ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G402730 · 1981-01-22 00:00:00 — 1980/81 730-737 av m. fl. Det /76 och 1978/79 reformerade statliga litteraturstödet har långt ifrån undanröjt eller ens dämpat alla de kriser och kulturpolitiska misslyckanden och nederlag som ryms inom bokbranschen. Sålunda är t. ex. marknadssituationen för små kvalitetsinriktade förlag synnerligen mörk, ja dystrare än kanske . Det är förlag som valt att uteslutande arbeta med en seriös litteraturutgivning, och som stått för en mycket betydande del av denna. De skiljer sig i sin förlagspolicy härigenom på ett avgörande sätt från de stora, etablerade allmänförlagen, som klarar sin ekonomiska överlevnad i de flesta fall endast tack vare en betydande utgivning av skräplitteratur. De små kvalitetsförlagen har, som följd av bokhandelns ändrade försäljningsformer, fått se sin bokhandelsförsäljning genomgå en närmast katastrofal nedgång. De tvingas nu skära ner sin utgivning högst väsentligt, i många fall dithän att deras versamhet hotas till sin existens. Denna utveckling innebär - inte minst med tanke på att vi lever i ett mycket litet språkområde - en synnerligen allvarlig kulturell tillbakagång. Den hittillsvarande statliga litteraturpolitiken har visat sig helt oduglig när det gäller att bereda dessa förlag rinliga utvecklingsmöjligheter. Det har till och med gått så långt att ett av de vitalaste och, för mångsidigheten och spänsten i den intellektuella och samhälleliga debatten, viktigaste förlagen - - tvingats till undergång under hägnet av den statliga litteraturpolitiken och förläggaren själv till frivillig landsflykt, sedan myndigheter och massmedia tagit heder och ära av honom. För kommunisterna framstår denna skändlighet mot en unik kulturinsats som ett kulturmord, som under inga omständigheter får upprepas. För att trygga en för det svenska kulturlivet och den svenska debatten ytterst angelägen bredd i utgivningen och för att trygga de små, seriösa förlagens utvecklingsmöjligheter, är det därför nödvändigt med statliga stödåtgärder av en helt anna kraft, konsekvens och omfattning än . Till att börja med bör därför inrättas en statlig lånefond att användas för femåriga avskrivningslån till mindre kvalitetsförlag i likhet med vad som finns för bokhandeln. Med hänvisning till det anförda föreslås att uttalar att statsgaranti till bokförlag även bör omfatta femåriga avskrivningslån intill ett belopp av . 1 1980/81. särskilt avsett för mindre, kvalitetsinriktade förlag och hemställer hos regeringen om förslag härom. (vpk) C.-H. (vpk) (vpk)
mot · G402733 · 1981-01-22 00:00:00 — om försöksverksamhet med syo i förskolan och på lågstadiet råder en traditionell uppdelning av män och kvinnor på den svenska arbetsmarknaden. Man kan i praktiken tala om en kvinnlig och en manlig arbetsmarknad. Män väljer, i stort sett, bland ca 300 yrken, kvinnor bland ungefär 30. Detta förhållande är otillfredsställande ur både individuell och samhällelig synvinkel. Många kvinnor med teknisk och naturvetenskaplig begåvning hamnar slentrianmässigt inom t. ex. vård, handel och kontor, där de ofta känner vantrivsel och stundom får psykosomatiska symtom av olika slag. Många fler män än vad som är fallet skulle behövas som barnskötare, förskollärare, fritidspedagoger osv. Barn på daghem och lågstadier möter alltför få män i den dagliga tillvaron. Detta leder ofta till en ofullständig och missvisande bild av manligt beteende. För att kunna påverka låsta föreställningar om manligt och kvinnligt yrkesarbete, beslöts att utbildning om könsrollsmönster skulle finnas med i den syo-utbildning som startade . Aktuella undersökningar visar tyvärr att ungdom väljer yrken lika könsbundet som , trots att ett stort antal syo-tjänster tillförts högstadium. Det är sannolikt att skolans information i utbildnings- och könsrollsfrågor sätts in på ett alltför sent stadium. Mot bakgrund av ovanstående kan det vara motiverat att föreslå, att skolans syo-resurser sätts in på ett stadium än vad som är fallet. Med anledning av att