ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G4021223 · 1981-01-23 00:00:00 — Motion 1980/81:1223 av m. fl. om ändrade regler för studiestöd Cirka 425000 utländska medborgare bor i . 325 000 av dessa är invandrare och 100000 är barn till invandrare. Många av de vuxna har bott eller mera i landet, och åtskilliga av de i födda 100000 barnen närmar sig de övre tonåren. Inom samhället pågår en internationaliseringsprocess. Invandrarna, turismen till och från , studier vid utländska läroanstalter, feriearbete utomlands och många andra faktorer bidrar till internationaliseringen. Men för att denna process skall gå i önskvärda banor krävs bl. a. att utbildningsväsendet anpassar sig till denna utveckling. Ökad internationalisering av hela utbildningsväsendet kräver i sin tur förändringar, bl. a. inom det studiesociala systemet. Detta anpassningsarbete är angeläget och måste bedrivas med skyndsamhet. Nuvarande regler och praxis Nuvarande regler om studiestöd för studier utomlands tillkom i samband med att studiehjälps- och studiemedelssystemen infördes. Bestämmelserna finns intagna i 3 kap. 22 § studiestödslagen och i 3 kap. 23 § studiestödsförordningen (avseende studiehjälp) samt i 4 kap. 36 § studiestödslagen och i 4 kap. 16 § studiestödsförordningen (avseende studiemedel). Enligt dessa bestämmelser får studiehjälp och studiemedel beviljas svenska medborgare för studier utom riket, om studierna inte med lika stor fördel kan bedrivas vid svensk läroanstalt. För studier i de övriga nordiska länderna vid läroanstalt eller utbildningslinjer under statlig tillsyn får studiestöd utgå på samma villkor som i , utom när det gäller gymnasiala studier. Dessa skall för att ge rätt till studiestöd omfatta . Som allmänt villkor för rätt till studiestöd för utlandsstudier gäller att de skall motsvara eller vara jämförbara med studier vid svensk läroanstalt som berättigar till studiestöd. Utbildningsväsendet måste också anpassas till samhällets krav på vidareutbildning och vuxenutbildning. Anpassningsförmågan och uppfinningsrikedomen ställs inför nya uppgifter när det gäller vidareutbildning och vuxenutbildning för våra invandrare. Önskemålet att studera utomlands eller i gamla hemlandet kan gälla komplettering/vidareutbildning eller förkovran i hemspråk/modersmål o.d. Svenskt studiestöd för studier utomlands kan utgå till svensk medborgare om vissa villkor är uppfyllda. på svenskt medborgarskap upplevs som diskriminerande och mycket restriktivt av utländska medborgare som vistats i . Detta krav är ännu obegripligare för den som är kanske t. o. m. född och uppvuxen i . Det rimliga och logiskt riktiga bör vara att bestämmelserna och lagstiftningen ändras så att studiestöd för studier utomlands skall kunna beviljas också till utländsk medborgare som vistats i . Prövning skall ske i varje enskilt fall. Krav kan ställas på visst antal års förvärvsarbete i eller att personen har vuxit upp i för att svenskt studiestöd skall komma i fråga. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag om ändring i reglerna för studiestöd i enlighet med vad som anförts i motionen. () ()
