mot · G4022121 · 1981-04-10 00:00:00 — I en del av de frågor, där vi från socialdemokratisk sida redovisade en annan uppfattning än regeringens, hade vi framgångar vid behandling av varvsfrågorna. De praktiska resultaten av dessa framgångar har emellertid visat sig vara mycket begränsade eftersom regeringen underlåtit att genomföra beslut. En av dessa punkter rör behandlingen av Öresundsvarvet, där vi lyckades få majoritet i för vårt förslag till omstrukturering av varvet. Det riksdagsbeslutet har man över huvud taget inte gjort något försök att genomföra från Svenska Varvs sida, vilket uppenbarligen skett med regeringens gillande. Regeringens anmärkningsvärda agerande i denna fråga har påtalats från vår sida. Frågan tas upp på annan plats i denna motion. Det finns emellertid ytterligare några, inte i lika hög grad uppmärksammade, punkter där regeringen agerat i strid mot klart uttalade intentioner och beslut. Det gäller dels frågan om anställningsgaranti för de varvsanställda, dels frågan om insatser för att skapa ny sysselsättning i . Vad beträffar den förstnämnda frågan föreslogs i den socialdemokratiska partimotionen att den gällande anställningsgarantin vid storvarven skulle förlängas till att omfatta även den nu förestående omstruktureringsperioden samt utvidgas till att gälla även Svenska Varvs enheter i . Dessutom föreslogs att skulle ge regeringen i uppdrag att redovisa en utvärdering av det s. k. Projekt 80, som haft till syfte att ta hand om den övertaliga varvspersonalen i , och på grundval av bl. a. denna utvärdering redovisa förslag till mer preciserade regler för anställningsgarantin och organisation av särskilda insatser för att underlätta den övertaliga personalens övergång till ny sysselsättning. Något beslut om en förlängning och utvidgning av anställningsgarantin lyckades vi inte få riksdagsmajoriteten med på. Däremot uttalade näringsutskottet att man ansåg att skulle få en redovisning av erfarenheterna från Projekt 80 i . majoritet instämde också i det uttalande som gjorts av arbetsmarknadsutskottets majoritet och som innebar att frågor om anställningsgarantin skulle tas upp . Regeringen hade i propositionen aviserat att man avsåg att återkomma till dessa frågor. beslöt i enlighet med de förslag som avgivits av den borgerliga majoriteten i de båda utskotten. Riksdagsbeslutet innebar alltså att socialdemokratiska förslag om en förlängning och utvidgning av anställningsgarantin för de varvsanställda avvisades, men att regeringen fick i uppdrag att återkomma med förslag till och därvid också redovisa erfarenheterna av Projekt 80. Någon sådan redovisning skedde inte och inte heller presenterades några förslag från regeringens sida . Den redogörelse för Projekt 80, som återfinns i den nu föreliggande propositionen, kan inte heller sägas uppfylla ens mycket lågt ställda laav på en redovisning av de hittillsvarande erfarenheterna. Några förslag presenteras heller inte i sammanhanget. Regeringens agerande i denna fråga måste enligt socialdemokratisk uppfattning sägas vara en anmärkningsvärt öppen demonstration av likgiltighet inför beslut som fattats av . Detsamma gäller behandlingen av förslagen om särskilda sysselsättningsinsatser på varvsorterna. Också på den punkten gjordes ett uttalande från sida av innebörden att regeringen hade att återkomma med förslag . Man gjorde från sida helt klart att förslagen skulle kunna innefatta okonventionella lösningar för att på ett snabbt och praktiskt sätt skaffa nya sysselsättningstillfällen i varvsregionerna. Också det socialdemokratiska förslaget om särskilda anslag till vissa regionala utvecklingsfonder för utveckling av ny produktion på varvsorter avvisades av näringsutskottets majoritet med hänvisning till att regeringen skulle återkomma med ett mer samlat ställningstagande till dessa frågor. Redan det förhållandet att regeringen, tvärtemot beslut, underlät att ta upp de här aktuella frågorna i är anmärkningsvärt och har från socialdemokratisk sida påtalats