ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G402607 · 1981-01-21 00:00:00 — av m. fl. om rätt till tjänstledighet för biståndsarbetare Det svenska u-landsbiståndet innehåller olika former av bistånd. En av de resurser som ställs till förfogande inom biståndsarbetet är personal. Motiven för personalbiståndet sammanfattas av SIDA på följande sätt: U-ländema lider brist på utbildad arbetskraft. Det är därför som personalbistånd av olika slag utgör ett betydande inslag i utvecklingsarbetet. Syftet är - vid sidan av att säkerställa väsentliga arbetsfunktioner i mottagarlandet - att överföra de kunskaper och färdigheter som ett u-land har brist på. SIDA har framhållit att omfattningen av personalbistånd i första hand bestäms av i vilken utsträckning vill få biståndet i denna form. Den utsända personalen kan delas upp i följande kategorier: - Kontraktsanställda (s. k. experter) inom det direkta biståndet. - Fredkårsanställda inom det direkta biståndet. - Experter, biträdande experter och volontärer till internationella organisationer (t. ex. via FN). - Volontärer till frivilliga svenska organisationer. Totalt uppgick antalet biståndsanställda till ca 1 300 personer . Många av dessa är anställda i samarbete med SCC (Swedish Cooperative Center). Det har visat sig bli allt svårare att rekrytera kvalificerad personal till många av arbetena. Orsakerna till detta är flera. En i stor utsträckning bidragande orsak är att biståndspersonal som kommer tillbaka till efter i många fall ej kan garanteras arbete här. Det finns dock utformade regler för hemvändande biståndsarbetare hos vissa arbetsgivare. Staten ger tjänstledighet för biståndsarbete. Även make/maka som är statligt anställd får tjänstledighet. Tiden regleras från fall till fall. ger ej tjänstledighet, men har återanställningsgaranti. Konsumentföreningarna däremot har inte återanställningsgaranti. har ett avtal med SIDA om att 20 personer av dem som deltar i kooperativa projekt i får anställning. Övriga, exempelvis privatföretag, ger i en del fall tjänstledighet, i många fall inte. SAF rekommenderar dock företagen att ge tjänstledighet för uppdrag inom internationella biståndsarbete. Det inträffar trots detta ofta att personer ej får tjänstledighet för ett arbete inom det svenska biståndet och följaktligen måste säga upp sig och då inte har ett garanterat arbete vid återkomsten till . Visserligen får både de som varit FN-anställda och SIDA-anställda viss löne- och anställningsgaranti efter hemkomsten, men detta är ej tillräckligt. Andra utlandsarbetande svenskar, exempelvis FN-soldater, har rätt att få tjänstledighet för att ingå i FN:s styrka. Mot bakgrund av det som ovan anförts om svårigheter som redan nu börjar uppstå att få kvalificerade sökande till biståndsarbete och med tanke på olikheten i möjligheterna att hos arbetsgivare få tjänstledighet för biståndsarbete hemställs att hos regeringen begär utredning om tjänstledighet för biståndsarbete i enlighet med vad som i motionen anförts. () () () ()
mot · G402608 · 1981-01-21 00:00:00 — om rätt till tjänstledighet för vård av sjuk anhörig För att kunna klara sjukvården är det angeläget att den sjuke kan vistas i hemmet och där får sin vård. Detta är också som regel från patientens synpunkt mest humant. Samhällsekonomiskt är det också lönande med hemsjukvård jämfört med institutionsvård. Det finns nu också möjlighet att anställa anhöriga som hemsjukvårdare. Anhöriga som vårdar sjuka har ofta otrygga förhållanden. När vården av den anhörige av olika orsaker upphört har det ibland visat sig svårt att få något nytt arbete, om anställningsförhållandet på den tidigare arbetsplatsen upphört. Arbetsgivaren är nämligen inte skyldig att bevilja tjänstledighet utan lön för vård av sjuk anhörig, med undantag av minderårigt barn. En person som tar ledigt för att vårda t. ex. sina föräldrar eller sin maka/make har därför ingen sådan lagstadgad tjänstledighetsrätt. Arbetsgivaren kan vägra tjänstledighet eller vägra vederbörande att återgå i tjänst efter det att vården av den sjuke upphört. Den som tillfälligt vårdar anhörig borde därför ha rätt till tjänstledighet och anställningstrygghet och rätt att återgå i tjänst efter det att vården upphört. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställs att beslutar hemställa hos regeringen att motionen överlämnas till anhörigvårdskommittén.
