mot · G4021838 · 1981-01-27 00:00:00 — av m. fl. om Stiftelsen Invandrartidningens brevverksamhet har i sina språkeditioner svarat på en omfattande brevverksamhet med frågor rörande problem som invandrare känt och känner i det svenska samhället. utges på 12 språk i en gemensam upplaga av ca 60 000 exemplar. Sju av dessa upplagor utkommer , och fem av dem en gång . Det är ingen tvekan om att den mest lästa och utnyttjade avdelningen är brevfrågespalten. Till den kan läsarna på sitt eget språk skicka sina frågor. Alla frågor besvaras brevledes på resp. språk. Några av de mest allmänintressanta besvaras dessutom i tidningen. Omfattningen av verksamheten är mer än 1 000 brev , varav många med flera frågor. Brevverksamheten startade som tidningen. Till Arbetsgruppen för invandrarfrågor knöts två kuratorer på halvtid och en arkivarbetare för besvarande och handläggning av breven. förstärktes gruppen med fler kuratorer. övertogs brewerksamheten av , bl. a. emedan breven också hade stort värde för den anpassningsverksamhet som verket bedrev. innebar överflyttandet av kuratorerna till vissa olägenheter, som kvarstått. Dels försvårades direktkontakterna mellan redaktion och konsulenter, dels ställdes på de senare nya krav av myndighetsart, vilket från journalistisk synpunkt hade viss inverkan på brevsvarandet. Trots ovan relaterade olägenheter fungerade ändå brevverksamheten ganska bra och konsulenterna lade ner stor möda på att ge bästa möjliga service. Ett talande exempel på omfattningen är nedan redovisade statistik. IT är förkortning för och är förkortning för invandrarverket. Statistik över brevverksamheten: År Till IT Till 72/73 1 665 364 2 011 73/74 1 484 220 1704 74/75 1 338 505 1 843 75/76 1 167 280 1 447 76/77 892 142 1034 77/78 970 158 1 128 Brevfrågorna har ändrat karaktär . Från att i början närmast ha rört sig om basinformation har frågorna blivit alltmer komplicerade. I en utvärderingsrapport föreslogs, att skulle släppa sitt ansvar för brevverksamhet. Verket ansåg sig inte längre ha någon nytta av breven i sin egen verksamhet. Frigjorda resurser skulle ges andra sociala uppgifter. Mot den bakgrunden inledde invandrarverket ett försök med att låta ett antal fackmyndigheter själva besvara brev. Erfarenheterna av den nya ordningen har inte varit odelat positiva. Handläggningstiderna har förlängts. Svaren är ofta svårtolkade på grund av sin språkdräkt och är av förvaltningsskäl allmänt hållna utan direkt anknytning till det enskilda fallet. Reaktioner har förekommit emot att brev besvaras av myndigheter - i enstaka fall har t. o. m. brevet hamnat hos den person frågeställaren varit i konflikt med osv. har också av principiella skäl ställt sig tveksam till den nya ordningen. Det är självklart att resp. myndighet skall besvara brev inom resp. fackområde, även om de kommit till en annan myndighet. Men det kan ifrågasättas om myndigheter kan åläggas att direkt besvara brev som adresserats till institutioner utanför myndighetskretsen. Däremot föreligger naturligtvis skyldighet att snabbt och korrekt besvara förfrågningar från dessa institutioner. Styrelsen för har i sin budgetframställning anfört vägande synpunkter varför verksamheten bör fortsätta inom . ägs visserligen av staten men skall som tidning i första hand inom ramen för sina stadgar följa de tryckfrihetsrättsliga, pressetiska och journalistiska regler som gäller för all press. Strävan är, att tidningen av invandrarna skall uppfattas som 'deras tidningen, dit de kan vända sig bl. a. när de har problem med myndigheter eller tjänstemän. De skall t. ex. kunna känna trygghet för att känsliga uppgifter de lämnar till tidningen inte vidarebefordras till myndigheter och där påverkar deras ärenden. Att skriva till får inte innebära att den enskilde invandraren riskerar hamna i rättsosäkerhet. Den risken är uppenbar, då breven fördelas på olika myndigheter, anser stiftelsen. a. det skälet - och tidigare nämnda erfarenheter - anser stiftelsen, att brevverksamheten antingen bör skötas som tidigare men ännu hellre tas över av redaktion. Stora förändringar har skett i informations- och serviceutbudet till invandrarna , då tidningen och frågespalten startade. Då fanns ett fåtal invandrarbyråer, nu finns ett drygt 100-tal runt om i landet. Då fanns knappt annan samhällsinformation översatt till invandrarspråk än den Arbetsgruppen för invandrarfrågor, och några fackförbund producerade. utger minst tiotalet myndigheter kontinuerligt informationsmaterial på många språk, antingen själva eller genom Invand Radio/TV har sändningar på flera språk, och svenskundervisningen har förbättrats. Möjligheterna att få information och hjälp har alltså mångdubblats - och ändå skriver varje år 1000-tals människor till brevspalt. Många förfrågningar får tidningen också vid besök och per telefun. Detta mäste tyda på ett starkt behov av brevspalten. Skälen till att invandrare skriver till är