ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G402743 · 1981-01-22 00:00:00 — av m. fl. om högre teknisk utbildning i prioriterar utbyggnad av teknisk och naturvetenskaplig utbildning. En viss men otillräcklig utbyggnad har skett med yrkesteknisk högskoleutbildning och inom ramen för anslaget för lokala och individuella linjer och enstaka kurser. I högskolans långsiktiga planering ingår ytterligare utbyggnad av bl. a. yrkestekniska högskoleutbildningar och lokala utbildningslinjer. Planeringen har skett i samråd med de värmländska företagen. har en mycket otillfredsställande regional utveckling. Utvecklingen är sämre än i de flesta andra län. Att åstadskomma en successiv ökning av det tekniska kunnandet är en viktig del i arbetet att vända utvecklingen i länet. Det är därför nödvändigt att ytterligare intensifiera planeringen av högre teknisk utbildning förlagd till länet. Arbetet med detta kräver särskilda insatser, om de speciella positiva effekter som eftersträvas för länet skall kunna uppnås. Förutsättningarna för en lämplig utbyggnad av högre teknisk utbildning vid högskolan i bör därför utredas. Med stöd av vad ovan anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts angående högre teknisk utbildning vid högskolan i . () () () () ()
mot · G402745 · 1981-01-23 00:00:00 — om lika rätt för skolmogna sexåringar att få börja skolan I åtskilliga av kommuner ökar efterfrågan på förinskrivning i . Enligt uppgift från SCB kan man räkna med att f. n. av alla barn som börjar första årskursen börjar det år de fyller . Huruvida en sexåring skall få börja eller inte beslutas av den lokala skolstyrelsen efter skolmognadsprov och vanligtvis också läkarundersökning. Barn utvecklas olika fort. Många sjuåringar är inte fullt skolmogna medan andra uppnår sådan mognad att de, om de får vänta att börja skolan, blir understimulerade. Därmed försvåras deras anpassning till skolarbetet. har tillsammans med ett fåtal andra länder den högsta åldern för skolstart. Att vårt land har sjuårsåldern som gräns berodde ursprungligen på de geografiskt långa avstånden vilka gjorde det alltför äventyrligt att släppa ut sexåringar på långa och mörka skolvägar. Med dagens skolskjutsorganisation kvarstår inte detta problem. Också barnens attityder till omgivningen har förändrats. Dagens förstaårskursare är mer sällan osäkra och blyga. I stället visar de tecken på svårigheter till koncentration bl. a. därför att man tidigare ställt för små krav på dem. Årskursernas storlek varierar. Dagens sextonårspuckel skapar svårigheter för gymnasieskolan. Vi kan också vänta oss att den nedgång i årskullarnas storlek som sedan skett vänds i stigande storlek på årskullarna. En förändring av skolpliktsåldern måste komma till stånd i när inte barnkullarna ökar. Den sänkning av skolpliktsåldern som allt fler förordar utreds av den av skolministern tillsatta kommittén om samverkan mellan förskola och skola. Det är angeläget att kommittén arbetar skyndsamt så att ett ev. förslag kan realiseras innan årskullarna blir för stora. Enligt direktiven kan man vänta sig att en ökad samverkan mellan de två skolformerna skall skapa möjligheter till en ökad flexibilitet i övergången från förskola till skola. kommer säkert att jämställas med andra länder vad gäller skolpliktsålderns inträde. Detta kommer emellertid att ta tid. gällande bestämmelser, som ger skolstyrelserna möjlighet till godtycke vad gäller en skolmogen sexårings rätt att börja skolan, skapar en icke önskvärd skillnad mellan förhållandena i olika kommuner i en fråga som för barnets utveckling kan vara av stor betydelse. Ett barn som genom skolmognadsprov och läkarundersökning befunnits vara skolmoget bör ha ovillkorlig rätt att börja även det år barnet fyller . Totalt sett rör det sig om ett litet antal barn, och det kan inte vara riktigt att vissa kommuner visar stor generositet medan andra ställer sig helt avvisande. Barn bör behandlas lika. bör därför hos regeringen hemställa om sådana regler att varje barn som uppfyller fysiska och psykiska krav på skolmognad skall ges rätt att börja skolan. Med anledning av det anförda hemställs att anhåller att regeringen måtte utfärda bestämmelser som ger skolmogna sexåringar rätt att börja skolan oberoende av hemkommun.
