mot · G50246 · 1981-10-26 00:00:00 — Återställande av tidigare regler för värdesäkringen inom den allmänna försäkringen Jämfört med regeringens förslag innebär våra förslag att statens inkomster på helårsbasis blir högre, medan dess utgifter ökas med . Därmed skulle budgetsaldot förstärkas med jämfört med regeringens förslag. Den stramare finanspolitik vi förordar utgör ett steg i riktning mot att sanera statsfinanserna och därmed skapa en av de nödvändiga förutsättningarna för att återvinna samhällsekonomisk balans. Den lättare penningpolitik som därmed möjliggörs leder till att investeringarna stimuleras. Dessa bör också främjas av det faktum att , genom att acceptera våra förslag, visar sin vilja att skapa realistiska förutsättningar för avtalsrörelsen och därmed att göra konkurrensförbättringen varaktig. Förslagen i denna motion innebär att arbetslösheten bekämpas med alla till buds stående medel, utan att nya risker för inflation uppstår genom ytterligare försämrade statsfinanser. 4 Vår syn på regeringens förslag 4.1 Samhällsekonomiska aspekter Devalveringen De svenska devalveringarna hade goda förutsättningar att leda till en varaktig förbättring av det svenska näringslivets konkurrenskraft i förhållande till utlandet. Det återhållsamma löneavtalet 1978, i vilket löntagarna till skillnad från vad som varit vanligt i flertalet länder inte sökte kompensera sig för devalveringens inkomstsänkande effekt, medförde en mycket påtaglig inbromsning av inflationstakten. Denna sjönk och böljan av 1979 ned till en årstakt av . Emellertid lades den ekonomiska politiken om i markerat expansiv riktning och förstärktes denna stimulans av efterfrågan genom såväl skattesänkningar som en mycket snabb expansion av den offentliga efterfrågan. Allt detta gjordes mitt i en kraftig internationell konjunkturuppgång. I kombination med de inflationsimpulser som de förnyade oljeprishöjningarna förorsakade drev denna expansiva politik upp inflationen till en takt ovanför OECD-genomsnittet. Inflationen i , våra viktigaste konkurrentländer och totalt (årlig procentuell förändring) ' 12 månader fram t. o. m. . har den svenska inflationen legat över OECDgenomsnittet och väsentligt högre än i våra viktigaste konkurrentländer. Vid given växelkurs leder en sådan utveckling till att de svenska varorna och tjänsterna stiger i pris jämfört med utländska varor och tjänster. Detta leder med nödvändighet till minskad efterfrågan på den svenska produktionen såväl hemma som utomlands. uppstår därvid ett tryck nedåt på växelkursen. Detta var exempelvis vad som inträffade dels , dels då den svenska kronan utsattes för akuta förtroendekriser. Det tvååriga löneavtal som arbetsmarknadens parter tecknade gav hopp om en förbättring av den svenska konkurrenskraften. Emellertid försämrades konkurrenskraften genom den valutapolitik regeringen förde fram till devalveringen . Övervärderingen av den svenska kronan förstärktes nämligen ytterligare genom verkan av valutakursindex. I detta ingår valutorna med vikter som motsvarar resp. lands andel i den svenska utrikeshandeln. (Beräknat i procent av total import plus total export. Undantag görs för dollarn vars vikt fördubblats med hänsyn till dess betydelse som transaktionsvaluta.) Dessa vikter avviker icke oväsentligt från dem som resp. land skulle ha haft om indexen grundades på resp. lands betydelse som konkurrent till den svenska industrin. har konstruerat ett dylikt index. Vikterna i resp. valutaindex Denna skillnad i viktsystem förklarar att som kronans kurs hölls i stort sett oförändrad enligt index, så steg kronan mellan om hänsyn tas till konkurrenskraften. Mot enskilda valutor blev utvecklingen dramatisk. Exempelvis steg kronans kurs med gentemot våra viktigaste konkurrenter på kontinenten, medan kronan sjönk med gentemot dollarn. Ett mått på den samlade effekten på vår konkurrenskraft av förändringar i relativ inflationstakt och i växelkursen ges av den reala effektiva växelkursen. Källa: 's World Financial Markets. 