så obetydliga förändringar ägt rum beträffande ungdomens yrkesval , kan det vara befogat att ifrågasätta det nuvarande systemet. tjänstgör ett stort antal syokonsulenter vid högstadium. Det verkar som om insatserna på könsrollsområdet kommer för sent för att kunna påverka 15-16-åringar. Syo-funktionärer på olika håll har startat intressanta projekt bl. a. rörande s. k. styrd pryo, men utan nämnvärda resultat. Mot bakgrund av att så få förändringar skett med redan prövade åtgärder skulle man därför kunna driva en försöksverksamhet på följande sätt: o Projekt angående könsroller på arbetsmarknaden startas i fem-tio kommuner, företrädesvis av olika storlek och arbetsmarknadsstruktur. Några motiverade syo-konsulenter får delar av sin tjänstgöring förlagd till daghem (barn i fem-sexårsåldern. Barnen får följa med på arbetsplatsbesök i smågrupper (högst fem barn ), yrkespedagogiska spel och lekar uppmuntras och företrädare för olika yrkesområden kommer regelbundet på besök. o Utvärdering av projektet sker dels vid försöksperiodens slut, dels när eleverna skall lämna årskurs 9. På så sätt kan man såväl spåra eventuella attitydförändringar, som se om verksamheten haft någon effekt alls. Framför allt kanske man kan påverka flickorna att bättre tillvarata sina matematiska, tekniska och naturvetenskapliga intressen. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att hos regeringen hemställer att försöksverksamhet med syo i förskolan och på lågstadiet initieras inom ramen för nuvarande resurser.
mot · G402734 · 1981-01-23 00:00:00 — om viss undervisning för vuxna invandrare Redan nu finns omfattande utbildningsverksamhet för våra invandrare i svenska, såväl via studieförbunden som inom arbetsmarknaden. Ofta kopplas undervisningen i svenska samman med information om det svenska samhället. Särskilt anslag finns också för information till svenskarna om olika invandrargrupper, deras bakgrund och kultur. Syftet med informationen till olika grupper i landet är givetvis att skapa större förståelse och därmed motverka motsättningar. Tyvärr nås inte alla vuxna invandrare av t. ex. informationen om det svenska samhället. En förklaring kan vara att vissa invandrargrupper utestänger och försöker undvika viss information om det nya landet. En annan och mer sannolik förklaring är de brister i undervisningen som det medför att den ej bedrivs under enhetligt huvudmannaskap och ej är samordnad. Informationen om olika företeelser i det svenska samhället, inte bara om våra myndigheter och organisationer utan också om vår historia, vår kultur, vår syn på kvinnan, jämställdshetsarbetet m. m. måste vara tydligare. Just den typen av information har det visat sig svårast att nå ut med, som just den är utomordentligt viktig, bl. a. för att motverka störningar mellan generationer invandrare. Det är således absolut nödvändigt att kvinnorna i större utsträckning tar del av denna utbildning. Allmänt kan sägas att man hos de äldre måste söka få större insikt om och förståelse för de budskap barnen nås av genom kamrater och skola. Barnen tillägnar sig ju snabbare kunskaper i svenska. Ett sätt att bättre nå hela familjer, vilket vore önskvärt, är att undervisningen i svenska bedrivs via den kommunala vuxenutbildningen i samarbete med sociala myndigheter. Som ett led i nödvändig anpassning till svenska förhållanden borde dessutom krav på deltagande i denna undervisning kunna ställas, i vart fall så länge ansökan om arbets- och uppehållstillstånd behandlas och som en motprestation för utbekommande av socialhjälp. är det angeläget att göra den väntetid meningsfylld, som annars lätt blir destruktiv genom brist på sysselsättning. Dessutom bör dokumenterat intresse för att lära sig svenska och informera sig om sitt blivande hemland kunna förväntas av den som söker sig till . Med stöd av vad ovan anförts hemställs att hos regeringen begär förslag syftande till kommunalt huvudmannaskap för en familjevis anordnad undervisning för vuxna invandrare i svenska språket och om svensk kultur och det svenska samhället.
