mot · G402349 · 1981-01-16 00:00:00 — För det femte visar utvecklingen att anslagen till militärt försvar, som ökat mycket snabbt på grund av den borgerliga inflationspolitiken, inte har kunnat förbrukas. Underutnyttjandet utgjorde /79 76 milj. kr. och 1979/80 221 milj. kr. /81 kan det antas bli väsentligt större. Regeringen föreslår därför att betalningsmedel som svarar av utgiftsramen för innevarande budgetår skall få föras över till nästa budgetår. riksdagsbeslut medger ett överförande om . I klartecken betyder det att regeringen räknar med en så god ekonomi för försvaret innevarande budgetår att man trots de begärda bemyndigandena på tilläggsbudget - inte räknar med att kunna förbruka årets anslag. Det är fråga om ett belopp som således kan uppgå till 680 milj. kr. som sålunda skulle kunna tillföras nästa års anslag. Bifalls regeringens förslag betyder det att det militära försvaret kan få förfoga över 13,att jämföra med den förbrukning regeringen anser sannolik (ca 16,2), dvs. en ökning med 2,5 miljarder. I följande tabell redovisar vi de av de borgerliga regeringarna i budgetpropositionen beräknade försvarsanslagen för åren 1977/82 samt utfallet (milj. Budgetär Budget Utfall Differens 1977/78 11925,7 12475,6 549,9 1978/79 13 543,7 13 783,1 239,4 1979/80 14 512,0 15 499,2 987,2 1980/81 15 788,2 16 900.01 1 100,02 1981/82 17 312,1 18 000-18 5003 1 Uppskattat efter budgetprognos 3 Bedömning (se s. 14) Vad vi här anfört klargör att det är möjligt att och lämpligt med besparingar inom det militära försvaret som går längre än de 300 milj. kr. En tillämpning av den av vårt parti i motion 1979/80:42 föreslagna utgiftsramen (13 . i prisläge ) leder till ett basbelopp (i prisläge ) om 14 . och en utgiftsram om 14 . samt, vid ett godtagande av den i budgetpropositionen beräknande priskompensationen om till ett beräknat utfall om 17 . Detta understiger regeringens förslag med . 2.2.2 Som framgår av det ovan anförda föreligger en klar underbudgetering av de militära utgifterna /82. Eftersom dessa ytterligare medel inte inplanterats kan besparingar utöver regeringens förslag genomföras utan negativa effekter för försvarets styrka. Härför talar också statsfinansiella skäl. /82 bör följande gälla: A. Utgiftsramen fastställs till 14 . Vissa medel används så att de värnpliktiga kompenseras för inflationen. De i tilläggsbudgeten föreslagna ytterligare bemyndigandena för innevarande budgetår accepteras ej helt ut. Därmed minskas utgiftstrycket allmänt. Denna fråga behandlas i särskild motion i anledning av tilläggsbudgeten. Någon förändring i möjligheterna att överföra medel till nästa budgetår bör ej ske. Därmed kan förbrukningen i förhållande till ett bifall till regeringens förslag minskas med högst 340 milj. kr. En ytterligare begränsning bör övervägas. Enligt vad vi erfarit överväger f. n. försvarskommitté det nuvarande prisregleringssystemet för militärt försvar och civilförsvar. Det nuvarande systemet med nettoprisindex ger i nuvarande ekonomiska situation en kompensation för nämna områden som är bättre än för övriga delar av statsverksamheten. Sedan ytterligare underlag framkommit, liksom en förnyad bedömning av det nuvarande systemets effekter gjorts, bör regeringen återkomma till med förslag som avser nästa budgetår. Det förhållandet att regeringen, som nämnts ovan, underbudgeterat anslaget och att någon inplanering av verksamhet således ej sker bör underlätta en sådan åtgärd. Vi beräknar på nuvarande stadium en schablonmässig begränsning av utgifterna med 150 milj. kr. för militärt försvar. Motsvarande bör också gälla för civilförsvar utom skyddsrum; beloppsmässigt blir det givetvis ett väsentligt mindre belopp (här upptas 5 milj. En sådan åtgärd skulle också rimma med regeringens uttalanden om att begränsa automatiken i statsverksamheten. Vad vi här anfört bör ges regeringen till känna. De av oss förordade besparingarna bör kunna åstadkommas genom att man bl. a. avstår från de ökningar av bemyndiganden och betalningsmedel på materiel- och forskningsanslag vi redovisat ovan. Med hänsyn till vad vi yrkat tidigare i fråga om utveckling av ett nytt jakt-, attack- och spaningsplan (JAS) bör en ytterligare begränsning av flygvapnets forsknings- och utvecklingsanslag ske. Det bör också vara möj ligt att begränsa byggnationen. En större återhållsamhet bör kunna prägla anslagen till centrala och regionala staber samt gemensamma myndigheter. Det bör ankomma på regeringen att vid ett bifall till våra förslag slutligt fastställa bemyndiganderamar och betalningsmedel. 