mot · G4021457 · 1981-01-26 00:00:00 — av m. fl. om bostadsbyggandets omfattning och finansiering Vpk:s förslag i olika bostadspolitiska motioner innebär att vi går emot de olika försämringar som genomförts eller föreslås av den borgerliga riksdagsmajoriteten och regeringen. Åtgärderna och förslagen, som är uttryck för en borgerlig bostadspolitik och som riktar sig främst mot vanliga hyresgästers och kommunernas ekonomi, måste bekämpas. Det gäller övervältringen på kommunerna av kostnader för bostadsbidragen. Det gäller försämringen av bostadsbidragen för ensamstående och makar med eller utan barn, pensionärer och studerande ungdomar. Det gäller slopandet av markförvärvs- och hyresförlustlånemöjligheter. Det gäller minskningen av bostadsbyggandet och bostadsbristen. Det gäller räntebidragen till bostadsfastigheterna och den pågående hyresutplundringen. Vpk-förslagen på område, vilka föranleder ökade anslag i förhållande till regeringsförslagen, kan beräknas uppgå till omkring 500 milj. kr. enligt följande: bostadsbidrag 200 milj. kr., underhållslån 200 milj. kr., hyresförlustlån 50 milj. kr., boendemiljö 10 milj. kr. och kollektivhus 10 milj. kr. Våra förslag om en viss förändring/omfördelning av räntebidragen kostar enligt våra beräkningar ca 160 milj. kr. mindre än regeringsförslaget. Till detta kommer vidare den budgetmässiga effekt som förslagen i andra vpk-motioner kan få. Det gäller förslagen om skärpning av reavinstbeskattningen av fastigheter och förslaget om räntetak för skuldränteavdrag för bl. a. villaägare. Effekten där bör kunna bli en budgetmässig förstärkning under sista hälften av budgetåret med omkring 1 500 milj. kr. Andra vpk-förslag om bostadspolitiken av ganska långt gående karaktär får, om de bifalls, inte några budgetpolitiska konsekvenser för kommande budgetår. De kommer däremot att kräva ganska stora belopp under mitten och slutet av . Dessa utgiftsökningar uppvägs emellertid mer än väl av de förslag om minskat stöd för den privata bostadssektorn, ökad reavinstbeskattning och minskade ränteavdrag och hela den omfördelning av samhällsstödet som vpk:s bostadspolitik innebär. a. skulle ett ökat bostadsbyggande få positiva effekter för hela samhället med ökad sysselsättning inom hela byggsektorn och en stor del av den övriga industrin. Den borgerliga regeringens bostadspolitiska misslyckande, dess oförmåga att påverka inflations- och kostnadsutvecklingen har lett till ett krisartat förhållande på bostadsmarknaden. Bostadsproduktionen har minskat så kraftigt att man nära nog kan tala om bostadsbyggandets sammanbrott. starka minskningen av byggandet har framför allt drabbat allmännyttiga bostadsföretags byggande av hyreshus. Ett alltför lågt bostadsbyggande och förskjutningen av relationerna mellan vad som byggs till alltmer egenägda småhus har inneburit att den öppna bostadsbristen kommit tillbaka i många kommuner och i stora delar av vårt land. Byggnadskostnaderna har ökat mycket kraftigt , och produktionskostnaderna för bostadslägenheter har i stort sett tredubblats. De fria marknadskrafterna har fått ett allt starkare grepp över en krymande bostadsmarknad med ett delvis nytt innehåll. Det bostadspolitiska läget, bostadsbristen och de stora hyreshöjningarna kan innebära slutet för den socialt styrda bostadspolitiken. Hyreshöjningarna har varit större än någonsin . Relationerna mellan lön och hyra har försämrats. Fram kostade en nybyggd tvårumslägenhet av den genomsnittliga industriarbetarlönen. motsvarade hyran för en nybyggd lägenhet av lönen. En något äldre lägenhet hade en hyra som motsvarade av den genomsnittliga industriarbetarlönen, och motsvarade den . har det skett en mycket kraftig ökning av boendekostnaderna, som har släppt kontakten med både löneutvecklingen och jämförelsen med andra priser. Varje hyreshöjning är en löneminskning, och det är därför nödvändigt att stoppa hyreshöjningarna. För att undvika en bostadspolitisk katastrof och fritt fram för privata vinstoch spekulationsintressen måste en vändning åstadkommas och en bättre bostadspolitik genomföras. Statsmakterna måste leva upp till sitt övergripande ansvar för bostadsförsörjningen. I det ansvaret ligger skapandet av sådana villkor att nyproduktion, sanering och ombyggnad av bostäder stimuleras och kan ske i tillräcklig omfattning och i god miljö. Den enda riktiga garantin för en god bostadsförsörjning med låga hyror, bra miljö och ett verkligt boendeinflytande är ökade samhällsinsatser och samhällsägda bostäder. Bostadsbristen måste byggas bort. Det minskade byggandet hotar nu tiotusentals jobb, om inte en avsevärd ökning snabbt kommer till stånd. Nyproduktionen måste stimuleras genom en låsning av den garanterade räntan och direkt stöd i olika former med inriktning på hyreshus - även småhus - i /allmännyttig regi. Vpk har , och även , i olika motioner föreslagit sådana åtgärder. Ett viktigt element i sådana åtgärder är en omfördelning av olika samhällssubventioner från ägarsektor till hyressektor, genom förändring av räntebidragen, tak för ränteavdrag (med avdrag efter skatt) för bl. a. villaägare och en skärpning av realisationsvinstbeskattningen vid försäljning av fastigheter. Bostadsbyggandets finansiering, villkoren för samhällets