mot · G402735 · 1981-01-23 00:00:00 — Under en följd av år har sjukvården i vårt land tillförts ökade möjligheter att ta hand om vårdsökande. Sjukhus och vårdcentraler har uppförts. Vårdpersonal av olika kategorier har fått en god utbildning. Givetvis gäller inom sjukvården, såväl som inom andra områden, att tillgången till och behovet av yrkeskunnig personal så långt möjligt bör motsvara varandra. Ju längre och dyrbarare en utbildning är desto viktigare är det både för den enskilde och för samhället att utbildningen kan utnyttjas adekvat. Från olika håll har framförts farhågor för att landets knappa läkarunderskott byts i ett icke obetydligt överskott. Civilekonom i har studerat tillgången till och behovet av läkare fram emot . Han varnar för ett kraftigt överskott om intagningarna förblir oförändrade. Samma varning utfärdar som räknar med att vid oförändrad intagning på läkarlinjen kan ett par tusen läkare stå utan arbete. Samhällskostnaden för varje utbildad läkare beräknas till . Hur stor studieskuld den utbildade läkaren åsamkat sig är svårbedömbart, då det torde variera ganska mycket, men eftersom utbildningen till allmänläkare eller specialist är så lång som , är det ett väldigt slöseri med tid och ekonomiska medel om utbildningen inte kan utnyttjas fullt ut. Läkarlinjens nuvarande utbildningskapacitet framgår av nedanstående 1980/81 370 Förslag 1981/82 370 * sker utbildningen i I årets budgetproposition (1980/81:100 bil. 8) säger föredragande statsråd bl. a.: Antalet läkare har ökat starkt , från 10 1970 till ca 20 1980. råder dock brist på läkare, särskilt inom vissa geografiska områden och specialiteter, främst inom allmänvård, långtidssjukvård och psykiatri. Ett läkarfördelningsprogram avseende (LP 83) har fastställts av sjukvårdsdelegationen. Det innebär fortsatt satsning på utbildning av allmänläkare. vidare på sjukvårdsdelegationens uppdrag fördelat drygt 1 000 blockförordnanden för läkare under fortsatt vidareutbildning för . Allmänläkarutbildningen har byggts ut och omfattar 380 utbildningsplatser för . Med nuvarande utbildningskapacitet kommer antalet läkare att öka till ca 26 1985 och ökningen kommer att fortgå i samma takt. En minskning av intagningen till utbildningen ger effekt först , dvs. utbildningstiden för en allmänläkare eller specialist. Det finns anledning att överväga i vilken utsträckning utbildningskapaciteten kan reduceras för att undvika utbildning av för många läkare. Jag har samrått med chefen för i denna fråga. Problemet är sålunda uppmärksammat. Men med hänsyn till den avsevärda tid som på grund av utbildningens längd hinner förflyta innan ett beslut om minskad läkarutbildning ger effekt, är det angeläget att skyndsamt ta ställning till det framtida läkarbehovet och rätta utbildningen därefter. Med hänvisning till vad i motionen anförts hemställs att hos regeringen hemställer om skyndsam översyn av läkarbehovet och en därefter anpassad begränsning av intagningen till läkarlinjen.
