ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G4021792 · 1981-01-27 00:00:00 — om vissa åtgärder mot kreditkortsbedrägeri Kontokorten har efter hand fått en allt bredare spridning även i . För personer med ordnad ekonomi är användandet av kontokort knappast något problem, ofta i stället ett utmärkt betalningsmedel, då vederbörande av säkerhetsskäl inte behöver bära alltför stora penningbelopp på sig. När det gäller den okontrollerade kreditgivningen och behörighetskontrollen är emellertid situationen en helt annan. Kontokortsbedrägerier och obehörigt utnyttjande av kontokort har ökat kraftigt och medför att betydande polisresurser måste tas i anspråk för utredning av sådan brottslighet. Situationen påminner om förhållandet med checkbedrägerier , vilken brottslighet väsentligen kunnat hejdas genom aktiva åtgärder med legitimationstvång. Kriminologen har på () uppdrag undersökt kontokortsbrotten och därvid i en rapport redovisat en undersökning som pekar på en dramatisk ökning av sådana brott. För att så långt möjligt råda bot på denna utveckling har enligt uppgift RPS försökt att nå en överenskommelse med finansbolagen och handeln om ett generellt legitimationstvång. Detta lovvärda försök har emellertid ej lyckats. Därför finns det nu skäl även för att från brottsförebyggande synpunkt lagligen förlägga säljare att kräva köpare på bankmässig legitimation, när kontokort används som betalningsmedel. Det är av samma anledning lika angeläget att skärpa kontrollen vid utfärdandet av nya kreditkort. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att hos regeringen begära förslag med bestämmelser om legitimationskontroll vid utfärdandet och användandet av kontokort (kreditkort).
mot · G4021796 · 1981-01-29 00:00:00 — av m. fl. om anslaget till statens pris- och kartellnämnd Med hänvisning till vad som anförts i den socialdemokratiska partimotionen om den ekonomiska politiken hemställs att till Statens pris- och kartellnämnd för /82 anvisar ett i förållande till regeringens förslag med . förhöjt förslagsanslag av . () () () () () () () () () () () () ()
mot · G4021797 · 1981-01-27 00:00:00 — av m. fl. om det statliga kreditstödet genom utvecklingsfonderna Regeringen anger i sitt budgetförslag 1981/82 att ytterligare lånekapital inte bör tillföras utvecklingsfonderna /82. Därmed uppnäs en besparing på statsbudgeten om 125 milj. kr. Fondernas möjligheter till garantigivning ökas med motsvarande belopp (regeringens budgetförslag 1981/82 i sammandrag, s. 106). Den åberopade garantigivningen anknyter till den ändring i förordningen om statligt kreditstöd genom regional utvecklingsfond (SFS 1980:124) som genomfördes . Från denna tidpunkt gavs utvecklingsfonderna möjlighet att besluta om statliga garantier (statlig borgen) till små och medelstora företag för lån som företagen upptar i bank intill ett belopp på maximalt /företag. Ränteläget och andra villkor för bankernas utlåning i detta sammanhang regleras i ett avtal mellan industridepartementet å ena sidan och resp. å den andra. Gällande avtal stipulerar således att räntan på dessa statsgaranterade lån skall uppgå till högst diskonto plus , varav en procentenhet skall utgöra ersättning till garantigivaren, dvs. Ränteersättningen till bankerna som långivare uppgår således till diskonto plus . Denna ränteersättning till bankerna har i praktiken av dem bedömts vara för låg för att de skall acceptera utlåning mot statlig garanti. Erfarenheterna visar att utvecklingsfonderna endast i undantagsfall lyckats förmå bankerna att bevilja ifrågavarande lån till företagen. Garantilånereformen har därmed kommit att sakna reellt innehåll i praktisk tillämpning. Vi finner det angeläget att samhället genom fonderna får möjlighet att tillgodose det behov som föreligger av stöd till industriell utveckling. Betydande risk föreligger för att regeringens budgetförslag 1981/82 saknar praktiskt innehåll om inte industridepartementet förmår genomdriva avtalets efterlevnad enligt uppställt syfte. Med denna motivering hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen sägs om behovet av åtgärder för att ge de statsgaranterade lån för vilka utvecklingsfonderna har borgensansvar avsedd effekt. () () () () () ()
