mot · G4021125 · 1981-01-27 00:00:00 — 1980/81 1125-1130 av m. fl. Att arbete bör inledas med en officiell öppningshögtidlighet torde det råda stor enighet om. Öppnandet har skett under enkla former i det nuvarande provisoriska . vet många medborgare inte ens vid vilken tid som öppnas. Detta medför bl. a. att allmänhetens insikt om centrala roll i samhället minskar. Vi finner denna utveckling allvarlig och anser det viktigt att alla möjligheter tas till vara för att ge tillfälle att komma i kontakt med medborgarna och skapa intresse för sitt arbete. Det är därför viktigt att själva inledningen av får en sådan utformning att den väcker allmänhetens intresse. Ett medel att nå detta mål är att i modifierad form låta öppningsceremonin liksom tidigare äga rum i rikssalen. Denna utgör en lämplig inramning för en sådan högtid. Visserligen har många förändringar i riktning mot förenkling ägt rum, men de högtidliga formerna och värdigheten i ceremonierna slog man vakt om. Enligt vår mening är det betydelsefullt att öppnas i former som markerar det historiska sambandet med tidigare statsskick och historia. Det är därför lämpligt att teckna en kort historik i frågan. fick efter frihetskriget mot sin permanenta samlingsplats i under långa regering. Den svenska bestod då av fyra stånd - adel, präster, borgare och bönder - vilka sammanträdde och överläde var för sig i sina egna samlingslokaler, som var belägna på olika platser i . För ståndens gemensamma överläggningar och beslut samlades man emellertid i rikssalen på , förmodligen beroende på att något annat lämpligt utrymme knappast stod att uppbringa i det dåtida . talman har beslutat att öppnandet av skall äga rum i ordinarie samlingssal och inte längre i rikssalen på såsom varit skick och bruk. Anledningen till detta beslut mot en mer än 400-årig tradition har uppgetts vara en önskan av grundlagberedningen att öppningshögjidligheten bättre passas in i det mönster som gäller i ett parlamentariskt statsskick och därför förläggs till kammarens plenisal. har det gjorts gällande att det skulle vara "odemokratiskt" och förödmjukande för riksdagsmännen att. när de nu som folkets valda representanter innehar all makt i riket, bege sig till kungens slott för att där få lov att öppna sitt . I den mån en sådan argumentering skulle ligga till grund för talmannens beslut att stryka ett streck över en av det moderna 1 1980/81. få men mest imponerande och allmänt uppskattade offentliga manifestationer vorde det olyckligt. Då det nuvarande byggdes var det som så många andra liknande praktbyggnader runt om i det dåtida inte enbart avsett att vara ett residens för den regerande kungliga familjen och dennas uppvaktning. Ser man på planer för återuppbyggnaden av den nedbrunna Vasaborgen, finner man lätt bredvid de kungliga gemaken också rader av ämbetsrum och arkivlokaler för de kungliga kollegierna, dvs. de dåtida ämbetsverken, som alltså förutsattes ha sina tjänstelokaler innanför murar. Som bekant fortsattes denna tradition långt in , då slutligen avflyttade till nya lokaler i . Det bör i detta sammanhang också noteras att såväl högsta domstolen som regeringsrätten haft sina lokaler i ordenssalarna på långt in . Det var därför helt naturligt att också förlägga den lagstiftande maktens plenisal till samma byggnad som den högsta administrationen och den högsta dömande makten. Det rådande svåra statsfinansiella läget, som medförde betydande förseningar vid slottsbyggets färdigställande, gjorde det knappast möjligt att uppföra en särskild byggnad för plenarmöten, då en sådan med lätthet kunde inrymmas i det under byggnad varande . Det vore dock fel att däri se något slags underdåning servilitet mot majestätet, särskilt mot bakgrund av den maktfullkomlighet som "Riksens Maktägande Ständer" visste att vissa mot både och och som ungefär som slottsbyggnadens färdigställande ledde till rättegång och avrättning av kungaparets medhjälpare vid den misslyckade statskuppen . Vi vill genom denna korta historiska tillbakablick peka på att rikssalen som allt annat statligt tillhör folket och därmed också bör användas av oss folkvalda. Rikssalen har således alltid tidigare varit den svenska folkrepresentationens högtidliga samlingslokal. Att den rent lokalt ligger i en byggnad som under tidernas lopp blivit enbart en kungaboning har historiska snarare än dynastisk-politiska skäl. Men detta utgör ingen anledning till att flytta högtidliga öppnande. högtidliga öppnande i dess tidigare form var synnerligen uppskattat av stora delar av svenska folket, vilket TV:s sändningar i hög grad bidrog till. Det torde heller inte råda någon tvekan om att en majoritet av svenska folket vill att skall återinföra ett högtidligt öppnande i de former som tidigare tillämpades, då börjar sitt arbete . Vi finner det också angeläget att inför folk slår vakt om goda traditioner. Vi föreslår därför att uttalar att öppnande bör ske i rikssalen på i former som ansluter till dem som varit brukliga men som är anpassade till den gällande riksdagsordningen. sådant högtidligt öppnande bör äga rum vid början av varje ny mandatperiod. Under mellanliggande år bör öppnandet ske i under former som fastställs av talmannen i samråd med vice talmännen. Med stöd av det anförda hemställs att uttalar sig för 1. att öppnande vid början av varje ny mandatperiod bör äga rum i rikssalen under former som i stort ansluter till dem som tidigare tillämpades vid högtidliga öppnande, 2. att öppnande under mellanliggande år bör ske i under former som fastställs av talmannen i samråd med vice talmännen. () () 1* 1980181.