mot · G4021210 · 1981-01-26 00:00:00 — av m. fl. internationella utvecklingssamarbete och biståndspolitik har under de borgerliga regeringarna undergått en kontinuerlig försämring. Det är tacksamt och tursamt för den nuvarande regeringen att kunna hänvisa till sviktande internationella konjunkturer och ett dåligt ekonomiskt läge inom landet, men det ursäktar inte och förklarar inte de mycket tydliga förändringar som långsamt och smygande har genomförts efter 1976. Följande tydliga förskjutningar kan iakttas: Begreppet "de fattiga länderna används nu flitigt av borgerliga politiker. Det innebär att inkomst per invånare får allt större vikt vid bedömningen av om svenskt bistånd skall utgå eller inte. Men viktigare är hur fördelningen inom resp. land är ordnad. Det är till de "fattigaste människorna som det svenska biståndet skall kanaliseras, inte till rika överklasser i "de fattigaste länderna. Industri- och företagarintressen får allt större inflytande över den svenska biståndspolitiken. Det manifesteras inte bara genom inrättande av olika fonder, t. ex. Swedefund, utan också genom att anslagen till vad som kallas bredare samarbete och förmånliga krediter har ökats. Näringslivet och dess organisationer deltar alltmer på ett tidigt stadium i planering och beslut när det gäller svenska biståndsinsatser. binds alltmer upp till multilaterala fonder och projekt. Det går inte att kontrollera hur de medel som placeras i dessa används, när de en gång hamnat i den stora internationella biståndskarusellen. Anslag till Världsbanksgruppen kommer direkt till användning för utpressning mot stater som inte ställer upp på bankens, i realiteten , villkor. Projekt som livsmedelsprogram, befolkningsprogram och miljöprogram kommer inte heller automatiskt de mest hjälpbehövande till del. Allt fler utgifter som tidigare belastat andra anslag, främst inom område, förs nu över på biståndsanslaget. I realiteten betyder det en minskning av biståndet. katastrofer har gjorts till något slags allmän reservpost, som tycks kunna användas till i stort sett allting, som t. ex. fjolårets statskredit till . Det svenska biståndet minskar totalt sett. Redan de ovannämnda överföringarna innebär en minskning, och besparingspaketet har inneburit att ytterligare 100 miljoner försvunnit. Det allvarligaste är emellertid det nya systemet för beräkning av biståndsanslaget. Övergången till att beräkna biståndsramen på bruttonationalinkomsten (BNI) i stället för som tidigare på bruttonationalprodukten (BNP), räddar regeringen från skammen att ha övergett enprocentsmålet. Det är en elegant formell lösning, men inga sifferoperationer kan dölja att regeringen och dess folkpartistiske utrikesminister efter endast övergett de stolta deklarationerna på biståndsområdet. Mycket har således försämrats i den svenska biståndspolitiken, och det behövs omfattande förändringar och översyner för att den skall återfå den progressiva profil som den tidigare varit känd för. U-landspoiitiken måste Utredas på nytt, så att kan fatta ett beslut med bättre innehåll än den föreliggande propositionen ger underlag för. Om krav på lång sikt skall kunna tillgodoses och om förtrycket av människor världen över skall upphöra, då krävs det helhetslösningar som tar i beaktande politiska, ekonomiska och sociala faktorer. måste i internationella sammanhang ställa upp för de progressiva och framstegsvänliga krafterna och inte som alltmer liera sig med västvärldens industri- och handelsintressen. kommunisterna har krävt långtgående förändringar av den svenska biståndspolitiken och det svenska internationella samarbetet. Partiet har ställt sig bakom de biståndspolitiska målen som de först utformades, nämligen att hjälp och stöd i första hand skall gå till stater och rörelser som arbetar för ekonomisk utjämning och sociala reformer och som fördelar resurserna så rättvist som möjligt. Utvecklingen under de borgerliga regeringarna har gått tvärtemot dessa målsättningar. Vpk har också krävt att det multilaterala biståndets andel skall minska och att de på så sätt frigjorda resurserna skall användas inom det bilaterala området. När det gäller bindningen av biståndet har vpk förordat en utveckling mot alltmera obundet bistånd. Också på dessa områden har utvecklingen varit den motsatta. De förändringar som vpk nu föreslår i förhållande till budgetpropositionen är en uppföljning av tidigare ställda krav. Det multilaterala biståndet anges i propositionen uppgå till ungefär en tredjedel av det samlade svenska biståndet. Det är en alldeles för hög siffra. Som tidigare anmärkts har ingen kontroll över dessa medel när de en gång hamnat i den stora internationella biståndskarusellen. Man kan också ifrågasätta varför reservanslaget till multilateralt bistånd sätts så högt. Om man jämför samma förhållande på den bilaterala sidan blir det helt andra propositioner. Det är motiverat att överföra en del av dessa pengar och på så sätt inleda en minskning av andelen multilateralt bistånd. Vpk hävdar som tidigare att strävan bör vara att få ner denna andel till . En minskning av reservanslaget under rubriken 55 miljoner lämnar ändå kvar så mycket att det blir en fördubbling jämfört med /81. Kravet att skall lämna Världsbanksgruppen kvarstår. Några nya påfyllnadsbidrag bör inte