ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G4021770 · 1981-01-22 00:00:00 — av Per m. fl. om det statliga stödet till det norrländska jordbruket Norrländskt jordbruk befinner sig f. n. i ett svårt ekonomiskt läge. Ett stort antal gårdar har drabbats av ekonomiska svårigheter. har i tillskapats många s. k. SR-jordbruk och ett 100-tal med andra stödformer. Detta har inneburit en välbehövlig stimulans för näringslivet i norra . Utrymme finns för tillskapande av ytterligare brukningsenheter, som många äldre gårdar är i behov av nyinvesteringar i byggnader och maskiner. Ur regionalpolitisk synvinkel är det nödvändigt rädda de gårdar som har stora ekonomiska svårigheter samt möjliggöra fortsatt modernisering av jordbruk. Senaste räntehöjning har gjort de ekonomiska förutsättningarna ännu svårare. Utlöses ackord och konkurser i den omfattning som är affärsmässigt betingat blir statens kostnader mycket höga. Vid konkurser torde köpare inte finnas, ackord kan innebära orättvisor gentemot de som försöker klara sin ekonomi av egen kraft. Ny metod bör därför övervägas -1, ex. lån som är ränte- och amorteringsfria, varefter räntan stiger till normal låneränta. Om nuvarande bidragssystem ersätts med räntestöd enligt ovanstående modell, synes större rättvisa skapas mellan olika gårdstyper. För inlandsjordbruket är problemen särskilt stora. Vi anser att produktpriserna i inlandet från regionalpolitisk synpunkt bör fastställas oberoende av tillgång och efterfrågan i övriga . Vi föreslår att nya stödformer tillskapas, t. ex. genom underviss tid ränte- och amorteringsfria lån. När ekonomin efter hand förbättras och inflationen minskat skuldprocenten, bör låneräntan kunna höjas till normal nivå. Med detta system bör vissa av nuvarande typer av bidrag kunna minskas. lönsamhet i norra kan ej lösas genom priser baserade på tillgång och efterfrågan i landet som helhet. För att kunna bibehålla detta regionalpolitiskt angelägna jordbruk måste ett särskilt prissystem inrättas. Med stöd av det anförda hemställs att hos regeringen begär en snabb översyn av stödformerna till norra jordbruk. () ()
mot · G4021771 · 1981-01-27 00:00:00 — av Per m. fl. om ökad tillgång på skogsråvara, m. m. En mer offensiv användning av offertmetoden inom stödområdena hälsar vi med tillfredsställelse. Offertmetoden innebär att staten betalar en överenskommen summa för en viss åtgärd av regional- och riksintresse. I då industrierna skriar efter råvara och arbetslösheten är stor i inland anser vi att det finns alla skäl för att med hjälp av offertmetoden ekonomiskt möjliggöra skogsuttag kring den s. k. skogsodlingsgränsen. Enbart i finns ca 550 000 ha med ovan skogsodlingsgränsen. Det mesta av detta äger staten genom domänverket. Enligt skogsexperten professor är stora delar av denna skog övermogen. På mer än 120 000 ha är den växande skogen på väg mot biologisk ruin. Professor , som ingående studerat dessa områden, anser att mycket av skogen kan förnyas med acceptabelt resultat. Även i andra Norrlandslän finns stora arealer övermogen skog ovanför skogsodlingsgränsen. Offertmetoden skulle i detta sammanhang ge en rad positiva effekter: Industrin skulle snabbt få ökad tillgång på råvara. Angelägna skogsförnyelseförsök skulle kunna göras i stor skala. Fler arbetstillfällen till inlandet och till transportverksamma samt till anställda inom skogsindustrin. Landet skulle också få ökade exportinkomster. Enligt vår mening finns alltså många goda skäl att omgående göra försök med skogsuttag och även skogsförnyelse kring skogsodlingsgränsen med utnyttjande av offertmetoden. Om domänverket ökar aktiviteten i skogsbruket kring skogsodlingsgränsen kommer arbetstillgången att öka för domänverkets anställda. En för inlandet nyttig bieffekt