mot · G402780 · 1981-01-22 00:00:00 — av och om flskevårdsområden Otivelaktigt bromsas utvecklingen inom insjöfisket och fisket längs en stor del av våra kuster genom att rådande förvaltningsmässiga förhållanden i betydande utsträckning icke uppfyller tidens krav. Detta begränsar det ändamålsenliga utnyttjandet av fiskemöjligheterna. Genom att fiskerätten i dessa vatten tillhör fastigheter, skifteslag etc. med olika ägare krävs att man på något sätt samverkar för att en åtgärd skall kunna genomföras eller en förbättring vidtas. har delägarna prövat och tillämpat olika former av gemenskap i förvaltningen av sådana vatten. Den väg som i första hand står fiskerättsägarna till buds och som det allmänna velat främja är bildandet av flskevårdsområden. Trots att nuvarande lagstiftning på området tillkom (SFS 1960:130), dvs. , är antalet flskevårdsområden i landet icke stort. Särskilt påtagligt är att när det gäller fisket i de enskilda vattnen i de (, , , och ) samt längs våra kuster är de bildade fiskevårdsområdena ytterst fåtaliga. I de torde f. ö. sådana förvaltningsgemenskaper ännu helt saknas. Orsakerna till detta sakernas tillstånd är flera. Resurserna för information och medverkan har varit begränsade. Andra uppgifter för berörda myndigheter har fått gå före. Detta har bl. a. gjort att centrala anvisningar till stöd för det regionala fältarbetet varit knapphändiga och i fråga om de större sjöarna nära nog helt saknats. Vidare är proceduren för en områdesbildning omständlig och formalistisk. Trots att visst statsbidrag stått till förfogande och som regel utgått, har sökandena alltid löpt risken att själva få stå för förrättningskostnaderna, därest förrättningen icke leder till någon områdesbildning. Detta har självfallet också hållits tillbaka, detta trots att det vore till klar fördel om man för förvaltningen av det gemensamma fisket finge en form som fungerade bättre än den hittillsvarande och som var juridiskt oantastlig. Ytterligare en omständighet som gjort att fiskevårdsområdesbildningen släpar efter är att man från det allmännas sida synes alltför ensidigt ha understrukit önskemålet om förvaltningsenheter som invändningsfritt skulle kunna besluta om upplåtelser av fiskerätt (fiskekortsförsäljning) till utomstående. Visserligen är detta en väsentlig uppgift, men även för det allmänna torde det av flera skäl vara av betydande värde om vattnen förvaltningsmässigt har en status som är hållbar och juridiskt acceptabel. För nutidsmänniskan innebär sjöarna och vattendragen samt fiskemöjligheterna där en ovärderlig tillgång som så långt möjligt bör stå öppen för alla. Därtill kommer att husbehovsfisket i dessa vatten ger ett betydande livsmedelstillskott. Enligt vår mening framstår det som en angelägen uppgift att allmänt och få genomförd den reform och förnyelse i förvaltningen av samägda, enskilda fiskevatten, som låg bakom tillkomsten av lagen om fiskevårdsområden. Först härigenom skapas förutsättningar för en rationell och bedriven fiskevård. Insatser av detta slag är ett genomgående behov. Med rådande förhållanden saknas i stor utsträckning det förvaltningsmässiga underlaget för att inom fiskevården kunna genomföra och tillämpa på andra håll vunna erfarenheter, försöks- och forskningsresultat etc. Först inom ramen för en hållbar gemenskap kan vidare tillskapas den fisketillsyn som tiden kräver. En annan fördel med den förvaltningsform som fiskevårdsområdet innebär är att alla frågor rörande det fiske som bör förekomma i ett vatten och upplåtelser av fiskerätt till andra än delägarna kan avgöras på ett oantastligt sätt. Berörda spörsmål är av så grundläggande och betydelsefull natur att åtgärder för bildandet av fiskevårdsområden synes oss böra prioriteras. I ett avlämnat betänkande Fiska på fritid föreslog fiskevattensutredning vissa förenklingar i förfarandet vid bildandet av fiskevårdsområden. Detta gäller bl. a. kravet på fiskerättsägareutredning. Vi kan för vår del ansluta oss till utredningens förslag i detta avseende. Vi vill emellertid påpeka att även andra led än själva förrättningen i den omständliga handläggningen av ett ärende rörande tillkomsten av ett fiskevårdsområde bör ses över av berörda myndigheter och där det går göras enklare och smidigare. Som exempel härpå kan nämnas önskemålet att frågan om kostnader och statsbidrag på något sätt samordnas när - som ofta är fallet - lantmäteriet utsetts till förrättningsman. Vidare anser vi att åtgärder för bildandet av fiskevårdsområden i de bör aktualiseras av vederbörande myndigheter. Det finns för de enskilda vattnen i dessa sjöar ett ökat behov av gemensama eller samordnade insatser från fiskerättsägarnas sida. För och del är det mycket som talar för att fiskevårdsområdena bildas kommunvis. Med all sannolikhet skulle förekomsten av sådana gemenskaper för de enskilda vattnen även medverka till bättre förhållanden och ordning inom fisket på allmänt vatten i dessa sjöar. Detta vore till stor fördel. Med stöd av det anförda hemställer vi 1. att uttalar angelägenheten av att bildandet av fiskevårdsområden i landet påskyndas i enlighet med vad som anförts i motionen. 2. att uttalar att handläggningsrutinerna för ärenden rörande tillkomsten av fiskevårdsområden ses över och i görligaste mån förenklas. () ()