mot · G4021327 · 1981-01-27 00:00:00 — av m. fl. om fortsatt flottning i I årets budgetproposition, huvudtitel, s. 109, har det utredningsförslag som framlagts om övergång till buntflottning i flodsystem avfärdats med några korta rader. I stället menar man att en upprustning av skall ersätta flottningen. Flottgodset från älven skall därmed enligt departementschefens uppfattning överföras till järnväg. Flär bör först noteras att frågan om buntflottningen efter uppdrag från departementet mycket seriöst utretts genom särskild utredningsman och under samverkan med , och länsstyrelser. En omfattande kontakt och kontakter med berört näringsliv och organisationer har även skett. Bakgrunden till utredningen och dess forcerade genomförande är att lösflottningen på alltmera satts i fråga. Ur regionalpolitisk synpunkt, ur näringslivets synpunkt och med hänsyn till sysselsättningen i en svårt drabbad bygd var det angeläget att söka långsiktigt bärkraftiga lösningar på transportproblemet för råvara från det stora upptagningsområdet för flodsystem till industrin. Både företagsekonomiska konsekvenser, effekter för kraftproducenterna, sysselsättningseffekter, påverkan på miljö, energi- och trafiksäkerhetsaspekter samt inverkan på den allmänna sektorns ansvar för underhåll och investeringar av trafiksystem har här belysts. Man har tagit upp frågan om fortsatt lösflottning, rationell och modernt utformad buntflottning, direkttransport med bil samt järnvägstransport eller kombinationer av dessa skilda transportalternativ. Även om huvuddelen av kustindustriernas råvarubehov redan direkttransporteras på bil och så måste ske även fortsättningsvis, finns det betydande utrymme för val av andra transportlösningar för övrigt virke än att belasta ett klent och föga utbyggt landtransportnät. Utredningen räknar med att 400 000-800 000 m3 virke skall kunna vara den normalfångst som bör kunna prövas i olika transportalternativ. Detta virkesflöde är angeläget för de varaktigt verksamma industrierna i . Varje tvärstransport i förhållande till innebär högre kostnader och därmed nationalekonomiskt kännbara förluster. Den innebär också risker för de två återstående skogsindustrierna med fiberråvara som utgångspunkt i , nämligen Väja-industrin och Utansjöindustrin. I den företagsekonomiska studien påvisas att buntflottningsalternativet ger lägre transportkostnader än andra alternativ. Detta gäller såväl till som till industrier. Av stort intresse är vidare att buntflottningsalternativet frigör ytterligare värdefulla skogstillgångar i de inre delarna av . Detta gäller ca /år. Den nationalekonomiska betydelse som en sådan förflyttning av nollzonen innebär kan knappast överskattas i vårt virkesknappa läge. Råvarubasens utnyttjande är sålunda en faktor som i högsta grad stöder buntflottningsalternativet. Det bör också noteras att buntflottningsalternativet i avseende på energibalansen är mycket gynnsamt. Med ökade oljekostnader förstärks detta alternativs slagkraft alltmera. Ingen torde heller tveka om att just oljepriserna kommer att öka relativt andra energipriser. Att sysselsättningssituationen, framför allt i bygder med svåra sysselsättningsproblem, såsom inlandet, blir gynnsammare i buntflottningsalternativet är även värt att notera. I sin samhällsekonomiska bedömning har utredningen kommit fram till att buntflottningen ur olika aspekter är den mest gynnsamma transportmetoden. Utredningen stannar därför vid att föreslå att man satsar på buntflottning. Ur såväl samhällsekonomisk som företagsekonomisk synpunkt är detta alternativ överlägset övriga. Utvecklingen på energikostnadsområdet gör också, som nämnts, buntflottningsalternativet alltmer intressant. Enligt vår mening får snäva företagspolitiska synpunkter inte hindra buntflottningslösningen, som med hänsyn till samhällsekonomin och med avseende på företagsekonomin i de bestående företagen i är att föredraga. Uppenbart är att den rationella lösningen har fiender bland intressenter som inte vårdar sig om sysselsättning och framtid. Deras agerande i remissammanhanget har skadat buntflottningen. Uppenbarligen har också förslaget i propositionen påverkats av krafter som ingalunda primärt satsar på . Detta är synnerligen olyckligt. Det finns emellertid i remissbehandlingen av utredningen mycket klara tillstyrkanden från oberoende organ. I det här sammanhanget är det angeläget att påpeka att buntflottningen i vårt östra grannland betraktas som en värdefull transportmetod som bör bestå. Ett viktigt skäl är att buntflottningen medför vattenlagring vid industrin, som är en billig metod och ur skogshygienisk synpunkt att föredra framför landbaserad lagring. Buntflottat virke är också enligt finska erfarenheter lättare att hålla färskt än landburet virke. I stället för att avfärda det intressanta framtidsförslaget om buntflottningens introducerande i flodområde borde transportalternativets införande också på andra ställen prövas. Detta skulle vara ett ur energisynpunkt värdefullt bidrag till lösandet av ett viktigt problem för landet. I proposition har buntflottningen som nämnts avfärdats med hänvisning till upprustningen av Forsmo-Hotingbanan. Frågan om en konkurrens mellan transportalternativen har tagits upp i länsprogram 1980. Där heter det (s. 89) att inom ramen för den regionala trafikplaneringen förordat en upprustning av banan. Det är också uppenbart, säger , att buntflottningen skulle minska bandelens betydelse som transportled för skogsråvaror. Banans fortsatta roll som en länk mellan och stambanan för persontransporter och lättare godstransporter samt utifrån beredskapsskäl kan dock inte enligt mening underskattas. Också användningen vid en utvecklad torvbrytning i inlandet gör banan ytterligare intressant som transportled, men i fråga om mindre tunga påkänningar. En upprustning av banan anser kunna ske för att den skall kunna svara emot dessa mindre krävande anspråk. Det sagda visar att planeringsorganet inte bedömer att en kollision föreligger mellan de två intressena - buntflottning och viss upprustning av Försmo-Hotingbanan. Enligt vår mening har länsorganet där tagit en riktig ställning och uppnått en avvägning som totalt blir den bästa för bygdens utveckling. Det är beklagligt att de fyra länsstyrelsernas studier - som entydigt varnar för sysselsättningskonsekvenserna vid en nedläggning av flottningen - inte har gett kommunikationsministern anledning till en mer engagerad behandling. Frågan har helt enkelt inte fått den allsidiga bedömning som beställde i sitt beslut . förslag till åtgärder från samhällets sida som jämställer konkurrensförhållandena mellan flottning och lastbilstransport har inte närmare belysts. Man bör utreda möjligheten att göra flottningsföreningen till en statlig, kollektiv organisation för virkestransporter inom en ådal eller flera. I avvaktan på en sådan mera ingående utredning av flottningsföreningarnas organisation liksom förslag till åtgärder beträffande konkurrensförhållandena mellan flottning och lastbilstransport som framförts i studien från måste åtgärder vidtas för att förhindra en nedläggning av flottningen i de tre älvar som fortfarande flottas. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att beslutar att begära att regeringen tillsätter en utredning om flottningsföreningarnas organisation och konkurrensförhållanden mellan flottning och lastbilstransport i enlighet med vad som anförts i motionen, 2. att som sin mening ger regeringen till känna att - i avvaktan på en sådan utredning - åtgärder vidtas som syftar till att förhindra en nedläggning av flottningen i . BO () ()