mot · G402654 · 1981-01-22 00:00:00 — om moratorium för försäljning av videogram samt obligatorisk förhandsgranskning av videofilm Ungdomsbrottsligheten ligger i på en mycket hög nivå både jämfört med hur det var förr och jämfört med de flesta andra västerländska industriländer. Trots att inte alla brott anmäls till polisen man brukar räkna med att endast en tredjedel av alla brott anmäls är siffrorna över registrerad ungdomsbrottslighet skakande. Ökningen är störst i de allra lägsta åldersgrupperna. Så ökade exempelvis antalet registrerade brott mot för 1820-åringar fem gånger. var ökningen bland 15 - 17-åringar sju gånger. Till bilden höratt våldsbrotten - brott mot person - undertiden ökade med till 48000. (Källa: : 1.) Varje ansvarskännande person ställer sig naturligtvis frågorna varför det har blivit så här och vad man kan göra åt det. Ett nytänkande om orsakerna äger otvivelaktigt rum. års forskning ger inte mycket stöd åt tankar på att den sociala - dvs. stadsplanering, bostadsstandard, skilsmässor, arbetslöshet och låg inkomst - uppväxtmiljön helt och hållet bestämmer om vi skall leva ett kriminellt liv eller inte. 1 stället anses det känslomässiga klimatet i familjen, förhållanden mellan barn och föräldrar, ha större betydelse. Mot bakgrund bl. a. av att det känslomässiga klimatet i familjen av forskare numera tydligen tillägnas större vikt framstår det s. k. videovåldet i en än allvarligare dager. Det torde f. n. inte råda någon som helst tvekan om TV-våldets direkt destruktiva inverkan på uppväxande barn och ungdomar. Vilka förutsättningar för ett gott känslomässigt förhållande i hemmen sprider videofilmer med kraftiga vålds- och porrscener? Vilka attityder och värderingar grundläggs därmed hos det uppväxande släktet? Vilken respekt har vi vuxna för människan och människans värde om vi passivt låter detta pågå medan vi hänvisar till sittande utredningar eller till pågående remissförfarande? människosyn har sin grund i den kristna livsåskådningen, och jag kan omöjligen se att vi vuxna styrs av denna åskådning om vi utsätter våra barn för det nu så aktuella videovåldet och videopornografin. Jag kan för min del inte annat än instämma i en skrivelse från företrädare från tillställd kulturutskottet: "Att nu ytterligare öka belastningen för det uppväxande släktets psykiska hälsa genom alltför stor tolerans gentemot det helt onödiga men mycket skadliga videovåldet är oförsvarligt. Mot denna bakgrund anser jag det fullt befogat att skyndsamt införa ett s. k. moratorium stopp för all försäljning av videogram tills fattat nytt beslut i frågan. Det synes också vara så att lagstiftningen på det här området inte hållit jämna steg med utvecklingen. Den biografförordning som reglerar offentlig visning av film tillkom innan det fanns någon videoteknik. Detta kan innebära att om man har videoutrustning i hem eller annan lokal kan man utan hinder visa barn och ungdomar filmer som biografförordningen tidigare avsetts hindra dem från att se. Eftersom det dess värre uppenbarligen finns människor som spekulerar i folks intresse för våld, sadism och pornografi kan man inte genom hänvisning till yttrande- och tryckfrihet tillåta att barns psykiska hälsa riskeras. Trots att en viss självsanering har börjat måste de kommersiella intressena som styr produktionen, distributionen och försäljningen av videofilm motverkas. Ett lämpligt sätt kan vara förhandsgranskning av psykologisk och pedagogisk expertis. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att beslutar att hos regeringen begära förslag till en särskild lag som förhindrar all försäljning av videogram. 2. att hos regeringen hemställer att åtgärder som medför obligatorisk förhandsgranskning av videogram vidtas, 3. att beslutar uttala sig för att en förhandsgranskning också verkar för att etnisk grupp, ras eller kön inte framställs på ett förnedrande eller diskriminerande sätt.