mot · G402616 · 1981-01-22 00:00:00 — 1980/81 616-620 om regionalpolitiska åtgärder i Näringslivet i - - har haft stora svårigheter, främst orsakade av den kraftiga sysselsättningsminskningen inom tekoindustrin. I har inte mindre än 13 000 sysselsättningstillfällen inom textil- och konfektionsindustrierna försvunnit. Den alldeles övervägande delen av dem eller mer än 11 000 fanns tidigare i , som svarar för av länets av landets tekoindustri. En viss stabilisering inom tekobranschen på grund av förbättrade konjunkturer och äldrestödet inträdde . har läget för teko åter försämrats. Orderingången visar kraftig tillbakagång, och branschen står inför akuta sysselsättningsproblem med risk för allvarliga störningar på flera orter i . I samband med den nedgång i konjunkturen som äger rum kan en ny tekokris bli mycket allvarlig för . Trots den kraftiga nedgången av sysselsättningen är teko nämligen fortfarande den helt dominerande industrin i området. I flera av kommuner svarar tekoindustrin för av all tillverkningsindustri. Den stora andel av näringslivet som teko representerar i medför att förändringar i tekosysselsättningen fortplantar sig till övriga delar av näringslivet i större utsträckning än i regioner där andelen inte är så stor. De tillkommande indirekta effekterna kan beräknas bli av de ursprungliga. Näringslivet i övrigt har mycket begränsade möjligheter att bereda sysselsättning för dem som tvingas lämna tekobranschen. Expansion av befintlig industri eller nyetablering förekommer endast i begränsad utsträckning. Riskvilligt kapital flyr områden med vikande industriell verksamhet, och utvecklingsfonden kan endast göra marginella insatser. Den redovisade arbetslösheten i flera av områdets kommuner är trots betydande arbetsmarknadsinsatser i form av beredskapsarbeten och arbetsmarknadsutbildning högre än genomsnittet för riket. I kommun var sålunda av antalet förvärvsarbetande arbetslösa mot i riket. Oroande är också den kraftiga minskningen av antalet nyanmälda lediga platser . De är nu av antalet lediga platser . 1 1980/81. Inom tekobranschen fanns det t. ex. i hela endast 31 lediga platser anmälda vid ingång. Den starkt minskande tekosysselsättningen, som endast i begränsad utsträckning kunnat kompenseras av tillkommande arbetstillfällen inom annan industri, serviceverksamhet och offentlig förvaltning, leder också till en vikande befolkningsutveckling. Sålunda har folkmängden i områdets centralort minskat med drygt 5 000 personer . Med hänsyn till den otillfredsställande sysselsättningssituationen, den bristande differentieringen av näringslivet och den svaga benägenheten för expansion och nyetableringar är det nödvändigt att kraftigt förstärka de regionalpolitiska åtgärderna inom området. Bland tänkbara åtgärder kan nämnas omplacering av kommunerna i från stödområde 1 till stödområde 3, inrättande av ett investmentbolag för att stödja expansion och nyetablering, placering av ev. nya statliga verksamheter i området etc. Med hänvisning till ovanstående hemställs att beslutar som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om regionalpolitiska insatser i .
mot · G402617 · 1981-01-22 00:00:00 — om en informationsskrift om företagsetablering på invandrarspråk Ett växande antal invandrare är sysselsatta i det svenska näringslivet. Många av dem har företagartraditioner från sitt hemland, och ett antal av dem har startat eller vill starta företag i . Kunskapen om hur det svenska samhället fungerar när det gäller svensk företagsbeskattning, arbetsmarknadslagar, arbetarskyddslagar och liknande kan hos många av dem vara otillräcklig. Synen på företagsamhet kan också vara väsentligt annorlunda i vederbörandes hemländer. Det har inneburit att en hel del invandrare i sin företagarroll kommit i konflikt med svensk lagstiftning utan att brottslig avsikt förelegat. De informationskällor som finns om gällande regler om företagsbildning, beskattning och socialförsäkringsavgifter, arbetarskydd och anställningsskydd etc. är skrivna på svenska för svenskar och svåra att tillägna sig för personer med annat modersmål. Därför bör det utarbetas en enkel information på invandrarspråk om hur man praktiskt skall bete sig med bolagsbildning, företagsbeskattning, arbetarskydd, anställningsfrågor och liknande, om man startar någon verksamhet. En sådan informationsskrift skulle kunna få en viss näringspolitisk betydelse genom att stimulera till nybildande av företag. Den skulle också kunna verka brottsförebyggande genom att i varje fall förhindra en del av de lagöverträdelser som invandrarägda företag begår av okunnighet. Regeringen bör låta berörda myndigheter utarbeta en informationsskrift med här angivet innehåll. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att hos regeringen hemställa att berörda myndigheter ges uppdraget att utarbeta en informationsskrift om företagsetablering på de vanligaste invandrarspråken. () () 1* 1980/81.