mot · G4021224 · 1981-01-27 00:00:00 — om förlängd samordningstid inom arbetsskadeförsäkringen Lagen om arbetsskadeförsäkring (LAF) ger i princip hundraprocentig ersättning tili den, som ådrar sig sjukdom eller skada i arbetet, medan den som drabbas av vanlig sjukdom får en lägre ersättning. Vid arbetssjukdom/skada kan dessutom livränta utgå, om arbetsförmågan blivit nedsatt. den s. k. samordningstiden - utgår samma ersättning vid arbetsskada som vid vanlig sjukdom. Möjligheten att erhålla arbetsskadeersättning utvidgades när lagen om arbetsskadeförsäkring (LAF) och lagen om statligt personskadeskydd (LSP) trädde i kraft . Antalet arbetsskadeanmälningar ökade starkt när den nya lagen började tillämpas, och antalet arbetsskadeanmälningar är fortfarande mycket stort. var antalet anmälningar enligt LAF 176289 i hela landet. Samma tidsrymd 1979 var antalet 187741 och 137235. Den stora tillströmningen av antalet arbetsskadeärenden har orsakat en stor arbetsbörda vid de allmänna försäkringskassorna i länen, vid vars utredningsavdelningar av de anställdas tid åtgår till arbetsskadeutredningar. Ofta är dessa utredningar m1' komplicerade och tidskrävande. Stora ärendebalanser förekommer också som en följd av ärendeanhopningen. Totala ärendebalansen för arbetsskadeärenden vid samtliga försäkringskassor var 20518 oavgjorda ärenden. Arbetsskadeförsäkringen innebär ett avsteg från den i socialpolitiska samordningsutredningen förordade principen att stöd vid inkomstbortfall skall utges utan hänsyn till stödbehovets orsak. Arbetsskadeärenden premieras inom socialförsäkringen. har i sitt yttrande över socialpolitiska samordningsutredningen ansett att arbetsskadeförsäkringen inte bör bilda en separat gren av inkomstförsäkringen utan i stället helt samordnas i en allmän socialförsäkring. Enligt mening bör en samordning av nämnda försäkringar genomföras redan på kort sikt. I avvaktan på de förslag till ändringar av socialförsäkringssystemet som kan komma att bli följden efter remissbehandlingen av socialpolitiska samordningsutredningen bör enligt vår uppfattning redan nu en ytterligare samordning kunna ske mellan arbetsskade- och sjukersättning. Vi föreslår en förlängning av den s. k. samordningstiden till . Därigenom åstadkommes en större enhetlighet i bedömningen mellan arbetsskador och "vanliga sjukdomar, och en betydande avlastning av arbetet med arbetsskadeutredningar blir följden. Med stöd av ovan sagda hemställs att hos regeringen anhåller om förslag till sådan ändring av lagen om arbetsskadeförsäkring (LAF) och lagen om statligt personskadeskydd (LSP) att den s. k. samordningstiden förlängs till .
mot · G4021226 · 1981-01-27 00:00:00 — Motion 1-980/81:1226 om begreppet gravt hörselskadad Att vara hörselskadad är ett handikapp som ägnats ökad uppmärksamhet från samhällets sida. På olika sätt söker man lindra effekterna, bl. a. genom ekonomiskt stöd och genom tillgång till olika slag av hörapparater. Då det gäller att få ut handikappersättning bestäms denna givetvis av hur grav hörselskadan är. Härvid utgår man som regel ifrån att hörselskadan är grav, om den hörselskadade använder hörapparat och ändock har svårigheter att uppfatta tal. Faktum är att många gravt hörselskadade på grund av skadans art. t. ex. diskantdövhet, aldrig blir hjälpta med hörapparat. Detta talar alltså emot behov av hörapparat och effekten av den som värdemätare vid bedömning av rätt till handikappersättning. Det måste finnas andra sätt att komma till en mer rättvis bedömning. Ett audiogram måste exempelvis vara mer tillförlitligt. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att begär att regeringen tar initiativ till en översyn av begreppet gravt hörselskadad.