mot · G402746 · 1981-01-23 00:00:00 — av och om avveckling av högskolans regionstyrelser Genomförandet av högskolereform innebar stora förändringar för administrationen av universitet och högskolor. Linjenämnder, fakultetsnämnder och i vissa fall förvaltningsnämnder samt regionstyrelsema blev nya organ med varierande uppgifter. Reformen har endast varit i kraft , och förändringar i de administrativa arbetsformerna har i vissa fall gjorts för att bättre kunna fylla de uppgifter som åligger de olika organen. När det gäller regionstyrelsema, sex till antalet, har också beslutats om en förändring i styrelsernas sammansättning. Regionstyrelsema för högskolan har till uppgift att planera och samordna den grundläggande högskoleutbildningen i respektive högskoleregion, främja denna utbildnings forskningsanknytning samt svara för frågor som är gemensamma för två eller flera högskoleenheter. Styrelserna skall inkomma till UHÄ med sina förslag till anslagsframställningar. Styrelserna utgör därmed en mellaninstans för äskanden inför kommande budgetår. De motverkar klart det krav på förenklade administrativa förfaranden, som ligger i linje med regeringens anvisningar för besparing inom högskoleområdet. Olika anslagsframställningar behandlas enligt nuvarande förfarande såväl av regionstyrelsema som av UHÄ innan de går vidare till departementet. I årets budgetproposition föreslås drygt 11 milj. kr. för regionstyrelsernas verksamhet. Vi finnér detta vara en utgift för vilket utbytet är ringa i förhållande till kostnaderna. Regionstyrelsema kan inte aktivt påverka forskningens utbyggnad och inriktning - ett område som får stor prioritet i årets budgetproposition - och frågan om utbildningens forskningsanknytning sköts föredömligt på de olika högskolorna. De generella besparingssträvanden som i vårt land är nödvändiga för att minska budgetunderskottet måste drabba också högskoleväsendet. Viktigt är emellertid att inte kvaliteten i utbildningen försämras och att den förutsatta och önskade satsningen på utökad forskning kommer till stånd. Därmed återstår i första hand att söka spara på administrationskostnaderna. Regionstyrelserna utgör därvid ett självklart första besparingsobjekt, och vi föreslår därför att dessa nedläggs. Med anledning av det anförda hemställs 1. att hos regeringen begär att regionstyrelsema med tillhörande kanslier avvecklas, 2. att avslår yrkandet under punkt D 3 i budgetpropositionen bilaga 12. () ()
mot · G402747 · 1981-01-23 00:00:00 — av m. fl. om kristendom som självständigt skolämne Undertecknade motionärer är av den bestämda meningen att kristendomsämnet ånyo måste bli ett enskilt läroämne på samtliga stadier i skolan. Vi föreslår därför att kristendomsundervisningen inte sammanförs med undervisningen om andra religioner och andra orienteringsämnen. Som skäl för vårt yrkande kan bl. a. två väsentliga omständigheter anföras. Det finns all anledning att dagens ungdom blir sakligt undervisad om den religion som sedan århundraden utgjort grunden för våra religiösa, humana och demokratiska värderingar. Den kristna kyrkans historia i svenska folket i går och får inte skymmas av massmedias nyhetsjakt på främmande tillskott i folkets religiösa liv. Vi har all anledning att garantera våra invandrare goda möjligheter för religionsutövning och förhjälpa dem därtill. Detta får emellertid inte av svensk faiblesse för det exotiska skymma våra kristna samfund och deras insatser här hemma och i u-land. Förhållandena i skolan inger på många håll allvarlig oro. Läget har knappast förbättrats