mot · G4021856 · 1981-01-27 00:00:00 — 1980/81 1856-1859 av m. fl. om ändrade riktlinjer för samhällets stöd till musiklivet Bakgrund Mot bakgrund av den svenska samhällsekonomiska situationen är det angeläget att företa översyn på skilda områden i avsikt att åstadkomma besparingar och omprioriteringar. På kulturområdet är det en grannlaga uppgift. Åtgärderna får inte äventyra samhällets uppgift att värna vårt kulturarv. Tvärtom - i nuvarande situation är det än mer angeläget att sådana värden får det stöd som erfordras för att vi skall kunna förvalta dem vidare till nästa generation. Vad man däremot skall rikta uppmärksamheten mot - när det gäller att åstadkomma besparingar och omprioriteringar inom denna sektor av samhällslivet - är uppgifter som inte på samma sätt kan anses vara lika angelägna att slå vakt om och i synnerhet insatser som man med säkerhet kan konstatera ändå blir tillgodosedda genom frivilliga, kommersiella insatser etc. på marknaden. Avsikten med denna motion är att rikta uppmärksamheten på några frågeställningar inom det musikpolitiska området och framlägga förslag till omprioriteringar som syftar till ett bättre resursutnyttjande. Allmänt sett när det gäller verksamheter som kräver anslag från stat, kommuner och landsting måste alla räkna med stor återhållsamhet . Även om många behov är otillfredsställda måste insatserna även på det kulturella området koncentreras på att förändra relationen mellan den skyddade och den konkurrensutsatta sektorn. Den process som inletts i och med regeringens sparplan m. m. måste fortsätta och fullföljas konsekvent. Vederbörande statliga organs uppgift är att även inom denna del av samhällslivet främja sysselsättning, utveckling och förnyelse. Många ändamål kommer dock inte att kunna tillgodoses med offentliga insatser . Det är därför angeläget att allmänhet och företag ekonomiskt och på annat sätt uppmuntras att stödja angelägna kulturella ändamål. Utan sådant stöd kommer det att bli mycket svårt för det svenska musiklivet att bibehålla nuvarande konstnärliga nivå, t. ex. i fråga om internationella artister, turnéer och framföranden av kostnadskrävande verk. Endast genom att lägga detta långsiktiga perspektiv på samhällets insatser kan vi skapa resurser för angelägna kulturpolitiska åtgärder. Rikskonserters produktion av fonogram Rikskonserters verksamhet inleddes då fattade beslut om en försöksverksamhet i enlighet med konsertbyråutredningens förslag. I enlighet med detta beslut inrättades ett centralt kansli för verksamheten. I konsertbyråutredningens första betänkande, i vilket tanken på rikskonserter fördes fram, berördes frågan om framställning av grammofonskivor endast perifert, och verksamheten inriktades i första hand på konserter av olika slag. Utredningen anförde emellertid under rubriken utvecklingen att man i ett slutskede av rikskonsertverksamhetens uppbyggande väntade sig att organisationen skulle innefatta bl. a. en press-, reklam- och inspelningsavdelning, vars uppgifter dock inte beskrivs närmare. Trots att produktionen av grammofonskivor inte upptogs bland de ursprungliga uppgifterna för försöksverksamheten med rikskonserter, uppkom redan under verksamhetens andra år förslag om att statens försöksverksamhet med rikskonserter (SFRK) skulle åta sig huvudmannaskap för skivframställning. En särskild nämnd - svensk musik - tillsattes med uppgift att handlägga frågor rörande statligt subventionerad skivverksamhet. Denna nämnd kom inte att få någon större betydelse, och SFRK erhöll uppdrag att inom försöksverksamhetens ram företa vissa försök med produktion och marknadsföring av grammofonskivor. gav SFRK ut sin första grammofonskiva. producerades sammanlagt åtta långspelande skivor. Grammofonskivorna tillhandahölls på rekvisition direkt hos SFRK och genom försäljning vid