mot · G4021228 · 1981-01-26 00:00:00 — 1980/81 1228-1236 Motion 1980/81:1228 om översyn av bestämmelserna rörande förtida uttag av ålderspension Lagen om allmän försäkring medger möjligheter för de försäkrade att om de så önskar göra förtida uttag av folkpension och ATP. Sådant uttag kan numera göras redan vid 60-årsdagens inträde. En person som utnyttjat möjligheterna härtill får sin pension reducerad med ett belopp som är beroende av tiden för det förtida uttaget, och denna reduktion varar livstiden ut. Reduktionen av ålderspensionen innebär i praktiken ett återbetalande av den pension som utgått fram till den ordinarie pensionsdagen. Med de regler som gällde före tog det 168 månader att kompensera ett förtida uttag den reduktion på som då gällde. Sedan reduktionsfaktorn sänkts till blir månader. Så snart återbetalning på detta sätt fullgjorts borde oreducerad pension utgå. Problemet gäller och kommer att kunna gälla en relativt liten grupp pensionärer. De som 1963 gjorde förtida uttag är mellan . De som med nu gällande regler gör förtida uttag kommer att tillhöra ungefär samma åldersgrupp innan de uppnår en situation som innebär att de helt har återbetalt" förmånen av förtidsuttaget. Att reduktionen då inte upphör finner de orättvist och stötande. Många av de människor som utnyttjat förtida uttag av ålderspension befinner sig i små ekonomiska omständigheter och är av denna anledning också i stort behov av full ålderspension. Deras ekonomiska situation har som regel varit den direkta orsaken till att de mer eller mindre tvingats att begära förtida pensionsuttag. I vissa fall kan det också förhålla sig så att de på grund av bristande kunskaper och information från samhällets sida ansökt om förtida uttag i stället för annan form av samhällsstöd. Systemet för förtida uttag bör alltså förändras så att reduceringen icke längre förblir livsvarig utan i stället anpassas så att den upphör när pensionärer uppnår en situation som innebär att han totalt sett uppburit samma pensionsbelopp (bortsett från pensionsförändringar och inflationseffekter) som en jämnårig pensionär, som inte gjort förtida uttag. Det rör sig om en liten grupp och även om beloppen har betydelse för den enskilde - om en ytterst begränsad utgift för statsverket. Med stöd av vad ovan anförts hemställs att hos regeringen begär förslag till sådan ändring av bestämmelserna av förtida uttag av ålderspension att oreducerad sådan skall utgå senast från den månad när vederbörande återbetalat det förtida uttaget.
mot · G4021229 · 1981-01-27 00:00:00 — av m. fl. om översyn av rätten till föräldrapenning för tillfällig vård av sjukt barn För förvärvsarbetande småbarnsföräldrar har risken för att barnet plötsligt blir sjukt alltid varit en källa till oro. Därför upplevdes den införda föräldraförsäkringen som en viktig trygghetsreform, när den utvidgades till att också ge ersättning vid tillfällig vård av sjukt barn. Avsikten var att försäkringen skulle täcka av ett sjukdomsfall hos barnet tills barnvårdare eller annan tillsyn för barnet i hemmet kunnat ordnas. som denna ersättningsmöjlighet fanns utnyttjades den inte så frekvent och det var som utnyttjade det maximala antalet dagar som då för en trebarnsfamilj var . Vid en undersökning visade det sig dock att en liten grupp föräldrar hade behov av en mycket längre ersättningstid. Det gällde familjer med barn som var mycket infektionskänsliga, ibland enast , ibland . Det var också familjer med långvarigt sjuka eller mycket svårt sjuka barn. Man bedömde att de behövde möjlighet till ledighet med ersättning under , i enstaka fall . 1979 beslöt att förlänga ersättningstiden från 12 resp. 15 eller , alltså en för de flesta familjer kanske onödigt lång ersättningstid, om syftet var att främst ge hjälp vid akuta eller mycket allvarliga sjukdomsfall hos barnet. Statens och avgiftsbetalarnas kostnader synes också ha ökat drastiskt och i prognoser ökar ersättningsbeloppen från ca 380 milj. kr. 1979 till 590 milj. kr. , detta trots att barnantalet i småbarnsåldern inte ökat. Under samma rubricering ingår dock också några dagars besök i barnhälsovården. Den stora ökningen tycks bero på ett starkt ökat utnyttjande av denna form av föräldrapenning. Det är dock oklart om detta beror på ett tidigare icke tillfredsställt behov eller om försäkringsförmånen tillgodosett andra behov än den som reform var ämnad att tillfredsställa. Det är dock positivt att ersättningen för tillfällig vård av barn utökats och