ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G402660 · 1981-01-21 00:00:00 — av m. fl. om räntekravet på affärsverken I den hårda konkurrens om kapital som vårt samhällsekonomiska läge lett till är det mycket angeläget att kapitalkostnaden för olika verksamheter är inbördes rättvis. Det höga ränteläge som den privata industrins investeringar drabbas av återspeglas inte i de statliga affärsverkens verksamhet. Räntekravet för dessa är . Genom en skärpning av räntekravet på affärsverken skulle dels ökade krav på rationalisering ställas, dels skulle statskassan tillföras ökade inkomster från de affärsverk som redovisar överskott. Räntekravet skulle förslagsvis kunna sättas till diskonto plus så många procent att affärsverkens räntor blir jämförbara med dem som gäller för den privata industrin. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna att räntekravet för bör anpassas till det aktuella ränteläget. () () () ()
mot · G402661 · 1981-01-20 00:00:00 — av m. fl. om redovisningen av in- och utbetalningar av kommunala skattemedel Staten svarar för uppbörden av all inkomstskatt, både statlig och . Statens intäkter av inkomstskatt under ett visst budgetår är nettot av totalt inflytande inkomstskatt och utbetalade skattemedel till kommunerna under . Inflytande kommunalskattemedel avviker regelmässigt från utbetalade medel beroende på att utbetalningarna baseras på ett icke aktuellt skatteunderlag. Utbetalningarna till kommunerna består av två poster. Det ena är ett förskott för det aktuella året. Det baseras på skatteunderlag . Förskottet baseras sålunda på skatteunderlaget . Den andra är slutregleringsmedel för året före det aktuella året. De slutregleringsmedel som utbetalas avser således 1980 och utgörs av skillnaden mellan tidigare utbetalat förskott och det faktiska utfallet . Förändringarna i den totalt inflytande inkomstskatten beror framför allt på den löpande inkomstutvecklingen. Om vi nu ser till utvecklingen kan följande noteras. Lönesummans tillväxt resp. 1979 och 1980 var relativt kraftig. Det påverkar utbetalningarna av skattemedel till kommunerna . Lönesummans utveckling förutsätts i våra beräkningar bli betydligt svagare. Det bestämmer den totalt inflytande inkomstskatten under dessa år. Den inflytande inkomstskatten ökar totalt sett med ca under /82. ökar utbetalningarna till kommunerna med . Det innebär att statens intäkter av inkomstskatten minskar med (dvs. med snabb inkomstutveckling leder detta till att det underliggande budgetunderskottet underskattas (inkomsterna är större än vad som svarar mot debiterad statlig inkomstskatt). När dessa år följs av år med långsam inkomstutveckling kommer i stället det underliggande budgetunderskottet att överskattas (inkomsterna är lägre än vad som motsvarar debiterad statlig inkomstskatt). Den förhållandevis snabba inkomstutvecklingen och särskilt 1980 (lönesumman ökade med 9,5 resp. ) ledde för /81 till en mycket god inkomstutveckling för staten. som nämnts en långsammare inkomstutveckling (4,1 resp. ) vilket tillsammans med kommunutbetalningarna resulterar i en kassamässigt negativ utveckling. Innebörden av detta är således att budgetsaldot / 81 innebär en viss underskattning av det underliggande budgetunderskottet, medan underskottet /82 är något större än vad som svarar mot den underliggande trenden. För att uppnå en korrektare bedömning av budgetunderskottets storlek än den som den nuvarande budgetredovisningen leder till, bör in- och utbetalningarna av de kommunala skattemedlen redovisas separat i stället för inom ramen för statsbudgeten. Därigenom skulle de inte påverka det av staten redovisade budgetunderskottet. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna att in- och utbetalningarna av de kommunala skattemedlen bör redovisas separat i stället för inom ramen för statsbudgeten. () () () ()
