mot · G4021360 · 1981-01-27 00:00:00 — av m. fl. med anledning av proposition 1980/81:82 om åtgärder mot frilevande vildsvin m. m. I propositionen föreslås att en frilevande vildsvinsstam skall få finnas kvar i men utrotas i övriga delar av landet. Som skäl för utrotning anges en rad argument. Enligt vår mening är dessa argument också relevanta för förhållandena i . I propositionen hävdas att införandet av en ny djurart i landet bör föregås av noggranna överväganden. I detta sammanhang förtjänar det att påpekas att så ingalunda varit fallet när det gäller vildsvin. De djur som lever i frihet är resultatet av att några exemplar rymt från privat vilthägn. Det är också viktigt att påpeka att förhållandena i är väsentligt annorlunda än , när vildsvinen var ett naturligt inslag i vår fauna. Då hade vildsvinen naturliga fiender i t. ex. vargen, och landets befolkning var bara en fjärdedel så stor som . Det hävdas också att de vildsvin som lever fritt till stor del är uppblandade med tamsvin och har mycket litet gemensamt med forna tiders vildsvin. En särskild omständighet i sammanhanget är att i den södra delen av , där svinen nu lever, jorden till största delen brukas av arrendatorer utan jakträtt och möjlighet att t. ex. genom skyddsjakt freda sina grödor. I södra delen av länet består landskapet av skogspartier med insprängda åkrar. Det är just den naturtyp som både jakt- och viltvårdsberedningen i sitt betänkande SOU 1980:11 Vildsvin i och E. i sin , dess biologi och relationer till människan anger som den mest utsatta för skaderisker. Skadorna har också blivit betydande för jordbrukarna i denna del av länet, där vildsvinens favoritföda, potatis och stråsäd, odlas i stor omfattning. I något fall har kostnaderna för skadorna varit lika stora som det årliga arrendet. om propositionen slår fast att de skadedrabbade skall ersättas fullt ut för vildsvinsskador, är det inte acceptabelt att människor skall behöva uppleva att ständigt få frukterna av hårt och långvarigt arbete fullständigt ödelagda. I vårt land är kontrollen rigorös både när det gäller tamgrisarnas hälsotillstånd och köttets kvalitet efter slakt. Att ha en fritt vandrande vildsvinsstam, som man inte har någon kontroll på i hälsohänseende, innebär risker för överförande av t. ex. svinpest och trikiner. Trots att vildsvinet anses vara ett skyggt djur, finns det flera exempel på att de kommer fram till gårdarna och också parar sig med tamsvinen. Det finns även risker för att vildsvinen kan komina att bli en allvarlig trafikfara. Djuren rör sig, liksom annat vilt, framför allt om natten, vilket innebär ytterligare risker för trafikanterna på E4-an, som löper rakt igenom viidsvinsområdet i . Beredningen skriver att vildsvinen normalt går undan för människan, men att de kan bli farliga om de känner sig hotade. Med tanke på att området är populärt för friluftsmänniskor kan det tänkas att svinen kan känna sig trängda ganska ofta och också anfalla. I en sådan situation är naturligtvis ett djur som kan väga upp till mycket farligt för människan. I propositionen sägs att försöket med en frilevande vildsvinsstam skall pågå samt utvärderas. Föredraganden säger dock också: Om emellertid alltför stora olägenheter skulle bli följden av ett visst bestånd i bör, efter framställning till regeringen, de omedelbara åtgärder som är nödvändiga för att utrota stammen få vidtas. Enligt vår uppfattning är olägenheterna för de jordbrukare som är verksamma inom området redan så stora att utrotning av vildsvin bör ske också i . Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om utrotning av vildsvin i . () (vpk)