konserttillfällen. Produktionen av dessa grammofonskivor mottogs mycket gynnsamt, och försäljningen uppgick till 3 000 skivor . En viktig förklaring till försäljningsframgången torde vara priset, som satts till endast . tillhandahölls SFRK:s skivor inte bara genom försäljning vid konserter och per post utan även genom den reguljära skivhandeln sedan vissa riktlinjer för prissättningen dragits upp. I konsertbyråutredningens huvudbetänkande Rikskonserter föreslogs att försöksverksamheten med rikskonserter skulle övergå i en permanent verksamhet med huvudsaklig inriktning på produktion av kvällskonserter, ungdomskonserter och skolkonserter samt av grammofonskivor och ljudband. Utredningen gjorde även vissa kostnadsberäkningar för den framtida verksamheten och föreslog för produktinsatser och grammofonskiveproduktion ett preliminärt belopp av . I proposition 1968:45 föreslogs att statens försöksverksamhet skulle övergå till att bedrivas i permanent form fr. o. m. . Den centrala delen av rikskonsertverksamheten organiserades därvid i form av en stiftelse, för rikskonserter. Föredragande statsråd menade i propositionen att rikskonsertverksamheten, i syfte att ge en så stor allmänhet som möjligt ett utbud av musik av konstnärligt hög kvalitet, bör utnyttja grammofonskivor och ljudband som ett komplement till andra metoder. Nuvarande direktiv angående uppgift och mål för () formulerades i regeringens proposition 1973:1 på följande Produktionen vid IRK bör som främst inriktas på att vara repertoarkompletterande och avse utgivning av svensk musik som är orepresenterad eller ofullständigt representerad på fonogram samt utgivning av fonogram med svenska artister vars konstnärsskap inte kan anses vara tillräckligt dokumenterat på fonogram. Utredningens förslag om att IRK även bör ges möjlighet att arbeta med kommersiell syftning kan jag således inte biträda. Ansvaret för repertoarens sammansättning, val av artister m. m. bör åvila . De experiment med olika distributionsformer i syfte att nå nya lyssnarkategorier som IRK redan bedriver bör fortsätta. IRK bör efter en treårsperiod redovisa erfarenheterna av den utökade försöksverksamheten både i vad avser produktion och distribution av fonogram samt föreslå ytterligare åtgärder. IRK bör vidare undersöka möjligheterna för att intensifiera det nordiska samarbetet på fonogramområdet. Såväl från kulturpolitiska som från marknadsekonomiska utgångspunkter är det angeläget att fonogramindustrin har möjlighet att även kunna fungera i fri konkurrens och att statsmakterna inte genom olika åtgärder försämrar dess villkor. BIS, Bluebell, Lyricon, Opus 3, Proprius, Signatur m. fl. mindre bolag gör en viktig och vital kulturinsats av egen fri vilja. Rikskonserter har fått sig samma uppgifter ålagda. Redan i detta konstaterande ligger en betydelsefull principiell skillnad. BIS har exempelvis under givit ut 130 skivor av mycket hög kvalitet. Proprius har som Rikskonserter producerat i stort sett samma antal titlar av hög teknisk kvalitet. BIS har totalt erhållit ett statligt anslag om . och Proprius , medan utgivningen på Rikskonserters fonogrambolag har kostat skattebetalarna 21 milj. kr. Det måste dock framhållas att bidraget till Rikskonserter möjliggjort en skivutgivning av delvis mycket hög kvalitet och angelägenhet. Hit hör bl. a. orkestervek av , , , m. fl. I flera fall har dock resurserna använts för att spela in bl. a. utländsk folkmusik. Ekonomiska uppgifter om verksamheten redovisas i Bilaga 1. Uppgifterna om statsanslag, produktionskostnader m. m. omfattar tioårsperioden / 70-1978/79. I Bilaga 2 lämnas en detaljerad fördelning av kostnaderna i samband med fonogramproduktionen budgetåren 1976/77-1978/79 samt enligt budget resp. petita för budgetåren 1979/80 och 1981/82. I årets budgetproposition (prop. 