2.2.3 Regeringen framlägger i budgetpropositionen inget förslag om planeringsram för det militära försvaret för åren 1981-86.1 stället avser regeringen att på grundval av förslag från försvarskommittén själv besluta härom. Vi anser det vara principiellt fel att denna fråga undandras för beslut och föreslår därför att fastställer planeringsramen enligt följande (prisläge ): 1981/82 1982/83 1983/84 1984/85 1985/86 Summa Basbelopp - 14 944 14 944 14 944 14 944 59 776 Utgiftsram 14 921 - - - - 14 921 Planeringsram 14 921 14 944 14 944 14 944 14 944 74 697 2.3.1 Socialdemokratin företräder i sin försvarspolitik konsekvent tanken på ett folkförsvar. För det militära försvaret betyder det att detta skall bygga på den allmänna värnplikten. Ett värnpliktsförsvar kräver emellertid också att man i praktiken vidtar åtgärder till förmån för de värnpliktiga under deras utbildningstid. Den socialdemokratiska regeringsperioden kännetecknades också av en fortlöpande reformverksamhet. Värnpliktsförmånerna byggdes ut, de sociala och rättsliga förhållandena förbättrades, de värnpliktsfackliga strävandena stöddes och ökade möjligheter till inflytande för de värnpliktiga skapades. Pådrivande i detta arbete var den socialdemokratiska ungdomsrörelsen och de värnpliktiga själva genom den årliga värnpliktskonferensen och värnpliktiga arbetsgruppen. Vi har tidigare pekat på hur utvecklingen under den borgerliga regeringsperioden stannat upp. Årets budgetproposition vittnar i hög grad härom. Endast små förbättringar av de värnpliktigas förmåner föreslås. Förslagen från värnpliktsinflytandekommittén behandlas mycket snävt. Enligt vår mening är det nödvändigt att förslag av en helt annan inriktning läggs fram, om värnpliktsförsvaret även fortsättningsvis skall ha en god förankring hos de värnpliktiga och hos allmänheten. Vi vill erinra om den starka uppslutning bakom värnpliktsförsvaret som bl. a. värnpliktskonferenserna uttryckt. 2.3.2 Vid riksdag fattades, på förslag av den socialdemokratiska regeringen, beslut om grundläggande reformering av värnpliktsförmånerna. För dem som deltar i repetitionsutbildning skedde en anknytning av dagpenningen till sjukpenningförsäkringen, varigenom inkomstbortfallsprincipen kom att tillämpas. För dem som deltar i grundutbildning genomfördes ett system, där dagersättningen ökar med utbildningens längd; f. n. är beloppen 16, 31 och /dag. Från de värnpliktigas sida har önskemålen om förbättringar främst avsett dagersättningens storlek. Man har därvid begärt att den skall utgöra . , mot nuvarande . På förslag av vårt parti begärde att en värnpliktsekonomisk undersökning skulle genomföras. Denna avses bli klar . Starka skäl talar enligt vår uppfattning för att man bör sikta på en väsentlig förbättring av de grundutbildades ekonomiska förmåner. Vid en kraftig höjning av dagersättningen i den lägsta nivån bör frågan om spännvidden i ersättningen också prövas. Vi utgår från att försvarskommitté, utan att något uppdrag härom ges, behandlar denna fråga. De av regeringen föreslagna höjningarna av värnpliktsförmånerna anser vi otillräckliga. Höjningen av dagersättningen motsvarar inte ens penningvärdeförsämringen. Dagersättningen bör därför höjas . Vidare bör den s. k. förplägnadsersättningen höjas. Den har varit oförändrad , då den ökades . Den bör enligt vår mening höjas till . De av oss föreslagna höjningarna medför ökade utgifter om ca (13 + 6 =) 19 milj. kr. 2.3.3 En ökad