mot · G402737 · 1981-01-23 00:00:00 — av m. fl. om alternativa metoder till djurförsök Enligt beslut om försöksdjursverksamheten 1978 skall djurförsöken begränsas, bl. a. med hjälp av alternativa metoder till djurförsök. Riksdagsbeslutet innebar att centrala försöksdjursnämnden inrättades, som bl. a. har som uppgift att stimulera utvecklingen av alternativa metoder. För detta ändamål disponerar nämnden 1 milj. kr. För att kunna minska djurförsöken genom ersättning med alternativa , metoder, krävs att en rad åtgärder vidtas. Forskningsprojekt med alternativa metoder måste understödjas, men en aktiv upplysningsverksamhet om alternativa metoder är också nödvändig. Forskare måste stimuleras att använda alternativ hellre än djurförsök genom att de får kunskap om alternativen och medel till sådana projekt. Undervisning om olika alternativa metoder till djurförsök måste sättas in på de utbildningslinjer som traditionellt lär ut djurförsöksmetoder. Det är också viktigt att de djurförsöksetiska nämnderna, som vid sina bedömningar av djurförsöksprojekt skall överväga om försöket kan ersättas med alternativa metoder, kan erhålla information om vilka alternativa metoder som kan komma i fråga i varje enskilt fall, om de skall kunna fullgöra sin uppgift. har det begärts att en informations- och dokumentationscentral över alternativa metoder bör inrättas för att motsvara kraven på information och kunskap om utvecklingen på alternativområdet. har en privat stiftelse, Nordiska samfundets stiftelse för vetenskaplig forskning utan djurförsök, beslutat att understödja en sådan verksamhet med . för att den skall komma i gång. Det bör emellertid vara statens skyldighet att understödja en dokumentationscentral, som är ett nödvändigt fundament för att riksdagsbeslut i praktiken skall kunna genomföras. Mot bakgrund av ovannämnda riksdagsbeslut är det anmärkningsvärt att medicinska forskningsrådet enligt årets budgetproposition får ett ökat anslag, medan centrala försöksdjursnämnden endast får en uppskrivning enligt index. ger anslag till medicinsk forskning, som i de flesta fall innefattar djurförsök, och hade förra budgetåret ca lil milj. kr. till sitt förfogande och får nu drygt 10 milj. kr. har drygt 1 milj. kr. till sitt förfogande, där huvudparten skall användas till stöd av alternativa metoder. Statligt stöd till forskning med djur ges även inom ramen för andra statliga organs verksamhet. Det vore rimligt att medicinska forskningsrådet skulle avsätta en viss del av sin budget till alternativa metoder för att stimulera utvecklingen, eftersom centrala försöksdjursnämndens medel uppenbarligen inte kommer att räcka till. Helt i den nya försöksdjurslagstiftningens anda - för att verkligen omsätta den i praktiken - bör således en del av medicinska forskningsrådets budget tilldelas forskning med alternativa metoder när det gäller djurförsök. Mot bakgrund av det ovan anförda hemställs att hos regeringen anhåller om att medicinska forskningsrådet får i uppdrag att avsätta en del av sin budget till stöd åt alternativa metoder när det gäller djurförsök. () () () () ()
mot · G402738 · 1981-01-22 00:00:00 — 1980/81 738-745 om ökade möjligheter för flickor att studera vid idrottsgymnasier I proposition 1980/81:100 föreslås att försöksverksamheten med kombination av gymnasiestudier och idrott utökas från nuvarande 400 intagningsplatser till högst 500 nästa budgetår med de ekonomiska villkor som gäller f. n. Försöksverksamheten med kombination av gymnasiestudier och idrott s. k. idrottsgymnasier - är mycket värdefull för att man skall kunna ge elitidrottande ungdomar goda möjligheter att kombinera studier och träning. Det är då viktigt att se till att flickor och pojkar får likvärdiga möjligheter till detta. Tyvärr finns det alldeles för få flickor på idrottsgymnasierna. Inte i någon av de där förekommande idrottsgrenarna är det lika många flickor som pojkar. Särskilt dåligt är det i lagspel som fotboll och bandy, trots att dessa idrotter numera är etablerade damidrotter som utvecklats till seriespel. Det finns också idrottsgrenar med så gott som uteslutande kvinnliga utövare, men där det inte finns några platser i kombinationen gymnasieskolstudier och idrott. Detta gäller exempelvis konståkning. Ett naturligt led i strävan att uppmuntra och stödja kvinnoidrotten är att ett ökat antal flickor ges möjlighet till studier på idrottsgymnasium. Därför bör - vid den föreslagna utökningen av antalet platser - tillses att flickornas intressen bättre tillgodoses. Med stöd av vad som ovan anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts angående möjligheter för flickor till studier vid idrottsgymnasier. () ()