1980/81:100, bil. 12, s. 38) förutsätter utbildningsministern att Rikskonserter liksom under innevarande budgetår kan fördela smärre stödbelopp till enskilda fonogramproducenter under /82. Vi vill understryka angelägenheten av att Rikskonserter medverkar till att fristående bolag får möjlighet att delta i den utgivning som måste stimuleras med skattemedel. Det är emellertid av stor vikt att även den icke längre upphovsrättsligt skyddade musiken ges ut - för vetenskapligt korrekt och praktisk utgivning i form av notmaterial och fonogram. Vad som saknas är specialdestinerade stödinsatser för skivutgivning av äldre svensk musik, t. ex. , , , etc. Dylika problemställningar har dess bättre uppmärksammats , inte minst i samband med det stora skivantologiprojekt som företrädare för berörda intressen har initierat. Det är angeläget att dessa strävanden fullföljs och också uppmuntras av statsmakterna. En mycket väsentlig fråga är distributionen. Utan en kraftfull distributionsapparat är det meningslöst att producera fonogram som ligger kvar på lager. Likaså är marknadsföringen viktig. Inte minst gäller detta åtgärder för att åstadkomma en ökad export. Med tanke på landets ekonomiska läge är varje förstärkning av exportinkomsterna av stort värde. Från skattebetalarnas synpunkt måste det anses vara oacceptabelt att läggs ned på att åstadkomma skivproduktioner som sedan inte når ut till en bredare publik - såväl inom landet som internationellt! Det är här som Rikskonserter har sin stora uppgift: att få ut konstmusiken till den stora allmänheten. Sålunda bör Rikskonserter utan olägenhet göra omläggningar av sin produktionsplan för att bättre kunna uppfylla statens målsättningar på detta område i samarbete med fristående producenter. Därigenom kan man undvika åtgärder som av andra kan upplevas som en monopolisering, vilket ofta antytts i den allmänna debatten. Vi vill emellertid understryka att man skall iaktta försiktighet med bidragsgivning. Det kan inte accepteras att sätta in likviditetstillskott i friska företag. I stället skall alla ansträngningar sättas in pä att rätta till orsakerna till att företagen måste fä dessa pengar, med andra ord: förbättra samspelet mellan företag och samhälle! Vi vill därför förorda att regeringen företar en översyn av direktiven till Rikskonserter. Av regleringsbrevet bör mer explicit framgå att Rikskonserter skall koncentrera sin utgivning på svensk musik som är orepresenterad eller ofullständigt representerad på fonogram och med svenska artister vilkas konstnärskap inte kan anses tillräckligt dokumenterat på fonogram. Det förstnämnda gäller bl. a. fortsatt utgivning av svensk symfonimusik, bl. a. av våra stora tonsättare . , , och . Enskilt stöd till musiklivet Kulturområdet måste liksom andra samhällsområden komma att drabbas av de besparingar som är nödvändiga för att realisera den strama ekonomiska politik som statsmakterna beslutat. Det torde emellertid stå klart att marginalerna inom kulturområdet är exceptionellt små. Inom musikområdet är t. ex. gageutvecklingen sådan att de framstående svenska symfoniorkestrarna redan nu har mycket svårt att engagera de internationella gästartister som är nödvändiga för att upprätthålla en oförändrat hög konstnärlig nivå. En skattelättnad för bidrag till kulturella institutioner skulle i någon mån kunna kompensera uteblivna insatser från samhällets sida. Det bör påpekas att vissa angelägna projekt knappast kan genomföras utan att berörda kulturinstitutioner får bidrag från företag och enskilda. Ett aktuellt exempel på detta är installationen av en orgel i . Skattelättnader vid stöd till ideella organisationer har tidigare övervägts men avvisats med hänsyn till vissa principiella betänkligheter. Vi delar uppfattningen att sådana betänkligheter kan anföras mot en generell