uträknas per barn och ej per familj, vilket tidigare var fallet, ty flerbarnsfamiljerna drabbas ofta hårdare under infektionspderioder. En särskild utredning arbetar för att göra en översyn av föräldraförsäkringen. Men eftersom dess uppdrag är att göra en övergripande genomgång av detta mångsidiga ersättningssystem kan det dröja innan praktiska resultat kan redovisas. Vi anser att frågan om en snabb utvärdering av det första årets erfarenheter av ändring av ersättningssystemet för tillfällig vård av sjukt barn är mycket angelägen, då möjligheterna att göra förändringar ofta minskar med en reforms livslängd. I ett pressat ekonomiskt läge är det viktigt att alla trygghetsreformer får avsedd verkan. Med stöd av vad som anförts vill vi föreslå att uttalar att utredningen för översyn av föräldraförsäkringen med förtur får göra en summering av erfarenheterna av den utökade möjligheten till ersättning från föräldraförsäkringen för tillfällig vård av sjukt barn. () ()
mot · G4021230 · 1981-01-27 00:00:00 — Motion 1980/81:1230 om samordning mellan utbetalning av lön och sjukpenning En löntagare som erhåller sjukpenning från får denna utbetald separat och inte med ordinarie lön. Detta innebär att den försäkrade vid upprepade kortidssjukskrivningar kan komma att erhålla ersättning under den för honom normala löneperioden. Något skäl ur försörjningssynpunkt till detta kan rimligtvis inte finnas. Däremot torde det ur administrativ synpunkt vara fördelaktigt att utbetalningen av sjukpenning tidsmässigt samordnas med löneutbetalningen. Utöver att detta skulle kunna förenkla för föräskringskassoma kunde det bidra till att minska frestelsen att kortidssjukskrivning av akuta, ekonomiska skäl. Noteras bör att det inte minst ur nykterhetsvårdande synpunkt kan vara angeläget med löneterminbaserad sjukpenningsutbetalning. Med anledning av ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en samordning i tiden mellan sjukpennings- och löneutbetalningar.
mot · G4021231 · 1981-01-27 00:00:00 — Motion 1980/81:1231 om ökat antal privatpraktiserande tandläkare i Inom råder en för tandvården prekär situation. Trots att folktandvården är så gott som fullt utbyggd är vårdköerna långa. Särskilt besvärligt är det i t. ex. , , och . Tandläkarantalet måste här ökas. Emellertid har aviserat att inga nya tjänster skall tillföras folktandvården . För att 1984 kunna ge 18-19 AT-tandläkare arbete måste ca tio tjänster vakanshållas i förväg i och för sig omöjligt med det efterfrågetryck som råder på tandvård i länet. Privatsektorn är stängd. Endast ersättningsetablering medges. Men är situationen sådan att snara åtgärder för att rikta privat etablering till är nödvändig, och då till orter med behov av utbyggnad. Några har nämnts ovan. och kan tillsammans bedöma var utbyggnadsbehov föreligger. Ca 15 privatpraktiker skulle hjälpa upp situationen. För att få privatetablering till stånd kan det eventuellt krävas stimulansåtgärder med hänsyn till den osäkerhet som den under förda vårdpolitiken inklusive aktuella utredningar medför för privata vårdgivare. Med stöd av det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna att skyndsam nyetablering av i varje fall 15 å 20 privatpraktiker i är nödvändig och bör medges redan under innevarande år.
mot · G4021232 · 1981-01-27 00:00:00 — om bestämda utbetalningsdagar för sjukpenning Sjukpenning är en ersättning för den inkomst som faller bort vid sjukdom. Sjukpenningen kan dels utbetalas kontant vid besök på försäkringskassa. dels per postgiro högst en gång . Många utbetalningar görs kontant direkt från försäkringskassornas expeditioner. I synnerhet gäller detta vid korta sjukskrivningsperioder. Så gott som alla arbetstagare får sin lön utbetalad en eller och torde ha sin ekonomi planerad efter detta. Om ändrade sina utbetalningsrutiner till att gälla en eller , ungefär sammanfallande med vanliga utbetalningsdagar, borde arbetet kunna rationaliseras utan att för den skull den ersättningsberättigade skulle komma i ett sämre läge. Vederbörande får ju sina pengar när de skulle ha utbetalats om han/hon varit i arbete. Hur dessa frågor skall lösas blir naturligtvis beroende av de andra förändringar av sjukförsäkringen som kan komma att genomföras. Den möjlighet till besparingar som här aktualiserats bör prövas i detta större sammanhang. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställs att hos regeringen anhåller om utredning angående ändrade utbetalningsrutiner vid försäkringskassorna.