mot · G402662 · 1981-01-15 00:00:00 — Motion 1980/81: 662 av och om tillämpning av trafikbrottslagstiftningen på båttrafik Med hänvisning till vad som anförts i motion 1980/81: 295 hemställs att hos regeringen begär att lagförslag utarbetas innebärande att motsvarande trafikbrottslagstiftning skall gälla även för båttrafik. () ()
mot · G402664 · 1981-01-22 00:00:00 — av m. fl. 1 det rådande läget med stigande oljepriser, stagnation i landets totala ekonomi och därmed krav på ökad resurshållning har SJ:s lågprissatsning utfallit väl i tiden. Satsningen har uppmärksammats genom en avsevärt ökad resfrekvens, vilket emellertid ställt företagen inför krävande omställningsproblem. Redan före den väsentlig ökade frekvensen av gods och resande planerade SJ en betydande rationalisering av driften inklusive satsningar på ökad säkerhet genom utbyggd fjärrblockering och automatisk tågpersonal och tkl-personal. Den nu aktualiserade situationen skärper kravet på ökad kollektivtransportsatsning. I den framåtriktade investeringsplan som SJ nu föreslår statsmakten upptas för modernisering och kapacitetshöjande insatser i fasta anläggningar och för motsvarande insatser på området rullande materiel, samt för bussar och fäijor och under rubriken . Det är rimligt att se denna investeringsplan som en skicklig och framsynt satsning på de ökade krav som de närmaste decennierna ställer på ett modernt och i tiden anpassat järnvägsföretag. Investeringar på denna nivå måste emellertid också ses i ett mer övergripande närigslivssammanhang. Under förutsättning att statsmakten svarar positivt på järnvägens investeringsplan och anvisar de nödvändigaste medlen kommer en hemmamarknadsanpassad upphandling att ge betydande infrastrukturella effekter. Alternativ produktion kan aktivt ställas till förfogande för ledig verkstadskapacitet från resterna av utslagen varvsnäring, men satsningen kan också ge uppgifter av systemutvecklingskaraktär såväl på lok- och signalsystemsidan som på telekommunikationsområdet. Vi erinrar i detta sammahang om att Kockum byggde utomordentliga järnvägsvagnar för SJ:s räkning och att man alltså inte helt saknar erfarenhet och kunnighet på området, samt att såväl ASEA som LM har både kapacitet och kunnighet för och behov av att delta i systemutvecklingsarbete inom det upphandlingsområde som för 1981-1991 erbjuder. Med stöd av det anförda föreslår vi att begär att regeringen anvisar riktlinjer för svensk upphandling i anslutning till SJ:s tioårsinvestering 1981-1991, samt att garantier utfärdas så att denna satsning kan infogas i berörda företags produktionsplaner . () ()
mot · G402666 · 1981-01-22 00:00:00 — Motion 1980/81:666 av och om ändring av lagen om handel med rusdrycker Många åtgärder måste prövas när det gäller kampen mot alkoholmissbruk bland våra ungdomar. Den åldergräns vi bestämt för inköp av vin, sprit och starköl är befogad. Skador vid bruk och missbruk blir större hos unga människor. Tyvärr är möjligheterna för ungdomarna att skaffa sprit stora trots denna åldersgräns. Langning av sprit och starköl är alltför vanlig. De informationsinsatser som görs är bra och har säkert givit positiva resultat. Det gäller dock endast den typ av langning då föräldrar eller annan vuxen gör inköp för ungdomar som ej uppnått inköpsåldern. Den försäljning i andra hand som sker i avsikt att tjäna pengar minskar ej genom upplysningskampanjer. Vi har en helt fri försäljning av stora mängder sprit i små förpackningar. Vi göra inga försök att stoppa den olovliga försäljningen genom restriktioner och tar ej heller vara på möjligheterna att spåra langarna genom registrering. Enda möjligheten att neka försäljning är om tydliga bevis finns för att varorna skall användas för vidare försäljning. Detta är helt omöjligt för personalen i systembolagets butiker. kan man komma in och köpa ut exempelvis 50 stycken 37:or brännvin eller en pall starköl (mer än 1000 burkar). Personalen får inte neka att expediera, och inköpet bokförs inte på något särskit sätt. En registrering bör äga rum så att det finns möjligheter till polisiära insatser i de fall tydliga tecken på brottslig verksamhet föreligger. En registrering av påtagligt stora inköp för att få möjlighet att inskrida mot sådana inköp som används för langning kan införas redan på kort sikt. Pågående utredningsarbete om eventuella, mer omfattande förändringar av det alkoholpolitiska restriktionssystemet behöver inte avvaktas. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att beslutar att hos regeringen hemställa om förslag till ändring av lagen om handel med rusdrycker så att registrering av särskilt stora alkoholinköp kan införas från . () ()
mot · G402667 · 1981-01-22 00:00:00 — av m. fl. om lättnader i beskattningen av familjeföretag Genom den s. k. småföretagarpropositionen infördes betydande lättnader vid kapitalbeskattningen av familjeföretag innebärande att substansvärdet av förmögenhet nedlagd i ett småföretags rörelse, jordbruk eller skogsbruk reducerades till vid såväl förmögenhetsbeskattningen som vid arvs- och gåvobeskattningen. Emellertid led det genomförda förslaget av några avgörande svagheter. Dels var förslaget kortsiktigt, dvs. det tog inte hänsyn till en framtida inflation, dels ställdes många av de större familjeföretagen utanför förslaget. Med ökande substansvärden hos företagen eller vid fall av mer betydande förmögenhetsinnehav utöver det som ligger i familjeföretag kommer man till fall där reform inte leder till några skattelättnader. Därför utlovade regeringen att även de större familjeföretagens situation skulle ses över. Detta löfte har också infriats genom tillsättandet av den s. k. Det är emellertid viktigt att utredningen lägger fram förslag till en långsiktig lösning av familjeföretagens förmögenhetsbeskattning. Detta av flera skäl: Inflationen gör att de nominella förmögenhetsvärdena stiger vilket starkt kommer att påverka taxeringsvärdena vid allmänna taxering. Många familjeföretag står inför generationsskiftesproblem. Ägaren/ företagsledaren vill överlåta företaget till anhöriga eller utomstående. Osäkerheten om förmögenhetsbeskattningens utformning utgör härvid en starkt negativ faktor. Lättnader i förmögenhetsbeskattningen av kapital som arbetar i familjeföretag är en nödvändighet om inte statsmakterna vill fortsätta att medverka till en ökad koncentration inom svenskt näringsliv. Expansionen i dagens familjeföretag bör underlättas liksom planeringen för morgondagens företagare. Vi finnér det orimligt att ägare till familjeföretag skall drabbas av ökad förmögenhetsbeskattning på grund av inflationen. Detta särskilt som det kapital som arbetar i familjeföretag inte kan utnyttjas annat än vid ett realiserande av företagen. Inte heller kan det vara rimligt att familjeföretagare skall tvingas belasta sina företag med extremt höga löner för att kunna betala förmögenhetsskatt på det kapital som arbetar i företaget. Vi finner det därför nödvändigt att regeringen påskyndar arbetet företagsskattekommitté så att ett förslag till långsiktig lösning med slopad förmögenhetsskatt på kapital, alternativt en avsevärt reducerad förmögenhetsskatt på sådant kapital, kan framläggas för . Med stöd av ovanstående hemställs att hos regeringen anhåller om ett påskyndande av företagsskattekommittés arbete så att ett förslag om lättnader av familjeföretagens beskattning i enlighet med vad ovan anförts kan föreläggas . () () . HÖGMARK (m) () () ()