i , där frågan nu granskas. Än mer anmärkningsvärt är emellertid att regeringen inte ens , då varvsfrågorna ånyo aktualiseras, gör någon ansats att uppfylla de krav som riktade mot regeringen. Regeringen hävdar, nu liksom i fjolårets vårproposition, att en avveckling av Öresundsvarvet, med omkring 2 600 anställda, och en nedskärning av antalet anställda vid med 1 500 medför ganska måttliga problem för de berörda, eftersom båda varven är belägna i arbetsmarknader med en för svenska förhållanden betydande storlek. Industriministern säger i propositionen att det är min bedömning att om man ser till arbetsmarknaden i sin helhet i detta område de problem som kan uppstå till följd av sysselsättningsförändringarna inom varven borde kunna av genom normala arbetsmarknadspolitiska insatser. Det påpekas emellertid att förändringen kommer att slå jämförelsevis hårt mot kommun och att särskilda åtgärder blir nödvändiga för att lösa de problem som kan uppstå där. De konkreta förslagen till åtgärder från regeringens sida är emellertid mycket begränsade. Industriministern finner inte skäl att tillmötesgå Svenska Varvs begäran om särskilda medel för att betala förtidspensioneringar och särskilda anpassningsåtgärder för de varvsanställda. Det finns enligt propositionen tillräckliga möjligheter inom ramen för ordinarie arbetsmarknadspolitiska resurser. Arbetsmarknadsmyndigheterna är självfallet beredda att sätta in de arbetsmarknadspolitiska åtgärder som krävs för att underlätta de varvsanställdas övergång till annan sysselsättning. De 100 milj. kr. som genom fjolårets varvsbeslut, och på socialdemokra tiskt initiativ, avsattes för produktutveckling vid Öresundsvarvet, användes aldrig för detta ändamål. Dessa medel föreslås nu bli tillförda ett särskilt bolag, , som skall ha till uppgift att främja utbyggnaden av näringslivet i . Utöver denna omdisponering av till Öresundsvarvet tidigare anvisade medel innehåller regeringsförslaget inga konkreta åtaganden. Det sägs att regionalpolitisk! stöd i vissa fall kan bli nödvändigt. Man pekar på att regeringen lämnat tillstånd enligt 136 a § byggnadslagen till att hamnen i byggs ut för lagring av kol m. m. Något statligt engagemang i en central hamn för kolimport, i enlighet med önskemålen från kommuns sida, sägs däremot inte vara motiverat. Vad gäller verksamheten vid den verkstadsskola som f. n. drivs vid Öresundsvarvet redovisas ingen långsiktig lösning utan endast en förhoppning om att en sådan skall kunna uppnås. kommuns begäran om ekonomiskt stöd för att täcka kostnaderna för outhyrda lägenheter föranleder ingen åtgärd. Som framgår av denna redovisning har regeringen inte ansett att situationen på varvsorterna, och så inte ens i , motiverar särskilt långtgående insatser från samhällets sida. Man vill avvakta utvecklingen på arbetsmarknaden i innan man tar ställning. Behovet av särskilda insatser på varvsorterna Vi påpekade från socialdemokratiskt håll redan i fjolårets varvsmotion att arbetsmarknadssituationen i inte var av den karaktären att någon större andel av de personer som skulle tvingas sluta vid varven kunde förväntas få arbete i regionen utan särskilda insatser. För Malmös del hade antalet industrisysselsatta minskat . Vad gäller var av de industrisysselsatta i kommunen anställda i Öresundsvarvet, och långt fler var indirekt beroende av varvet för sin sysselsättning. Situationen har försämrats . rapporterar länsarbetsnämnden i en stark ökning av arbetslösheten. Antalet kvarstående lediga platser per 100 arbetssökande var under årets första månader långt mindre än hälften av vad som noterades . För del rapporteras också en försämring av arbetsmarknadsläget. Antalet lediga platser minskar kraftigt och arbetslösheten ökar. Vi delar följaktligen från socialdemokratisk sida inte regeringens relativt positiva syn på sysselsättningsläget i varvsregionerna. De planerade kraftiga personalnedskärningarna vid Skåne- och Blekingevarven motiverar enligt socialdemokratisk uppfattning särskilda