stöd till bostadssektorn har en avgörande betydelse för hur 1980-talets bostadspolitik kommer att se ut. Räntans storlek, lånetidens längd och systemet för belåning är viktigast i sammanhanget. Samhällsinsatser på detta område betyder mest för att åstadkomma lägre boendekostnader. De bostäder som byggs är dyra investeringar för samhället och de enskilda människorna. De skall användas . Därför är det också viktigt att få bort profiterna på det kapital som behövs. Det gäller att få billigare pengar till bostadsbyggande och följdinvesteringar och att göra slut på det privata bankkapitalets miljardvinster på bostadssektorn. Det gamla krav som framförts av hyresgästerna, fackföreningsrörelsen och kommunisterna, om en statlig bostadsbank och en statlig totalfinansiering, är fortfarande lika aktuellt. Finansieringen kan ske genom enhetslån med lång amorteringstid och en låg och fast ränta. Vi kan även tänka oss en övergång till indexanknutna lån (reallån) till mycket låg ränta. I avvaktan på utredningen om detta, där en övergång även bör omfatta befintliga lån, är det nödvändigt att nu stoppa den årliga upptrappningen och förlänga amorteringstiden på bostadslånen till de allmännyttiga bostadsföretagen. Att skapa ekonomisk rättvisa och likställighet i boendet är nödvändigt för att olika insatser för en social bostadspolitik skall ge önskad effekt. Främst måste då eftersträvas neutrala skatte- och finansieringsvillkor mellan olika upplåtelseformer. Vidare måste spekulation och ojämlikhet i förmögenhetsbildning genom boendet förhindras. En tredje viktig åtgärd är att åstadkomma neutralitet i kommunernas täckning av kostnader för investering och drift i samband med bostadsförsörjningen. Från samhällets synpunkt är det mycket dyrare att bygga småhus än flerfamiljshus. Även då det gäller nyttjandet av knappa resurser som mark, kapital och energi ställer småhusen större anspråk än flerfamiljshusen. Orättvisorna mellan olika upplåtelseformer gynnar ägandet av bostaden på bekostnad av dem som hyr eller bor med bostadsrätt. Dessa orättvisor måste bekämpas. Ekonomisk rättvisa skall enligt vår mening åstadkommas i första hand genom ett ökat stöd till hyresboendet, på bekostnad av spekulanter och fastighetshajar, höginkomsttagare och förmögna villaägare med stora och dyra hus. Den kategori villaägare som utgör ungefär en fjärdedel av samtliga, men tillgodogör sig omkring tre fjärdedelar av de subventioner, i form av skatteavdrag, som uppgår till , måste vara med och betala en omfördelning. Orättvisorna måste bort genom att man successivt gör slut på alla vinst- och spekulationsintressen på bostadsmarknaden, i alla led från marken till det färdiga huset. Det gäller även överförande av all den mark som behövs för samhällsbyggandet och de enskilt ägda hyreshusen i samhällets ägo. Småhusägare, hyresgäster och bostadsrättsinnehavare har ett gemensamt intresse av detta. Det är bara privata bank-, mark- och byggintressen som tjänar på nuvarande förhållanden och att man spelar ut olika bostadskonsumenter mot varandra. Vpk har föreslagit olika åtgärder i syfte att stoppa hyresutvecklingen och kraftigt begränsa hyreshöjningarna på hela hyresmarknaden . En gemensam nämnare för de olika förslagen är ett riktat statligt stöd till de allmännyttiga bostadsföretagen. De allmännyttiga bostadsföretagen tillkom som ett resultat av hyresgästernas och hyresgäströrelsens kamp. Staten och kommunerna måste nu slå vakt om allmännyttan, underlätta dess fortbestånd och vidareutveckling för hyresgästernas bästa. Ett genomförande av vpk:s förslag om hyresförlust-, underhålls- och markförvärvslån liksom förslaget om en frysning av kapitalkostnadsnivån för allmännyttan och förslaget om undantag från mervärdeskatt får positiva effekter för landets hyresgäster i form av lägre hyror, bättre boendemiljö och större möjligheter till inflytande. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att uttalar a) att bostadsbyggnadsplanen som mål bör omfatta igångsättning av 70 000 lägenheter genom nybyggnad och av 20 000 lägenheter genom ombyggnad exkl. energisparåtgärder, b) att nyproduktionen främst skall avse hyresbostäder som förvaltas av allmännyttiga bostadsföretag, 2. att hos regeringen hemställer om att förslag föreläggs om sådana ändrade förutsättningar och villkor för finansieringen av bostadsbyggandet som kan såväl stimulera bostadsbyggandet som ge lägre hyror, 3. att hos regeringen hemställer om att förslag läggs fram om en statlig totalfinansiering av bostadsbyggandet och dess följdinvesteringar genom en statlig bostads- och samhällsbyggnadsbank, 4. att beslutar uttala sig för att a) bostadslånen till allmännyttiga bostadsföretag skall undantas från årlig upptrappning av räntenivån, b) en extra upptrappning av räntenivån på bostadslån till privata hyreshus och småhus som bebos av låntagaren t. v. skall ske , 5. att hos regeringen hemställer om att förslag föreläggs om ett statligt stöd genom ränte- och amorteringsfria lån till de allmännyttiga bostadsföretagen avsett att täcka dels deras reguljära kostnadshöjningar års nivå, dels deras särskilda, ökade kostnader och därmed åstadkomma ett hyresstopp. (vpk) C.-H. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)