trots alla ambitiösa insatser som gjorts . Det tilltagande våldet i skolan, mobbing, knark, skolk och annat, har haft destruktiv imverkan på den kunskap och fostran skolan vill ge. Ungdomens rotlöshet, som tvivelsutan bottnar i normlöshet, blir alltmera uppenbar. En rättvisande och engagerande framställning av det kristna livet och dess centrum kan tveklöst ge ett fångande fäste för en vilsen varelse. Med hänsyn till vad i motionen anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om kristendomsundervisningens självständiga ställning. () ()
mot · G402748 · 1981-01-22 00:00:00 — av och om skogsskötsel i lantbruksutbildningen Sambandet mellan jord och skog har för de allra flesta lantbrukare, i de delar av vårt land där detta är möjligt, blivit en självklarhet genom att just kombinationen givit förutsättningar till utjämning i arbetsunderlaget. Där så är möjligt hör jord- och skogsskötsel ihop, och det kombinerade företaget är en förutsättning för bildandet av stabila familjeföretag i skogs- och mellanbygderna. Ägande och brukande av jord och skog innebär ett ansvar och ett krav på lantbrukaren att utnyttja markens produktionsförmåga. Som ett led i den jord- och skogspolitik som fördes kom orienteringen om skogsskötseln i lantbruksundervisningen att få ringa utrymme. På grund av detta har följden blivit att lantbrukarna rätt ofta disponerar sin arbetskraft på annan verksamhet i stället för att ägna sig åt skogsbruket. Att redan i utbildningen ta med skogsbruket i planeringen av jordbruksdriften skulle utjämna arbetsinsatserna i de båda grenarna. Eftersom skogen och därmed också skogsskötseln har en avgörande del i vårt lands ekonomi, är det av utomordentlig betydelse att på alla sätt stimulera intresset för skogen hos den yngre generationen genom undervisning i vad god skogsskötsel innebär och vilket ansvar det för med sig att vara ägare av skog. I fråga om grundutbildningen , som fr. o. m. 1980/81 kommer att finnas vid alla lantbruksskolor, föreslog lantbrukets yrkesnämnd 1977 att skogsskötsel skulle ingå i den nya läroplan som då fastställdes. Detta avslogs dock av . Som en viss ersättning inrättades fr. o. m. 1978/79 en 15 veckors specialkurs i skog för kombinerade företag. har endast en mycket begränsad del av dem som genomgått grundutbildning ijordbruk även genomgått kursen för kombinerade företag. För att de syften som tidigare angetts i motionen skall bli tillgodosedda bör sådana kunskaper förmedlas på olika sätt. Skogsskötsel bör ingå i all grundutbildning, i vaije fall sorn en orientering. Dessutom bör det skapas möjligheter för att få lantbruksskolorna att erbjuda skogsskötsel som tillval på jordbrukslinjen. Vidare bör eftersträvas att söka ge lantbruksskolornas lärare ännu bättre kunskaper om sambandet jord-skog. På detta område har påböijat en integrerad utbildning genom att ge agronomstuderande med ekonomisk resp. teknisk inriktning en tilläggskurs om kombinationen jord-skog. Möjligheter till fortbildning av lantbruksskolornas lärare i denna riktning borde föreligga. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att hos regeringen anhåller om förslag till åtgärder som syftar till ett införande av skogsskötsel som ett ämne vid all grundutbildning ijordbruk, 2. att hos regeringen anhåller om förslag till att ytterligare stimulera lantbruksskolorna att erbjuda skog som tillvalsämne på jordbrukslinjen, 3. att hos regeringen anhåller om förslag för att få till stånd någon form av fortbildning för lantbrukslärare i det kombinerade företagets planering och skötsel.
