mot · G4021925 · 1981-02-06 00:00:00 — av m. fl. med anledning av proposition 1980/81:91 med vissa bestämmelser om hemtillverkning av vin Genom proposition 1980/81:91 föreläggs förslag till förbud som syftar till att förhindra snabbvinberedning i hemmet. Socialministerns föregivna skäl för denna nya förbudslagstiftning är i huvudsak två: Faran för att ungdomar med hjälp av snabbvinsatser gör eget vin och den risk för missbruk det medför, när ungdomar får tillgång till en betydande mängd alkohol. Att prishöjningar på systembolagets alkoholdrycker torde öka benägenheten att själv framställa alkohol, vilket minskar den alkoholpolitiska verkan av prisinstrumentet. Vidare anförs att fiskala intressen talar emot snabbvinsatserna. Andra, föregivet alkoholpolitiska, nackdelar med detta vin som anförs är att det inte är så omständligt att tillverka som traditionellt hemgjort vin. Om detta senare sägs att det åtminstone tidigare varit komplicerat att framställa och tagit förhållandevis att göra. Det framförs således en del olika argument mot snabbvin. Dessa är emellertid både obestyrkta och överdrivna - för att inte säga felaktiga. I ett enligt vår mening klart förfelat alkoholpolitiskt nit söker man argumentera mot en mycket oskyldig företeelse. Resultatet har blivit därefter. Först och främst är det obestyrkt att snabbvin skulle utgöra något hot mot ungdomen. Detta påstås i såväl propositionen som i förslaget från SAMO (Samordningsorganet för alkoholfrågor) Om alkoholpolitiken (Ds S 1980:10). Enligt vår mening är alkoholpolitiska åtgärder befogade, om de syftar till att förebygga dåliga alkoholvanor och missbruk hos framför allt ungdomen. Men den som dricker för att berusa sig torde knappast sätta sig att vänta på att få tillfälle! Det tar ändå minst och vanligen omkring fem att få fram ett snabbvin. Inte heller torde den som är ute i syfte att berusa sig, utöver att vänta på tillfället, ha ork och tålamod att ställa sig och slabba med ett flertal ingredienser, dosera rätt, koka sockerlag, låta svalna under viss temperatur för att inte förstöra jästbakterierna, skaka om damejeanner osv. Vad som påstås i propositionen om att den delen av tillverkningsprocessen skulle vara så mycket enklare när det gäller snabbvin, att det inte skulle krävas särskilt intresse och god sakkunskap är gripet ur luften. Det krävs samma intresse och sakkunskap för sådan tillverkning. Det är en typisk hobbyverksamhet som snarare tilltalar medelålders människor och pensionärer än ungdomar. 1 1980/81. Vad beträffar socialministerns konstaterande att prishöjningar blir ett mindre verkningsfullt alkoholpolitiskt instrument om medborgarna tillverkar alkhol hemma till lägre pris än systempriserna är detta ovedersägligt. Men varför inte dra slutsatsen fullt ut? Priserna på systembolagets varor har blivit alldeles för höga för att över huvud taget ha någon alkoholpolitisk relevans. Det är allmänt känt att det bränns hemma i allt större omfattning. Därigenom stiger alkoholkonsumtionen som staten sålunda går miste om betydande skatteintäkter. viker systemförsäljningen så mycket att statens inkomster av alkoholskatt dessutom minskar. Såväl ur alkoholpolitisk som fiskal synpunkt synes prisinstrumentet numera inte bara verkningslöst, utan det har överutnyttjats så att effekten har blivit den motsatta i förhållande till syftet. Hembränning är något som bedöms vara ett relativt allvarligt brott. I varje fall har den bedömningen gällt tidigare. Men ju högre pris vid lagliga transaktioner, ju mer har rättsmedvetandet trubbats av hos allmänheten. Alkoholpolitiken har således ingalunda lett till en minskad konsumtion, utan endast till en ökad brottslighet på detta område. Att då tro att förbud mot hemgjort vin med inköpt saft som utgångsvara skulle ha någon effekt är befängt. Tvärtom skulle kanske t. o. m. åtskilliga, som inte ägnat sig åt vintillverkning hemma, i rent vredesmod över ett så mot det allmänna rättsmedvetandet utmanande påbud börja begå lagbrottet att göra vin av saft. Man frågar sig hur efterlevanden skall kontrolleras. Skall polisen göra husundersökning och ta damejeanneprov för kriminalteknisk laboratorieutredning, motsvarande vad som sker med blodprov från rattonykterhetsmisstänkta? Eller skall saftinköp bli föremål för registrering i syfte att avslöja onormalt hög konsumtion? Alla ingredienser finns ju legalt överkomliga, även om förbud genomförs mot försäljning av snabbvinsafter och mot hemtillverkning av vin med hjälp av inköpt saft. Vilken myndighetsföreträdare skulle f. ö. vilja nedlåta sig till att besöka enskilda hushåll för att undersöka om det föreligger något fuffens med en eventuell hemvinsberedning? Uppriktigt sagt: proposition 1980/81:91 är ett generande aktstycke. Det bästa ur alla synpunkter - även med hänsyn till behovet av största sparsamhet med statens resurser - hade varit om denna proposition aldrig blivit framlagd. har det ändå inträffat och för återstår bara ett kraftfullt avståndstagande. Med stöd av det anförda hemställer vi att beslutar avslå proposition 1980/81:91. () ()