ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G4021349 · 1981-01-27 00:00:00 — 1980/81 1349-1357 av m. fl. om godstransporterna i skärgården Väl fungerande godstransporter i skärgården till rimliga priser är ett väsentligt krav, när det gäller att förbättra livsvillkoren för den helårsboende befolkningen. Det nuvarande stödet till skärgårdstrafiken är inriktat på persontrafiken. Ett särskilt stöd till godstrafiken skulle direkt förbättra förutsättningarna för exempelvis småindustrin, hantverksföretag och affärer i skärgårdsområdet. Vid behandling av proposition 1975/76:88 om åtgärder inom skärgårdsområdena - jämte motioner - beslöt som sin mening ge till känna att regeringen borde överväga särskilt stöd till godstrafiken i skärgårdarna samt om möjligt i nästkommande budgetproposition redovisa resultatet av dessa överväganden. Fem budgetpropositioner har avlämnats sedan fattade detta beslut. Regeringen bör nu kunna redovisa sina överväganden. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställer vi att beslutar som sin mening ge regeringen till känna vad i motionen anförts om godstransporter i skärgården. () ()
mot · G4021350 · 1981-01-27 00:00:00 — av m. fl. om organisationen av lotsväsendet I trafikutskottets betänkande 1978/79:18 om en ny trafikpolitik behandlades också några motioner om organisationen av lotsväsendet. Motionerna var föranledda av en utredning med förslag till ny organisation för . Med anledning av motionerna uttalade trafikutskottet: Enligt vad utskottet har erfarit kommer, när beredning av ärendet rörande organisation är avslutad, förslag att föreläggas . Någon indragning av lotsplatser eller lotsuppassningsställen bör därför inte heller ske utan att beretts tillfälle att ta ställning härtill. Detta gav regeringen till känna. I årets budgetproposition 1980/81:100 bilaga 9 anför kommunikationsministern (s. 40): Mitt förslag till medelsförbrukning förutsätter en fortsatt effektivisering och rationalisering av verksamheten. Vad betyder detta? Den därpå följande meningen inger viss oro: Bl. a. krävs en fortsatt anpassning av lotsningsverksamheten till den faktiska efterfrågan. Innebär detta att också kan avveckla lotsplatser? Exempelvis Vinga och ? Innebär det vidare att kan riskera att bli obemannad vissa delar av dygnet? Konsekvenserna av en sådan anpassning skulle bli mycket allvarliga. bör därför vidhålla sitt tidigare ställningstagande. Någon indragning av lotsplatser eller lotsuppassningsställen bör alltså inte ske utan att beretts tillfälle att ta ställning härtill. Med hänvisning till ovanstående hemställer vi att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad i motionen anförts om indragning av lotsplatser och lotsuppassningsställen. () ()
mot · G4021351 · 1981-01-27 00:00:00 — om allergikers möjligheter att utnyttja SJ De människor som lider av allergiska besvär är många, och de förefaller att bli allt flera. Vi måste överallt i samhället vara observanta såväl på dessa människors besvär som på saker som orsakar allergier. I många fall kan man med ganska enkla medel göra livet drägligare för dem som har problem med allergier. Detta gäller inte minst olika lokaler och allmänna transportmedel. Många allergiker kan inte vistas på sådana platser utan att få mycket stora obehag ifall där också förekommer hundar, katter och andra husdjur. Den som vill åka med eller något annat kollektivt trafikmedel har ingen möjlighet att försäkra sig om att få en plats där något djur inte finns i närheten och inte heller har vistats. Problemen kan vara särskilt svåra när det gäller , eftersom den resande där oftast befinner sig i kupén under åtskilliga timmars tid. Förhållandena har varit mycket bättre för allergiker när det gäller staten järnvägar. För ett stort antal år sedan förekom speciella kupéer för resande med hundar. Kunskapen om allergier var inte så stor, så de speciella kupéerna motiverades förmodligen inte av allergikers svårigheter. Men medan kännedomen om allergier har blivit större och antalet allergiker har ökat, så har statens järnvägars hänsyn till denna trafikantgrupp minskat. Hundar skulle tidigare vistas i rökkupéerna men tillåts nu även i andra kupéer. Särskilda vagnar där djur inte får komma in har införts i t. ex. , men fortfarande inte hos . Allergikers möjligheter att anlita kan ökas väsentligt genom en så enkel åtgärd som att återinföra regeln om att husdjur måste vistas i rökkupéerna. Om inte är riktigt hela folkets järnväg, beror det till stor del på att många allergiker har svårt att använda järnvägens tjänster. Men denna brist både kan och bör rättas till utan dröjsmål. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om återinförande av regeln att husdjur på tågen endast får medföras i rökkupéer.