mot · G402749 · 1981-01-22 00:00:00 — om tidsintervallen för besiktning av brandförsvarets fordon Fr. o. m. har enligt 24§ vägtrafikförordningen förelegat skyldighet att kontrollbesiktiga brandförsvarets fordon och ambulanser (kontrollbesiktning efter närmast föregående besiktning). Motsvarande skyldighet kvarstår enligt 75 § fordonskungörelsen (SFS 1972:595 med ändring enl. SFS 1979:641), som ersätter vägtrafikförordningens tidigare stadgande i berört hänseende. Från många kommunala brandförsvar har ifrågasatts nödvändigheten av att brandförsvarets utryckningsfordon och registrerade efterfordon skall behöva undergå kontrollbesiktning med så korta intervaller som nuvarande stadgande medför. Körsträckorna för fordonen är merendels mycket korta (< /år) och många av efterfordonen körs endast obetydliga sträckor och kanske endast i samband med kontrollbesiktningarna. Skötseln och internkontrollen av de kommunala brandförsvarens fordon och släpfordon utförs numera nästan undantagslöst av välutbildad och kunnig personal och med sådana rutiner, att bestämmelsen om kontrollbesiktning mer än en gång ur säkerhetssynpunkt icke kan anses befogad. De kostnader som en extra kontrollbesiktning medför och de olägenheter i form av nedsatt beredskap i samband med kontrollbesiktningarna som uppstår, framför allt då de måste göras å annan ort än där brandstationen är belägen, måste anses onödiga och besvärande. Även om kostnaderna kan bedömas endast vara ca två miljoner för landets alla kommuner vore en halvering av kostnaden tacknämlig för friställande av medel som borde kunna nyttjas på ett för räddningstjänsten mera effektiviserande sätt. Enligt beslut av har undantag från reglerna om kontrollbesiktning bl. a. beviljats kommun för släpvagnar som endast nyttjas . Så vitt erfarits har detta ej medfört någon som helst våda, och med hänsyn till de ringa sträckor som övriga efterfordon och utryckningsfordon körs bör STV kunna medge att de kommunla brandförsvarens samtliga efterfordon och utryckningsfordon skall behöva genomgå kontrollbesiktning endast en gång . Enligt statistik från finns i landet ca 2900 brandfordon, varav 800 vägande under och 2 100 tyngre än . Antalet efterfordon uppgår till ca 1600. Besiktningskostnaden uppgår f. n. till . för fordon under och till . över samt för efterfordon till . Tidsåtgången för besiktning av fordon kan genomsnittligt beräknas och för efterfordon . Arbetstiden har beräknats till /timme. Körkostnaden kan beräknas till . per fordon och efterfordon. Kostnaden för kontrollbesiktning av brandfordon kan sålunda per gång beräknas uppgå till ca 1,1 milj. kr. 800 x 85 + 2 100 x 150 + 2900 x 2 x 100-t- 1600 x 1 x 100 + (2900+ 1600) x 10 = 68000 + 315000 + 580000+ 160000 + 45000= . Åberopande det anförda hemställs att hos regeringen begär sådana ändringar i fordonskungörelsen att besiktning av brandförsvarets fordon skall ske en gång .
mot · G402750 · 1981-01-22 00:00:00 — av och om höjning av åldersgränsen för mopedkörning Mopedkörning vållar alltför många olycksfall och dödsoffer. Vartannat dödsfall bland femtonåringar orsakas av mopedolyckor. Även yngre barn skadas alltför ofta främst av den anledningen, att unga mopedförare med bristande omdöme gör sig skyldiga till vårdslös körning på platser där många barn uppehåller sig, t. ex. vid skolor. Enligt nu gällande bestämmelser får man köra moped när man fyllt . När den åldersgränsen fastställdes, var mopeden närmast en cykel med hjälpmotor, dvs. ett långsamt och förhållandevis ofarligt fortskaffningsmedel. Dagens mopeder är starkare och snabbare och därmed betydligt farligare, helst som de i alltför stor omfattning används som leksaker. I sänktes åldersgränsen för moped från sexton till . Följden blev en drastisk ökning av antalet olyckor. Därför har åldersgränsen åter höjts till . Antalet olyckor har därefter åter legat på en betydligt lägre nivå. Vår alltför höga olycksfallsfrekvens och erfarenheterna från gör det enligt vår mening angeläget att möjligt höja åldersgränsen för att få köra moped till . Med stöd av vad ovan anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna att åldersgränsen för att få köra moped bör höjas till .