skulle kunna bli att det blev lättare för ett antal jordbrukare i inland att få tilldelning av närbelägen skog från domänverket. Skogsöverföringar bromsas nu av anställda vid domänverket med hänvisning till minskade möjligheter till sysselsättning. är mycket angelägna för försörjningsmöjligheterna i inland. I inlandet måste skogen och jorden samverka för att en jordbruksfamilj skall ha en skälig bärgning. medverkan är ofta nödvändig i ett bytesförfarande med skog för att fler mindre jordbruk skall bli självförsörjande. Med stöd av det anförda hemställs 1. att hos regeringen hemställer om snabba åtgärder i syfte att nyttja offertmetoden för att möjliggöra ökade uttag av skog, 2. att begär att regeringen i enlighet med vad som anförs i motionen vidtar åtgärder för att öka möjligheterna till skogskomplettering för mindre jordbruk i inland. PER () ()
mot · G4021772 · 1981-01-27 00:00:00 — om ny lagstiftning rörande terrängkörning på snöklädd mark Terrängkörningslagen reglerar bl. a. trafik med snöskoter. Lagstiftningen innebär att snöskotertrafik är tillåten i princip men med vissa inskränkningar. Det gäller körning på barmark eller i skogsmark med planteller ungskog. Vidare är det möjligt att förbjuda trafik inom delar av fjällområdet. Avgränsningar av förbudsområden har sedan gjorts inom vissa särskilt skyddsvärda fjällområden. När antog lagen var problemen med skotertrafik svåra. hävdade då att lagstiftningen skulle få en annan och strängare utformning. Skotertrafiken borde förbjudas generellt. Dock skulle vissa områden öppnas för trafik liksom särskilda skoterleder. Utvecklingen sedan lagen antogs visar enligt vår mening att denna ståndpunkt var välmotiverad. Skotertrafiken har ökat kraftigt i omfattning en fördubbling på mindre än . Skotrarna har blivit allt snabbare. Olyckorna har varit många, även sådana som lett till dödsfall eller svåra personskador. Störningar på djur- och växtliv har inte kunnat begränsas i tillräcklig omfattning. Olägenheterna för andra som söker rekreation särskilt i fjällvärlden är betydande. Det har också visat sig svårt att avgränsa förbudsområdena på ett sätt som tillgodosett önskemålen från olika intressenter. Problem finns också i form av tjuvjakt, skoterfylleri och överträdelser av andra rådande bestämmelser. som snöskotern således medför en rad olägenheter måste det understrykas att den är ett nära nog oumbärligt fordon för vissa yrkesgrupper. Det gäller t. ex. de renskötande samerna, verksamma i räddningstjänst, underhålls- och reparationsverksamhet, i skogsbruk och för vissa glesbygdsbor m. m. Avsikten är inte att begränsa denna nyttotrafik. Terrängkörningslagen har tillämpats under . Det står klart att den inte kunnat lösa de problem den var avsedd att lösa trots värdefulla insatser också från bl. a. skoterklubbar i syfte att självsanera. Snarare har problemen ökat i omfattning. Det finns nu anledning att komplettera och sammanställa de olika utvärderingar som görs av skotertrafiken. Detta arbete bör sedan läggas till grund för förslag till ny lagstiftning och för vissa andra reformer. Utgångspunkten bör då vara att lagstiftningen baseras på principen att skotertrafik, som ej är att hänföra till nyttotrafik, tillåts endast i särskilt avgränsade områden eller längs leder som upprättas för detta ändamål, detta i motsats till nuvarande lag. Det är vidare angeläget att de planerade lederna snabbt läggs ut. Bristen på medel har försvårat detta. Principen bör därvid vara att kostnaderna för ledutmärkning och annan service för fritidskörning med snöskoter belastar verksamheten genom någon form av avgifter. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag till ny lagstiftning om terrängkörning på snöklädd mark enligt de grunder som anges i motionen.