avdragsrätt för gåvor till alla typer av s. k. ideella organisationer. Vi vill därför föreslå en femårig försöksverksamhet med ett 70-procentigt avdrag av det belopp som enskilda och företag ger till sådana organisationer inom kulturområdet som åtnjuter stöd från samhällets sida. Härigenom garanteras att avdragsrätt begränsas till bidrag till organisationer som driver en verksamhet som samhället ansett stå i överensstämmelse med kulturpolitikens mål. Det kan anses rimligt att inte hela bidraget berättigar till skatteavdrag, varför vi föreslår att avdraget begränsas till av bidraget. Efter den femåriga försöksperioden bör detta avdragssystem utvärderas. I årets budgetproposition (prop. 1980/81:100, bil. 12, s. 10) anför utbildningsministern: har i sin rapport (1979:1) Fonogrammen i kulturpolitiken lagt fram förslag om stöd till fonogramutgivning. Förslaget har remissbehandlats. Enligt min mening finns det anledning att se förslag i ett vidare sammanhang. Som påpekas i flera remissvar över rapporten har kassettekniken lett till att privatkopieringen av musik i olika former ökat. Rättighetsinnehavare av olika slag tillfogas härigenom en viss ekonomisk skada. Mot denna bakgrund har aktualiserats huruvida man genom en avgift på s. k. tomkassetter kan kompensera rättighetsinnehavarna som grupp för denna skada. Beredningen av denna fråga pågår f. n. inom regeringens kansli. har tidigare (lagutskottets betänkande 1980/81:3) uttalat sig för att en sådan avgift kan införas, dock under förutsättning att medlen går till rättsinnehavarna, dvs. de som förlorar på den illegala hanteringen och Rättsinnehavarna, dvs. artister, producenter och fonogrambolag, har ett gemensamt intresse av insatser för att förbättra marknadsföring och distribution av sina produktioner. Mot bakgrund av de åtgärder som härmed aviseras av regeringen vill vi föreslå att man överväger följande användningsområden för den tänkta avgiften på tomkassetter: Stöd till enskilda fonogramproducenter enligt statens kulturråds förslag i dess rapport 1979:1. - Vi bedömer det som oerhört väsentligt att det enskilda initiativet, när det gäller utgivning av seriös svensk musik, premieras och att småföretagen ges en förbättrad arbetssituation. Stora bolag med ett mer varierat utbud bör själva kunna finansiera utgivningar av seriös musik med intäkter från utgivningar av underhållningsmusik inom olika genrer. -1 detta sammanhang bör nämnas behovet av samordning mellan alla producenter av seriös musik, dels för att eliminera risken för dubbelutgivning, dvs. samtidig utgivning av samma objekt, dels för att se till att man fyller tomma luckor för att på så sätt främja utgivningen av musik som eljest riskerar att inte bli inspelad. - Någon form av effektivt samarbetsorgan bör inrättas - så utformat att man undviker byråkratiska inslag. Stöd till distribution av fonogram med svensk musik. Inom Rikskonserter har byggts upp en rikt förgrenad distributionsapparat, bl. a. i form av en skivklubb med ca 10 000 abonnenter. Ett liknande system bör kunna införas för övriga producenter av seriös musik, eventuellt genom samarbete med Rikskonserter. Det måste vara en självklar målsättning att all produktion av seriös musik ges goda möjligheter att nå den stora allmänheten. - Bidrag bör kunna utgå för etablerande av skivklubbar, eventuellt en gemensam klubb för Rikskonserter och övriga producenter av seriös musik. Export av fonogram. Det är av stort intresse att kännedom om svensk musik på ett effektivt sätt sprids till andra länder. Fonogrammet, främst grammofonskivan, är därvid enligt erfarenhet det bästa medlet för detta ändamål vid sidan av konsertframföranden. Fonogrammet blir effektivt genom att det används både i radiosändningar och för privat bruk. - Export av fonogram sker visserligen av både de större