mot · G4021258 · 1981-01-27 00:00:00 — 1980/81:1258 av m. fl. om reklamfinansiering av radio och TV, m. m. En fri radio och TV Det går inte att ställa upp någon idealmodell för hur det framtida svenska massmediasamhället skall se ut, men vi måste motverka tendenser som leder till förstelning och monopol. Mer än på de flesta områden är det här viktigt med en utveckling som leder till att massmedierna söker sig nya vägar, att det förekommer en nyetablering lika väl som att företag och medier som spelat ut sin roll också försvinner. Att till varje pris försöka konservera en gammal massmediastruktur är definitivt inget mål. Samhällets uppgift kan aldrig bli att styra utvecklingen mot förut uppställda mål men väl att nog följa utvecklingen och ge stimulans när det behövs för att få ett fruktbart massmediaklimat. 1 vissa lägen kan samhället behöva medverka till att alternativ skapas liksom att regler ställs upp för massmediernas verksamhet. Den mångfald som Finns inom pressen har ingen motsvarighet inom etermedia. Allmänhetens rätt att välja saknas i praktiken i fråga om denna typ av medier. Det ligger i sakens natur att bestämda krav på saklighet och opartiskhet liksom balans i programutbudet måste krävas hos medier av monopolkaraktär. Med etableringsfrihet i etern skulle helt andra förhållanden vara rimliga. En viktig uppgift för samhället är därför att bidra till att mångfalden ökar hos etermedia. Även rätten att välja mellan olika medier är viktig, och det allmänna skall där i princip vara neutralt. Styrning mot en viss typ av medier kan icke accepteras, lika litet som att vissa tidningar eller t. ex. en viss radio- eller TV-kanal ges förmåner. Denna bedömning måste också ligga till grund när det gäller nya medier. Därför är det nödvändigt att aktivt arbeta för att monopol av olika slag luckras upp för att helt avskaffas. Enbart genom ett fritt utbyte av åsikter värderingar och kunskaper kan demokratin bestå och förnyas. För att möjliggöra ett sådant utbyte och för att garantera mångsidigheten och friheten i den offentliga debatten är livskraftiga och för alla tillgängliga media av skilda slag av vital betydelse. Åsikts- och yttrandefriheten förutsätter respekt för tryckfrihetens principer inom alla media. Radio- och TV-monopol står i konflikt med dessa principer. Det är medborgarnas önskemål som skall styra utbudet och inte vad små grupper av politiker, kulturskapare och journalister vill presentera. Stats1 1980/81. makternas uppgift är att stimulera ett levande och mångsidigt massmediaklimat och se till så att det finns alternativ till det som de breda grupperna vill konsumera. Yttrandefriheten kan aldrig bli tillfredsställande i ett samhälle där viktiga medier är monopoliserade. Utbildningsministern föreslår i tilläggsbudget II till statsbudgeten för /81 att den allmänna mottagaravgiften höjs med , från . från , samt att tilläggsavgiften för innehav av farg-TV bör vara oförändrad, . Detta innebär att det efter kostar . att inneha färg-TV. har driftkostnader för Radio-TV ökat . Personalkostnaderna har ökat . Av personalkostnaderna är det framför allt lönebikostnaderna som ökat. Ökningen har här varit . Framtiden förefaller inte att medföra en lägre ökningstakt. Tanken på att förstärka inkomsterna med en s. k. apparatavgift har förts fram i debatten. Detta är dock en skenlösning, som vid tillfället för apparatinköp samlar kostnader som för den enskilde med fördel kunde spridas ut i tiden. I samband med utvecklingen för antalet mottagaravgifter bör utvecklingen för antalet färgtillägg studeras. Färgtillägget har varit en god inkomstkälla för . har andelen apparatinnehavare ökat från (1969/70) till (1978/79). Prognosen innebär att mottagaravgifterna kommer att öka med till 1985. Om ovan redovisade kostnadsutveckling blir verklig kommer mottagaravgiften att bli . Att ytterligare höja mottagaravgifter är ingen framkomlig väg. Att belasta statens budget för att möta denna miljonrulining är också principiellt felaktigt och dessutom med hänsyn till det statsfinansiella läget inte möjligt. En realistisk väg ur detta dilemma är en reklamfinansierad TV. i är en fråga som debatterats åtskilliga gånger . Debatten har gällt reklam-TV i stort, och folk har ofta haft olika