insatser från samhället för att underlätta omställning till annan sysselsättning och lindra påfrestningarna för de berörda. Vi skall i det följande redovisa våra förslag till särskilda insatser på varvsorterna. En av de åtgärder som enligt vår uppfattning blir nödvändiga är en förstärkning av arbetsförmedlingsresurserna i . En analys av antalet arbetsförmedlingstjänster ställda i relation till behovet av förmedlingsinsatser visar att är jämförelsevis dåligt försörjt. Både i och i kommer kraven på arbetsförmedlingsinsatser att öka utomordentligt starkt. Någon realistisk möjlighet att möta dessa ökade krav utan en avsevärd förstärkning av arbetsförmedlingsresurserna i de båda kommunerna finns inte. Vi föreslår att uppdrar åt regeringen att tillse att en sådan förstärkning kommer till stånd. Innan vi går in på de socialdemokratiska förslagen om särskilda insatser på varvsorterna vill vi ta upp en fråga som rör regionalpolitisk! stöd till varvsorterna. I propositionen anmäler industriministern att han är beredd att föreslå regeringen att tills vidare bevilja regionalpolitisk! stöd till företag i kommun enligt vad som normalt lämnas vid stöd utanför stödområdet och tillägger att stöd i sådana fall lämnas enligt de regler som gäller för stödområde 1. Detta är enligt socialdemokratisk uppfattning en inställning som är orimlig med hänsyn till vad som sägs om i det fattade riksdagsbeslutet om regionalpolitik. ställde sig där enhälligt bakom följande formulering i arbetsmarknadsutskottets betänkande: Utvecklingen på arbetsmarknaden i är bekymmersam. Det är mot denna bakgrund angeläget att åtgärder vidtas som kan underlätta den industriella utvecklingen i länet. Ingen kommun i länet är placerad i stödområde. Möjlighet finns dock att i särskilda fall ge regionalpolitisk! stöd utanför stödområdena. Med hänsyn till sysselsättningsläget i länet bör undantagsregeln kunna ges en generös tillämpning. Vad särskilt gäller räknar utskottet med att det blir anledning att återkomma till situationen i den kommunen senare i vår i samband med behandlingen av regeringens varvsproposition. Detta enhälliga riksdagsbeslut om en generös tillämpning av undantagsregeln är enligt vår uppfattning inte förenligt med en begränsning av stödet till de regler som gäller för stödområde 1. Detta bör ges regeringen till känna. Särskilda sysselsättningsprojekt i varvsregionerna I fjolårets socialdemokratiska varvsmotion sades bl. Inför behandlingen av varvsfrågorna har vi från socialdemokratisk sida mycket klart uttalat att beslut om konkreta åtgärder för ny produktion på varvsorterna enligt vår uppfattning bör vara en integrerad del av ett samlat ställningstagande i varvsfrågan. Vi har därför uppmanat regeringen att lägga fram förslag till statliga insatser för att åstadkomma nya industriprojekt på varvsorterna och framhållit att sådana förslag skulle komma att bli föremål för en mycket positiv behandling från vår sida. Vår uppmaning till regeringen skall ses mot bakgrund av de svårigheter som ett oppositionsparti har då det gäller att ta fram ett underlagsmaterial, som utan ytterligare överarbetning kan läggas till grund för ett slutligt riksdagsbeslut. För beslut angående ett enskilt projekt krävs regelmässigt grundliga tekniska utredningar liksom kalkyler beträffande projektets kommersiella möjligheter och effekter. Villkoren för projektets genomförande och kraven på statliga insatser kan i allmänhet klarläggas först genom förhandlingar mellan regeringen och en statlig myndighet å ena sidan och enskilda företag å den andra. Därefter konstaterades att regeringens proposition inte innehöll några förslag av den aktuella typen. Vi föreslår att ger regeringen i uppdrag att utarbeta ett handlingsprogram med förslag till sådana insatser. Insatserna bör vara av den omfattningen att de i väsentlig grad bidrar till att kompensera det bortfall av arbetstillfällen som uppstår i samband med omstruktureringen av varvsindustrin. Inför behandlingen av varvsfrågorna