1 Den reala effektiva växelkursen definieras här sorn ett lands handelsvägda växelkurs mot utlandet efter korrigering för differenser i partihandelspriserna exkl. livsmedel. Under förutsättning av en snabb sänkning av den svenska exportens relativa pris och en motsvarande uppgång av importprisema bör devalveringen likväl få en påtaglig positiv effekt på den svenska utrikeshandeln. förutser en exportökning med 7,, vilket skulle innebära att vi återtog av de marknadsandelar vi förlorat . Även på hemmamarknaden skulle devalveringen ge utrymme för att återta marknadsandelar. Den fundamentala fråga som devalveringen ställer den ekonomiska politiken inför är emellertid huruvida denna devalvering kan leda till en varaktig konkurrensförbättring. Såväl den ekonomiska teorin som den omfattande internationella erfarenheten av devalveringar visar att en devalvering, för att göras effektiv, måste åtföljas av en politik som har inflationsbekämpning som sitt främsta mål. Anledningen härtill är dels att devalveringar i allmänhet orsakas av en i förhållande till omvärlden alltför hög inflation, dels att devalveringen som sådan via importprisstegringarna ger en kraftig inflationsimpuls till den inhemska ekonomin. Alla prissättare i ekonomin har ett naturligt intresse att söka kompensera sig för denna importprisökning och dess inkomstsänkande effekt. Devalveringen syftar till en lönsamhetsförbättring i den konkurrensutsatta sektorn. Sker denna lönsamhetsförbättring alltför snabbt kan även den bli en källa till kompensationskrav. Det är därför utomordentligt viktigt att efter devalveringen föra en ekonomisk politik som motverkar dessa kompensationstendenser. Det är mot bakgrund av dessa överväganden som de av mittenregeringen föreslagna ekonomisk-politiska åtgärderna bör bedömas. För det första kan därvid konstateras att förslagen i deras helhet inte innebär någon åtstramning, utan tvärtom en ytterligare försvagning av statsbudgeten. För det andra kommer denna ökning av budgetunderskottet att i motsvarande mån belasta penningpolitiken. Redan den budgetutveckling som förutses den föreslagna budgetförsvagningen förutan leder till en snabb tillväxt i penningmängden. En ytterligare påspädning av budgetunderskottet leder till en fortsatt likvidisering av ekonomin, något som gör inflationsbekämpningen än mer komplicerad . Lägger man därtill, för det tredje, att budgetförsvagningen med största sannolikhet sammanfaller med en internationell konjunkturåterhämtning försvåras möjligheterna till en återhållsam löneutveckling allvarligt. För det fjärde har paketet givits en sådan inriktning att man genom momssänkningen visserligen skapar en ökad efterfrågan jämfört med om momssänkningen inte vidtogs. Denna efterfrågan kommer emellertid i stor utsträckning att inriktas på importerade kapitalvaror (se nedan), varför den förmenta effekten på tillväxten blir låg, medan bytesbalansen försämras påtagligt. I den mån devalveringens syfte är att långsiktigt stärka utrikesbalansen, kommer detta syfte därför att motverkas. Sammanfattningsvis har den stabiliseringspolitik som åtföljer devalveringen givits en sådan inriktning att stor risk föreligger för en snabb urgröpning av devalveringens positiva effekter. 4.2 Sänkningen av mervärdeskatten Syftet med att kombinera devalveringen med en sänkning av mervärdeskatten anges vara att man vill motverka att devalveringen utlöser den prisklausul som ingår i de gällande tvåårsavtalen på arbetsmarknaden. Utan momssänkning kommer enligt ekonomidepartementets kalkyler prisklausulen att brytas igenom med 1,, vilket medför ett extra lönepåslag med inte fullt . Detta i sin tur sägs ge en automatisk urholkning av den konkurrensförbättring devalveringen givit. Den analys av effekterna av en utlösning av prisklausulen som presenteras i proposition 1981/82:30 är dock delvis ofullständig, delvis felaktig. För det första tyder nu tillgängliga prognoser från pris- och kartellnämnden (SPK) på att överskridandet av det s. k. avtalsindex utan momssänkning