mot · G50268 · 1981-10-28 00:00:00 — av m. fl. med anledning av proposition 1981/82:27 om medel för särskilt förmånlig kreditgivning till u-land I sin behandling av anslaget C 2. Bilateralt utvecklingssamarbete avvisade regeringens förslag om att 120 milj. kr. skulle användas för systemet med förmånlig kreditgivning till . I proposition 1981/82:27 återkommer regeringen med samma förslag. Till skillnad från budgetpropositionen har man nu kunnat dokumentera att tidigare anslagna medel för detta ändamål nu tagits i anspråk. Det är från såväl utrikespolitiska som näringspolitiska utgångspunkter angeläget att fördjupar sitt samarbete med . Detta kan enligt socialdemokratisk mening endast komma till stånd under aktiv statlig medverkan. Vi har pekat på den roll som övergripande samarbetsavtal bör spela i detta sammanhang både i förhållande till länder som mottar svenskt bistånd och andra, där det finns gemensamma intressen av ett intensifierat samarbete. Förverkligandet av samarbetsavtalen kommer att kräva en bättre samordning av olika statliga organ som handlägger u-landskontakterna men också möjligheter till statligt finansiellt stöd för verksamheten. När kreditsubventioner ges till inom ramen för systemet med förmånliga krediter bör detta ske som ett led i en medveten u-landspolitik och enligt klara riktlinjer. Så har inte varit fallet vid regeringens tillämpning av systemet. Att biståndsmedel utnyttjas för verksamheten förpliktar emellertid till långtgående hänsyn till bistånds- och solidaritetspolitikens principer. Att döma av proposition 1981/82:27 har regeringen inga ambitioner att nu precisera sin inställning i detta hänseende. Det nu aktuella förslaget innebär en resursfördubbling för systemet med förmånliga krediter. Föreliggande petitakrav och olika uttalanden tyder på att regeringen är inriktad på en fortsatt snabb expansion. Det är nödvändigt att får möjlighet att ta ställning till de riktlinjer som bör gälla för användningen av ifrågavarande anslagspost. initieras vanligen en förmånlig kredit genom en ansökan från det berörda svenska exportföretaget. I en genomtänkt och långsiktig ulandspolitik kan detta knappast bli normalfallet. En aktiv användning av övergripande samarbetsavtal bör göra det möjligt att arbeta med ramkrediter. Härigenom förs kreditfrågan in som en del av den allmänna prövningen av omfattningen och inriktningen av utbytet med ett land, som önskar fördjupa samarbetet med. beslut anger tre grupper av länder, som skall kunna komma i fråga för förmånliga krediter, - programländer för svenskt bilateralt bistånd. - länder med vilka bedriver bredare samarbete, - andra , vilkas utvecklingspolitik ligger i linje med de svenska Vi har inga invändningar mot denna gruppering. Det finns emellertid skäl att uppmärksamma att den sistnämnda gruppen - till skillnad från de två andra - inte är konkret avgränsad. Det är angeläget att systemet med företagsinitierade kreditprövningar inte leder till en godtycklig länderfördelning av biståndsresurserna. Även i de fall då en förmånlig kredit aktualiseras utan samband med ett övergripande samarbetsavtal måste därför en länderprövning göras, som tar hänsyn till mottagarlandets utvecklingspolitiska strävanden mot t. ex. ekonomisk och social rättvisa. Regeringen bör ge beredningen för internationellt tekniskt samarbete, BITS, klara riktlinjer i detta hänseende och också motivera gjorda ställningstaganden för . Utbyggnaden av de förmånliga krediterna skärper också behovet av en samordning i förhållande till övriga delar av biståndsverksamheten. Detta framstår klarast vid kreditgivning till programländerna. Beredningsformer måste skapas som möjliggör enhetliga bedömningar och en rationell användning av svenska finansiella och personella resurser. Krediten bör bedömas i samband med landprogrammet för mottagaren så att man får till stånd en riktig prioritering. Både beträffande denna länderkategori och övriga bör kreditriskfrågan lösas på ett sätt som ger långsiktig planeringstrygghet för biståndsverksamheten. Mot den redovisade bakgrunden utgår vi från att regeringen i kommande budgetproposition föreslår konkreta riktlinjer som - utöver proposition 1979/80:41 och UU 1980/81:16 - bör gälla för det biståndsfinansierade systemet med förmånliga u-landskrediter. har uttalat att det är angeläget att regeringen också prövar frågan om ett exportpolitiskt, icke biståndsfinansierat system för sådana krediter. Detta underströks senast i samband med ställningstagandena till det bilaterala biståndsanslaget . Regeringen har ännu inte efterkommit dessa önskemål. Vi förutsätter att detta sker genom en redovisning i nästa budgetproposition. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om riktlinjer för förmånlig kreditgivning till u-land. () () () () () () () () () ()