demokratisering av förhållandena är av stor betydelse för att stärka uppslutningen kring vårt samhälle och påverkar därmed också viljan att delta i dess försvar. Mot bakgrund av denna principiella inställning konstaterar vi med beklagande att regeringen behandlat förslagen från värnpliktsinflytandekommittén mycket njuggt. Det är emellertid inte överraskande med denna snäva inställning från den borgerliga regeringens sida. Man häri grunden samma inställning som alltid präglat konservativa krafters inställning till demokratiseringsprocessen, antingen det gällt den politiska demokratin, medbestämmandet i arbetslivet eller som här utökat värnpliktsinflytande. Socialdemokratin ser för sin del vidgade möjligheter för de värnpliktiga att - inom värnpliktslagstiftningens råmärken - påverka sin miljö och sina betingelser som något som har sitt ursprung i de värnpliktigas egna krav och önskemål. Därför gäller det att vara lyhörd för dessa. Demokratiskt styrelsesätt och demokratiska arbetsformer kan givetvis te sig motbjudande och arbetsbelastande för dem - och regeringen tycks här höra till dessa grupper - som föredrar auktoritärt beslutsfattande. Men i längden går det givetvis inte att hålla tillbaka ett ökat inflytande för de värnpliktiga . Regeringens hållning skapar bara konflikt och konfrontation i stället för utveckling till samarbete. Vi anser därför att de värnpliktigas inflytande bör utvecklas enligt följande. Den organisatoriska ramen för de värnpliktigas inflytande får också i fortsättningen bestämmas av statsmakterna. Men i det fall det visar sig att de värnpliktigas egna intresseorganisationer når en omfattning och stabilitet som gör det möjligt för dem att på representativt sätt företräda de värnpliktigas intressen, kan frågan komma i ett annat läge. Av detta skäl behöver man inte heller driva jämförelser med medbestämmandelagstiftningen så långt som värnpliktsinflytandekommittén gjort. Å andra sidan finner vi det riktigt att man från statsmakternas sida klarare än som gjorts i propositionen exemplifierar i vilka frågor ett obligatoriskt samråd bör komma till stånd. Inte minst med hänsyn till den negativa inställning som regeringen visat vid behandlingen av kommitténs förslag är det viktigt att ger en klar anvisning om vilka frågor som samrådsskyldigheten bör avse. Enligt vår mening bör vad kommittén i denna del anfört (i kapitel 7.3) kunna tjäna som vägledning. Det är betydelsfullt att de värnpliktigas arbete förankras på plutons- och kompaninivå. Men det är betydelsefullt att det vid varje förband finns en organisatorisk bas för de värnpliktigas medinflytande som de värnpliktiga själva förfogar och bestämmer över. Kommittén har därför förordat inrättandet av ett representativt organ (värnpliktsrådet) och därigenom också kunnat nedbringa antalet ledamöter i förbandsnämnden. Vi anser att detta förslag har betydande fördelar och att det bör genomföras. Vi vill understryka att detta inte får leda till att val av ombud till värnpliktskonferensen sker inom detta organ utan som skall ske direkt. De socialdemokratiska ledamöterna i kommittén pekade i sin reservation på att utbildningsfrågorna inte uppmärksammats tillräckligt i utredningsarbetet. Också försvarsministern framhåller dessa frågors betydelse. Flera remissinstanser - LO, TCO, SSU, försvarets personalvårdsnämnd, värnpliktiga arbetsgruppen - har fört fram tankar på att inrätta en särskild utbildningsnämnd - vid sidan av förbandsnämnden - där utbildningsfrågor som är gemensamma för förbandet kan behandlas. Enligt vår mening finns det starka skäl att ta fasta på detta förslag som särskilt markerar utbildningsfrågornas vikt. Förslaget om en utbildningsnämnd bör därför genomföras. Kommittén har föreslagit en betydande förstärkning av värnpliktiga arbetsgruppens resurser. Vi anser en viss utökning befogad för biträdeshjälp. Under anslaget till försvarsstaben (El) bör . 