mot · G4021233 · 1981-01-27 00:00:00 — av förste vice talmannen om åtgärder mot retroaktivt uttag av arbetsgivaravgifter Efter förslag i proposition 1979/80:128 infördes en vidgad betalningsskyldighet avseende socialförsäkringsavgifter enligt lagen om allmän försäkring. Bestämmelser härom intogs i 30 a § lagen om ändring i lagen (1959:552) om uppbörd av vissa avgifter enligt lagen om allmän försäkring, m. m. Innebörden av denna lagstiftnig är att den företrädare för en juridisk person som uppsåtligen eller av grov oaktsamhet har underlåtit att betala påförd arbetsgivaravgift i rätt tid och ordning är solidariskt ansvarig med den juridiska personen för avgiftsbeloppet jämte restavgift. Bestämmelserna i 30 a § har utformats i nära anslutning till liknande bestämmelser i 77 a § uppbördslagen och 48 a § mervärdeskattelagen. Bestämmelserna trädde i kraft men skulle inte gälla i fråga om arbetsgivaravgift som förfaller till betalning före ". Ikraftträdandebestämmelserna har föredragande departementschef kommenterat på följande sätt: "De skall tillämpas på såväl preliminära som kvarstående och tillkommande avgifter som förfaller till betalning efter . Detta innbär för avgifterna för att det solidariska ansvaret kommer att gälla för de preliminära avgifter som skall erläggas under uppbördsterminerna . Vidare kommer ansvaret att gälla de kvarstående avgifterna, dvs. skillnaden emllan de slutligt och preliminärt debiterade avgifterna. För preliminärt debiterade avgifter som skulle ha erlagts men inte har erlagts, liksom för andra obetalda avgifter som skulle ha erlagts före ikraftträdandet kommer däremot det solidariska ansvaret inte att gälla. Det har emellertid visat sig att i sådana fall då krav framställts mot ett företag att inbetala socialförsäkringsavgifter som avser tid före den har det genom nämnda lagstiftning införda solidariska betalningsansvaret för arbetsgivarens företrädare tillämpats i de fall då betalningen enligt kravet skall ske först efter . Exempel finns på att sådan påförning t. o. m. gjorts tillbaka i tiden. En sådan tillämpning kan uppenbarligen inte vara lagstiftarens mening, allra minst sedan grundlagen ändrats för att undvika retroaktivt uttagande av skatt. Det kan nämnas att vid motsvarande ändring i 48 a §, vilken skedde genom SFS 1973:928, framhölls uttryckligen i punkt 5 av ikraftträdandebestämmelserna att 48 a § inte skulle gälla i fråga om skatt som avsåg tid före , då förordningen trädde i kraft. För att undvika alla missförstånd på denna punkt bör ikraftträdandebestämmelserna till nämnda 30 a § ändras på motsvarande sätt. Med hänvisning till det anförda hemställs att måtte besluta att tredje stycket, ikraftträdandebestämmelsema till lag om ändring i lagen (1959:552) om uppbörd av vissa avgifter enligt lagen om allmän försäkring, m.m. får följande lydelse: Bestämmelserna i 30 a § gäller inte i fråga om arbetsgivaravgift som avser tid före .