har från olika håll, bl. a. berörda län och kommuner samt de fackliga organisationerna, redovisats en rad tänkbara projekt. Dessa bör bli föremål för en seriös prövning från regeringens sida i samband med utarbetandet av förslag till statliga insatser för att skapa ny produktion på varvsortema. Som tidigare påpekats uttalade , med anledning av våra förslag, att regeringen skulle pröva åtgärder till stöd för konkreta industriprojekt i varvsregionema . Några förslag till sådana åtgärder redovisades inte och redovisas inte heller i den nu föreliggande propositionen. Vi tvingas upprepa vårt förslag. Vi föreslår därför att ger regeringen i uppdrag att utarbeta ett handlingsprogram med förslag till sysselsättningsskapande insatser på varvsorterna. Insatserna i programmet bör omfatta statligt stöd till industrietableringar eller utvecklingsprojekt som kan leda till industriell produktion. Det kan i sammanhanget vara lämpligt att bl. a. arbeta med någon form av anbudsförfarande. I samband med utarbetandet av programmet bör ske en seriös prövning av de sysselsättningsprojekt som redovisats från berörda län och kommuner samt från de fackliga organisationerna. Ett av de projekt som i det sammanhanget aktualiserats är en omlastningshamn för kol i . Regeringen har lämnat tillstånd enligt 136 a § byggnadslagen till att hamnen i byggs ut för lagring av kol m. m. Från kommuns sida hävdar man att det finns ett behov av en omlastningshamn för kol i landet där kol kan importeras och lastas om för vidare transport till olika förbrukare. Man framhåller att förbrukarna kan vinna påtagliga fördelar genom ett sådant arrangemang dels ekonomiskt, bl. a. genom att rationella transporter möjliggörs, dels från miljösynpunkt genom att kraven på lagerhållning hos de enskilda förbrukarna kan hållas nere. Enligt socialdemokratisk uppfattning finns det omständigheter som talar för att en central importhamn av den skisserade typen kan vara en lämplig lösning. skulle hamnanläggningen, både och därefter, innebära ett utomordentligt värdefullt tillskott av sysselsättningstillfällen i . Det vore mot den bakgrunden orimligt att utan vidare avvisa kommuns förslag. En ytterligare belysning av användarnas syn på frågan och deras önskemål är emellertid nödvändig. Likaså bör de ekonomiska förutsättningarna för projektet ytterligare klarläggas. Vi föreslår att uppdrar åt regeringen att göra erforderliga kompletteringar av underlaget för ett beslut i frågan och att därefter återkomma till med förslag. Man får därvid överväga förutsättningarna för en statlig medverkan vid finansieringen av projektet. Detta bör ges regeringen till känna. I propositionen föreslås att 100 milj. kr. av de medel som har anvisats för produktutveckling vid Öresundsvarvet skall via Svenska Varv tillföras - det bolag som bildats för att stimulera utbyggnaden av näringslivet i . Från kommuns sida har begärts att etableringsbolaget skall få överta anläggningar, utrustning m. m. på Öresundsvarvet för en symbolisk summa. Det framgår inte klart av propositionen om det är avsikten att så skall ske. Om så inte blir fallet kan tvingas utnyttja en betydande del av sina samlade medel för att finansiera förvaltningen av de anläggningar som tidigare tillhörde Öresundsvarvet. Detta skulle kunna innebära en påtaglig begränsning av företagets möjligheter att medverka i industriprojekt och därmed stimulera sysselsättningen i . Regeringen bör enligt vår mening vidta sådana åtgärder att de till anvisade ograverade kan utnyttjas för att bidra vid finansieringen av industriprojekt. Det kan ske antingen genom att Öresundsvarvets mark och lokaler successivt förs över till mot en enbart symbolisk ersättning eller genom att ytterligare medel tillförs bolaget. Detta bör ges regeringen till känna. Den nu föreliggande propositionens redogörelse för erfarenheterna av anställningsgarantin och Projekt 80 är som tidigare påpekats utomordentligt bristfällig. Efter en summarisk redovisning av vissa sifferuppgifter framförs