mot · G402740 · 1981-01-22 00:00:00 — av m. fl. om lokalisering till högskolan i av sjukgymnastutbildning Det råder stor brist på sjukgymnaster i . Universitets- och högskoleämbetet (UHÄ) beräknar att antalet yrkesverksamma sjukgymnaster uppgår till 4 800, medan efterfrågan beräknas till 5 400, således en brist på 600 sjukgymnaster. Till detta kommer att man får räkna med ett ökat behov på grund av ökad efterfrågan på sjukgymnasttjänster från långtidssjukvård, öppen och sluten åldringsvård samt rehabiliteringsinstitutioner för offer för trafikolyckor och yrkesskador. Detta har bl. a. uppmärksammats av sjukgymnasternas fackliga organisation, som kräver maximalt utnyttjande av befintliga utbildningsresurser, ökat antal utbildningsplatser och en kartläggning av möjligheterna att starta sjukgymnastutbildning på nya orter. gav också utbildningsministern i uppdrag att utreda vissa frågor rörande utbyggnad av sjukgymnastutbildningen. Därvid framhölls bl. a. följande: De sjuk vårdsmässiga förutsättningarna har emellertid ändrats väsentligt . Hela vården genomsyras alltmer av en rehabiliteringstanke. Detta innebär att medicinsk rehabilitering numera inte bedrivs endast vid särskilt inrättade kliniker utan återfinns inom ett flertal specialiteter såsom långtidssjukvård, psykiatri, ortopedi, kirurgi samt öppen hälso- och sjukvård. Den tidigare starkt klinikcentrerade praktiska utbildningen kan därmed ersättas med en funktionsinriktad utbildning som kan erhållas t. ex. även inom länssjukvård. Beträffande den kliniska praktiken och praktikresurserna anför utbildningsministern följande: UHÄ har betonat att de problem som sammanhänger med den kliniska praktiken i sjukgymnastutbildningen i första hand är av organisatorisk art. Praktiken är i regel organiserad som halvdagspraktik och förlagd inom resp. landstingskommun. Heldagspraktik har prövats i och med gott resultat. En sådan praktikmodell ger möjlighet att sprida praktiken inom hela högskole- och/eller sjukvårdsregionen och att ta vara på outnyttjade praktikresurser. Det finns således mycket som talar för en decentraliserad sjukgymnastutbildning. Vi vill därför redan nu föreslå en lokalisering av en sådan utbildning till . För detta finns det flera goda skäl, inte minst av regionalpolitisk art. Vidare kan konstateras att är hårt drabbat av bristen på sjukgymnaster. Sålunda är var fjärde tjänst inom landstingsområdet vakant. Det bör också framhållas att såväl sjuk vårdsmässiga som utbildningsmässiga förutsättningar för sjukgymnastutbildning föreligger, eftersom fattat beslut om omfattande till- och ombyggnader av både och vårdskolan i . Det kan tilläggas att sjukvårdshuvudmannen i länet är synnerligen angelägen om att knyta en sådan utbildning till sig. Så sent som uttalade sålunda förvaltningsutskott sitt intresse för förläggning av sjukgymnastutbildning till . att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts angående lokalisering av sjukgymnastutbildning till högskolan i . () ()
mot · G402741 · 1981-01-22 00:00:00 — av m. fl. om lokalisering till av utbildning i plastteknik I kommun finns en ettårig utbildning med plastteknisk inriktning. har kommun vid upprepade tillfällen hos ansökt om tillstånd att få inrätta en tvåårig utbildning av plastoperatörer och plasttekniker. Detta har bl. a. motiverats med att man inom kommunen har ett antal plastindustrier med tillsammans ca 300 anställda. Dessa och även andra plastindustrier i vårt land har i allmänhet en mycket dyrbar maskinutrustning med synnerligen avancerade styrsystem. För att denna utrustning skall kunna utnyttjas rationellt är det nödvändigt att maskinoperatörer har en god kännedom om förekommande bearbetningsmetoder, samspelet mellan