mot · G402751 · 1981-01-23 00:00:00 — av m. fl. om intagning av järnvägslinjen FalköpingLanderyd i SJ:s riksnät fattade 1979 beslut om ny trafikpolitik. Man beslutade då bl. a. att infora ett s. k. riksnät. Till detta riksnät skulle föras persontrafiken på det tidigare affärsbannätet och vissa andra bandelar. representanter i trafikutskottet reserverade sig mot detta. Man ansåg att riksnätet borde omfatta alla de banor som trafikeras. Riksdagsbeslutet berör linjen . Denna jämvägsdel är nedläggningshotad. När det gäller såväl persontrafik som godstrafik har denna järnväg en stor betydelse för de kommuner den genomkorsar. Det gäller följande kommuner: , , , och . Som framgår av detta berör järnvägen tre län och därigenom också tre kommande huvudmän för den lokala trafiken. Eftersom vägnätet utefter järnvägen är ganska dåligt tål det ingen ytterligare belastning utan stora investeringar. Järnvägslinjen har en mycket viktig funktion för såväl den lokala trafiken som för fjärrtrafiken. När det gäller lokaltrafiken har järnvägen framför allt stor betydelse för , och kommuner. För persontrafiken på längre sträckor har järnvägen stor betydelse för samtliga kommuner, när det gäller förbindelser mot , och mot och . Godstrafiken på banan är ganska stor. Det finns flera industrier med betydande tunga transporter, som om de överfördes till vägtransporter skulle ställa betydligt större krav på vägstandard än den som finns . Ur energipolitisk synpunkt vore en nedläggning av banan också felaktig. Som framgår av vad som redovisats här finns ett stort behov av järnvägslinjen . Vi anser också att den bör ingå i riksnätet. Samtliga kommuner har till redovisat liknande synpunkter. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om järnvägslinjen . MAJ () ()
mot · G402753 · 1981-01-23 00:00:00 — Motion 1980/81:753 av och om bättre service åt hörselskadade tågresenärer Hörselskadade som reser med SJ har ofta svårigheter främst vid tågbyten till följd av att information till resenärerna bara lämnas via högtalarna. Reser de däremot med flyg får de vid större flygplatser information via TV-skärmar. Sådana finns också vid . Det vore en bra service för många hörselskadade resenärer om SJ vid större stationer, där många gör tågbyten, kunde förmedla informationer om ändrade tågtider m. m. via TV-skärmar. En annan service som skulle vara av stort värde vore att konduktörerna hade elementära kunskaper i de hörselskadades teckenspråk. Detta borde kunna beaktas inom SJ:s personalutbildning. Med hänvisning till det anförda hemställs att uttalar sig för bättre service inom SJ för hörselskadade resenärer.
mot · G402755 · 1981-01-23 00:00:00 — av m. fl. om översyn av transportstödet Transportstödet är avsett att komplettera övriga regionalpolitiska medel. Det är inte direkt knutet till stödområdesindelningen utan utgår främst från avståndsfaktom, d. v. s. den geografiska belägenheten. Hänsyn har vid utformningen dock tagits till den ordinarie stödområdesindelningen. Vid behandling av transportstödet utökades antalet zoner från 3 till 6 och den nedre viktgränsen sänktes från samt den kortaste bidragsberättigade sträckan fastställdes med undantag av inre där minimisträckan för bidrag reducerades . Det sammanlagda bidragsgrundande beloppet för stöd är /år, vilket utbetalas två gånger/år. Bidragssatsema i procent har följande utformning: I beslut placerades samtliga Dalakommuner utom och i någon stödzon. har framhållit att strukturomvandlingen inom gruv- och stålindustrin med all sannolikhet kommer att innebära mycket stora problem för näringslivet i de båda kommunerna . I zon 1 återfinns , , , , och Säters kommuner. Norra länsdelen är i zon 3. (Se bilaga.) Den geografiska placeringen var således skälet till att Västerbergslagen ej kom att ingå i någon transportstödszon. Västerbergslagens kommuner hävdar dock att det inte föreligger någon skillnad mellan och t. ex. och kommuner ur geografisk synpunkt. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att hos regeringen begär en översyn av transportstödet så att lika villkor gäller för kommuner med likartade problem. () () () () ; i»*.. «>.. - t *YV JEU -IV<. f: : -*; >#* >' * Jv* Söo|[«£ V TALJL V tLtver tv' *-' M**'e r *oo> am e bkeafi an' CjoitIhc i Vt f~yr*oci7* \\ v. ,s V' ) !/ 'W rx VV^ *y> V. X. V\' v ;> - *" *~ V, l*i fS^5< » .-V f i' y \ indelnin9 V- N, u £on* träns » A ' » \ huernat all ^AV T E3 »»riden 3
