mot · G4021303 · 1981-01-26 00:00:00 — av och om lantbruksutbildningen Lantbruket har som tidigare en central betydelse för vårt samhälle. Samhället ställer också stora krav på lantbruket. Lantbrukarna skall med största möjliga hänsyn till de ekologiska förutsättningarna producera maximal mängd livsmedel. För att klara dessa krav måste alla som är sysselsatta inom näringen ges tillfälle till en god utbildning. För att kunna bedriva lantbruk på ett ändamålsenligt och framgångsrikt sätt är den praktiska erfarenheten en grundförutsättning. Den teoretiska utbildningen, främst i ekonomi och ekonomisk planering, har även blivit alltmer betydelsefull . Den grupp ungdomar som söker sig till lantbruksutbildningen har förändrats. sökte sig i huvudsak ungdomar som på ett eller annat sätt praktiskt kommit i kontakt med jordeller skogsbruk till lantbruksskolorna. saknas ofta den praktiska erfarenheten. Uppläggningen av utbildningen vid lantbruksskolorna har inte i tillräcklig utsträckning anpassats till dessa varierande krav på praktisk resp. teoretisk utbildning. Den tvååriga utbildningen vid jord-, skogs- och trädgårdsskolorna är s. k. gymnasieutbildning. Eleverna kommer i stor utsträckning direkt från . Någon erfarenhet av yrket har de följaktligen inte, eftersom de bara är . arbete i t. ex. skogen, och inte heller i jordbruk eller trädgård. vid skolan (två terminer) har eleverna bibringats en hel del teoretisk kunskap om yrket, men fortfarande har de ingen praktisk erfarenhet. Eftersom de är så unga och inte har praktisk erfarenhet är det ofta svårt att få en vettig praktikplats. Det skulle därför vara bättre om eleverna fick vara kvar på skolan och under sakkunnig ledning arbeta i t. ex. skol jordbruket eller -trädgården. Eftersom det är frågan om utbildning i de areella näringarna bör eleverna finnas på skolan under växtsäsongen. Över huvud taget blir det frågan om att lära sig det lämpligaste och bästa sättet att utföra diverse arbeten. Detta är mycket viktigt, eftersom det är fråga om till stor del praktiska yrken. Det räcker inte att enbart läsa om hur man utför arbeten. De flesta skolor har investerat i skol jordbruk, trädgårdar och växthus m. m., och detta skall också utnyttjas till fullo i undervisningen. Exakt hur en förändring av undervisningen skall göras får naturligtvis diskuteras ingående. Kanske kunde det vara lämpligt att dela in läsåret i tre terminer. Det behöver inte heller vara exakt samma första och andra året. Det är ju inget som hindrar att en skola t. ex. slutar då vårbruket börjar. Förutom den tvååriga jordbrukslinjen finns inom jordbruksutbildningen även en 40 veckors grundkurs. I samband med att läroplanen för grundutbildningen reviderades uttalades att denna kurs borde ersätta den dåvarande 20 veckors grundutbildningen på grund av att denna kurs ansågs alltför kort. Med hänsyn till lantbruksutbildningens karaktär och den stora betydelse som praktisk erfarenhet har borde 20 veckors grundkursen finnas kvar för den kategori sökande som har relativt lång arbetslivserfarenhet och behöver inhämta teoretiska kunskaper i t. ex. ekonomi. På grund av att utbildningen sker lämpar den sig väl för en lantbrukare som behöver komplettera sina teoretiska kunskaper. I utbildningsutskottets betänkande 1980/81:6 uttalar utskottet att det är viktigt att utbildningsutbudet i samhället svarar mot behoven på arbetsmarknaden och hos de studerande. Det anförs vidare att det ankommer på SÖ att ta nödvändiga initiativ i sådana frågor. Vi är väl medvetna om detta förhållande men anser ändå att det mot bakgrund av vad som anförts i motionen är nödvändigt med ett uttalande från sida för att åstadkomma en mer ändamålsenlig lantbruksutbildning. Med hänvisning till ovanstående hemställs 1. att hos regeringen begär förslag om att 20 veckors kursen inom lantbruksutbildningen återinförs, 2. att hos regeringen begär att gymnasieskolans terminsindelning - särskilt när det gäller jord-, skog- och trädgårdsskolor - anpassas efter utbildningens art på sätt som angivits i motionen.