och de mindre företagen (inkl. Rikskonserter), men denna verksamhet bör kunna utvidgas avsevärt. Medel från den planerade kassettavgiften bör t. ex. kunna ställas till förfogande för uppbyggnad av en effektiv exportorganisation. Även i detta fall bör samarbete kunna etableras mellan Rikskonserter och de enskilda producenterna. Det projekt för systematisk utgivning av företrädesvis äldre svensk musik på skiva som är planerat i Musikaliska regi bör genomföras och då med medel som tas ur inkomsterna från kassettavgiften. Det är ytterst angeläget att det bästa av vår äldre musikskatt från till spelas in och ges ut på fonogram - dvs. på skiva och/eller kassett. Dit hör främst verk av , , , etc. - Utomlands finns ett stort intresse bl. Drottningen av Golconda, varav i sitt arkiv har en fin inspelning från urpremiären 1968 som skulle kunna ges ut om medel härför kunde ställas till förfogande. - När får vi Drottningen av Golconda på skiva? var en uppfordrande fråga vid en konferens i , sedan man där fått avlyssna några smakprov. Lika angelägen är en nyinspelning av med svenska artister och svensk orkester. Arbetet med utgivning av en svensk musikantologi på skiva bör alltså ges hög prioritet. I samband med arbetet med en skivantologi initieras också en forskning som annars knappast kommer till stånd. - De fonder som f. n. står till förfogande räcker inte på långa vägar för de mest angelägna behoven på detta område. En sådan fond är för musikvetenskap, vars medel 1977 insamlats på frivillig väg bland intresserade personer. a. bidrog generöst vid starten. Fondens tillgångar är dock f. n. endast . - vilket inte förslår särskilt långt. För att fonden skall kunna ge ett verkligt stöd till musikforskarna krävs ett anslag om . Först då kan en i alla avseenden ekonomiskt eftersatt forskningsgren och ett tillika eftersatt område inom svensk musik ges en reell möjlighet att utvecklas. Vår äldre svenska musikkulturhistoria måste bli föremål för forskning och ett bättre omhändertagande än som sker. Stiftelsen driver vid sidan av föreställningsverksamheten ett för svensk teater- och musikhistorisk forskning mycket värdefullt bibliotek och bildarkiv. Ett resurstillskott till denna verksamhet måste bedömas som mycket angeläget för att göra det möjligt att göra samlingarna tillgängliga för forskare och i övrigt bearbeta museets omfattande samlingar. Vid sidan av skivutgivning av både äldre och yngre svensk musik är det angeläget att notmaterialet till denna musik publiceras. För utgivandet av utgår statligt stöd. Sådant ryms fr. o. m. 1980/81 inom samma anslagsram som utgivandet av serien Monumenta Musicae Svecicae med Svenska samfundet för musikforskning som huvudman. Ur samma anslag skall fr. o. m. 1980/81 även musikförläggare kunna få medel för utgivande av äldre svenska tonsättares verk. Det är emellertid lika viktigt att 1900-talets svenska tonsättares verk kommer i tryck. Det gäller och lika väl som och . - En särskild stiftelse för utgivning av svenska tonsättares symfoniska verk i tryck och på fonogram bör etableras. (Jfr motion 1979/80:449 angående sådan fond för musik.) Utgivandet av gemensam katalog. En viktig händelse är emellertid utgivandet av den s. k. GLF-katalogen1. Avsikten är att den skall vara en gemensam katalog - men alla utgivningar finns icke med, ofta av kostnadsskäl, vilket i synnerhet gäller småföretagen i branschen. Ett sätt att lösa detta problem vore att använda en del av intäkterna från den planerade kassettavgiften till att finansiera produktion och distribution av denna katalog. De problem som är förknippade med distributionen av fonogram liknar dem som råder vid distribution av böcker. Det är därför angeläget att fonogramdistributionen kan tillgodogöras de erfarenheter som vunnits bl. a. inom rörande bokbranschens