mot · G4021235 · 1981-01-27 00:00:00 — om åtgärder för att nedbringa samhällets läkemedelskostnader Samhällets årliga kostnader för medicin ligger kring . Det beräknas att 40 miljoner recept skrivs ut . Läkaren väljer läkemedel och dosering efter patientens tillstånd. Det händer inte så sällan att mediciner som köps ut på recept aldrig används eller endast i ringa utsträckning tas i bruk. Orsaken kan variera, t. ex. besvärande biverningar, utebliven effekt eller förändrad sjukdomsbild. Det förekommer också överkonsumtion och överförskrivning av läkemedel. De här relaterade förhållandena leder till att kostnaderna för läkemedel ligger på en för hög nivå. En kartläggning som gjorts rörande oförbrukade läkemedel i hemmen tyder på att en sjättedel av allt som köps ut aldrig kommer till användning. Här torde det finnas en möjlighet att åstadkomma besparingar. En systematisk genomgång av tänkbara åtgärder för att minska svinnet bör därför ske. Som exempel vill vi nämna provförpackningar som skulle kunna användas då man erfarenhetsmässigt vet att medicinen hos många ger bieffekter, expeditionsintervall då läkemedel hämtas ut för ett kvartal, överväga förpackningarnas storlek, införande av medicinkort där alla mediciner som vederbörande tar skrivs in och kontroll och receptförskrivning. Självfallet får förändringar för att minska svinnet inte leda till fördyrande kostnader för den enskilda människan. Med hänvisning till ovanstående hemställs att hos regeringen begär att ges i uppdrag att vidta åtgärder för att minska läkemedelssvinnet. () ()
mot · G4021236 · 1981-01-26 00:00:00 — om översyn av statsbidragen till landstingens psykiatriska vård I en mycket kritisk rapport har påtalat den långsamma utvecklingen inom den psykiatriska vården. Den slutna psykiatriska vården bedrivs vid ett 25-tal sjukhus, som till stor del utgörs av de tidigare statliga och kommunala mentalsjukhusen. Många av dessa är stora institutioner och flera har mycket bristfälliga lokaler. Den förväntade utvecklingen mot öppnare vårdformer har gått långsamt. fanns på mentalsjukhusen 27000 vårdplatser och 1977 fortfarande så många som 21600. Antalet slutna platser har också ökat vid psykiatriska kliniker vid kroppssjukhus liksom vid sjukhem och enskilda vårdhem. De statliga driftbidragen till den psykiatriska vården under /80 uppgick till 2 827 milj. kr. och byggnadsbidragen till 220 milj. kr. Statsbidragen betalas ut per vårdplats och det gynnar de landsting som hade stora slutna mentalsjukhus, när avtalet mellan stat och landsting träffades 1967. Byggnadsbidragen har en konserverande effekt, där gamla sjukhus får full kostnadstäckning för upprustning eller tillbyggnad. Vid t. ex. nybyggnation av små sjukhem utgår däremot inte full kostnadstäckning. För öppenvården utgår inga bidrag till öppet boende. av platserna är förlagda till stora sjukhus med gamla byggnader. Det nuvarande statsbidragssystemet har varit oförändrat sedan landstingen övertog vården . Den psykiatriska vården varierar också från landsting till landsting. Man borde därför överväga en översyn av statsbidragen till landstingen. Statsbidragen borde vara utformade så att de stöder önskvärda förändringar. Ökade bidrag borde kunna ges till en utbyggnad av den öppna vården som man successivt minskade antalet sängplatser. Regeringen framhöll i kompletteringspropositionen 1979/80 att det ur nationalekonomisk synvinkel också är önskvärt med en förskjutning från sluten vård till en öppnare vård och därmed delvis en nedläggning av de gamla institutionerna. En liknande omstrukturering har ju skett inom omsorgsverksamheten för psykiskt utvecklingsstörda. Från sjukvårdsspunkt är det också otillfredsställande att så många vistas på mentalsjukhus som i stället borde kunna vårdas inom den öppna vården. Det har beräknats att dessa uppgår till ca 10 000 personer. Med anledning av vad som anförts i motionen hemställs att hos regeringen begär att en översyn görs av statsbidragen till landstingens psykiatriska vård så att en övergång till öppen vård underlättas.