mot · G402618 · 1981-01-21 00:00:00 — om ett åtgärdsprogram för sysselsättningen i kommun För en mindre kommun har de små företagen ofta stor betydelse. Detta kan illustreras med kommun, som har den högsta arbetslösheten i . När Lättmetallverken i upphörde med sin verksamhet var detta ett hårt slag inte endast mot de 60-talet anställda utan mot hela kommunen. står Lättmetallverkens lokal öde och måste underhållas och hållas så pass varm att inte utrustningen skadas. I har också Eisers en enhet med ca 80 anställda kvinnor. Enligt koncernens beslut kommer den industrienheten att läggas ned fr. o. m. . Då står ytterligare en fullt modern industrilokal tom i kommunen. Kommunens västliga ytterområden representeras av orterna , och som tillsammans förlorat av sitt befolkningsunderlag . I finns Polarvagnens tidigare använda lokaler, vilka är hypermoderna. står också dessa lokaler tomma sedan Polarvagnen strukturrationaliserat sin verksamhet. Härtill kommer de bekanta svårigheterna för stora delar av skogsindustrin i Adalen, vilket har verkningar i en vid omkrets. Arbetsmarknadsläget inom kommun är sålunda mycket dåligt. finns emellertid lokaler inom kommunen som borde kunna användas. Det måste sålunda anses vara angeläget med och finnas möjligheter till framgång för särskilda åtgärder för att förstärka arbetsmarknaden i . Med hänvisning till ovanstående föreslås att beslutar begära att regeringen utarbetar ett särskilt åtgärdsprogram för sysselsättningen i kommun.
mot · G402620 · 1981-01-21 00:00:00 — om ökad sysselsättning i glesbygder är ett av de allra mest utsatta länen från sysselsättningssynpunkt. Allra värst är situationen i norra . Här har en utflyttning och folkminskning skett. Den sysselsättning som baserats på de areella näringarna har starkt minskat - inte minst till följd av jordbrukspolitiska beslut. Utvecklingen har på många sätt varit förödande. Jordbruksmark har lagts ned. Det storskaliga skogsbruket har åstadkommit stora kalhyggen. Storskogsbruket har i kombination med stormfällningar m. m. givit upphov till svåra skador av barkborren, och de skogsvårdande insatserna har varit helt otillräckliga för dessa angrepp. Stora värden har på detta sätt gått om intet. har arbetslöshet och stordrift tvingat människor att flytta. Enligt min mening är det angeläget att människorna kan bo kvar och vårda de stora tillgångar som onekligen finns i norra . Det gäller att skapa en sysselsättning baserad på de speciella förutsättningar som finns i ett område i stället för att utradera förutsättningarna. Med ett sådant synsätt kan man skapa en stomme i glesbygdens näringsliv, baserad på skogsbruk, jordbruk, fiske, bär- och svampplockning, energiproduktion samt en förädling inom dessa sektorer. Utifrån en sådan grund kan man bygga vidare med turism, hemslöjd och hantverk i olika former. På detta vis förhindras utflyttning, och man åstadkommer på ett naturligt sätt ett underlag för service i olika former. Det är angeläget att den totalbild som ovan skisserats läggs till grund för en positiv sysselsättningsutveckling i de utpräglade glesbygdsområdena. Genom kombinationer av olika verksamheter i en småskalig struktur blir det möjligt att bereda sysselsättning. Det blir möjligt att erbjuda människor en tillvaro präglad av trivsel och goda levnadsbetingelser. Lantbruksnämndernas verksamhet har jordbrukspolitiska beslut i viss mån utvecklats i den riktning jag ovan angivit. Men detta är inte till fyllest. Det gäller att gå vidare och på alla områden flexibelt anpassa samhällets åtgärder efter bygdens speciella situation. Men för att man skall få i gång en sådan utveckling behövs någon positiv stimulans. När det gäller situationen i norra finns goda möjligheter till en positiv utveckling om man tar till vara de småskaliga förutsättningarna. Såväl nationella hushållningssynpunkter som beredskaps- och miljöskäl talar för aktiva samhällsinsatser i denna region. Regeringen bör ges i uppdrag att se över jordförvärvslag och olika former av stimulans och stöd som kan komma glesbygden till godo. På en sådan grund finns sedan goda förutsättningar för en positiv utveckling i norra . Med stöd av det ovan anförda hemställs att hos regeringen begär en översyn av regler och tillämpningar när det gäller förhållanden som kan leda till positiva sysselsättningseffekter i glesbygder såsom norra .