distributionsproblem. Genom sina kataloger och mikrokort (microfiches) har den svenska bokbranschen till sitt förfogande ett katalog- och informationssystem som i sin omfattning och detaljrikedom knappast har sin motsvarighet i andra länder. Utbildning av personal. Det finns bortåt 750 försäljningsställen för grammofonskivor i landet. Av dessa är det bara ett par hundra som för skivor med seriös musik. Troligen förhåller det sig så att endast ett tjugotal butiker har personal som fått särskild utbildning på detta område. Det erfordras alltså vissa utbildningsinsatser för att servicen i mindre kommuner skall bli tillfredsställande. Utöver kompensation till upphovsmännen - tonsättare, artister och fonogramproducenter - som förlorar ersättningar genom den mycket omfattande hemkopieringen vill vi sammanfattningsvis föreslå att medel från inkomsterna av den föreslagna kassettavgiften bl. a. används för följande ändamål: Ökad utgivning av svensk symfonimusik och annan svensk seriös musik. Stöd till enskilda fonogramproducenter för en rikare utgivning av svensk seriös musik. Stöd till distributionsåtgärder, bl. a. för mindre producentföretag vilkas ekonomiska situation inte medger utbyggnad av en effektiv distributionsapparat (t. ex. skivklubb). Stöd till effektivare export av fonogram med seriös svensk musik. Utgivning av en svensk musikhistorisk skivantologi enligt Musikaliska förslag. Ökade resurser för musikhistorisk forskning, bl. a. genom att erforderliga medel tillskjuts till . Bildande av en stiftelse för utgivning av nyare och äldre musik, i första hand i tryck, men - som ett komplement till antologin - även på skiva. Utgivandet av en heltäckande svensk katalog över det totala utbudet av seriös musik. Åtgärder för viss utbildning av personal i grammofonaffärerna i landet. 1 GLF = . Vad som har redovisats är en provkarta på angelägna ändamål som skulle kunna tillgodoses med hjälp av avgifter på tomkassetter. I vilken takt detta kan ske blir givetvis beroende av hur mycket pengar som flyter in. Avgiften syftar till att kompensera rättighetsinnehavarna - på sätt som en enhällig riksdag redan har uttalat (lagutskottets betänkande 1980/81:3). Vi föreslår därför att en stiftelse bildas med uppgift att förvalta influtna medel. 1 stiftelsens styrelse bör staten och rättighetsinnehavarna - med som huvudintressent - finnas representerade. bör göra ett uttalande med denna innebörd till ledning för det fortsatta beredningsarbetet inom regeringens kansli. Med åberopande av vad som ovan anförts hemställs 1. att beslutar som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om ändrade direktiv till Rikskonserter, 2. att beslutar hos regeringen begära förslag till omprioriteringar inom nuvarande anslagsramar för statens stöd till musikkulturen med beaktande av de förslag som redovisats i motionen. () () Budgetår Statsan- Direkt Total slag produk- lagerutgång, grambud- (tkr) (7 688) 1 1/2 (2 371) 2 1/4 (2 064) (4 217) (1 649) 12 1/2 13 1/2 iu = ingen uppgift 1 Inom parentes anges total lagerutgång av EP-skivor. 2 Informationsex., studieex., medverkandeex., marknadsföringsex. 3 Inom parentes anges antal inspelade EP-skivor. Därav Nyutgå- Antal anfriexemp- vor, antal ställda vid lar2 LP-skivor3 fonogram 1980/81:1856 11 Kostnader 1976177-1979180 samt förslag enligt för 1981182 (milj. 1976/77 1977/78 1978/79 1979/80 1981/82' (budget) (enl. (Antal nyproduktioner) (22) (23) (till tonsätt.) Konsulter, , plan. m. m. Marknadsföring (Sv. + uti.) Delsumma: direkta kostn. Tjänster från adm.avd. Lönekostn., fonogramavd. , kontorsomk., hyra Interndeb: inf. lager resp. utrustn. Delsumma: övriga kostn. Försäljning m. m. 55 200 52 000 5 500 4 500 Antal för rec., markn.föring 7 000 5 700 67 700 62 200 1 Enligt förslag i petita /82. 2 Enligt förslag för inspelningsutrustning.