reklam-TV-system i tankarna när man uttalat sina åsikter. Det system som ligger närmast till hands, om reklam-TV införs är det som reklamutredningen (SOU 1973: 10) arbetat fram. Det är ett system som är anpassat efter svenska förhållanden, bl. a. juridiskt. Nedan följer en kort översikt över reklamutredningens föreslagna modell. När det gäller reklaminslagens inplacering kan detta ske på olika sätt. T. ex. , och har reklamen insprängd i de reguljära programmen. däremot låter reklaminslagen komma i naturliga pauser. Ett tredje alternativ är att sammanföra inslagen till s.k. block. Dessa block sänds på fasta tider. Blocksystemet tillämpas i bl. a. och . I regeringens direktiv till reklmautredningen framgick att det endast var blocksystemet som var aktuellt för svensk del. Som utgångspunkt hade utredningen, när det gällde inplaceringen av blocken, att arbeta med två delvis motstridiga krav. För det första skulle man uppnå en så hög och jämn publiktäckning som möjligt. Det andra kravet kom från sida och innebar att TV-reklamen skulle störa den reguljära programverksamheten i minsta möjliga mån. Genom att använda sig av publikundersökningar kom utredningen fram till att det fanns en möjlighet att tillfredsställa båda de uppställda kraven . Nyhetssändningarna visade sig nämligen ha en stabil och jämn tittarfrekvens. Därmed var ett krav uppfyllt. Genom att nyhetssändningarna alltid har fasta sändningstider skulle det vara relativt enkelt att från programsynpunkt placera in reklamblocken före och efter dessa. På så sätt uppfyllde man även det andra kravet. Utredningen valde blocklängder , vilket var (1970) det vanligaste förekommande. Genom särskilda ljus- och ljudsignaler vid på- och avannonseringen samt en särskild symbol i rutan under reklamblockets pågående ansåg utredningen att reklamen klart skulle kunna skiljas från övrig programverksamhet. När det gäller inslagens längd satte utredningen en minimitid , vilket är det vanligast förekommande i . Motivet till en minimitid var att TV-reklamen skulle bli så informativ som möjligt. Vidare skulle annonsören enligt utredningen vara tvungen att annonsera lika mycket i båda kanalerna, vilket ger en minimitid på 2x30 = . O Reklam tillåts bara i block med högst . O Reklamblocken skall placeras så att de ej bryter pågående program. O Reklamblockens placering skall framgå av programannonseringen. Reklamen säljs av ett fristående företag. Regeringen utfärdar regler för sändandet, etiska regler rörande innehållet i reklamen etc. Företaget har därefter, efter avdrag för egna kostnader att inleverera reklamintäkterna till . Med denna modell uppnås den stora fördelen att reklamköparna icke till någon del kan påverka programmets innehåll. Deras kontakter sker uteslutande med det bolag som är fristående och som i sin tur skall skötas utan möjligheter att påverka . Allt tal om annonsörernas påverkan av programutbudet faller därmed. Ingen hävdar att reklam i dagspressen är ett hot mot dess integritet. Fördelen är att betydande belopp skulle tillföras de båda TV-kanalerna. Pengar skulle frigöras för att höja programkvaliteten, och möjligheten att satsa på egen svensk produktion skulle öka. Vad tycker svenska folket? Vad anser svenskarna om reklam-TV? Det har gjorts flera undersökningar för att utreda detta. a. har på uppdrag av Svenska annonsörers förening utfört två undersökningar som redovisas nedan. Genom att dessa undersökningar har gjorts vid två olika tidpunkter har man en möjlighet att mäta stabiliteten i åsikterna över tiden. En annan fördel är att frågeställningarna baserar sig på reklamutredningens modell. Båda undersökningarna är riksrepresentativa och utfördes som telefonintervjuer. Den första () omfattade I 200 intervjuer, och den andra () omfattade 500 intervjuer. Urvalspopulationen var svenskar . Följande fråga ställdes: Det harju diskuterats om vi skall ha TV-reklam i liksom vi har reklamfilm på biograferna. Ett förslag är att man skulle sända med reklam i vardera TV-kanalen. Reklaminslagen skulle inte avbryta de vanliga TV-programmen, utan läggas samlade före och efter nyhetsprogrammen. Är Ni för eller emot en sådan TV-reklam? Svaren fördelade sig enligt följande i de båda undersökningarna: Är för sådan reklam i TV Ar