mot · G402815 · 1981-01-22 00:00:00 — av m. fl. om förbud mot blockad av enmansföretag Föreningsfriheten är i en grundlagsfäst fri- och rättighet. Hitintills har denna föreningsfrihet tolkats så att den enskilde har rätt att sammansluta sig med andra i princip i vilka organisationer som helst, men enskilda medborgare har också hitintills haft laglig rätt att stå utanför organisationerna. Tyvärr har denna rätt inte kommit att accepteras fullt ut av samtliga fackliga organisationer på arbetsmarknaden. Genom hot om ekonomiska sanktioner tvingas företag att antingen gå med i arbetsgivarföreningens olika förbund eller att teckna särskilda avtal med vad som brukar kallas berörd facklig organisation. Sådana avtal har tvingats igenom även i de fall ingen fackligt ansluten finns på företaget eller ens om företaget har anställda över huvud taget. Arbetsplatser utan fackligt anslutna eller utan anställda har drabbats av blockad från den fackliga organisationen som anser arbetsplatsen tillhöra sitt naturliga rekryteringsområde. Som motiv för blockaden åberopas bl. a. arbetsgivarens vägran att träffa kollektivavtal, oaktat organisationen ej har någon medlem på arbetsplatsen. Denna blockad kan ta sig uttryck i att blockadvakter placeras utanför arbetsplatsen, att i pressen införes annonser om blockad osv. Blockaden kan också utvidgas t. ex. genom att leveranser tilt och från arbetsplatsen förhindras eller avbryts genom sympatiåtgärder från andra fackliga organisationer. Blockadåtgärder av liknande slag kan också riktas direkt mot det aktuella företagets kunder och leverantörer. har dessutom tillkommit hotet att utestänga företag utan kollektivavtal i MBLförhandlingar vid arbetsgivares anlitande av entreprenör. Dessa stridsåtgärder är enligt svensk rätt ej förbjudna. Sammanfattningsvis gäller att ekonomiska stridsåtgärder får företagas så länge de ej är förbjudna genom uttryckliga lagbestämmelser. Sådana bestämmelser finns i straffbud för olaga tvång, olaga intrång samt ärekränkning och förtal. Vidare kan enligt avtalslagen en rättshandling drabbas av ogiltighet om den föranletts av rättsstridigt tvång. Om rättsstridighet föreligger har arbetsgivaren rätt till skadestånd, annars inte. De ovan refererade bestämmelserna är inte ägnade att skydda arbetsgivaren i den aktuella situationen då blockaden i allmänhet genomförs utan några som helst brottsliga åtgärder. Vid blockad drabbas arbetsgivaren av ekonomisk skada, i värsta fall går företaget i konkurs med ty åtföljande svårigheter för såväl leverantörer, borgenärer som eventuella anställda. Dessa konsekvenser av arbetsstriden vore naturligtvis acceptabla om den fackliga organisationen företrädde ett medlemsintresse på arbetsplatsen, kanske rentav bara en enda medlems intresse. Men innan organisationen fått denna enda medlem, framstår konsekvenserna som helt oacceptabla. Därför måste gällande lagstiftning på detta område ses över så att stridsåtgärder i den ovan angivna situationen blir betecknade som rättsstridigt tvång. Med stöd av ovan hemställs att hos regeringen anhåller om förslag om förbud mot blockad av enmansföretag eller företag där det inte finns någon fackligt ansluten anställd, för dess vägran att teckna avtal separat eller via arbetsgivarorganisation. () ()