utgå utan anslaget i stället successivt avvecklas. Den viktigaste frågan inom den bilaterala biståndspolitiken är de kriterier som skall gälla för valet av de länder skall samarbeta med, och hur biståndet skall användas i praktiken. Det avgörande kriteriet borde vara ländernas vilja och förmåga att få till stånd en ekonomisk utveckling för att genomföra social utjämning. Det är orimligt att avbryta biståndet till ett land bara därför att en utveckling i denna riktning kommit en bit på väg. Svenska biståndspengar skall användas för att göra det möjligt att föra denna utveckling vidare. För det andra måste kriterierna verkligen vara avgörande för hur det svenska biståndet skall fördelas. En rad av de nuvarande programländerna uppfyller inte de krav som målen för biståndspolitiken ställer. Andra länder uppfyller däremot väl kraven så som de formulerats i den ursprungliga målsättningen. Följande förändringar för nuvarande programländer föreslås: + 5 milj. kr. till 100 milj. kr. Länder som , , , , , och kan inte sägas uppfylla de fordringar som ställs för svenskt bistånd. bör därför av regeringen begära förslag om avveckling av biståndet till dessa länder. I avvaktan på detta bör biståndet till dessa länder inte höjas utan hållas kvar på oförändrad nivå. Länder som , , , och bör få ökade anslag. Utvecklingen i dessa länder är positiv, det svenska biståndet kommer ut till de delar av befolkningen som behöver hjälp och medverkar till en förbättrad samhällsstruktur. Några länder bör tas upp som programländer. Det gäller , som drabbats av omläggningen av biståndet under de borgerliga regeringarna. Beslutet om att inte längre skall vara programland bör upphävas och ett anslag på 70 milj. kr. avsättas för förnyat bistånd. Demokratiska Jernen, PDRY, är ett annat land som väl uppfyller fordringarna för bistånd. Samarbete om bestämda projekt som kan inlemmas i landets planering bör inledas och 30 milj. kr. anslås för detta ändamål. Samma sak gäller . Vpk har i en särskild motion påtalat situationen i och behovet av svenskt stöd. Anslaget till bör ökas till 60 milj. kr. och avtal om projekt upprättas. I förtrycks fortfarande den svarta och färgade befolkningen av den vita minoriteten. Även den olagliga annekteringen av upprätthålls mot alla FN-beslut. Vpk kräver i en särskild motion bojkottåtgärder mot och ingripande mot de svenska företag som har verksamhet där. Men också de organisationer och befrielserörelser som slåss mot förtrycket behöver ökat stöd. Det gäller (ANC) och den flerrasiga nationella fackföreningsrörelsen, SACTU. 1 kämpar SWAPO för landets självständighet. Utöver de 120 milj. kr. som i propositionen beräknats för insatser i södra bör ytterligare 100 milj. kr. ställas till förfogande. Av dessa bör 40 milj. kr. gå till ANC, 10 milj. kr. till SACTU och 50 milj. kr. Vpk har krävt bistånd till befrielserörelsen i , PFLO. De senaste årens utveckling i Röda Havs-området har inte förbättrat situationen i landet. Efter det att förlorat sitt fotfäste, först i och sedan i , har övriga länder i området blivit allt viktigare att hålla kvar inom intresseområde. Efter förlusten av baserna i är det nu aktuellt att placera sådana i . PFLO som bedrivit ett framgångsrikt fackligt arbete vid de omanska oljefälten kommer att få nya svårigheter. Rörelsen skulle med all sannolikhet varit herre i eget land om inte på uppdrag slagit ner den. Den behöver stöd, och vpk föreslår att 5 milj. kr. avsätts för detta ändamål. Som tidigare nämnts bör inte katastrofbiståndet användas som något slags allmän reserv. Anslaget behövs mer än väl till det ändamål som det är avsett för. Det är oacceptabelt att katastrofbistånd skall användas för finansiering av statskredit till . bör avslå detta förslag och uttala att anslaget inte får användas för sådana ändamål. Med hänvisning till det ovan framförda föreslås 1. att hos regeringen hemställer om att en parlamentarisk utredning tillsätts för att genomföra en samlad översyn av svensk u-landspolitik så att de ursprungliga målsättningarna för den kan förverkligas, 2. att hos regeringen hemställer om förslag innebärande a) att fördelningen mellan multilaterala och bilaterala ändamål förskjuts så att det förras andel minskar till högst av hela biståndsanslaget, b) att allt bistånd skall lämnas obundet, c) att reservanslaget till multilateralt bistånd under rubriken med , d) att lämnar Världsbanksgruppen och att inga nya påfyllningar till banken beviljas. e) att biståndet till , , . , , och avvecklas och /82 behålls oförändrat, f) att biståndet till höjs till , till till , till till , till till , till till . g) att på nytt blir programland och att ett anslag på . beviljas för detta ändamål, h) att samarbete om bestämda projekt inleds med Demokratiska Jernen och att . anslås för detta ändamål, i) att anslaget för bistånd till räknas . och att samarbete om projekt inleds. j) att utöver de medel som anslagits för insatser i södra ytterligare . beviljas fördelade, till ANC med , till SACTU med . och till SWAPO med , k) att befrielserörelsen i , PFLO. får stöd med , 3. att uttalar att katastrofbiståndet endast skall användas för det ändamål till vilket det är avsett och att anslaget på . för statskredit till inte bör utgå. (vpk) (vpk) (vpk) C.-H.HERMANSSON (vpk) (vpk) (vpk)