emot en sådan reklam i TV av den vuxna befolkningen () är således för sådan TVreklam. Andelen positiva har ökat () . Till dem som svarat att de var emot reklam eller svarat vet ej ställdes två följdfrågor. Den första löd: "Är ni för eller emot en sådan TV-reklam om det skulle leda till billigare TV-licens? Så här fördelar sig svaren, omräknat till alla i undersökningen: Är för en sådan reklam i TV Den andra följdfrågan till dem som på den inledande frågan svarat negativt eller som inte kunnat ge ett svar löd: Är ni för eller emot sådan TV-reklam om det skulle leda till längre sändningstider eller bättre program? Så här fördelar sig svaren, omräknat till alla i undersökningen: Är för en sådan reklam i TV En stor majoritet av svenska folket är för TV-reklam i den beskrivna formen även utan att man antyder konkreta fördelar; de tillfrågade uppfattar tydligen reklamen som ett välkommet tillskott. Om man antyder konkreta fördelar blir andelen positiva sammanlagt 80 resp. av samtliga vuxna. Intäkter av reklam i TV Många undersökningar har utförts för att beräkna inkomsterna av reklam-TV. Här redovisas några modeller. a) Justering av reklamutredningens resultat räknade för med intäkter på 200 milj. Omräknat i dagens penningvärde ger det 476 milj. kr. b) Andra länders reklampris En uträkning som utgår från andra länders reklampris för 30 sekunders reklamtid och justerad med skillnader i tittarvärden ger vid handen ca 740 milj. kr. Reklamtid: /dag=5 /år (med bortfall, etc.) Pris: /30 sek. Bruttointäkt 742 milj. kr. c) Jämförelse med biografreklam Genomsnittligt biopris: /30 sek. 5 /år ger: Bruttointäkt 636 milj. kr. d) En annan beräkning utförd av på uppdrag av Svenska annonsörers förening har slutat vid 445 milj. kr. Vilken modell man än väljer bör man således kunna räkna med ca 500 milj. kr., vilket skulle utgöra en betydande del av Radio-TV:s inkomster. Reklamfinansiering är med andra ord ett ytterligt realistiskt alternativ för att hålla mottagaravgifterna på en rimlig nivå. Kan dagspressen drabbas? Frågan om reklamfinansiering har ofta diskuterats inom pressens organisationer. Attityden till reklamfinansiering har där i stort sett varit negativ. Denna tveksamhet har dock mera sällan i varje fall i vad gäller borgerliga tidningar varit av principiell karaktär. Rädsla för att reklam-TV skulle leda till minskade annonsintäkter och däregenom försvaga tidningarnas ekonomi har i stället dominerat. Detta är självfallet en viktig fråga, och alla planer på införande av reklam-TV måste beakta pressens situation. Utgångspunkten för samhällets mediapolitik bör vara att vi behöver en stark och självständig press i vårt land. Olika pålagor, t. ex annonsskatten, har bidragit till att den ekonomiska basen har skadats. Om reklam-TV införs förutsätter vi att samhällets presspolitik ses över så att pressen icke skadas genom att vissa reklamintäkter går till TV. Ett borttagande an annonsskatten skulle vara ett sätt att se till att annonsvolymen klarar både reklam-TV och en tillredsställande nivå av annonsintäkter för pressen. Vi kan också tänka oss att annan beskattning för pressen utformas så att tidningarna ges goda chanser till ekonomisk stabilitet. Erfarenheter från andra länder är här av intresse. har ungefär samma massmedia- och reklamstruktur som . Den finska pressen hade 1974 av reklammarknaden medan motsvarande siffra för var . Eftersom har reklam-TV tyder denna jämförelse på att pressens reklamfunktion inte nämnvärt minskar vid införande av reklam-TV. De undersökningar och bedömningar som utförts på området ger vid handen att ett införande av reklam-TV skulle förändra svensk reklammarknad men att de eventuellt negativa effekter som kan uppstå relativt lätt kompenseras. Sannolikt utgör ständigt stigande TV-licensavgifter ett större hot mot dagspressen, då hushållen kan bli benägna att välja bort dagstidningen som nyhetsmedium. Det internationellt sett unika nordiska samarbetet som spänner över nästan hela det politiska fältet bygger på och har möjliggjorts av de nordiska ländernas historiska, språkliga och kulturella gemenskap. Det är av detta skäl som åtgärder inom kulturområdet ägnats särskild uppmärksamhet i t. ex. . Inom det allmänkulturella området har man, i vad angår