uppfattningen att anställningsgarantier av det här aktuella slaget i viss utsträckning kan motverka att arbetskraften går över till företag med goda utvecklingsmöjligheter. Huruvida detta gäller i det här aktuella fallet, och i så fall i vilken utsträckning, diskuteras inte. Man redovisar öppet att någon ekonomisk utvärdering av P 80 inte är gjord och säger att en sådan utan tvekan vore förknippad med stora svårigheter. Man anser emellertid att den genomsnittliga kostnaden per anställd, , bör noteras. Härtill kan sägas att en ekonomisk utvärdering av P 80 - i likhet med många andra samhällsekonomiska kalkyler - sannolikt är förknippad med stora svårigheter. Det bör ändå vara möjligt att ge en betydligt klarare bild av kostnadernas fördelning relaterad till omfattningen av de olika verksamheterna inom Projekt 80. Att som görs i propositionen summera kostnader för förtidspensionering, stimulansbidrag, utbildning och annan projektverksamhet och därefter dividera summan med antalet av projektet berörda personer är fullständigt meningslöst. I vår varvsmotion föreslog vi från socialdemokratisk sida att den då gällande anställningsgarantin vid storvarven skulle bibehållas under den kommande omställningsperioden och att den skulle utvidgas till att omfatta även varven i . Till anställningsgarantin borde knytas möjligheter att på de enskilda varvsorterna utnyttja insatser av den typ som gjordes inom P 80-organisationen. Vi föreslog därför att regeringen skulle ges i uppdrag att återkomma med förslag om den närmare utformningen av anställningsgarantin och därtill knutna insatser och i samband därmed redovisa en utvärdering av P 80. Situationen är i väsentliga avseenden densamma som . Arbetsmarknadssituationen i varvsregionerna har ingalunda förbättrats. Regeringens uppfattning att de stora personalnedskärningarna vid varven kan genomföras relativt smidigt tack vare de aktuella arbetsmarknadernas betydande storlek är enligt vår uppfattning orimlig och närmast cynisk. Behovet av en anställningsgaranti och därtill knutna särskilda insatser kvarstår därmed. När det gäller frågan om hur dessa insatser skall organiseras är det viktigt att det beslutsunderlag som en redovisning av erfarenheterna av Projekt 80 skulle utgöra tas fram. En ekonomisk utvärdering av Projekt 80 är också nödvändig. Vi menar därmed inte att de särskilda insatserna för den övertaliga personalen på de olika varvsorterna skall organiseras på det sätt som skedde i Projekt 80. Det är emellertid uppenbart att de särskilda insatserna i betydande utsträckning måste utgöras av sådana aktiviteter som bedrivits inom Projekt 80, och en analys av kostnader, problem och resultat är därmed värdefull. Vid diskuteras f. n. inrättandet av Resurs, en organisation med uppgift att på ett meningsfullt sätt sysselsätta den övertaliga personalen och slussa ut den i nya arbeten. Resurs är tänkt att vara en avdelning inom företaget. Man har överslagsmässigt beräknat kostnaden för projektet till 100 milj. kr. för en tvåårsperiod. Verksamheten är bl. a. tänkt att bestå av försäljning av tjänster, internt och externt, exempelvis verkstadsproduktion och konstruktionsarbete. En annan del av verksamheten avser bli ett utvecklingsprogram för att framför allt sysselsätta tjänstemän med utveckling av idéer och projekt. I programmet skall också ingå konsultverksamhet av olika slag och annan försäljning av tjänstemannatjänster. Dessutom planeras ett utbildningsprogram och kon takter med arbetsmarknadsmyndigheter för att underlätta för personalen att få arbete utanför och inom företaget. Insatser för att utveckla ny industriell produktion inom varvsföretagen måste enligt socialdemokratisk uppfattning inta en viktig plats i arbetet för att i största möjliga utsträckning undvika att neddragningen av fartygsproduktionen får oacceptabla sociala konsekvenser. Det arbete som pågår inom ramen för Resurs bör därför enligt vår mening föras vidare. Det bör vara regeringens uppgift att ställa erforderliga