till drygt . Man uppskattar att batterier bidrar med Hg till luft enbart från sopförbränningsanläggningar i . Det finns tre olika batterityper som innehåller Hg. Förbrukade kvicksilveroxidbatterier som står för den största mängden Hg tas emot i de flesta affärer som har dessa batterier i sitt sortiment. Initiativet till denna kampanj har tagits av batteriföreningen i samråd med . Diskinformationsmaterial om kampanjen har skickats ut till i stort sett alla affärer som marknadsför denna batterityp. har dock inspekterat 30 sådana affärer och därvid funnit att inte någon hade kvar informationsmaterialet efter det att det skickades ut. De flesta affärerna tog dock emot kasserade batterier, men någon aktiv information till konsumenten förekom inte. Mängden kvicksilveroxidbatterier som försäljs i uppgår till ca . Ca Hg ingår i dessa batterier. Insamlade batterier exporteras till bl. a. där återvinning av Hg sker. Alkaliska brunstensbatterier som säljs i uppgår till en mängd av ca med ett kvicksilverinnehåll på ungefär . Man räknar med ökad försäljning av dessa batterier. Batterier av denna typ tas ej emot inom ramen för pågående insamlingskampanj. Representanter för batteriföreningen har till uppgett att man inte kan åta sig att även samla in denna batterityp från detaljhandeln. Representanter för delar av detaljhandeln har däremot förklarat sig villiga att ta emot denna batterityp om kommunen står för hämtning och vidarehantering. och kommer att insamla denna batterityp parallellt med den andra kampanjen. Någon möjlighet att återvinna Hg från insamlade batterier finns f. n. inte. Batterierna lagras på regionala platser tills vidare. Alkaliska brunstensbatterier är dock svåra att skilja ifrån vanliga brunstensbatterier som endast har en liten andel Hg. Antalet sådana batterier uppgår till en årlig mängd av med ett Hg-innehåll av ca . Det är synnerligen angeläget att alkaliska batterier märks så att de kan identifieras vid insamling utan att risk uppstår för att även vanliga brunstensbatterier samlas in och översvämmar handeln. Mängden Cd som ingår i batterier (laddningsbara batterier) som säljs är ca . Nettotillförseln av Cd till har grovt beräknats ligga på ca i produkter där Cd och Cd-preparat används avsiktligt. I huvudsak kan man dela upp Cd-batterierna i tre olika grupper efter användningssätt. Öppna Cd-batterier (innehållande ca Cd ) som liknar vanliga bilbatterier används i huvudsak av storförbrukare (försvaret, SL m. fl.). Genom detta förmodas större delen kasserade batterier tas om hand på ett riktigt sätt. Nife , som dominerar marknaden, tar emot alla kasserade batterier utan kostnad för kunden. Cd från batterierna återvinns i bolagets nya behandlingsanläggning. Nife har även förklarat sig villigt att ta emot andra Cd-batterier som kasseras i . Slutna Cd-batterier, som används som ersättningsbatterier för vanliga batterier, finns i laddningsbara fickräknare, blixtaggregat m. m. Någon fungerande insamling av dessa batterier förekommer inte. Huvuddelen av batterierna hamnar förmodligen bland våra hushållssopor. Två batterier som slängs fördubblar halten Cd i en vanlig sopbil. Livslängden för ett batteri är normalt . Den tredje gruppen Cd-batterier är slutna, inmonterade batterier som finns i sladdlösa trädgårdsverktyg samt TV-apparater, kassaapparater m. m. Mängden Cd som ingick i enbart trädgårdsverktyg som såldes uppgick till uppskattningsvis drygt ett ton, vilket ungefär motsvarar två årsutsläpp från eller 116 av de totala utsläppen från . Batterierna torde till övervägande delen hamna bland grovsopor och hushållsavfall. Batterierna ersätts delvis av slutna blybatterier. Även de är miljöfarliga om än i mindre utsträckning. Som framgår av ovanstående hamnar en enorm mängd Hg och Cd i våra sopor beroende på att en effektiv insamling av batterier saknas. Det är angeläget att snara och effektiva åtgärder vidtas så att spridningen av dessa tungmetaller minskas kraftigt. Övriga miljövårdssatsningar förlorar i anseende, om inte dessa stora och förhållandevis lättåtkomliga spridningsvägar täpps igen. Detaljhandeln och leverantörssidan bör genom ändring av kungörelsen om hälso- och miljöfarliga varor tvingas ta emot och vidarehantera miljöfarliga batterier så att de kan skickas för återvinning alternativt lagras (alkaliska brunstensbatterier). bör branschen informera konsumenterna om att samtliga knappbatterier skall samlas in. Information om insamling av övriga batterier bör ske genom att dessa batterier märks av leverantörerna. Enligt lagen om hälso- och miljöfarliga varor 5 § åligger det den som hanterar en miljöfarlig vara att bl. a. märka varan med uppgifter av betydelse ur miljösynpunkt. Genom att den som hanterar varan får ett helhetsansvar för märkning och insamling samt vidarehantering erhålls en värdefull återkoppling mellan dessa bägge steg i hanteringen. Vad gäller uppsamlingen av batterier kan det ifrågasättas om kommunerna i allmänhet har samma möjligheter som och att organisera insamlingen. Frågan är om inte det skulle underlätta i alla avseenden om leverantörerna också fick ansvaret för uppsamlingen från detaljisterna. Leverantörerna har all kunskap om försäljningsställen och försäljningsstatistik och vet med andra ord var och när hämtning bör utföras utan att det behöver betyda att en ny organisation för detsamma byggs upp. Vad gäller särskilda krav för transport av batterierna som miljöfarligt avfall bör nämnas att några särskilda regler inte behöver utfärdas i detta fall, eftersom det inte är farligare att transportera använda batterier än oanvända. Utöver märkning och insamling bör även andra åtgärder övervägas såsom pant, inbyte, importavgift, ersättningsbatterier samt förbud. Med hänvisning till det ovan anförda hemställer vi att hos regeringen begär förslag om snara åtgärder för insamling av batterier såsom anförts i motionen.