mot · G4021352 · 1981-01-27 00:00:00 — av och Hans Nyhage om upprustning av järnvägslinjen fattade 1979 beslut om den nya trafikpolitiken (prop. 1978/ 79:99, trafikutskottets betänkande 1978/79:18). I detta beslut indelades landets järnvägsnät i grupper, där de mest trafiksvaga banorna placerades i en grupp som skulle genomgå en särskild prövning när det gällde den fortsatta persontrafiken. En sådan bandel är sträckan Falköping-()-. som förflutit efter beslut har de kommuner som berörs av bandelen i upprepade framställningar till regeringen krävt att denna prövning påskyndas och påpekat järnvägens betydelse för bygden. Något besked har dock inte erhållits, och har bandelen delvis avrustats och underhållet eftersatts. Kommunerna har i sina framställningar understrukit vikten av att bandelen får finnas kvar och bibehållas för såväl person- som godstrafik. Persontrafiken har visat en uppåtgående trend. a. utnyttjar ca 100 elever från kommun vid gymnasieskolan i järnvägen som kommunikationsmedel för resor till och från skolan. Även de industrier som betjänas av godstrafiken på bandelen har påtalat banans värde och behovet av upprustning. Inte minst med anledning av den utveckling på energiområdet som vi kan förutse med höjda priser och minskad tillgång på oljeprodukter torde ett bibehållande och en upprustning av järnvägsnätet vara en riktig investering, och detta bör ske innan nedslitningen gått alltför långt. Mot bakgrund av vad som ovan anförts hemställer vi att beslutar uttala sig för att bandelen bibehålls och upprustas för såväl person- som godstrafik. HANS NYHAGE (m)
mot · G4021354 · 1981-01-27 00:00:00 — av m. fl. om finansieringen av en tunnelbaneutbyggnad till beslöt att bygga ut nordöstra tunnelbanegren från , kommun, till . I samband därmed skulle vissa delar av läggas ned (Ö-Roslags ). Av handlingarna i framgår att investeringskostnaderna för tunnelbanan totalt beräknas uppgå till över 700 milj. kr. Av denna summa beräknas statsbidraget uppgå till ca 200 milj. kr. och egen andel till drygt 500 milj. kr. Som alternativ till byggandet av tunnelbanan framfördes i att den nuvarande skulle behållas. Det konstaterades att den nuvarande med ett normalt underhåll skulle kunna utnyttjas in med nuvarande standard. I det normala underhållet beräknades ingå investeringar i såväl banmateriel som vagnmateriel, men kostnaderna för dessa investeringar skulle ej kunna överstiga 200 milj. kr. Skillnaden i kostnader mellan å ena sidan dagens Roslagbana i väl underhållet skick och å andra sidan en tunnelbana till är mycket stor, ca 500 milj. kr. Denna summa pengar måste under alla omständigheter betalas av rikets skattebetalare, via statsskatten, samt skattebetalare, via landstingsskatten i . Att eventuella samhällsvinster av tunnelbaneinvesteringen skulle stå i rimlig proportion till de faktiska investeringskostnaderna har ej visats. Inte heller är det så att driftkostnaderna för tunnelbanealternativet framstår som lägre än kostnaderna för en fortsatt drift av den nuvarande . Vidare har en stor befolkningsmajoritet i berörda kommuner vid en folkomröstning helt klart visat att man ej önskar få en tunnelbaneförsörjning. Regeringen har i årets budgetproposition icke föreslagit några medel för utbyggnad av tunnelbanan. Vi hälsar detta med största tillfredsställelse. Enligt vår uppfattning bör några medel ej heller anslås. att är en väl fungerande trafikapparat, som kan bevaras också , att en stor folkmajoritet i berörda kommuner har visat att den vill ha kvar, att bibehållande av är mindre kostsamt än byggande av en tunnelbana, att starka samhällsekonomiska skäl talar för att en omsorgsfull prioritering måste göras av nya investeringsprojekt, som finansieras med skattemedel. Med hänvisning till vad som ovan framhållits hemställs att gör ett principuttalande av innebörd att några medel nu eller inte skall anslås från statlig sida till investeringskostnader avseende en tunnelbaneutbyggnad mellan , kommun, och . G. () i () () () ()