medel till förfogande för att verksamheten skall kunna genomföras. Detta kan ske i samband med att man lägger fram de förslag om utformningen av särskilda insatser för den övertaliga personalen vid varven, som tas upp nedan. Resurs påminner visserligen i många avseenden om Projekt 80 men vad gäller såväl den tänkta organisationen som det planerade innehållet i verksamheten finns betydande skillnader. Vi ser det från socialdemokratisk sida som naturligt att man på de olika varvsorterna väljer skilda lösningar, anpassade till de lokala förhållandena. De särskilda insatserna i anslutning till anställningsgarantin bör därför utformas med hänsyn till de förhållanden som gäller på de enskilda varvsorterna och i samarbete med de lokala fackliga organisationerna. Detta bör ges regeringen till känna. Vi föreslår att beslutar att en anställningsgaranti skall gälla för storvarven och för Svenska Varvs enheter i under den kommande omställningsperioden. bör uppdra åt regeringen att fastställa riktlinjer för en sådan anställningsgaranti och ställa erforderliga medel till Svenska Varvs förfogande. Regeringen bör återkomma till med förslag om utformningen av särskilda insatser för den övertaliga personalen. bör erfarenheterna av Projekt 80 redovisas. I en socialdemokratisk motion (1978/79:127) med anledning av proposition 1978/79:49 om vissa varvsfrågor begärdes omedelbara åtgärder för att säkerställa yrkesutbildning och omskolning på varvsorterna. Bakgrunden tiil denna begäran var att genom omstrukturering av bl. a. Landskronavarvet skulle den där förlagda verkstadsskolan komma i fara vid nedläggning av produktionen vid varvet. I samband med behandling av nämnda motion framhöll näringsutskottet bl. a. följande (NU 1978/79:17). vill understryka den viktiga roll som verkstadsskolorna inom varvsföretagen har spelat och även fortsättningsvis kan spela. Utbildningen har givetvis i första hand tagit sikte på varvens behov, men den har även lett till en kompetens som är gångbar på många andra yrkesområden. Med de svårigheter som ungdomar har att få anställning är den chans till yrkesutbildning som företagsskolorna erbjuder särskilt betydelsefull. Utbildningen bör emellertid inte bedömas som enbart en arbetsmarknadspolitisk angelägenhet utan som ett allmänt samhällsintresse. Berörda myndigheter på , regional och central nivå bör i samråd med varvsföretagen söka finna en lösning på frågan hur varvens verkstadsskolor skall kunna fortsätta sin verksamhet. I den nu föreliggande propositionen anges att verksamheten vid Öresundsvarvets verkstadsskola skall kunna fortgå genom företagets försorg till dess att skolan har avvecklats, dvs. till mitten av 1983. Det innebär enligt propositionen att alla som påbörjat utbildning vid skolan kan fullfölja den. För tiden därefter anförs inget konkret, endast att en lösning skall eftersträvas som syftar till att ge Landskronaregionen fortsatt hög standard i fråga om yrkesutbildning. Vi beklagar att regeringen inte mer ingående haft möjlighet att behandla frågan om den fortsatta yrkesutbildningen i . Den utbildning som ges vid verkstadsskolan svarar för en stor del av regionens yrkesutbildning inom en sektor som regeringen enligt budgetpropositionen anser bör öka. Det vore i det läget anmärkningsvärt om kommunen beroende på varvsnedläggningen tvingas anordna yrkesutbildning i andra former. Detta är förenat med stora svårigheter och betydande kostnader. Det vore enligt vår mening samhällsekonomiskt föga rationellt att inte söka bevara en utbildning som redan finns. Samma mening uttrycktes också av näringsutskottet vid dess behandling av frågan och som återgivits i det föregående. Vi vill i detta sammanhang peka på den lösning som vidtogs i när motsvarande problem framkom vid nedläggningen av med dess varvsrörelse vid . Med hänsyn till sysselsättningssituationen och behovet av utbildning i regionen kom där att anordnas gymnasieskolutbildning, arbetsmarknadsutbildning, utveckling och forskning samt produktion.