mot · G402668 · 1981-01-22 00:00:00 — Motion 1980/81:668 av m. fl. Ett av de allvarligaste problemen för svensk industri är den låga lönsamheten. Efter det att svensk industri genomgått en av sina svåraste lönsamhetskriser har visserligen en återhämtning skett. Resultatförbättringarna och de relativt obetydliga förändringar som förväntas ske innebär emellertid att lönsamheten inte ens når upp till nivån för lågkonjunkturåren 1977 och 1971 1972. Helt naturligt har investeringarna påverkats negativt. Visserligen ökar industrins investeringar 1980 . Uppgången kommer emellertid från en långt nedpressad nivå, och trots med positiv utveckling väntas investeringsvolymen inte bli större än . Enligt beräknas emellertid denna trots allt positiva trend brytas . Därför är det viktigt att regeringen aktivt stimulerar industrins investeringar. Regeringen har också vidtagit positiva åtgärder för att stimulera enskilda människor att spara i aktier och därmed öka tillgången till riskvilligt kapital. Från kan löntagare och andra som har A-inkomst genom att spara i bank eller i aktiesparfond erhålla vissa skatteförmåner. Vidare gäller att sparande i det egna företaget numera jämställs med sparande i aktiesparfond. Till detta skall sedan läggas positiva beslut beträffande skattereduktion för aktieutdelning m.m. samt beträffande schablonavdraget från realisationsvinst på äldre aktier. Det kan redan konstateras att de vidtagna åtgärderna givit börsen en positiv injektion. De genomförda åtgärderna lider emellertid av en fundamental brist. De omfattar endast börsföretagen. Detta trots att även många familjeföretag har drabbats av kraftigt försämrad räntabilitet , vilket i sin tur minskat företagens motståndskraft. Låg soliditet försvårar en fortsatt lånefinansiering. Behovet av nytt riskvilligt kapital är med andra ord stort även i denna kategori företag. Det måste vara en riktig princip att ge de mindre och medelstora företagen chansen att konkurrera på lika villkor med börsföretagen. Att samhället inte gynnar en företagskategori på andras bekostnad anser vi naturligt. Därför bör i princip samma regler gälla för börsnoterade och icke börsnoterade företag när det gäller tillgången till riskvilligt kapital. Detta gäller såväl det värdesäkrade lönsparandet i aktiesparfond både inom och utom det egna företaget som när det gäller skattereduktion för aktieutdelning m. m. Med stöd av ovan hemställs att uttalar att i princip samma regler bör gälla vid sparande i aktier i börsnoterade företag som vid sparande i icke börsnoterade företag. () () ()
mot · G402669 · 1981-01-22 00:00:00 — Motion 1980/81:669 om viss ändring i lagen om investeringsfonder I ett antal svenska företag, inte minst mindre och medelstora aktiebolag, finns investeringsfonder till betydande belopp som attraktiva investeringsprojekt saknas. Personer som kan tänka sig att starta eget företag och som har konstruktiva produktidéer saknar ofta kapital för att investera i rationella produktionslokaler och -utrustning. Ett antal kommuner har sökt möta detta behov genom att uppföra s. k industribyar för uthyrning. 1 den allmänna åtstramningen saknar nu kommunerna oftast möjlighet att investera i dylika projekt. Stadgandet i 4 § lagen om allmän investeringsfond hindrar företagen att använda sin investeringsfond i förvärvskällan "annan fastighet dvs. uthyrning utan samband med den egentliga rörelsen. Detta kan vara motiverat för att förhindra satsningar i bostads-, kontors- och affärsfastigheter. En möjlighet för företagen att använda investeringsfonderna för uppförande av industribyggnader i förvärvskällan "annan fastighet skulle skapa möjligheter att bereda lämpliga lokaler för nyföretagande och för företag med begränsat eget kapital men med goda produktidéer. Lagen ger i och för sig möjlighet för regeringen att medge dispens om särskilda skäl föreligger, men denna dispensgivning har varit synnerligen restriktiv, varför en lagändring måste till för att investeringsfonderna skall få praktisk betydelse inom det område som motionen beskrivit. bör hos regeringen hemställa om förslag till lag om ändring i lagen om investeringsfonder (SFS 1979:809) på ett sådant sätt att fonderna också kan användas på det sätt som ovan angivits. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att hos regeringen begär förslag till lag om ändring i lagen om investeringsfonder i enlighet med vad som anförts i motionen.