mot · G402625 · 1981-01-23 00:00:00 — om besparingar inom arbetsmarknadsutbildningen Samhällets kostnader för arbetsmarknadsutbildningen har ökat i snabb takt under en lång följd av år. Strukturförändringar i näringslivet och på arbetsmarknaden har resulterat i en allt större och viktigare uppgift för staten att ansvara för att anpassa tillgång och efterfrågan på arbetskraft så att ekonomin utan störningar skall kunna arbeta på en hög aktivitetsnivå. Utan att lägga några värderingar på huruvida det nuvarande systemet med arbetsmarknadsutbildning är det effektivaste och bästa systemet för att klara denna viktiga uppgift, finns det stor anledning att vidtaga åtgärder för att effektivisera verksamheten inom det nuvarande systemet. AMU-utvecklingen /77-1979/80 Följande faktauppgifter talar sitt tydliga språk i beskrivningen av utveckling budgetåren 1976/77-1979/ 80. kostnader: Budgetår 1976/77 670 milj. kr. 1977/78 930 1978/79 1 260 1979/80 1 400 Utveckling av kapacitet och beläggning inom : Budgetår Kapacitet Beläggning Beläggning % 1977/78 29 900 platser 25 800 platser 86 1978/79 33 500 26 500 79 1979/80 32 800 24 800 74 Denna utveckling visar på att beläggningsprocenten stadigt gått ner och att ett oroväckande underutnyttjande av resurserna utvecklats, vilket är allvarligt. Dessa brister förutsätts rättas till i den översyn av AMU som pågår. Det allvarliga är att den lärarkapacitetsom tillförts AMU har haft en rakt motsatt utveckling. Antal lärare inom arbetsmarknadsutbildningen: Budgetår 1977/78 1978/79 1979/80 Utvecklingen är som framgår anmärkningsvärd jämfört med utvecklingen av antalet elever inom AMU. Förändringen i procent mellan de angivna åren är följande: Totalt har således antalet lärare ökat med 1 276 eller , som kapacitetsutnyttjandet av antalet elevplatser minskat . Att detta är ett förhållande som rimmar illa med återhållsamhet och effektivt utnyttjande av statliga resurser måste stå klart för alla. Mot bakgrund av ovanstående redovisning måste regeringen omdelbart se till att kostnadsutvecklingen avseende arbetsmarknadsutbildningen som sådan och lärarkostnaderna i synnerhet åter fås under kontroll och att nödvändiga besparingar genomförs. Med hänvisning till ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts angående kostnadsutveckling och möjliga besparingar inom arbetsmarknadsutbildningsverksamheten. + 10,3 + 26,1 1977/78-1978/79 1978/79-1979/80
mot · G402626 · 1981-01-21 00:00:00 — av och om benämningen av vissa fjällområden Vid sin behandling av proposition 1977/78:31 beslöt , på hemställan av ett enigt civilutskott, att för regeringen tillkännage sin mening i fråga om en ny prövning av de obrutna fjällområdenas benämning. Utskottets hemställan gjordes med hänvisning till de synpunkter som hade framförts i en motion av undertecknade (motion 1977/78:143). Tyvärr måste vi nu konstatera att den meningsyttring avgav inte förefaller ha lett till den prövning som avsågs. I varje fall redovisas inte i den nu föreliggande propositionen, 1980/81:71, några överväganden eller åtgärder i det avseende riksdagsbeslutet åsyftade. I vår motion fäste vi uppmärksamheten vid att mindre lämpliga benämningar i flera fall hade använts i propositionen för att beteckna de ifrågavarande fjällområdena. Med en tämligen utförlig motivering föreslog vi sålunda, att namnet Tärna-Graddis borde ersättas med . Vi pekade därvid bl. a. på att Graddis är namnet på en fjällstuga som ligger på norskt område medan däremot ingen svensk gård eller by har denna benämning. Vi framhöll vidare att beteckningen Råsto-Tsåktso både är långsökt i sakligt hänseende och - framför allt - svårt att uttala samt på att namn blivit beskuret på ett omotiverat sätt i benämningen . Den närmare argumenteringen för våra förslag skall inte upprepas här, eftersom den kan läsas i vår tidigare motion. Det må räcka med att återge ett par meningar ur civilutskottets yttrande, CU 1977/78:8, som på denna punkt var enhälligt: Vad motionärerna anfört bör enligt utskottets mening närmare prövas av regeringen . bör med anledning av motionen som sin mening ge regeringen till känna. Utskottets hemställan bifölls av . Vi utgår från att planministern - som själv var ledamot av civilutskottet när betänkandet avgavs - skulle ha upplyst