mot · G4021356 · 1981-01-27 00:00:00 — av Per m. fl. är ett län med betydande problem på arbetsmarknaden. framstår det som uppenbart att omfattande strukturförändringar inom bl. a. stålindustrin kvarstår i . Synen på vid behandling av regionalpolitiken framgår av arbetsmarknadsutskottets betänkande 1978/79:23 s. 130-133. Utskottet könstaterade att länets näringsliv är inne i ett skede av strukturomvandling och framhöll bl. a.: Förutom olika insatser inom ramen för industripolitiken är det mot den anförda bakgrunden naturligt att även regionalpolitisk! stöd utgår för att främja en utveckling mot ett modernare och mer differentierat näringsliv. Utskottet hänvisar till vad sagts om möjligheten att i viss omfattning ge regionalpolitisk! stöd utanför stödområdena. Under rubriken åtgärdsprogram m. m. anfördes: har haft betydande problem att hålla sysselsättningen uppe. har 6 300 sysselsättningstillfällen i länet försvunnit, varav 4 000 inom industrin. Arbetslösheten är den högsta i landet utanför skogslänen. är ett av de mest industridominerande länen i riket med stora inslag av företag inom bl. a. teko- och stålindustrin. De senaste årens kriser i dessa branscher med åtföljande strukturella förändringar har i betydande grad drabbat länet. Till detta kommer att den inom länet stora verkstadsindustrin genom rationaliseringar minskat sin sysselsättning i icke obetydlig grad. I synnerhet , och har haft det besvärligt. Till följd av utvecklingen vid i har även haft stora problem att hålla sysselsättningen uppe. Näringslivets utveckling i länet medförde att på initiativ tillsatte en ledningsgrupp för att genomföra en specialutredning om näringslivet i länet. Denna grupp fick sedermera regeringens uppdrag att samordna de regionalpolitiska och sysselsättningspolitiska insatserna på orter som drabbats av problem till följd av strukturförändringar inom stål-, textil- och konfektionsbranscherna. En kommitté för vardera , och har varit knuten till ledningsgruppens organisation. har de framlagda förslagen redovisats i rapport till . Förslagen, som syftar till att utnyttja och utveckla kapaciteten inom länets näringsliv, har fördelats på olika myndigheter och organ för omedelbara åtgärder. fortsatta verksamheten bör enligt utredningen bedrivas inom ramen för ordinarie organ. I nuvarande budgetläge finns det inte utrymme för några kostnadskrävande förslag. Däremot finns det all anledning bredda arbetsmarknaden och förbättra utsikterna till nylokaliseringar genom förbättrade tågförbindelser med och övriga . Enligt vår uppfattning bör en snabbutredning undersöka möjligheterna och kostnaderna av: o att omdirigera den s. k. Östgötapendeln över varje timme, o att få Östgötapendeln att stanna i , o att bygga ut tvärförbindelserna från över till , o att få en snabbförbindelse runt över , o att få några Göteborgståg att stanna i . Med ledning av ovanstående hemställer vi att hos regeringen begär en översyn av SJ:s investeringsprogram i enlighet med vad som anförts i motionen. PER () ()