mot · G4021798 · 1981-01-27 00:00:00 — av m. fl. om lokalisering till av ett energiverk Inom energiområdet finns ett flertal myndigheter och kommittéer. En utredning som haft att se över myndighetsorganisationen inom området har föreslagit att dessa samordnas till ett nytt statligt energiverk från . Den nya myndigheten skall handha det övergripande ansvaret för handläggning och planering av energifrågorna. Det nya verket beräknas få ca 150 anställda. En lokalisering av statens energiverk till skulle innebära att en del av det löfte om kompensation för förlorade arbetstillfällen som gav i samband med beslutet om nedläggning av flygflottiljen Fil skulle uppfyllas. Nedläggningen av F 11 innebar att 550 arbetstillfällen försvann från utan att någon ersättning för de förlorade arbetstillfällena erhölls. berörs även av utvecklingen vid , då och betraktas som en gemensam arbetsmarknad. Totalt har ca 2 500 arbetstillfällen försvunnit från regionen . Starka skäl talar, förutom de ovan berörda, för att placera statens energiverk till . har anknytning till energiområdet genom att finns i kommunen. Studsvik, som är en forskningsstation, har största samlade resurser för avancerad energiforskning och utveckling. Förutom kärnteknik bedrivs forskning på ny energiteknik, dvs. inom området biosystem, fjärrvärme, solenergi, värmekraftteknik, metanol m. m., och därutöver bedriver Skogshögskolan försöksodling av energiskog. har goda förbindelser med och andra delar av landet dels per jänrväg, dels via genom kommunen. kommer motorvägen att vara helt utbyggd. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställs att beslutar uttala sig för en lokalisering av statens energiverk till . () () () ()
mot · G4021799 · 1981-01-27 00:00:00 — av m. fl. om R 2-reaktorn i Studsvik I budgetförslagets bilaga 17 s. 142 behandlas mycket summariskt verksamheten vid . Orsaken är att ställning till anslagsskrivelse skall tas i den proposition om energipolitiken som aviseras till . Vi vill dock redan nu påminna om hur livsnödvändigt det är för det fortsatta arbetet i Studsvik att ett snabbt beslut fattas om materialprovningsreaktorn R 2. En särskild utredning Fortsatt verksamhet vid R 2reaktorn i Studsvik (Ds 1 1980:9) redovisade sina förslag till chefen för industridepartementet . I utredningen deltog som sakkunniga en rad experter från bl. a. , , naturvetenskapliga forskningsrådet och . Utredare var professor , tekniska högskolan i . Den synnerligen grundliga utredningen utmynnade i klart förord för fortsatt drift. Det klargjordes att R 2-anläggningen uppfyller i fråga om prestanda och flexibilitet i användningen aktuella krav och att den inte kan anses omodern. Förutsedda användningsområden under det närmaste decenniet kräver inga väsentliga om- eller tillbyggnader. Inga krav på större ombyggnad föreligger från tillsynsmyndigheterna men kan inte uteslutas. Sammanfattningsvis kom utredningen fram till bedömningen att det inte fanns några hinder från säkerhetens och teknikens synpunkter för bibehållande av driften . Som motiv för fortsatt drift anförde utredningen bl. a. att i det fortsatta arbetet för kärnkraftens säkerhet är den tekniska och vetenskapliga kompetens som finns samlad kring R 2anläggningen en väsentlig tillgång. Den dominerande användningen av R 2 avser kärnbränsleutveckling för lättvattenreaktorer och därmed sammanhängande materialprovning. Där utvecklas och tillverkas bestrålningsanordningar för reaktorexperimerit. Man funktionsprovar olika typer av reaktorbränsle inkl. icke-förstörande undersökningar. Vidare bestrålas reaktorkonstruktionsmaterial för studium av materialegenskaper. Den näst kärnbränsleutveckling största verksamheten i R 2 avser naturvetenskaplig forskning. Det förtjänar tilläggas att R 2 är en viktig del i Studsvik Energiteknik AB:s uppdragsverksamhet. Ofta förbises att bolaget i betydande omfattning finansierar sin verksamhet genom sådana uppdrag. Det rör sig om både svenska och utländska kunder, som gör beställning av bestrålningsuppdrag. Den slutsats utredningen kom fram till var att statsanslaget till driften av R 2-anläggningen bör bibehållas fortsättningsvis och att anslagssystemet utformas så att kostnadsändringar och varierande priskostnadsändringar för svenska kunder kan ske efter enhetliga principer. Utredningens förslag har fått övervägande stöd från remissinstanserna. bör därför på detta underlag och utan kompletterande utredningar kunna fatta positivt beslut om R 2-reaktorn i Studsvik. Ett sådant beslut är viktigt, inte bara för att skapa en säker reaktordrift utan också för att bolaget skall kunna fullfölja sin inledda omstrukturering till att omfatta all energiteknik. Med stöd av denna motivering hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om snabbt positivt ställningstagande till R 2-reaktorns i Studsvik framtid. () () () ()