mot · G402671 · 1981-01-22 00:00:00 — 1980/81:671 av om avdrag vid inkomsttaxeringen för kostnader för privat barntillsyn Småbarnsföräldrar som förvärvsarbetar måste ha någon form av barntillsyn. De flesta försöker ordna sin barntillsyn genom den kommunala servicen, dvs. att få plats på daghem. I många kommuner är emellertid daghemsköerna så långa att åtskilliga föräldrar inte får någon daghemsplats. En del föräldrar som inte får daghemsplatser föredrar då att inte förvärvsarbeta och att själva ta hand om sina barn. Detta gäller i hög grad människor som arbetar inom yrken där det saknas folk ute på arbetsmarknaden, t. ex. sjuksköterskor och lärare. Andra föräldrar som inte får daghemsplatser önskar ändå eller är tvungna att förvärvsarbeta. För dem återstår att på privat väg ordna barntillsynen. De kan då dels försöka få in barnen på privat daghem, dels lämna barnen hemma och själva anställa en hemhjälp. Att anlita privat daghem eller att ha barnen hemma med en anställd hemhjälp medför betydligt högre kostnader för en familj än om familjen hade möjlighet att utnyttja den kommunala servicen. Detta förhållande innebär en stor orättvisa mot dem som inte lyckas få daghemsplatser - de drabbas av mycket större utgifter. Mot denna bakgrund vore det rimligt att föräldrar som ordnar sin barntillsyn på privat väg hade rätt att göra avdrag i deklarationen för kostnader i samband med denna tillsyn. Om denna rätt fanns skulle situationen underlättas mycket för dem som inte kunnat få daghemsplats. Därmed skulle säkerligen också många fler föräldrar utnyttja möjligheten att privat ordna sin barntillsyn. Detta skulle innebära att daghemsköerna minskade, med den följden att det inte behövdes så många daghemsplatser. Det betyder alltså att stora besparingar skulle kunna göras för samhället - en daghemsplats kostar så mycket som ca . Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag om regler som medger rätt att göra avdrag vid inkomstskattetaxeringen för kostnader för privat barntillsyn. 1 1980/81.
mot · G402672 · 1981-01-22 00:00:00 — Motion 1980/81:672 om beskattningen av arbetande kapital i rörelse De mindre och medelstora företagen har stor betydelse för sysselsättningen i vårt land. De är viktiga för allsidigheten inom näringslivet, för produktutvecklingen samt för ägarstrukturen och konkurrensförmågan. Åtskilliga orter har växt upp i samband med att mindre företag etablerats och sedan utvecklats och därmed berett ytterligare arbetstillfällen. Bortemot av antalet sysselsatta inom näringslivet arbetar i företag som har upp till 200 anställda. Den framtida utvecklingen och sysselsättningen inom flera kommuner och orter är helt beroende av de mindre och medelstora företagens möjligheter att utvecklas och leva vidare. Det är därför helt nödvändigt att näringspolitiken utformas i positiv riktning i vad gäller dessa företag och att de problem som är kännetecknande för familjeföretagen kan lösas på ett riktigt sätt. Tyvärr blir familjeföretagen färre. Många köps upp medan andra tvingas lägga ned sin verksamhet, och nyföretagandet är långt ifrån tillräckligt. Beskattningen av det i företagen arbetande kapitalet utgör ett problem. Det är inte rimligt att enskilda företagare skall beskattas för maskiner, inventarier och tillgångar som skapar sysselsättning. De nuvarande reglerna har framtvingat många onödiga företagsförsäljningar och hämmat investeringsviljan. Denna för familjeföretagen negativa utveckling kommer att fortsätta, om inte skattereglerna skyndsamt ändras, så att skatten slopas på det i företagen arbetande kapitalet. Den nya taxeringen och höjningen av taxeringsvärdena på vissa industrifastigheter ökar också behovet av åtgärd i vad gäller skatten på arbetande kapital inom näringslivet. I ett läge då den ganska samstämmiga politiska målsättningen går ut på att vi måste stimulera industriinvesteringar och industriell tillväxt framstår det som helt orimligt med ett skattesystem som påtagligt hämmar företagande och vilja att investera och vidareutveckla verksamheter. Det är också helt klart att just de mindre och medelstora företagen får större betydelse i samband med de strukturproblem som många branscher upplever och då inte minst branscher som är baserade på stora företag. Med hänvisning till ovanstående hemställer jag att beslutar som sin mening ge regeringen till känna vad som anförts i motionen beträffande beskattningen av det i företagen arbetande kapitalet.