mot · G4021357 · 1981-01-27 00:00:00 — av om minimimåttet på kräftor Enligt fiskeristadgan (1954:607) skall kräfta för att få fiskas ha ett minimimått om från spetsen av pannhornet till fasta kanten av mellersta stjärtfenan (10 §). Om någon oavsiktligt fångar en för liten kräfta och genast kastar tillbaka den i vattnet har vederbörande inte överträtt fångstförbudet (11 §) gällande minimimått för kräftor överfördes när fiskeristadgan antogs 1954 från tidigare lagstiftning utan särskild motivering. Vid remissbehandling av förslag till stadga rekommenderade emellertid och stads hushållningssällskaps förvaltningsutskott en höjning av minimimåttet . Som skäl angavs bl. a. att risken för överfiskning skulle minska och att en ur konsumentsynpunkt bättre produkt skulle tillföras marknaden. Även var inne på motsvarande tankegångar utan att framföra ett bestämt yrkande. Under de år som gått sedan fiskeristadgan antogs har motiven för en höjning av minimimåttet för kräftor blivit allt starkare. Så länge fisket är av begränsad omfattning har minimimåttet den innebörden att alltför små kräftor ej behålls; genomsnittsmåttet för upptagna kräftor ligger dock betydligt högre. Men kraftigare fiske pressar genomsnittslängden allt närmare minimilängden; andelen medelstora och stora djur sjunker. I praktiken har de svenska kräftor som saluförs blivit allt mindre, vilket varje konsument kunnat konstatera. Detta är knappast ett intresse vare sig för säljare eller köpare. För att möjliggöra att svenska kräftor genomsnittligt får växa sig något större innan de kan bli föremål för fiske bör minimimåttet i fiskeristadgan ändras . Med hänvisning till det ovan anförda föreslås att hos regeringen hemställer om förslag till ändring av fiskeristadgan med i motionen angiven innebörd.
mot · G4021363 · 1981-01-27 00:00:00 — om ökad användning av returglas, m. m. Förpackningsproblematiken utgör ett av samhällets växande problem. Åtgärder har vidtagits för att så långt möjligt eliminera uppkommande problem. Men när det gäller aluminiumburkens introduktion i stor skala på den svenska marknaden har man enligt vår mening inte tillräckligt prövat de praktiska förutsättningarna härför innan introduktionen sker. Utredningen om återvinning av dryckesförpackningar har presenterat sina förslag. Dessa går bl. a. ut på att befästa returglasets position på marknaden och att vidta åtgärder för att hindra att engångsglas får ökad marknadsandel. Utredningen föreslår vidare intensifierat forsknings- och utvecklingsarbete på förpackningsområdet med inriktning på energi- och resurssnål teknik samt på en begränsning av miljöstörningarna. Utredningen föreslår en kraftig pant på aluminiumburkar för att säkerställa återvinningen. föreslås att förpackningsavgiften höjs med för aluminiumburkar. Från föreslås en med förhöjd återbetalningsbar förpackningsavgift på aluminiumburken. På detta sätt skulle aluminiumburken i praktiken komma att förses med ett villkor om en hög återvinningsprocent. Med de erfarenheter som vunnits om återvinning av burkar innebär förslaget i realiteten något som nära kan liknas vid ett förbud. Från såväl energi- som nedskräpningssynpunkt är det angeläget att man väljer andra former för dryckesförpackningar än aluminiumburken. Med tanke på att produktionen i Fosiefabriken redan är i gång finns det skäl att snabbt vidta åtgärder. Dessa bör vara inriktade dels på att hävda och stärka returglasets ställning på marknaden, dels på att begränsa aluminiumburkens attraktivitet för förpackningsindustrin genom att nu ställa höga krav på återvinning enligt utredningens förslag om förpackningsavgift. Varje dröjsmål i beslutsfattandet i dessa avseenden kan innebära att marknaden har förskjutits i negativ riktning från miljösynpunkt. Med stöd av det anförda hemställs 1. att hos regeringen begär förslag om skyndsamma åtgärder för att stärka returglasets ställning på marknaden, 2. att hos regeringen begär skyndsamma åtgärder innebärande krav om hög återvinning av aluminiumburkar enligt vad som anförts.