2.3.4 Vi vill i detta sammanhang också beröra frågan om försvarets personalvårdsnämnds ställning. Med hänsyftning på försvarsstabens personalvårdsbyrås inordnande i stabens planeringsledning avser försvarsministern att ta upp frågan om den verksamhet som ankommer på nämnden kan knytas till funktioner inom ramen för den kommande stabsorganisationen. Den närmare innebörden av detta uttalande är inte särskilt tydlig. Man kan emellertid befara att därmed avses en avveckling av detta lekmannaorgan. Även om uppgifterna för nämnden inte kan kvarstå oförändrade med hänsyn till den utveckling som ägt rum beträffande personalvården, anser vi att det vore fel att avveckla nämnden. Den utgör ett värdefullt kontaktorgan mellan företrädare för de politiska partierna, personalorganisationerna, de värnpliktiga och myndigheterna. Även allmänna insynsskäl talar för att man inte avvecklar ett lekmannainflytande. Vad vi här anfört bör ges regeringen till känna. I budgetpropositionen anmäler regeringen förslaget från försvarsmaktens ledningsutredning (FLU) om Lekmän i försvaret (SOU 1979:84). Försvarsministern säger sig därvid inte vara beredd att inrymma några kostnadskrävande reformer som inte ger direkt utslag i krigsorganisationens försvarseffekt. Försvarsministerns uttalande är kortsynt och beklagligt. Det kontrasterar bjärt mot det enhälliga uttalande utredningen gjorde. Där heter det om värdet av ett lekmannainflytande följande: Enligt vår uppfattning finns det flera fördelar med ett lekmannainflytande inom försvarsmakten. Vi ser det som ett led i den allmänna demokratiseringsprocessen i syfte att ge ökad medborgerlig insyn i och möjlighet till inverkan på den statliga verksamheten. Försvarsmakten bör inte ställas utanför denna utveckling. Den folkliga förankringen understryks och ett stort antal politiker får en bättre kunskap om försvarsmaktens uppgifter och problem. Ett lekmannainflytande kan bidra till att samhällets resurser utnyttjats effektivare i fredsverksamheten. Det ger också ökade personliga kontakter mellan politiker och företrädare för försvarsmakten. FLU.s förslag innebar att en försöksverksamhet skulle inledas vid några få förband i syfte att få ett beslutsunderlag för framtiden. Försöken föreslogs omfatta minst fem förband. Det kommer givetvis alltid att kunna hävdas att ett lekmannainflytande inte ger samma utslag i krigsorganisatorisk effekt som inköp av materiel, repetitionsövningar etc. Värdet av ökad insyn från lekmannahåll och en breddad kontaktyta för försvaret får ses som en mer långsiktig fråga. En begränsad försöksverksamhet på det sätt FLU förordar kan enligt vår mening inte heller avvisas av ekonomiska skäl. Det är förhållandevis begränsade resurser som behövs. Eftersom det är fråga om en fyraårig försöksperiod uppstår inte heller några ekonomiska problem under nästa försvarsbeslutsperiod, om sådana över huvud uppstår genom ett ökat lekmannainflytande. Skäl saknas därför att avvakta försvarsbeslut. Enligt vår mening bör därför en försöksverksamhet organiseras enligt det förslag FLU lagt fram. Det innebär i huvudsak följande. Försöksverksamheten bör i första hand avse beslutande organ knutna till enskild myndighet med också omfatta ett rådgivande organ med anknytning till garnisonen. För att få ett tillräckligt stort underlag för ett slutligt ställningstagande bör försöken med beslutande organ omfatta minst fem förband, förslagsvis tre ur armén, ett ur marinen och ett ur flygvapnet. Av arméförbanden bör två vara försvarsområdesregementen och det tredje ett rent utbildningsförband. Erfarenheterna från arméförbanden torde kunna tillämpas även på kustartilleriets förband. Inom marinen bör därför något av flottans förband väljas, förslagsvis en örlogsbas. Vid flygvapnet bör försöken avse en sektorflottilj. Beträffande försöken med rådgivande organ i garnison bör minst två garnisoner väljas. En garnison bör bestå av enbart arméförband, helst tre sådana för att få ett utslag på arbetsbelastningen. Den andra garnisonen bör bestå av förband ur olika försvarsgrenar. Man kan överväga en samordning av