i den nu föreliggande propositionen om han under beredningen av denna hade mött några avgörande invändningar mot vad som anfördes i motion 1977/78:143. Någon sådan uppgift finns emellertid inte i propositionen. Eftersom gått sedan tillkännagivande i frågan gjordes anser vi det nu vara hög tid att de önskvärda namnändringarna kommer till stånd. Enligt vår mening är ett utbyte av namnet Tärna-Graddis mot en så naturlig och väl underbyggd förändring att utan vidare utredning bör kunna fatta beslut därom. Däremot kan det alltjämt krävas en viss ytterligare utredning när det gäller att komma fram till lämpliga benämningar på de två andra här diskuterade områdena, och vi avstår därför från att lägga fram konkreta förslag beträffande dessa. Regeringen bör anmodas att i dessa fall fullfölja de intentioner vi givit uttryck åt i denna motion och i motionen 1977. Med hänvisning till det anförda hemställer vi 1. att beslutar uttala sig för att namnet på ett av de obrutna fjällområdena skall vara i stället för Täma-Graddis, 2. att hemställer hos regeringen att efter kompletterande utredning föreslå ändrade benämningar på de två områden som i propositionen benämns Råsto-Tsåktso resp. . KARL-ER1K HÄLL (s)
mot · G402629 · 1981-01-21 00:00:00 — av Per ni. om vidgad rätt till räntebidrag vid bostadsbyggande Bostadsbyggandet har under en följd av år minskat och befinner sig nu på en klart lägre nivå än den som de s. k. bostadsutredningarna pekade ut som lämplig, sett över ett längre tidsperspektiv. Till detta skall läggas att några effektiva inslag i syfte att höja bostadsbyggandet till denna nivå inte tycks finnas i årets budgetproposition. Mot bakgrund av att bostadsbyggandet dessutom betecknas som motorn i den svenska ekonomin måste situationen anses som förödande. Olika vägar för att förbättra den måste därför sökas och prövas. Ett ökat bostadsbyggande kan stimuleras fram. Ett viktigt inslag i de nuvarande stimulansåtgärderna är räntebidragssystemet. Enligt 36 § i bostadsfinansieringsförordningen är huvudregeln att räntebidrag beviljas från tiden för utbetalningen av bostadslånet. Om lånet avser flerbostadshus eller sådana småhus som skall upplåtas med hyres- eller bostadsrätt eller numera även som uppförts för försäljning beviljas bidrag även för tiden mellan färdigställandet och utbetalningen. Ett räntebidrag som ett direkt stöd för nedlagda kostnader för projekteringen, en form av lagerstöd för ritningar etc. skulle stimulera till en nödvändig framförhållning, och en projektreserv skulle bildas. Bostadsbyggandet skulle kunna ske utan de inslag av ryckighet och bristande planering som kännetecknat branschen. Blotta förekomsten av en projektreserv skulle i sig utgöra ett visst tryck på byggandet - förverkligandet av det planerade objektet. Enligt vår uppfattning bör ett sådant bidrag kunna införas för flerbostadshus och för sådana småhus som skall upplåtas med hyres- eller bostadsrätt men inte utan att vissa förutsättningar uppfylls. En bör vara att projektet finns upptaget i det kommunala bostadsförsörjningsprogrammet, en annan att bidrag till projekteringskostnaden tillstyrkts av kommunen. Ansökningsförfarandet bör kunna göras enkelt och grundas på schabloner. Bidragsbeloppet bör ses som ett stöd för kapitalkostnader för utgifterna för projekteringen och bör således inte avräknas i kommande lånebeslut. Beloppet bör utgå intill den tidpunkt då räntebidrag på vanligt sätt utgår, dock längst av . Bidrag för projektering kan utgå t. ex. från den tidpunkt då byggnadslov beviljats för projektet. Som en annan förutsättning bör gälla att ansökan om statligt bostadslån skall vara ingiven och godtagen av förmedlingsorganet. I budgetpropositionen föreslås för /82 till räntebidrag ett förslagsanslag av 7 . Kostnaden för en här skisserad reform är mindre än den marginal för prognosfel som tycks ligga i föredragande statsrådets förslag. Vidare torde ett fullt utnyttjande av den föreslagna ramen dess värre icke ske, varför någon anslagsförstärkning icke är erforderlig. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att hos regeringen begär förslag om utvidgning av räntebidrag m. m. att även omfatta bidrag till kostnader för projektering för vissa bostäder i enlighet med vad som anges i motionen. PER () ()