t. ex. att o Svaren är lätta att förstå, och man får dem på det egna språket; o Av olika anledningar drar man sig för att kontakta myndigheter eller lokala invandrarbyråer. Man kanske inte förstår vad de säger, inte har förtroende eller känner ovilja. På en mindre ort anser man sig inte kunna anonymt lägga fram sina problem på invandrarbyrån och få en opartisk behandling; o Man får personligt svar, och man vet att man inte skrivit förgäves även om svaret kanske dröjt något; o Man har kontaktat myndigheter, invandrarbyråer m. fl. men inte fått tillfredsställande svar där; o Man har över huvud taget svårt att på sitt eget språk få svar någon annanstans än i , om man t. ex. bor på en ort som saknar invandrarservice. Av detta framgår, att många angelägna skäl finns för att brevservice till invandrarna inte får försämras. Invandrarna har stort behov av den och av personliga svar. De brev som besvaras är ofta av betydligt mer personlig och komplicerad natur än under t. ex. , då förfrågningarna ofta kunde gälla mer allmänna frågor som kunde besvaras med formulär. Det är känt, att många invandrare håller just för brevspaltens skull, och för att de får personliga svar på sina förfrågningar. En läsvärdesundersökning 1977 visar att frågespalten tillsammans med hemlandsspalten är den i särklass populäraste avdelningen i tidningen (resp. ). En kvalitetsförsämring skulle därför få återverkningar på hela tidningen och dess upplaga. En försämring av brevservicen skulle alltså drabba både invandrarna och tidningen. Det har från flera håll hävdats hur viktigt det är, att just invandrarna får stöd och hjälp att klara upp situationen i samhället. Den kvalitetsförsämring som föreslås i prop. 1980/81:100 vänder sig direkt mot dessa deklarationer. Den medverkar tvärtom till att invandrarnas möjligheter till råd och vägledning i en brydsam tid allvarligt försämras. har beräknat medelsbehovet för brevverksamheten under kommande budgetår till , inkl. 2 1/2 tjänster. Enbart översättningarna kostar - enligt uppgift från invandrarverket - ca . I propositionen föreslås en ökning av bidraget med 300 000 kr., varav ca . bedöms räcka för brewerksamheten. Av det sagda framgår: 1. att anser den bästa lösningen vara att själv tar över brevverksamheten, med utgångspunkt i en oförändrad kvalitet på verksamheten, 2. att om godkänner förslaget innebär det allvarliga försämringar. Det kan gå så långt, att stiftelsen får överväga en total nedläggning av brevverksamheten, vilket får återverkningar för hela utgivningen. Sammanfattningsvis innebär det nu framlagda budgetförslaget allvarliga konsekvenser för om inte ytterligare medel ställs till förfogande. Stiftelsen säger sig vara djupt medveten om de svårigheter statsmakterna har i nu rådande ekonomiska situation. Den har därför både genom avgiftshöjningar och rationaliseringar sökt förbättra det ekonomiska utfallet. Men här har en gräns nåtts: det är i stort sett omöjligt att kunna ta över en verksamhet, kostnadsberäknad till . med en bidragsförstärkning på ca . utöver löne- och prisomräkning, enligt stiftelsen . Den bästa lösningen är att beviljar ytterligare . för bedrivande och övertagande av brewerksamheten. I den aktuella ekonomiska situationen förstår vi att det kan bli svårt att klara den ökningen av anslaget. Därför bör uttala som sin mening att en omfördelning av informationsanslaget under D 1 hos statens invandrarverk bör prövas. Utvärderingsrapporter och andra skrivelser, bl. a. i petitan från invandrarverket, pekar mot sådana lösningar. I en skrivelse till 1978, undertecknat av dåvarande generaldirektören , sägs rörande synpunkter på övertagandet av bre werksamheten: gör i sin skrivelse en bedömning att den kan ta över brewerksamheten med hjälp av två nyanställda konsulenter som själva skulle besvara breven. anser detta vara orealistiskt. Breven är, som nämnts, så svåra och gäller så mångskiftande områden att två personer omöjligt kan sitta inne med de nödvändiga kunskaperna. Ett samarbete med myndigheter som besvarar breven inom sitt fackområde är därför oundvikligt. ser dock gärna att ges resurser för att sköta administrativa rutiner och kontakter med brevsvarande myndigheter samt för en journalistisk bevakning av sociala frågor. I statens invandrarverks anslagsframställning för /82 sägs att uppskattar behovet av personal vid för brevbesvarandet till två årsarbetskrafter. önskan om anslagsförstärkning är enligt vår mening välgrundade. Sammanlagt har ca 18 000 brev besvarats . Även om resursen kan bedömas som otillräcklig, så är den ett minimum för att kunna ge en tillfredsställande service med brevverksamheten. varför denna viktiga informations- och upplysningsverksamhet till invandrare skall strypas genom otillräcklig medelstillgång, så länge informationen till invandrarna rent allmänt inte är utbyggd. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om medel för brevverksamheten vid . () ()