mot · G4021364 · 1981-01-27 00:00:00 — 1980/81 1364-1370 om ändrade bestämmelser rörande älgjakt Regleringen av jakten är en fråga som djupt engagerar många människor. Den utveckling som varit, t. ex. när det gäller jaktvårdsområden m. m., har inneburit väsentliga förbättringar i viktiga avseenden. Enligt min mening är det viktigt att regleringarna av jakten utformas på ett sådant sätt att den enskildes rättssäkerhet inte omintetgörs. Enligt min mening finns det från rättslig synpunkt skäl att närmare studera hur regleringen och samordningen av älgjakten i sin praktiska tillämpning kommit att utformas i vissa fall. Det är angeläget att länsstyrelsernas tvångsbeslut inte går längre än vad som angivits i beslut. Det är vidare angeläget att hela hanteringen mark- och jakträttsfrågor inte byråkratiseras i onödan. När det gäller polisens tillsyn av att gällande regler följs vill jag peka på svårigheterna att kontrollera om överskjutning förekommer. Även för den enskilde jägaren är den exakta årliga älgtilldelningen ett problem. Man skulle uppnå samma mål om älgtilldelningen skedde enligt ett rullande system. Med stöd av det anförda hemställs att hos regeringen begär en översyn av gällande reglering av älgjakten i enlighet med de riktlinjer som anförts i motionen.
mot · G4021366 · 1981-01-27 00:00:00 — av och i Kumla om åtgärder för att minska sockerkonsumtionen Socker i maten är bara döda kalorier. Utöver energi ger det inga viktiga näringsämnen eller vitaminer. Socker är skadligt för tänderna (karies) och en viktig orsak till övervikt med bl. a. risk för hjärt- och kärlsjukdomar. Vi svenskar äter numera ca socker per person och år. Man kan mycket väl klara sig utan socker. var sockerkonsumtionen i vårt land bara per person och år och då i huvudsak en lyxprodukt förbehållen de förmögna. Mer än hälften av det socker vi nu äter finns dolt i industriellt framställda livsmedel. Det är en ökande andel av vår sockerkonsumtion. Det vanligaste svenska brödet innehåller lika stor andel socker som läskedryckerna eller . Frukostflingor kan innehålla ända socker, ketchup etc. Livsmedelsindustrin utnyttjar de olika sockerarternas olika egenskaper för att göra sina varor attraktivare. Mer socker i produkten gör den oftast lättare att sälja. Något medfött behov av socker finns inte. Det fungerar som en krydda genom att för många göra maten smakligare. Den nuvarande konsumtionen i vårt land är dock alltför hög. Behovet av tandvård och olika former av dyrbar sjukvård skulle minska om den genomsnittliga sockermängden i vår mat kunde reduceras. I propagandan för sundare kostvanor bör varningar för det onyttiga och ofta skadliga sockret bli vanligare. Man bör överväga att föreskriva högsta tillåtna sockerhalter i vissa industriellt framställda livsmedel. Sockerhalten i sådana varor bör redovisas på förpackningarna. Det är ovanligt att den totala sockerhalten anges av producenten. Den överdrivna sockerkonsumtionen utsätter medborgarna för hälsorisker och orsakar samhället dryga vårdkostnader. Därför bör även andra metoder att sänka förbrukningen diskuteras. Genom att ta ut en hög skatt på socker skulle statskassan kunna tillföras som samhällets vårdkostnader minskade. Eftersom huvuddelen av det socker som förbrukas i vårt land också produceras här skulle en sänkning av sockerkonsumtionen kunna få vissa sysselsättningseffekter. Det är dock inte osannolikt att sockerråvarorna kan komma att användas för mer samhällsnyttig energiproduktion. På olika håll i världen pågår experiment med metanol/etanol i bensinen. Nuvarande bilmotorer fungerar bra vid inblandningar av etanol. I framställs grön bensin i stor skala med sockerrör som råvara. Där planerar man att ersätta väsentligt mer än hälften av bensinbehovet på detta sätt. Dagens sockerproducenter kan kanske komma att spela en roll i våra ansträngningar att minska beroendet av importerad olja. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär åtgärder för att reducera mängden socker i vår mat, speciellt i industriellt framställda livsmedel. () i Kumla