mot · G402180 · 1981-01-12 00:00:00 — 1980/81 180-184 om arvoden till suppleanter i statliga styrelser I styrelser och nämnder inom landsting och kommuner har suppleanterna möjlighet att delta i sammanträden och får ersättning i form av arvode vid deltagande. I nämnder och styrelser, som exempelvis , länsvägnämnden, länsarbetsnämnden m. fl., där utser ledamöter och suppleanter, underrättas suppleanterna om sammanträdet. I praktiken har de inte möjlighet att närvara då de inte får någon som helst ersättning vare sig för arvode eller för resa - såvida de inte kallats till sammanträdet som ersättare för ordinarie ledamot. Om en suppleant skall kunna ersätta en ordinarie ledamot borde det anses naturligt att suppleanten har möjlighet att följa styrelsens eller nämndens arbete vid alla sammanträden och inte bara bli kallad till enstaka sådana när den ordinarie ledamoten är förhindrad. En förutsättning för att suppleanterna skall ha reella möjligheter att följa styrelsearbetet och hålla sig informerade om verksamheten är att suppleanter i statliga styrelser har rätt till arvode. Frågan har aktualiserats i . Detta har lett till en förordning om information till ersättare i statliga styrelser och nämnder. Rätten till arvode har emellertid inte blivit reglerad i lag. Enligt min uppfattning bör detta nu ske. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som anförts beträffande ersättning till suppleanter i statliga styrelser.
mot · G4021801 · 1981-01-27 00:00:00 — 1980/81 1801-1807 om samordning av prospekteringsverksamheten Gruvindustrin är av stor betydelse för BD-län. av de industrisysselsatta inom länet återfinns inom gruvnäringen. Två av länets kommuner har växt upp och utvecklats kring gruvnäringen som där ger den dominerande sysselsättningen. Länet är dessutom rikt på av olika slag, vilket ger hopp om nya arbetstillfällen när järnmalmsgruvorna minskar i betydelse. Framgångsrik prospektering är förutsättningen för att gruvnäringen skall leva vidare på lång sikt. Det är viktigt att prospekteringsinsatserna ökas, så att man får fram kunskap om var brytvärda finns. Mineralpolitiska utredningens förslag om en kraftig ökning av resurserna för fullprospektering i sysselsättningssvaga områden måste genomföras. Men det är också viktigt att prospekteringsinsatserna samordnas och att de resurser som står till buds utnyttjas väl och att dubbelarbete i möjligaste mån undviks. SGU har olika uppdragsgivare, varav den viktigaste kan sägas vara . Men SGU tar också emot uppdrag från och , vilka dessutom har egna prospekteringsavdelningar. Denna uppdelning har bidragit till att vissa problem uppstått och att dubbelarbete förekommit. F. n. bedrivs prospektering genom och . Detta torde enligt min mening kunna undvikas om de tre prospekteringsorganisationernas arbetsuppgifter definieras och klarläggs. T. ex. borde SGU () kunna ta hand om den översiktliga prospekteringen, s. k. basprospektering, och ta fram grundmaterial av geologiska kartor, medan bolagens prospekteringsavdelningar och eventuellt SGU () ägnar sig åt djupprospekteringar och s. k. fullprospekteringar för att få fram brytvärda fyndigheter. NSG borde kunna svara för viss samordning. Med en sådan organisation skulle man vinna att det fanns klart definierade arbetsområden för de olika prospekteringsorganisationerna, vilket minskar risken för dubbelarbete och konflikter som man behåller variation och flexibilitet i prospekteringsarbetet. Med hänvisning till ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad ovan sagts om samordning av prospekteringsarbetet i vårt land. 1 1980/81.