mot · G4021776 · 1981-01-27 00:00:00 — av om återinförande av en affärstidslag Tänk på vilodagen så att du den. Varje människa bör ha , lämpligast söndagen, till sin egen disposition . Med hänvisning till det anförda hemställs att antar följande 1 § Yrkesmässig detaljhandel får icke bedrivas till under sön- och helgdag. 2 § Från lagens tillämpning undantages 1) försäljning från apotek, 2) försäljning från automatapparat av sådan typ som är godkänd av myndighet som Konungen bestämmer, 3) försäljning på trafikmedel till resande, 4) försäljning som lantbrukare, trädgårdsodlare eller fiskare bedriver med egna lantmanna- eller trädgårdsprodukter eller fisk av egen fångst, om försäljningen sker i ringa omfattning och utan samband med annan handel. Från lagens tillämpning undantages vidare, i den omfattning och på de villkor som föreskrivas av Konungen eller myndighet som Konungen bestämmer, 5) försäljning av alster av bildkonst, konsthantverk eller konstindustri som bedrives i utställningslokal, 6) försäljning i anslutning till ordnad serveringsrörelse av lagad mat samt bageri- och konditorivaror, 7) försäljning av tryckta skrifter, drivmedel till motorfordon och tillbehör till sådana. 4 § Närmare föreskrifter för tillämpningen av denna lag meddelas av Konungen eller myndighet som Konungen bestämmer. 5 § Den som bedriver yrkesmässig detaljhandel eller håller försäljningsställe för sådan handel, frisersalong eller fotografiateljé öppen i strid mot denna lag eller föreskrift som har meddelats med stöd av lagen dömes till böter. 1980/81:1776 4 6 § Talan mot beslut av kommuns styrelse eller nämnd enligt denna lag föres hos genom besvär.
mot · G4021778 · 1981-01-27 00:00:00 — om formerna för verksamheten vid geologiska undersökning geologiska undersökning, SGU, är ett ämbetsverk, vars ursprungliga huvuduppgift varit att geologiskt kartlägga vårt land samt att tillhandagå andra statliga organ och allmänheten med upplysningar om geologiska förhållanden. Under har SGU:s verksamhet vidgats. Huvuddelen av verkets personal sysselsätts numera med uppdragsverksamhet främst inom prospekteringsområdet. Härigenom har verkets huvuduppgift att geologiskt kartlägga landet blivit försummad, så att vårt land beträffande geologisk kartering tyvärr måste anses vara ganska outvecklat. Prospekteringsarbetet finansieras delvis med egna anslagsmedel men till större delen med ersättningar från olika uppdragsgivare. Verksamheten bedrivs till stor del i konkurrens med andra företag. Därvid föreligger ej konkurrens på lika villkor. Uppdragsverksamheten har även omfattat utlandsuppdrag. En ökning av den internationella verksamheten har diskuterats. har SGU:s uppdragsverksamhet gått med förlust. Ämbetsverksformen torde inte vara den lämpligaste för affärsverksamhet av den art som huvuddelen av SGU:s uppdragsverksamhet representerar. Genom att överföra denna verksamhet till ett hel- eller delägt aktiebolag bör man kunna vinna flera fördelar. Myndighetsutövning och affärsverksamhet skulle därmed bli bättre åtskilda, affärsverksamheten kunna bedrivas på ett delvis friare och mera ändamålsenligt sätt och konkurrensförhållandena bli sundare ur alla parters synvinkel. Mineralpolitiska utredningen har berört den fråga som behandlas i motionen. Utredningen har emellertid utan att närmare utreda eller analysera frågan bestämt sig för att inte föreslå någon ändring av verksamhetsformerna. Oenighet har därvidlag förelegat inom utredningen. Enligt vår bedömning talar övervägande skäl för att huvuddelen av SGU:s uppdragsverksamhet bör bedrivas i bolagsform. Det är därför enligt vår mening önskvärt att regeringen, på sätt den finner lämpligt, tar fram det kompletterande underlag som bedöms vara erforderligt för beslut och eventuellt genomförande av föreslagen förändring. Med stöd av det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om ändring av formerna för huvuddelen av SGU:s uppdragsverksamhet.
