mot · G4021823 · 1981-01-27 00:00:00 — av Per m. fl. Den regionalpolitik som inleddes av socialdemokraterna med framför allt riktade stödåtgärder har visat sig otillräcklig för de regionalpolitiska målsättningarna i Norrlandslänen. Målet att företag skulle flytta till har icke uppnåtts. Stödet har mest gått till redan befintlig industri, vilket inte räckt till för att skapa behövligt antal nya arbetstillfällen. Förhållandena i kust- och inlandsbygder har bara marginellt förbättrats. och främst inlandet har mist tiotusental arbetsvilliga till södra och . Förutsättningen för en framgångsrik regionalpolitik är att i hela landet förs en politik som ger producerande företag internationell konkurrenskraft och därmed möjlighet att öka produktionen. Företag verksamma i måste få en rimlig avkastning på investerat kapital för att ge företagssinnade personer ökad tro och större lust att satsa vilja och resurser på nyföretagande. Det måste finnas en positiv utvecklingstrend i för att det skall vara intressant att etablera ny verksamhet i . Regionalpolitikens uppgift är främst att medverka till att villkoren för näringslivet i blir likvärdigt med landets övriga delar. har god tillgång på bra arbetskraft, och goda utvecklingsmöjligheter finns inom de norrländska basindustrierna, inom jord- och skogsbruk och för småföretagsamhet och för turism. är starkt beroende av goda kommunikationer och rätt taxesättning. Här måste regionalpolitiska värderingar ges större utrymme. Detta gäller med särskild styrka . Exempel; nuvarande pris på malmfrakt mellan gruvorna och hamnarna innebär att betalar mycket högre frakt än andra järnmalmsföretag i världen. Läget är kritiskt. Priset på malmfrakt är ett hot mot fortlevnad och därmed även SJ:s inkomster av . Ett större mått av realism och regionalpolitisk! tänkande anser vi måste prägla en kommande uppgörelse mellan de två statliga företagen . Anmärkas kan även att SAS på sina inrikeslinjer synes ha priser som vida överstiger verklig kostnad. Det rättmätiga kravet att kommunikationsmässigt göra rundare har lyckats bra inom t. ex. post och tele, men fortfarande återstår mycket från regionalpolitisk synpunkt. Taxesättningen måste ta sikte på en fortsatt utjämning mellan korta och långa transporter av såväl människor som gods. Prissättningen på elenergi bör ges en mera regionalpolitisk profil. produceras stora mängder vattenkraft, varav betydande delar säljs till övriga söder om . En sänkning med pr kWh i är möjlig utan att självkostnadspriset för vattenkraftproduktion i Lule älv underskrids. En sådan elprisrabatt skulle vara en god regionalpolitisk stimulans. Regionala investeringsfonder, med generell rätt att utnyttja fondmedlen för investeringar inom stödområdena, skulle kunna verksamt stimulera till ökad lönsam produktion. Även en differentierad arbetsgivareavgift är en generell åtgärd som ånyo bör prövas som ett regionalpolitisk! Användande av en selektiv ränta som ett regionalpolitisk! instrument bör utredas. När räntehöjningar rikspolitiskt används för att nå vissa mål, innebär detta en stor belastning för nystartade företag inom stödområden, vilka ej hunnit få lönsamhet och därmed vintsmedel att balansera mot de ökade räntekostnaderna. Genom generellt förbättrade villkor för näringslivet kan man bevara och utveckla existerande verksamheter inom jordbruk, industri, hantverk, handel och turism. Då förbättras jordmånen även för nyföretagande och nylokaliseringar. En verklig drivkraft och företagaranda kan inte skapas om man först utarmar dessa näringar genom höga pålagor och sedan försöker i efterhand reparera skadorna genom subventioner. Arbetsbelastningen på industridepartementet är mycket stor genom alla problem som möter industrilandet . Även regionalpolitiken kommer att kräva stora statliga insatser. En uppdelning av arbetsuppgifterna inom industridepartementet borde leda till en effektivare uppföljning av näringslivets behov och utvecklingsmöjligheter. Ett statsråd med särskilt ansvar för forsknings-, utvecklings- och sysselsättningsfrågor inom stödområdena bör övervägas inom regeringen. I denna motion nämnda regionalpolitiska stimulansmedel skall ses som ett komplement till och delvis ersättning för den förda regionalpolitiken. Sammantaget innebär detta inte krav på ökade statliga resurser. Det är mera fråga om att använda de resurser som finns på ett sådant sätt att de bäst gagnar utvecklingen av eftersatta regioner. Med hänvisning till det anförda hemställs att uttalar att i motionen nämnda åtgärder av regeringen bör prövas såsom regionalpolitiska medel. PER () () GOTAB 66481 Slockholm 1981