mot · G4021802 · 1981-01-27 00:00:00 — om aktivering av anpassningsgrupperna inom de statliga företagen Främjandelagen, som antogs av 1974, hade som syfte att stödja grupper med tydliga svårigheter på arbetsmarknaden, främst de äldre och de handikappade. Stora förhoppningar fästes i detta sammanhang vid de s. k. anpassningsgrupperna. Dessa skulle ha som uppgift dels att hjälpa till vid omplacering inom det egna företaget, dels att vid nyrekrytering underlätta för handikappade och äldre arbetskraft att erhålla anställning. Man hoppades att man genom frivillig överenskommelse därigenom skulle underlätta för de äldre och för arbetstagare med nedsatt arbetsförmåga att erhålla arbete på den reguljära arbetsmarknaden. Härigenom skulle man också undvika tvångsåtgärder. F. n. finns något över 5 000 anpassningsgrupper på arbetsplatser med över 50 anställda. I dessa grupper finns representanter för arbetsgivarna, arbetstagarna och länsarbetsnämnderna. har gjort en utvärdering av anpassningsgruppernas verksamhet för att stimulera dessa grupper att intensifiera verksamheten. Av redovisningen framgår att av totalt 5 121 anpassningsgrupper är det som ej sammanträtt , 2 043 eller av grupperna har behandlat externa frågor, alltså rekrytering utifrån. Statistiken visar också att de statliga företagen i det här sammanhanget haft den lägsta aktiviteten. Av dessa är det som ej sammanträtt , och har behandlat nyrekryteringsärenden. På den primärkommunala sidan är siffrorna resp. . Då det gäller landstingens anpassningsgrupper är det som ej sammanträtt medan har ägnat sig åt nyrekryteringsärenden. På den privata sektorn är motsvarande siffror resp. . Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att hos regeringen begär att åtgärder vidtas för att aktivera anpassningsgrupperna inom de statliga företagen med hänsyn till de svaga gruppernas situation på arbetsmarknaden.
mot · G4021806 · 1981-01-27 00:00:00 — av m. fl. I proposition 1980/81:100 bilaga 15 behandlas och dess uppgifter. Företagsgruppens mål och uppgift anges bl. a. vara följande: Samhällsföretagsgruppens verksamhet skall ses som en arbetsmarknadspolitisk åtgärd i syfte att värna om arbetshandikappades rätt till avlönat arbete. Någon gräns fastslås inte för den lägsta arbetsförmåga som krävs för att få anställning inom organisationen. Samhällsföretagsgruppen är en del av det samlade svenska näringslivet. Verksamheten skall bedrivas effektivt och med iakttagande av affärsmässiga principer. Vidare framhålls att det kan vara svårt att finna lämpliga produkter med hänsyn till de anställdas skiftande förutsättningar samt att bildats för att underlätta marknadsföringen, inte minst på exportsidan. är en ung organisation med viktiga uppgifter. Men det är också en stor organisation med möjlighet till satsningar och risktagningar, som mindre företag inte kan tillåta sig. Detta innebär en fara för den sunda konkurrensprincipen. Från skilda håll i landet har mindre företag påtalat svårigheter att få avsättning för sina produkter därför att det större företaget, , kunnat erbjuda förmånligare villkor. Så säger exempelvis med 120 anställda och 26 milj. kr. i årsomsättning att deras USA-marknad är starkt hotad därför att kan erbjuda rabatter och krediter som ett enskilt företag inte kan ställa upp med. Liknande exempel kommer ifrån flera företag i olika delar av landet. Det är ofta små företag som anser sig inte kunna hänga med i konkurrensen även om Samhällsföretag hävdar att deras priser bygger på marknadsmässiga kalkyler. Samhällsföretags storlek och möjlighet att genom statsbidrag lämna långa krediter är faktorer som inverkar. Även från de mycket små företagen, t. ex. inom hemslöjdsområdet, har också redovisats irritation över en övermäktig konkurrens från Samhällsföretag. Naturligtvis måste Samhällsföretag få sina produkter sålda - men det får ej ske genom en otillbörlig konkurrens gentemot näringslivet i övrigt. Den samhällsekonomiska vinsten blir ju inte stor om redan verksamma företag av den anledningen måste lägga ned. Det är därför angeläget att situationen belyses och att man försöker finna rimliga lösningar som tillgodoser kravet på konkurrensneutralitet. Med hänvisning till vad som i motionen anförts hemställs att hos regeringen begär att reglerna för verksamheten inom prövas utifrån kravet att undvika otillbörlig konkurrens med näringslivet i övrigt. . () ()