mot · G4021779 · 1981-01-27 00:00:00 — av och om minskad belysning på offentliga platser Underskott i budgeten, minska den offentliga sektorn, göra oss mera oberoende av olja, minska vårt underskott i handelsbalansen. Detta är vad politiker och andra människor med samhällsansvar talar om. Det är inte lätt att spara, och det är ofta svårt att finna områden där inte människor drabbas hårt. Vi slösar oerhört med energin. Runt hela är det upplyst och ibland dygnet runt, längs gator och vägar, på öppna platser. Överallt är det nästan lika ljust som . Här finns möjlighet att spara både energi och pengar. På motorvägar, där vissa sträckor är upplysta, åstadkommer belysningen att förmågan till mörkerseende nedsätts. Utan att någon tar skada eller ens förorsakas någon olägenhet kan belysningen på de flesta offentliga platser dras ned . Kommunerna skulle kunna minska sina kostnader betydligt till gagn för skattebetalarna, och om energin i stället användes till uppvärmning kunde många oljeeldade värmepannor stoppas. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna att landets kommuner bör uppmanas att minska belysningen på gator, vägar och offentliga platser med .
mot · G4021782 · 1981-01-27 00:00:00 — av om rätten att anordna lotteri Sedan lotterifcrordningen utkom - SFS 1939:207 - har ett flertal förändringar ägt rum. Av nu gällande instruktion kan man se att lotteri som ej är att anse som spel erhåller man tillstånd till av under förutsättning bl. a. att lotteri anordnas till förmån för välgörande, kulturellt eller allmännyttigt ändamål eller för partipolitisk verksamhet (SFS 1978:759 punkt 3 c). I gränsområdena mellan vad som är att betrakta som välgörande, kulturellt eller allmännyttigt lämnas naturligtvis stort utrymme för subjektiva tolkningar. Denna möjlighet för lotterinämnden gör nämndens arbetsuppgifter grannlaga genom att nämndens beslut kan få närmast ödesdigra konsekvenser för en ideell förening. Enligt tillämpad praxis är föreningsutbildningsändamål inte att hänföra till sådan verksamhet. Enligt min mening är detta otillfredsställande. Med hänvisning till ovanstående anhålls att hos regeringen begär förslag till ändring i lotteriförordningen av innebörd att utbildningsändamål innefattas i begreppet allmännyttigt ändamål.
mot · G4021786 · 1981-01-27 00:00:00 — Motion 1980/81:1786 av om finansieringen av mindre företag inom servicenäringarna redovisade den s. k. serviceföretagsutredningen sin syn på verksamhetsförhållandena och finansieringssituationen för mindre företag inom servicenäringarna. Man slog där fast att servicenäringarna spelar en mycket viktig roll i samhällsekonomin. Vidare konstaterades att främst de mindre och medelstora företagen har svårigheter att få tillgång till långfristiga krediter och riskvilligt kapital. Sedan serviceföretagsutredningens betänkande presenterades har finansieringssituationen för serviceföretagen - och framför allt för de mindre detaljhandelsföretagen - ytterligare försämrats. Den senaste tidens än mer restriktiva kreditpolitik och höga ränteläge förvärrar problemen för handelsföretagen. Med all säkerhet kommer 1981 att präglas av en begränsad konsumtionsutveckling. Svenska folkets inköp i detaljhandeln kommer att minska och möjligheterna för de mindre butikerna att överleva försvåras därmed. Över hela landet och speciellt i glesbygdsområden är det väsentligt för bygdernas framtid att möjligheter säkras för butikernas överlevnad. För glesbygdsbutikerna är glesbygdsnämndens arbete av stort värde. De medel som samhället via länsstyrelserna fördelar till dessa butiker är emellertid otillräckliga. Utredningen föreslog även att den principiellt felaktiga diskrimineringen av service och handel i de regionala utvecklingsfonderna skulle elimineras. anvisar i sitt betänkande ytterligare möjligheter för samhället att stödja mindre och medelstora företag. Genom statliga garantier för AB Handelskredits och dess systerinstituts upplåning skulle ges möjligheter för köpmän att få lån på förmånligare villkor än vad som gäller f. n., som dessa instituts verksamhet skulle ges ökad kapacitet och utvecklingsmöjligheter till flera branscher. Garantierna medför - enligt serviceföretagsutredningen - inte några större kostnader eller något avservärt risktagande från samhällets sida. Vidare är det av väsentligt intresse för att konkurrensen skall vidmakthållas i detaljhandeln att de köpmän som så önskar kan agera självständigt och minska sitt beroende av leverantörer genom upplåning i ett från leverantörer fristående finansieringsinstitut. Inte minst i nuvarande kreditmarknadsläge är det utomordentligt angeläget att de mindre detaljhandelsföretagen ges vidgade kreditmöjligheter. Sådan kreditgivning sker bäst om utlåningsmöjligheterna hos AB Handelskredit kunde ökas. Förutom delä1 1980181. 1980/81 1786-1793 garnas tillskott till bolaget skulle en kompletterande statlig kreditgaranti ge en ökad utlåningskapacitet. I enlighet med vad som ovan påtalats framstår en sådan åtgärd som ytterst angelägen. Med stöd av vad ovan anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts rörande statlig kreditgaranti till AB Handelskredit.