mot · G402756 · 1981-01-22 00:00:00 — 1980/81 756-765 om anläggande av ett industrispår och Ända har resonemang förts om att förena med linjen . I , norr om , ligger en av Mo och ägd sulfatfabrik, som är en av största och som har en årskapacitet på en halv miljon ton blekt massa. Trots att kapaciteten är större än Mönsteråsfabriken, vilken har industrispår, saknar Husumindustrierna spåranslutning. I direkt anslutning till sulfatfabriken ligger ett finpappersbruk med en årskapacitet på . Det uppges att företaget nu studerar frågan om en utbyggnad av finpappersbruket till fördubblad produktion. gjorde SJ på uppdrag av regeringen en utredning om de ekonomiska och driftmässiga förutsättningarna för att anlägga ifrågavarande spår. I samband med årets budgetproposition i bilaga 9 s. 109 redovisas att industrierna runt förbrukar närmare hälften av inom flodområde möjlig avverkning av massaved. Vidare framgår av departementschefens förslag beträffande SJ:s långsiktiga investeringsverksamhet att han förordar en övergång till järnvägstransport för det rundvirke, som älvflottas på i huvudsak . På denna grund rekommenderas f. ö. en upprustning av bandelen Hoting-Forsmo. En sådan ökad övergång till järnvägstransport ställer frågan om byggande av industrispåret . Massavedstransporterna uppgår till 1 , varav en tredjedel är bilburet och resten sjöburet. Av det senare kommer hälften från och hälften söderifrån. Siffrorna är men torde i stort sett äga giltighet. Det förtjänar slutligen i sammanhanget nämnas att i länsplaneringen anser att frågan om industrispår till är mycket viktig och berör, utöver sysselsättningen för och , frågor om energisparande och trafikmiljö. Man anser det mycket angeläget att ett positivt ställningstagande till industrispårets utbyggnad kommer till stånd. Sysselsättningsläget i området liksom regionalpolitiska och trafikpolitiska skäl talar för spårets byggande. Med hänvisning till det anförda föreslås att beslutar som sin mening ge regeringen till känna vad i 1 1980/81. motionen anförts om anläggande av industrispår mellan och .
mot · G402757 · 1981-01-22 00:00:00 — av och om kommunikationerna till primära rekreationsområden är ett landskap med stor turistverksamhet. Turismen är basnäring i som har 3 000 bäddar i stugbyar och hotell och 3 500 fritidshus med ca 15 000 bäddar alltså sammanlagt omkring 18 000 bäddar. Antalet helårsanställda är 100 personer i anläggningarna och ungefär 400 personer direkt i driften, därav mest i kollektiva anläggningar. Turismen är koncentrerad till fjälltrakterna. Turistanläggningarna är belägna i järnvägslösa områden och de flesta tar sig dit med personbilar. Det är mycket viktigt att utvecklingen styrs mot kollektiv trafik. En utredning bör tillsättas som förutsättningslöst ser över kommunikationsmöjligheterna till järnvägslösa rekreationsområden. Områden utan järnväg har stora svårigheter att hävda sig konkurrensmässigt gentemot områden med järnväg. Utvecklingen i har också gått framåt vad gäller industrier. har många små industrier, och även dessa kräver ett tillfredsställande transportsystem. fanns en bibana från () till , och vi anser att man inte bör utesluta möjligheten att bygga bibanor och att det då bör vara tänkbart med en sträckning Sveg-Hede-Funäsdalen-Röros. pågår kontakter mellan och vad gäller kommunikationer till gränsområdena och det är ett arbete som vi anser bör vidareutvecklas. Det krävs nu en förutsättningslös utredning angående kommunikationssituationen i våra primära rekreationsområden. Det är nödvändigt att så många som möjligt ges möjlighet att utnyttja dessa fritidsområden. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts angående behovet av en förutsättningslös utredning om kommunikationsförsörjningen till primära rekreationsområden.