dessa försök med de pågående försöken med decentraliserad produktionsledning. Avgörande för en eventuell samordning bör vara de försöksresultat som föreligger när förband för försök med lekmannainflytande skall utses. Försöksverksamheten bör omfatta . En utvärdering bör ske. Vid utvärderingen måste det läggas stor vikt vid lekmännens erfarenheter från och inställning till försöksverksamheten. Försöksverksamheten bör ledas av ÖB och berörda landsting i samråd. Information och utbildning av försöksmyndigheternas personal och lekmän bör ägnas särskild uppmärksamhet. Erforderliga medel under nästa budgetår torde få bestridas ur anslagen Operativ ledning m. m.: Ledning och förbandsverksamhet samt försvarsgrenarnas anslag till ledning och förbandsverksamhet. Försöksverksamheten bör inledas på förbanden . De frivilliga försvarsorganisationerna har en viktig roll att fylla inom försvaret. Det gäller särskilt de som utbildar personal för uppgifter i krigsorganisationen och hemvärnet. Överbefälhavaren anser att dessa organisationer bör prioriteras. Särskild uppmärksamhet bör ägnas åt att repetitionsutbilda personalen. I budgetpropositionen har de frivilliga försvarsorganisationernas anslag endast ökats med . Vi anser det rimligt att man i varje fall borde medge de medel som överbefälhavaren begärt till utbildning till och av fast anställd personal. Detta är motiverat även av att utfallet /80 överstiger 1980/anslag med ca 1 milj. kr. Regeringen bör vid sin fördelning av prisregleringsmedel beakta vad vi här anfört. Detta bör ges regeringen till känna. 3 Övriga delar av totalförsvaret I budgetpropositionen 1979 la regeringen fram flera förslag av negativ karaktär för civilförsvaret. En ramminskning genomfördes, avveckling av civilförsvarsskolan i föreslogs och ett upprivande av skyddsrumsbeslut signalerades. I motion 1979/80:482 kritiserades regeringens politik i dessa delar. I enlighet med vårt yrkande avslog då förslaget om Katrineholmsskolan. I årets budgetproposition återförs de inbesparade medlen till civilförsvaret, varigenom bl. a. en utökad satsning på produktion av skyddsmasker möjliggörs. Frågan om skyddsrumsbyggandets omfattning behandlas ej i propositionen. Med hänsyn härtill anser vi oss kunna tillstyrka av regeringen i budgetpropositionen framlagda förslag rörande civilförsvaret. Vi vill dock erinra om vad vi tidigare anfört rörande prisregleringssystemet. 3.2 Sjukvården i krig Vi har pekat på att mycket stora eftersläpningar föreligger i fråga om försörjningen med förbrukningsmaterial för sjukvården. Senast har vi utvecklat detta i motion 1980/81:171 och därvid redovisat de uppgifter om bristerna som finns i perspektivstudie. I budgetpropositionen hänvisar föredraganden till den försöksverksamhet som skall inledas . Kostnaderna för denna (8 milj. avses att täckas genom omfördelning inom anslaget till beredskapslagring. Enligt vår mening bör man dock, utan att avvakta erfarenheterna av dessa försök, anvisa medel därutöver till så att en upphandling kan påbörjas för lagring av produkter där försörjningsläget är särskilt kritiskt. För detta ändamål bör sammanlagt 23 milj. kr. användas nästa budgetår under anslaget Beredskapslagring för hälso- och sjukvården m. m. (), dvs. 15 milj. kr. mer än vad regeringen föreslagit. Detta yrkande framläggs i en särskild motion. 3.3 Det ekonomiska försvaret I motion 1980/81:78 konstaterade vi bl. a. att vi med oro såg på den minskning av insatserna inom ekonomiskt försvar som regeringen förutskickade /82. Det var dock inte möjligt att på grundval av det i proposition 1980/81:20 redovisade underlaget avgöra rimligheten i regeringens förslag. Utbyggnaden av det ekonomiska försvaret har hindrats av de kraftiga nedskärningar som regeringen gjort i förhållande till riksdagsbeslut. Anslagen har motsvarat av vad en tillämpning av försvarsbeslut skulle leda till. Det tyder på ett bristande intresse för försörjningsberedskap från handelsministerns och regeringens sida. årets budgetbehandling