mot · G4021788 · 1981-01-26 00:00:00 — om förstatligande av silver- och guldfyndigheterna i och Enåsen En självklarhet borde vara att de naturfyndigheter som finns i den svenska jorden skall tillhöra hela folket och användas för samhällsnyttiga ändamål. yttrade vid sin första riksdag följande: Där gäller det en egendom, om vilken ingen människa kan säga, att den bör tillhöra en enskild person. Där gäller det vad som finns nedlagt i våra berg, i det svenska folkets gemensamma jord, det gäller att på alla sätt låta detta komma det allmänna till godo. I i har en stor silverfyndighet upptäckts. I Enåsen i har en icke oväsentlig guldfyndighet hittats. I de båda fallen är det nu Bolidenbolaget som skall exploatera fyndigheterna och kamma hem miljonvinster. Vinster som inte kommer de båda kommunerna till godo. Snarare är risken stor att vinsterna investeras utanför vårt lands gränser. Det är ingen hemlighet att på alla sätt försöker att exploatera andra länders mineralfyndigheter. De två aktuella kommunerna, och , har plundrats på sina naturtillgångar. Det gäller järnmalm och skogen. har också dessa kommuner plundrats på sina industrier och tvingats bevittna en kraftig befolkningsminskning. Storfinansen - med hjälp av staten - har svarat för denna plundring och avindustrialisering. Enligt vår mening bör alla naturfyndigheter tillhöra hela folket. finns en lagstiftning som innebär att om staten skall ta i anspråk naturfyndigheter skall detta ersättas. En sådan lag kan och bör naturligtvis ändras. Som en första åtgärd anser vi motionärer att de nämnda guld- och silverfyndigheterna skall bli föremål för nationalisering, och att vinsterna av exploateringen skall tillfalla hela samhället. Medlen bör därefter i första hand användas för att utveckla näringslivet i de berörda kommunerna. Med hänvisning till vad som i motionen anförts hemställs 1. att hemställer hos regeringen om att utarbeta en lag som möjliggör nationalisering av guld- och silverfyndigheterna i , , och i , , 2. att uttalar att inkomsterna efter en nationalisering av de nämnda gruvfyndigheterna i första hand bör användas för utveckling av näringslivet i de berörda kommunerna.