blir lägre än regeringen antagit, eller ca 1,. Detta i sin tur skall avrundas till närmaste hel- eller halvprocent (= 1) och därefter multipliceras med 0,65. Detta skulle ge en lönekostnadsökning med 0,. Men med hänsyn till att denna kompensation i viss utsträckning avräknas mot förtjänstutvecklingsgarantin blir effekten inte mer än 0,5-0,. Denna lönekostnadsökning sägs vidare urholka den konkurrenskraftsförbättring devalveringen givit". Men hur mycket av denna som skulle urholkas anges inte. Om man utgår från att devalveringen ger en effektiv konkurrenskraftsförbättring på (hänsyn har då tagits till de högre kostnaderna för importen, som utgör ca en tredjedel av exportens saluvärde) och att lönekostnaderna utgör två tredjedelar av de totala kostnaderna så skulle företagens konkurrenskraft endast minskas med knappt 0,(0,i löneökning 2/3), vilket är mindre än en tiondel av den förbättring de uppnått genom devalveringen. Som jämförelse kan nämnas att den justering av växelkurserna inom det europeiska valutasystemet (EMS) som skedde efter att regeringen presenterade sitt paket medfört en ytterligare konkurrenskraftsförbättring för svensk industri med . I proposition 1981/82: 30 hävdas vidare att en utlösning av prisklausulen skulle komma att leda till en expansion av inhemsk efterfrågan. Någon närmare förklaring till hur detta skulle gå till återfinns inte i propositionen. Prisklausulen är konstruerad så att en given prishöjning ovanför klausulgränsen endast kompenseras till i lönenivån. Innebörden av detta är att om priserna stiger så minskas de reala disponibla inkomsterna med ca 1/. Detta leder rimligen till en minskning och inte en ökning av inhemsk efterfrågan. Mot bakgrund av att man i och för sig felaktigt varnar för en ökning av inhemsk efterfrågan om prisklausulen utlöses framstår det som desto mer obegripligt att man föreslår en åtgärd - momssänkning - vars primära effekt är att öka efterfrågan. Momssänkningen och övriga åtgärder i regeringens paket sägs leda till att inte heller avtalens prisklausul skall behöva utlösas". Denna förutsägelse motsägs av konstaterande att devalveringen och momssänkningen 1981 leder till ett extra påslag på prisutvecklingen under loppet av 1982, liksom av institutets prognos om en ökning av det s.k. avtalsindex med 8,1982 (avtalsklausulen ligger på 6,). Momssänkningen har presenterats som nödvändig för att undvika att devalveringen skulle leda till en alltför stark åtstramning av den privata konsumtionen med negativa effekter på såväl produktion som sysselsättning. Av en rad skäl kan denna motivering ifrågasättas. För det första medför momssänkningen, enligt Kits beräkningar, att det inte blir någon minskning i den privata konsumtionen 1982, utan att denna förblir oförändrad. Momssänkningen kan därför ses som uttryck för en strävan från regeringens sida att genomföra en devalvering, utan att konsumenterna under ett valår skall behöva drabbas av den inkomstminskning som oundvikligen åtföljer en devalvering. För det andra är det uppenbart att momssänkningen, allt annat lika, ger en ökning av de disponibla inkomsterna. Men däremot torde effekterna på produktion och sysselsättning i bli tämligen begränsade. Regeringen har på denna punkt, liksom på ett stort antal andra punkter, inte presenterat några kalkyler över effekterna av sina åtgärder. Det är i och för sig vanskligt att ange precisa tal för effekterna av en momssänkning. Men indikationer om riktningen och storleksordningen av effekterna kan anges. Exempelvis har man inom OECD1 räknat fram effekterna av en hypotetisk sänkning av indirekta skatter i . Enligt dessa beräkningar leder en dylik sänkning motsvarande av BNP, dvs. ungefär av den storleksordning den nu föreslagna momssänkningen uppgår till, till en produktionsnivå som endast är 0,högre. kalkyler är utförda under antagande om att den aktuella budgetförsvagningen inte får några effekter på penningpolitiken. Med det budgetunderskott vi f. n. har kan detta antagande inte sägas vara