mot · G4021807 · 1981-01-27 00:00:00 — Motion 1980/81:1807 av om bättre systematik och information rörande den arbetsrättsliga lagstiftningen har varit ett intensivt skede i fråga om lagstiftningen på det arbetsrättsliga området. Det snabba tempot har inte kunnat undvika att påverka lagstiftningens kvalitet, bl. a. har man i efterhand upptäckt en hel del samordningsbrister. Det är också så att enhetligheten lämnar en del övrigt att önska. Man har stundom valt olika lösningar för likartade problem. Inom ledighetslagstiftningen finns exempel på detta. Vad här har anförts illustrerar det behov som finns av en bättre systematik i den nya arbetsrättsliga lagstiftningen. Inom departementet och ett par utredningar arbetar man med en del samordningsproblem, men vad som saknas är ett samlat grepp på frågorna. Rikdagen begärde att regeringen med parterna på arbetsmarknaden skulle ta upp frågan om den framtida inriktningen av det arbetsrättsliga reformarbetet. Enligt min uppfattning bör man i det sammanhanget även uppmärksamma frågan om hur regler skall kunna göras mera lättillgängliga. En åtgärd i det sammanhanget är att sträva efter en bättre systematik och i vissa fall ett sammanförande av regler. En annan aspekt är förenkling av språket. Det torde vara få rättsliga områden där så många människor har anledning att direkt syssla med lagregler. Detta talar starkt för en särskild ansträngning från de ansvarigas sida för att få fram lättillgängliga texter. Ytterligare en metod som bör övervägas för att förbättra informationen är att tar på sig ansvaret för att sammanföra olika regelkomplex till en eller flera lättillgängliga antologier. Dessa bör vara försedda med korta förklarande texter, hänvisningar till rättsfall och utförliga alfabetiska och andra register. Sådana auktoriserade' lagantologier skulle skapa ett gemensamt referensmaterial som bl. a. skulle underlätta kommunikationen mellan arbetsmarknadens parter och ge ett gott stöd i utbildningssammanhang. Genom att efterfrågan på sådana lagverk kan väntas bli betydande bör det också vara möjligt att hålla ett lågt pris. Med hänvisning till det anförda yrkar jag att begär att regeringen i enlighet med motionen vidtar åtgärder för att göra den arbetsrättsliga lagstiftningen mera lättillgänglig.
mot · G4021808 · 1981-01-27 00:00:00 — av m. fl. om lokalisering till av ett m. m. inom den yrkesinriktade rehabiliteringen har behandlat frågan om ett centralt och rehabilitering. Frågan har också varit föremål för betydande utredning. Vid riksdagsbehandlingen (prop. 1978/79:73, AU 1978/79:20, rskr 1978/79:186) beslöts att ett centralt , forskning och personalutveckling skulle inrättas. ville dock icke - på grundval av då föreliggande underlagsmaterial - ta ställning till institutets geografiska lokalisering. En i riksdagsbeslutet begärd utredning genomfördes, och frågan behandlades ånyo av (prop. 1978/79:216, AU 1978/79:40, rskr 1978/79:441). Regeringens förslag var att institutet skulle förläggas till , men arbetsmarknadsutskottet var av annan mening. Utskottet ansåg att det presenterade materialet inte visade på sådana nackdelar med att placera institutet utanför att en sådan lösning inte borde övervägas. begärde att regeringen skulle utreda frågan ytterligare och sedan återkomma med nytt förslag. Utredningsarbetet ägde rum , och ett avgivet betänkande remissbehandlades . utredningsmannen ansåg att en förläggning utanför kunde övervägas. Han hade dock förslag om viss modifiering av den av beslutade organisationen av institutet. Utredningsmannens förslag innebär att verksamheten vid institutet renodlas mot långsiktiga metod- och utvecklingsfrågor med inriktning på praktiska behov. Antalet tjänster föreslogs vara 19. Institutet föreslogs förläggas till . I fanns enligt utredningsmannen utmärkta möjligheter till samspel med pågående forskning och utveckling inom rehabiliteringssektorn. De i ursprungliga förslag förutsatta arbetsuppgifter för institutet som ej täcks in genom den föreslagna verksamheten i ligger enligt utredningsmannen så nära AMS löpande verksamhet att de bör skötas av AMS befintliga organisation. AMS föreslås få ett tillskott på 15 tjänster. I budgetpropositionen följer regeringen förslaget i dess senare del men avvisar förslaget om att inrätta ett metodutvecklingsinstitut i . 2,3 milj. kr. föreslås anvisas för utveckling angående invandrarnas möjligheter på arbetsmarknaden, 2,6 milj. kr. till en särskild projektverk1 1980/81. 1980/81 1808-1812 samhet inom sektorn och 4,7 milj. kr. Projektverksamheten för invandrare föreslås förläggas till , och AMS förutsätts diskontera medlen för särskild projektverksamhet. Vi anser att övervägande skäl talar för det tidigare beslutet om lokalisering till . Vad i propositionen anförts om prioritering av invandrarfrågor talar för en lokalisering av verksamheten till med hänsyn till det stora inslaget av invandrare och i befintlig forskning med inriktning på invandrarfrågor. Verksamheten bör finansieras genom omdisponering inom ifrågavarande del av AMS verksamhet. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställs att beslutar att ifrågavarande verksamhet inom den yrkesinriktade rehabiliteringen lokaliseras till i enlighet med vad som anförts i motionen. () () J. ()