mot · G4021789 · 1981-01-27 00:00:00 — av m. fl. om lokalisering till Fridafors av ett utvecklingsbolag för återvinningsteknik Fridafors bruk kommer genom satsningen på det s. k. att skära ned sin produktion och sin arbetsstyrka . Projektet innebär att PM 3 kommer att tas ur produktion , varvid 130 jobb försvinner vid bruket. PM 1 och PM 2 fortsätter att drivas . En ekonomisk utvärdering av den fortsatta driften inom ramen för kommer att göras . Om den utvärderingen utfaller negativt, vilket är möjligt mot bakgrund av den förväntade lågkonjunkturen för pappersindustrin , kan hela Fridafors bruk komma att läggas ned . Det vore ett oacceptabelt dråpslag mot den omkringliggande bygden. Det är därför önskvärt att sätta in åtgärer vid bruket som garanterar fortsatt drift i bruket även efter 1983, och som skapar ersättningsjobb för de arbetstillfällen som går förlorade . Fridafors bruk har en lång tradition när det gäller returpappersbaserad produktion och har utvecklat ett omfattande kunnande inom återvinningstekniken. Den returpappersbaserade produktionen i förväntas allmänt komma att öka kraftigt i , bl. a. till följd av den intensifierade kommunala pappersinsamlingen samt genom bristen på vedråvara. Det bör därför finnas goda möjligheter att utveckla de produktionsenheter som utnyttjar returpapper. En förutsättning är att återvinningstekniken effektiviseras och utvecklas. Man behöver bl. a. förbättra tekniken för att separera plast från träfiberråvaran i plastade pappersförpackningar som t. ex. mjölkförpackningar och juiceförpackningar. I Fridafors finns redan ett gediget kunnande på detta område, som kan och bör utvecklas. Det bör lämpligen göras med hjälp av en statlig satsning på ett utvecklingsbolag för återvinningsteknik, lokaliserat till Fridafors. Ett sådant bolag bör få till uppgift att utveckla tekniken för separering av returpapper i olika komponenter och kvaliteter. Om detta bolag lyckas med denna uppgift så kan det utvecklas till en betydande verkstadsindustri för tillverkning av återvinningsteknik, och därigenom skapa många nya arbetstillfällen till Fridafors. Mot bakgrund av vad som i motionen anförs föreslås att hemställer hos regeringen om förslag till en statlig satsning på ett utvecklingsbolag för återvinningsteknik, förlagt till Fridafors. (vpk) (vpk)
mot · G4021791 · 1981-01-27 00:00:00 — om jämförelsepriser inom livsmedelshandeln Det är ett väsentligt intresse för konsumenterna att de får tillgång till prisinformation, som gör det lätt för dem att göra jämförelser. Gjorda undersökningar visar att stora besparingar kan göras av konsumenten enbart genom kloka varuval inom ramen för en och samma butiks sortiment. Utsättande av jämförpriser underlättar i hög grad konsumenternas prisjämförelser. Att underlätta för konsumenterna att få mer för pengarna framstår som särskilt viktigt nu när hushållen får minskade inkomster och prisstegringarna är omfattande. Speciellt gäller det som sagts behovet av jämförpriser vid köp av livsmedel. Jämförpriset gör det möjligt för konsumenten att snabbt upptäcka prisolikheter som inte beror på skillnader i varumängd, koncentrationsgrad etc. Detta ger konsumenten bättre underlag att fatta köpbeslut som tar hänsyn såväl till varans pris som kvalitet. utarbetade en arbetsgrupp med företrädare för statens pris- och kartellnämnd, och livsmedelshandeln enhetliga regler för hur ordinarie jämförpriser för livsmedel skall beräknas och presenteras. Här rekommenderas livsmedelshandeln att tillämpa reglerna. Handelns organisationer har efter det att rapporten lagts fram vid en rad tillfällen förklarat att handeln skulle verka för att jämförprismärkning på livsmedel blir allmänt utbredd i affärerna. Utvecklingen har emellertid gått mycket långsamt. Delar av handeln har infört jämförpriser, i varje fall delvis, men det dominerande draget är fortfarande att jämförpriser saknas i stor utsträckning. Enligt 3 § marknadsföringslagen kan ålägga en näringsidkare att vid marknadsföring av vara lämna information som har särskild betydelse från konsumentsynpunkt. I förarbetena anges uttryckligen att en näringsidkare skall kunna åläggas att lämna prisinformation. har anmält, med hänvisning till denna paragraf, ett företag för för bristande jämförprismärkning. Det är oklart hur kommer att ställa sig till KO:s krav, eftersom frågan ännu ej är slutbehandlad. Under alla omständigheter är det enligt min mening så viktigt att vi nu äntligen får en fungerande jämförprismärkning inom livsmedelshandeln att bör begära en lagändring i marknadsföringslagen som klart markerar detta. Utgångspunkten för lagändringen bör vara den överenskommelse som träffades mellan företrädare för statens pris- och kartellnämnd, och livsmedelshandeln. att begär att regeringen framlägger förslag till sådan ändring i marknadsföringslagen att jämförprismärkning kommer till stånd inom livsmedelshandeln i enlighet med vad som anförs i motionen.