mot · G4021367 · 1981-01-27 00:00:00 — 1980/81:1367 av m. fl. om hänsynstagande till naturvården vid jordbruk Många människor upplever en oro över det moderna jordbrukets effekter på hälsa och miljö. Uppmärksamheten har bl. a. riktats mot de kemiska bekämpningsmedlens möjliga effekter på människors hälsa. Användningen av handelsgödsel är ett annat område vars negativa konsekvenser från ekologisk synpunkt alltmer tycks klarläggas. Bottendöden i anses t. ex. ha ett klart samband med kvävegödslingen i jordbruket. Men det är inte bara effekterna på människors hälsa och den yttre miljön som är oroande. I en rapport som utarbetats inom , Hushållning med mark och vatten 2, pekar utredarna på att det även finns tecken som tyder på att jordbruksmarkens förmåga och lämplighet för livsmedelsproduktion är på väg att försämras som en följd av bl. a. tillförsel av tungmetaller, användningen av tunga jordbruksmaskiner, ensidig stråsädesodling och bruk av kemiska bekämpningsmedel. Dessa larmsignaler är enligt vår mening tillräckliga skäl för att jordbruket skall åläggas samma rimliga miljöhänsyn som gäller för skogsbruket och industrin. Därför upprepar vi vårt krav från föregående (motion 1979/ 80:1754) att för jordbruket måste gälla, liksom för alla andra näringar, att verksamheten skall bedrivas med utgångspunkt i den ekologiska grundsynen. Allmänna hänsynsregler bör införas i jordbrukets lagstiftning som ett komplement till naturvårdslagen på motsvarande sätt som har skett i skogsvårdslagen. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställer vi att beslutar som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om behovet av allmänna hänsynsregler i jordbrukets lagstiftning. () ()
mot · G4021371 · 1981-01-26 00:00:00 — 1980/81 1371-1378 av om strålbehandling av livsmedel En ny metod att konservera livsmedel är strålbehandling med radioaktiv strålning. Livsmedlet förpackas och utsätts för så hög strålning att bakterier och svampar dör, och livsmedlet blir mer hållbart. Effekterna av denna strålbehandling är ännu ej utforskade. Det är därför angeläget att se till att någon import till av strålbehandlade livsmedel ej sker, så länge effekterna ej klarlagts. Genom strålbehandlingen blir livsmedlet visserligen ej radioaktivt men dess kemiska sammansättning förändras. Människans organism är beroende av en viss bakterieflora, och just genom livsmedel tillförs organismen bakterier. Vad händer om denna tillförsel stoppas därför att människan övergår till strålbehandlade livsmedel? Vilka effekter på allmänhälsan har de ämnen som bildas vid strålbehandlingen? Om de kemiska ämnena har nedbrytande effekter på kromosomerna vilket gjorts gällande - kan detta medföra genetiska skador. Hur förhåller det sig med riskerna för cancer om man äter strålbehandlade livsmedel? Stora belopp har lagts ned utomlands på forskning om strålkonservering, och intresset är stort främst inom de stora multinationella företagen. Frågetecknen är emellertid många. Innan svaren getts på alla frågor bör strålbehandlade livsmedel varken produceras eller importeras till . Med hänvisning till ovanstående hemställs att hos regeringen begär att strålbehandlade livsmedel ej får produceras eller importeras så länge effekterna av desamma ej tillräckligt klarlagts. 1 1980/81.
mot · G4021374 · 1981-01-27 00:00:00 — av m. fl. om upphävande av lagen om bevarande av bokskog Den nu gällande, av beslutade, skogsvårdslagstiftningen reglerar i stort många av de frågor som också behandlas i lagen om bevarande av bokskog. Sålunda regleras frågor om naturvårdsintressen och finns bestämmelser om skyldighet att anmäla slutavverkningar i skogsvårdslagen. Genom att det finns en särskild lag som reglerar bokskogsskötsel, krävs att två olika myndigheter - och naturvårdsenhet - skall granska frågor om bokskogsskötsel. Detta leder till ökat krångel och kostar självfallet statsmakterna pengar, bl. a. i form av olika bidrag. Mot bakgrund av att den nya skogsvårdslagen nu finns torde det vara mindre anledning att ha en särskild lagstiftning för just bokskogen. Med anledning av det anförda hemställs att hos regeringen hemställer om en utredning om upphävande av lagen om bevarande av bokskog. BO () ()