produkters egenskaper och processbetingelser, egenskaperna hos vanligen utnyttjade polymera material samt styr- och reglerteknik. kommuns ansökan har därför livligt tillstyrkts av berörda fackliga organisationer och branschorgan samt av kommunens egna plastindustrier. Vidare har länsskolnämnden i också tillstyrkt ansökan. Kommunen har också låtit en expert på plastbearbetning, professorn i kemisk teknologi vid tekniska högskolan , granska det förslag till läroplan för en tvåårig specialkurs som uppgjorts av skolstyrelsen i . Denne framhåller bl. a.: Utbildningsutbudet inom plastbearbetningsområdet här i är tämligen begränsat och det är helt klart att behovet av en god yrkesutbildning uppmärksammats på ett helt annat sätt i utlandet, särskilt i . Det är uppenbart att tillgång till väl utbildad arbetskraft är nödvändig för att den svenska plastbearbetande industrin skall kunna fylla sin uppgift. Den snabba prisutvecklingen på råvarusidan gör att kraven på formgodsets kvalitet ökar. Kännedomen om hur en materialriktig bearbetning skall genomföras blir allt bättre, huvudsakligen som en följd av utvecklings- och forskningssatsningar inom andra länder. Detta gör att en kunskapsnivå som man kan uppnå genom en ettårig utbildning efter måste bedömas som klart otillräcklig. Det förefaller därför väl motiverat att införa en tvåårig utbildning enligt förslag från skolstyrelsen i . Gymnasieskolans tvååriga processtekniska linje ger inte de specialkunskaper och färdigheter som erfordras inom plastbranschen. Till detta kommer att kommun befinner sig i en utomordentligt besvärlig arbetsmarknadssituation, bl. a. beroende på att man har förlorat ett stort antal jobb inom skogs- och bryggeriindustrin. Det är därför angeläget att man på allt sätt slår vakt om den mycket utvecklingsbara plastindustri sorn finns i kommunen. Detta kan man bl. a. göra genom att förse denna industri med yrkesutbildad arbetskraft. Kostnaderna för en utökning av plastutbildningen i från ett till torde bli obetydliga, bl. a. beroende på att undervisningen kan bedrivas i B-form med mycket samläsning mellan årskurserna. att hos regeringen anhåller att får i uppdrag att verka för att en tvåårig specialkurs för utbildning i plastteknik inrättas i kommun. () ()
mot · G402742 · 1981-01-23 00:00:00 — av m. fl. om skogsutbildning vid lantbruksskolorna Enligt jordbrukspolitiska beslut skall det vara möjligt att bygga upp kombinerade jord- och skogsföretag. Detta är en mycket viktig förändring av den tidigare jordbrukspolitiken, som innebar att jordbruksdelen ensam skulle ligga till grund för jordbruksföretagets bärkraft. Utbildningen vid våra lantbruksskolor är också upplagd med detta som utgångspunkt; man undervisar i växtodling, animalieproduktion, jordbruksekonomi och några andra ämnen. Utbildningen är alltså upplagd för dem som skall driva renodlade jordbruksföretag; man tar här inte hänsyn till att en mycket stor del av våra jordbruk också har skog. Skall man lyckas driva ett kombinerat jord- och skogsbruk på ett tillfredsställande sätt, krävs också utbildning om hur skogen skall skötas. Det skulle också i ekonomiundervisningen behöva ingå skogsekonomi, det kombinerade företagets totala ekonomi borde behandlas. Man bör ingående studera hur olika kombinationer djur-växtodling-skog påverkar investeringar, lönsamhet och arbetskraftsbehov. Skall detta vara möjligt krävs att även skogsskötsel finns med i läroplanen för såväl gymnasielinjen som 40veckorskursen. Man kan naturligtvis få samma utbildning genom att gå lantbrukslinje och dessutom också gå skogskurs vid skogsskola. De allra flesta tycker att detta tar och det blir då inte av. I stället väljer man antingen jord- eller skogsbruksskola. Därigenom får man inte en utbildning som stämmer överens med hela den verksamhet man skall planera och utföra. Denna typ av lantbruksundervisning behöver inte finnas vid alla lantbruksskolor, men i de delar av landet där jord och skog intimt hör samman är det viktigt att denna möjlighet finns. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär initiativ så att skogsutbildning på sätt som redovisats i motionen kommer att ingå i lantbruksskolornas läroplan. () () () ()