mot · G4022196 · 1981-05-15 00:00:00 — Motion 1980/81:2196 av m. fl. med anledning av proposition 1980/81:190 om reglering av priserna på jordbruksprodukter, m. m. Den statliga jordbrukspolitiken i grundar sig, i vad gäller principerna, på beslut om riktlinjer 1977. Erfarenheterna från tidigare sådana principbeslut om jordbrukspolitiken visar att de endast blivit allmänt riktningsgivande till en början och att den reella utvecklingen sedan efter hand lett till modifieringar i sådan omfattning att de allmänna riktlinjerna måste anpassas till det verkliga läget. Så torde det bli också i fortsättningen. De tre jordbrukspolitiska målen inkomstmålet, produktionsmålet och effektivitetsmålet - står kvar, men det står strid om huruvida dessa mål verkligen uppnåtts och hur man skall nå dem. Bakom propositionens förslag till prisreglering står statens jordbruksnämnd men inte parterna vid de genomförda förhandlingarna om jordbrukspriserna. Föredragande statsrådet har anslutit sig till jordbruksnämndens förslag. I stället för en nu snart utlöpande treårig överenskommelse förordas nu en ettårig som skall löpa ut . fram till dess är det förutsatt att det skall gå att träffa en överenskommelse som blir mera långsiktig. De motsättningar som framkommit vid förhandlingarna om prisregleringen på jordbrukets produkter speglar det allmänt försämrade läget för de lönanställda. Det blir svårare att nå överenskommelser då klyftorna i det svenska samhället har ökat. Det svenska prisregleringssystemet för jordbruksprodukter är, i likhet med vad som är fallet i andra industriländer, mycket komplicerat. Vad allmänheten kan se är endast att matpriserna stiger efter varje förhandlingsomgång. Det är ju uppenbart att det finns en motsättning mellan producenter och konsumenter. Producenten vill ha ett bra pris på sin produkt, och konsumenten vill ha ett så lågt pris som möjligt. Möjligheterna för att träffa överenskommelser borde kunna underlättas om det för allmänheten klarare framgick vart pengarna tar vägen. Att det skall utgå ett stöd till svenskt jordbruk torde det finnas en bred enighet om i befolkningen, särskilt då om detta jordbruk bedrivs på ett så miljövänligt sätt som möjligt. Men i ett land som är det skillnad på jordbruk och jordbruk och även skillnad på bönder och bönder. Därför kan ett jordbruksstöd som utgår via produktpriserna stödja väldigt olika. Den som har små skulder och mycket att sälja klarar sig bra. Den däremot som har stora skulder och kanske också mindre att sälja får det väldigt svårt. Jordbrukets möjligheter skiftar också med var jordbruket finns i landet. man beredd att till viss del kompensera genom särskilt stöd till jordbruket i norra . Den mindre jordbrukaren och den hårt skuldsatte jordbrukaren är man beredd att bistå i betydligt mindre utsträckning. 1 vilken riktning behöver då jordbrukspolitiken utvecklas? Vi anser för vår del följande: Ökat inslag av riktade stödåtgärder. Mera stöd till bonden och mindre till hans produkt. Konsumenterna måste kunna överblicka vart stödpengarna tar vägen. Systemet bör kunna förenklas och en åtskillnad göras mellan primärproduktion och förädling så att stödet i allt väsentligt går till bonden. Stödet måste i ökad utsträckning ta hänsyn till att bondeklassen, om man kan tala om en sådan klass, är differentierad och att stödet därför måste få en destinering som stöder de som verkligen behöver stödet. Livsmedelssubventionerna är avsedda att vara ett prisstöd till konsumenterna. De finansieras över statsbudgeten, därför bör allmänheten kunna ha en rimlig inblick i vart dessa stora belopp tar vägen i regleringssystemet. Vpk har drivit kravet att mervärdeskatt skall slopas på livsmedel. Vi vidhåller detta krav. En väg kan vara att skatten restitueras till konsumenterna genom att subventionerna blir lika stora som den influtna mervärdeskatten, varigenom momseffekten avskaffas på livsmedel. Vi vill ha en differentierad subventionering av livsmedlen. En sådan har vi ju delvis redan inom de s. k. baslivsmedlen där konsumtionsmjölken har en hög subvention. Differentieringen skall inte begränsa sig till vad som är jordbruksprodukter utan även kunna omfatta andra från näringssynpunkt bra livsmedel såsom fisk och grönsaker. De borgerliga regeringarnas hållning till livsmedelssubventionerna har skiftat. Efter den uppgörelse på arbetsmarknaden som följde på den stora konflikten var den då sittande regeringen beredd minska prisstegringarna på livsmedel genom en höjning av subventionerna med 775 milj. kr. med verkan fr.o.m. . Men hade man tänkt om. Med verkan sänktes subventionerna med 250 milj. kr. upphävde regeringen också prisstoppet på baslivsmedel, utom på mjölk, och drog bort ersättningen för prisstoppet. I proposition 1980/81:20 aviseras ytterligare sänkningar av subventionerna: . från och ytterligare 500 milj. kr. Om detta fullföljs så har livsmedelssubventionerna från den minskats med 1050 milj. kr. Vaije sänkning av livsmedelssubventionerna innebär indirekt en höjning av momsen på livsmedel. Vår linje är därför stopp för alla vidare sänkningar av livsmedelssubventionerna och ett program för upptrappning av dessa subventioner till en nivå där momsen går tillbaka till konsumenterna i form av näringsmässigt motiverade och differentierade subventioner. En sådan omläggning av beskattningen måste givetvis finansieras. Hur detta lämpligen bör ske redovisar vi i motioner som gäller omläggningar i skattesystemet. De nu utgående subventionerna utgår till vad som definieras som baslivsmedel. Vad som avses därmed uppräknas, och subventionsgraden anges för vart och ett av dessa livsmedel. Om subventionerna läggs om på sätt vi föreslår, måste en ny lista upprättas som omfattar alla näringsmässigt godtagbara livsmedel. I denna lista fördelas subventionsgraden med utgångspunkt i resp. livsmedels betydelse ur näringssynpunkt. Med stöd av det anförda föreslås 1. att uttalar att några ytterligare sänkningar av livsmedelssubventionerna ej får ske från läget efter , 2. att hos regeringen begär ett upptrappningsprogram för livsmedelssubventionerna till en nivå då mervärdeskatten på livsmedel i sin helhet går tillbaka till konsumenterna i form av subventioner och hela momseffekten på livsmedel avskaffas, 3. att uttalar att livsmedelssubventionerna skall vara differentierade med hänsyn till näringsmässiga kvaliteter hos livsmedlen och kunna omfatta jämväl produkter utanför jordbruksområdet såsom fisk, grönsaker och frukt, 4. att hos regeringen hemställer om en överarbetning av stödet till jordbruket, med bibehållande av gällande jordbrukspolitiska mål, med inriktning att stödet i ökad utsträckning skall vara riktat till de jordbrukare som bäst behöver stödet. (vpk) (vpk) PER (vpk)