mot · G402673 · 1981-01-22 00:00:00 — om beskattningen av inkomst från uppfinning Det står numera klart att en uppfinnare, som ej tidigare haft inkomster av sitt uppfinnande utan t. ex. levat på arbetsinkomst men sysslat med uppfinnandet på sin fritid, saknar rätt att från inkomsten dra av de kostnader han har haft för att få fram uppfinningen. Sedan finns det en bestämmelse om att inkomster av något som utförts men där betalningen kommer koncentrerat efteråt kan få återföras bakåt upp till (s.k. ackumulerad inkomst). Den lagen kallades länge för lex Swedlund på grund av att den tillkom sedan en uppfinnare av gengasaggregat genom plötsligt inträdande höga inkomster efter tidigare låga fick en, som det ansågs, alltför hög inkomstskatt. Emellertid måste det anses väl så stötande att lägga skatt på en intäkt, som motsvarar en tidigare kostnad. Den som nedlagt t. ex. . , vilket inte är någon särskilt stor kostnad man jämför med en begagnad bil - måste således med nuvarande regler betala skatt, om han säljer sin uppfinning för samma pris som han lagt ned på den. Om han sedan har marginalskatt, vilket inklusive utgående arbetsgivaravgift ej är högt räknat, får han alltså bara behålla . och har gjort en ren förlust på . I rådande budgetläge kan det naturligtvis inte vara särskilt populärt att föreslå att någon skall få lägre skatt. Emellertid är detta fall utomordentligt trängande från rättvisesynpunkt. som det allmänna tar in i ett fall som det ovan exemplifierade kan inte betraktas som annat än rena syndapengar. Det är helt enkelt orättfärdigt att lägga skatt på något som inte är någon inkomst utan bara kompensation för kostnader som vederbörande faktiskt haft. Det är omöjligt att acceptera att alla som har en hobbyverksamhet som är kostsam och som påstås vara uppfinnarverksamhet skulle få avdrag för sina utlägg. Så mycket större är anledningen då att medge avdrag för utlägg, när det visar sig att en säljbar uppfinning kommit fram. Uppfinnarnas beskattningsförhållanden är under utredning, och det är sannolikt att utredningen kommer att ta . Emellertid får det anses så uppenbart att en uppfinnare som säljer en uppfinning bör ha avdrag för de utlägg han gjort för att få fram den att dylik avdragsmöjlighet bör kunna införas utan att man avvaktar några utredningsresultat. Nuvarande regler är en skam för . För att råda bot på missförhållandet torde det vara tillräckligt att göra ett tillägg till anvisningarna till kommunalskattelag. Detta bör göras omgående. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen i enlighet med motionen begär ett lagförslag om avdrag från inkomst av uppfinnarverksamhet.