t. ex. litteratur, teater, film, bildkonst och musik, eftersträvat att unerlätta kommunikation över gränserna och vidga dessa uttrycksmedels tillgänglighet i hela . Få samarbetsområden har ägnats sådan uppmärksamhet som det som berör radio och television. Redan vid 3:e session 1955 antogs en rekommendation till regeringarna dels att vidta åtgärder i syfte att vidga de nordiska inslagen i rundradioprogrammen, dels att söka tillse att vid planläggningen på televisionens område de samnordiska intressena bli tillgodosedda. Motiven för det nordiska kultursamarbetet, och därmed också för , framgår bl. a. av den värdering av 1970-talets samarbete som genomförts på uppdrag av ministerrådet och som publicerades . Där betonas att ju mer ekonomi och teknologi bygger på stora enheter, desto svårare blir det att hävda våra kulturer om de inte stöder varandra. Vår konst, vår litteratur, våra skolor, våra vägar att förstå oss själva, har lättare att överleva i en gemenskap. Av inställning till Nordsat framgår att man är positivt inställd till fortsatt och utvecklat nordiskt samarbete inom kultursektorn. Däremot har man inte satt sig in i eller förstått Nordsatförslagets bakgrund och dess fundamentala tankegångar, nämligen hur man skulle kunna foga in etermedieverksamheten i några små, varandra närstående länders kulturliv med hjälp av en ny teknik. Härvidlag tillför man inte diskussionen något nytt, vilket man rimligen kunde ha gjort med utgångspunkt i erfarenheter och förstahandskunskaper. Inställningen kännetecknas av revirtänkande och farhågor för att de kollektiva kostnaderna för satellitprojektet kommer att få negativa effekter för medelsanvisningen till . Man har förbisett de större perspektiven. När det nu föreligger möjligheter att i princip distribuera alla nordiska TV-program över hela , borde det vara självklart att dessa möjligheter seriöst övervägs. Kostnaderna kan synas stora, även sedan nya, lägre siffror presenterats efter det att Nordsatrapporten lagts fram. Vi betraktar dem inte som avskräckande med hänsyn till de mål som kan uppnås. i relation till budget är de små. Själva omständigheten att en nordisk medborgare kan koppla in vilket nordiskt TV-program som helst kommer att i sig stärka upplevelsen av nordisk gemenskap och därmed medverka till en fortsatt utbyggnad av det allmänna nordiska samarbetet. Av omdelbar betydelse är att Nordsat ger publiken möjligheter att välja mellan ett stort antal TV- och radioprogram. Dessa starkt ökade valmöjligheter är mycket värdefulla, och man bör hysa tilltro till de enskilda individernas kompetens att själva välja vad de vill ta del av. Av särskild vikt är att nordiska invandrare kan få möjligheter att koppla in program från sina ursprungsländer. Denna omständighet befriar självfallet inte t. ex. den svenska televisionen från att producera program direkt riktade till invandrare från grannländerna. Ett Nordsatsamarbete skapar också nya möjligheter för de enskilda radioföretagen att producera program som riktar sig till smala intressegrupper. Satellitsändningar kommer att skapa en ny situation för de nationella programföretagen. De kommer i en konkurrenssituation gentemot grannlandsproduktionen som med all säkerhet blir fruktbar. kvalitetskrav på programutbudet kommer också fortsättningsvis att ställas. I debatten om svenska TV-tittares möjligheter att ta emot satellitförmedlade program från övriga har krav på förbud framförts. En sådan inställning är djupt främmande för den svenska yttrandefrihetstraditionen. Den strider också mot Helsingforsöverenskommelsen, som undertecknat, och vars syfte bl. a. är att öka idé- och informationsflödet över gränserna. Ett förverkligande av Nordsat kommer att ta tid. Det är därför viktigt att nu säga ja till projektet så att dess genomförande kan ske under tidsmässigt goda villkor. Ett uppskjutande av projektet kan förutsätta oss i ett läge där längre fram snabba beslut kan tvingas fram när utomnordiska satelliter är en realitet. Med hänvisning till ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna dels vad som i motionen anförts angående en framtida reklamfinansiering av radio och TV, dels vad som anförts angående ett förverkligande av Nordsat. (ml () () () () () HANS NYHAGE (m) ()