bestyrker detta. I särskilt hög grad gäller detta beklädnadsprogrammet, vilket kommer att behandlas i en särskild motion från vårt partis sida. Vi har under föregående avsnitt (3.2) yrkat på utökade medel för beredskapslagring av förbrukningsmateriel för sjukvården. Inom det ekonomiska försvaret är lagring av metaller en viktig del, bl. a. i fråga om legeringsmetaller. Dessa metaller bryts till stor del i politiskt mycket känsliga områden som södra . Det är önskvärt att minska vår sårbarhet inför fredskriser, något som framhållits både av försvarsutredning och försvarskommitté. Överstyrelsen för ekonomiskt försvar har begärt ca 70 milj. kr. för lagring av olika metaller. Regeringen har tillstyrkt drygt 24 milj. kr., varvid dock fördelningen mellan avspärrningslager och fredskrislager inte framgår. Vi anser att ytterligare 15 milj. kr. bör anvisas under programmet Övriga varor för bl. a. inköp av metaller för fredskrislagring i enlighet med ÖEF:s förslag. Inom ramen för detta belopp bör det också vara möjligt för ÖEF att, som utvecklats i dess perspektivstudie, inrikta verksamheten mot s. k. industriella åtgärder för att därigenom förbereda produktionen för de omställningar som kan bli aktuella i ett krisläge. Under anslaget Beredskapslagring och industriella åtgärder, programmet Övriga varor, bör således ytterligare 15 milj. kr. Under anslaget Drift av beredskapslager beräknar vi för samtliga de åtgärder i form av ökad beredskapslagring vi föreslår ett ökat medelsbehov av 1 milj. kr. Genom de ökade satsningar vi föreslagit i denna motion och genom de som beträffande beklädnadsprogrammet kommer att förelås i en särskild motion kan det blygsamma belopp om 1 milj. kr. som regeringen föreslagit till disposition under anslaget Beredskapslagring och industriella åtgärder strykas. I motion 1980/81:78 yrkade vi bl. a. på att även driftkostnaderna för oljelagring borde täckas av medel från oljelagringsfonden. har i anledning härav gjort ett tillkännagivande till regeringen (FöU 1980/81:10). Vi utgår från att regeringen kommer tillbaka till denna fråga i den aviserade särpropositionen, när energiprogrammet skall behandlas. Vi anser att det finns skäl att även överföra kostnader för vissa andra åtgärder på oljelagringsfonden. Närmast till hands ligger därvid delar av delprogrammet kemiska produkter m. m. (t. ex. petroleumprodukter andra än bränslen och drivmedel, gummi- och plastvaror). /82 bör de aktuella kostnaderna under anslagen Drift av beredskapslager och Beredskapslagring och industriella åtgärder finansieras via oljelagringsfonden. Vi bedömer att 25 milj. kr. bör rekvireras härifrån, varför anslagen bör minskas med detta belopp. Som nämnts ovan kommer vi att i en särskild motion behandla tekopolitiken och därmed också Beklädnadsprogrammet inom ekonomiskt försvar. Av praktiska skäl samlas samtliga våra yrkanden avseende ekonomiskt försvar i nämnda motion. Hemställan i vad avser anslag till sjukvården inom totalförsvaret görs i särskild motion liksom i vad avser försörjningsberedskapen för teko-området m. m. Med stöd av det anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om säkerhets- och försvarspolitiken, 2. att godkänner de åtgärder som föreslagits i motionen om vidgad säkerhetspolitisk debatt, 3. att begär hos regeringen att frågan om försvarsforsk ningens ställning utreds i enlighet med vad som anförts i motionen, 4. att - med avslag på propositionen i denna del godkänner vad som anförts i motionen om besparingar inom försvarsdepartementets verksamhetsområde för /82, 5. att godkänner de riktlinjer för det militära försvarets fortsatta utveckling som angetts i motionen, 6. att beslutar att planeringsramen för det militära försvaret för 1981-86 skall fastställas av samt uppgå till 74 697 milj. kr. 7. att beslutar fastställa utgiftsramen för det militära försvaret för /82 till 14 , i prisläge , 8. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om förändringar av bemyndiganderamar och betalningsmedel,