mot · G402972 · 1981-01-23 00:00:00 — av m. fl. om utbildning i skogsbruk Det svenska lantbruket består till övervägande del av både jord och skog. Mer än två tredjedelar av brukningsenheterna inom lantbruket omfattar både jordbruks- och skogsbruksareal. Av landets totalt ca skogsmark ägs och brukas eller av enskilda personer. Hälften av denna areal brukas i kombination med jordbruk. Arbete i skogen, såväl i den egna som i andras, utgör en viktig sysselsättning i lantbruket vid sidan av växtodling och animalieproduktion. Detta gäller både företagarna, deras familjemedlemmar och anställda i lantbruket. Alltjämt utförs en betydande del av arbetet i skogen av dessa människor. I proposition 1977/78:79 om nya riktlinjer för jordbrukspolitiken m. m. anförs: Utredningen anser att de fördelar som kombinationen jordbruk och skogsbruk erbjuder inom ett företag bör tas till vara i rationaliseringsverksamheten. Remissinstanserna, som i stort sett ansluter sig till utredningens förslag, har pekat på att en förstärkning av stödet till kombinerade företag inte får hindra strukturrationaliseringen i ägosplittrade områden. För skogsbrukets del anses kombinationen inte alltid vara till fördel. Vi delar utredningens och remissinstansernas uppfattning att det kombinerade företaget jord och skog från jordbrukets synpunkt innebär fördelar. Även fiske kan i vissa fall utgöra ett naturligt komplement till jordbruk och skogsbruk. I många bygder är sådana kombinationer en förutsättning för att företagen skall kunna utvecklas. I samband med statligt stöd bör ett kombinerat företag behandlas på samma sätt som ett rent jordbruksföretag. Detta innebär att de allmänna villkoren för statligt stöd skall avse hela det kombinerade företaget. Svårigheter kan uppstå att avgöra när ett kombinerat företag övergår i ett rent skogsbruksföretag. Enligt min mening kan inte någon bestämd gräns dras för jordbruksdelens minsta omfattning. I vissa fall kan det vara fördelaktigt att koncentrera verksamheten på skogsbruksdelen. I andra fall kan en investering i en relativt liten jordbruksdel vara till gagn för hela företaget. Det bör dock vara möjligt att efter en sådan investering uppnå en rimlig effektivitet i jordbruksdelen. Propositionens uttalanden på denna punkt föranledde ingen erinran från utskottets sida. Vidare anförs i propositionen: Utredningen föreslår att några formella krav på viss teoretisk yrkesutbildning för att erhålla statligt stöd inte bör ställas. Flera remissinstanser framhåller att kraven på teoretisk yrkesutbildning framför allt i samband med nyetablering bör ställas höga. Jag anser att för stöd i samband med nyetablering bör krävas att sökanden har lämplig teoretisk och praktisk yrkesutbildning, när stödet avser större garantilån eller sådana lån med uppskjuten ränta som jag kommer att förorda. I övriga fall bör formella krav på yrkesutbildning inte ställas. Sökanden bör dock ha erforderlig yrkesskicklighet förvärvad genom teoretisk utbildning jämte praktik eller genom praktisk erfarenhet. Mot denna bakgrund är det anmärkningsvärt att den nutida svenska lantbruksutbildningen inte har ett innehåll och en utformning som på ett mer relevant sätt motsvarar näringens struktur och produktionsunderlag. Den nuvarande situationen inom lantbruksutbildningen innebär med en viss tillspetsning att man i de båda driftsgrenarna växtodling och animalieproduktion ställer allt större krav på utvecklad teknik och därefter avpassade kunskaper och färdigheter hos såväl anställda som företagare men att detta inte i samma mån gäller lantbrukets tredje driftsgren skogsbruk. innebär det risker för en allvarlig snedvridning i fråga om kunskaper, förståelse och planeringsförmåga med åtföljande ogynnsamma effekter såväl samhälls- som privatekonomiskt. Ur samhällets synpunkt innebär det att man förbiser behovet av erforderliga kunskaper och kvalifikationer för att bruka betydande delar av landets skogsarealer. Läget i fråga om utbildning rörande skogsbruksdelen av det kombinerade företaget jord-skog är f. n. följande: o Tvåårig jordbrukslinje, som svarar för ca hälften av grundutbildningen, har skogsämnet med endast som fritt tillval, vilket av organisatoriska skäl endast medger utnyttjande för ett litet fåtal elever, o Ettårig specialkurs, som svarar för andra hälften av grundutbildningen, saknar helt utbildning i skogsbruk. (Det bör nämnas att i sitt yttrande över förslaget till läroplan för denna kurs starkt hävdade nödvändigheten av viss utbildning i skogsbruk.) o Kurs i driftledning upptar skogsbruk. Observeras bör att denna utbildning genomgås av endast ca en femtedel av dem som genomgått grundutbildning och alltså når ett fåtal. finns en påbyggnadskurs för det kombinerade jord-skogsföretaget vid ett antal skogsbruksskolor, avsedd för dem som har grundutbildning i jordbruk. Denna kurs har dock endast haft något över 100 elever . o Lantmästarlinjen vid SLU, , saknar helt utbildning i skogsbruk, o Agronomutbildningen vid , erbjuder en värdefull möjlighet till utbildning i det kombinerade jord-skogsföretagets ekonomi och teknik genom att kurser erbjuds där samordningen jord-skog inom lantbruksföretaget ingår som ett viktigt led i ämnena lantbruksekonomi resp. teknik. Härigenom kommer vi efter hand att få agronomer/lantbrukslärare med insikt i det kombinerade jord-skogsföretaget. Det är mot den angivna bakgrunden ytterst viktigt att grundutbildningen i lantbruk även omfattar utbildning i lantbruksföretagets skogsbruksdel. a. den utbildning som sker vid erbjuder en användbar väg för kombination av jordbruk och skogsbruk i utbildningen. Skogsbruksskolorna, som finns i nästan alla län, har resurser som kan samordnas med lantbruksskolorna för att ge möjligheter till kombination. 15-veckorskursen för kombinerade företag visar på vägar i detta hänseende. F. n. arbetar gymnasieutredning och väntas lägga förslag . Såväl grundutbildning som vidareutbildning i lantbruk kommer att omfattas därav. Utbildningssystemet inom lantbruksnäringarna bör enligt vår mening organiseras så att utbildning i hela lantbruksföretaget, dvs. även dess skogsbruksdel, kommer att i någon form ingå i all grundutbildning i lantbruk, att motsvarande utbildning sätts i ett enhetligt system i samtliga led inom lantbruksutbildningen, dvs. grundutbildning, vidareutbildning och högskoleutbildning. Med hänvisning till det anförda föreslås att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om en helhetssyn på utbildningssystemet inom lantbruket. () ()