realistiskt. Därmed skulle effekten på tillväxten på grund av budgetförsvagningens effekt på penningpolitiken komma att bli ännu lägre. Enligt samma kalkyler leder en momssänkning på till en försämring av bytesbalansens nivå med 3,. Vid sidan om dessa kalkyler, som visserligen är ungefärliga men ger en uppfattning om riktning och storleksordning av effekterna, har man erfarenheter av den tillfälliga momssänkningen 1974 att falla tillbaka på. Den nu föreslagna momssänkningen betecknas visserligen inte som temporär. Mot bakgrund av det rådande statsfinansiella läget och den sannolika överhettning som regeringen själv varnar för talar emellertid allt för att momssänkningen måste uppfattas som temporär, varför en jämförelse med momssänkning är relevant. I en rapport från RRV2 sammanfattas effekterna av den momssänkningen på följande sätt: Det kan emellertid konstateras att de konsumtionsstimulerande åtgärder som genomfördes fick omfattande effekter på den privata konsumtionen, importen och det statliga budgetsaldot. ' Fiscal policy simulations with the linkage model, Occasional Studies 1980. 2 och : Rapport ang. effekterna av den tillfälliga sänkningen av mervärdeskatten 1974, RRV 1975. 2 1981/82. mervärdeskatten aprilseptember 1974 kan antas ha bidragit i betydande utsträckning till dessa konstaterade effekter. Återverkningarna inom den svenska ekonomin på t. ex. produktion och sysselsättning är svåra att ange. Det förefaller emellertid klart att effekterna på den svenska industriproduktionen begränsades av att en väsentlig del av efterfrågeökningen läckte ut i form av ökad import. 1 rapporten konstateras vidare att den kraftigaste efterfrågeökningen inträffade för bilar, övriga varaktiga varor och delvis varaktiga varor. I dessa varugrupper är den genomsnittliga importandelen tämligen stor och större än för övriga varugrupper. Den marginella importandelen, som blir relevant vid en temporär momssänkning, beräknades ligga . Momssänkningens betydelse för produktion och sysselsättning kan därför mot bakgrund av beräkningar och RRV:s analys bedömas bli tämligen begränsad. Åtgärdens budgetförsvagande effekter som behandlas nedan - är emellertid avsevärda. En annan viktig aspekt av den nu föreslagna momssänkningen är dess manipulativa karaktär. Dess viktigaste syfte enligt regeringen är att undvika en utlösning av den prisklausul arbetsmarknadsparterna infört i sitt slutna tvåårsavtal. Den partiella kompensation för inflationen som denna klausul ger skulle berövas löntagarna. Genom momssänkningen undertrycks på konstlad väg den inflation som redan ägt rum. Men den kan inte elimineras, utan kommer att drabba löntagarna antingen i form av en höjning av momsen senare och/eller i form av en inflation som är desto snabbare . Denna kortsiktiga manipulation av prisnivån torde komma att ytterligare öka osäkerheten kring de allmänna förutsättningarna för avtalsförhandlingarna. Därmed riskeras en av de grundläggande förutsättningarna för att stabiliseringspolitiken skall kunna bli framgångsrik . Sammanfattningsvis framstår de förmenta fördelarna av en momssänkning - den tillfälligt nedpressade inflationstakten och den ökade köpkraften som tveksamma och obetydliga jämfört med de mycket allvarliga risker som momssänkningen innebär för inflationsutvecklingen, bytesbalansen och därmed sysselsättningen . 4.3 De fördelningspolitiska effekterna av regeringens paket Vid föregående års drev den borgerliga riksdagsmajoriteten igenom en urholkning av värdesäkringen av pensionerna, trots att löften ställts ut också av de borgerliga partierna om att pensionärerna skulle få bevara sin köpkraft. Förslaget (och riksdagsbeslutet) riktade sin särskilda udd mot ATP-systemet; visade t. ex. att det var fråga om ett grundskott emot detta. Också de höjningar av avgifterna inom sjukoch tandvården som ägt rum under den borgerliga regeringstiden har naturligt nog varit särskilt negativa för pensionärerna med hänsyn till att denna grupp har ett särskilt stort behov av sjukvård. Det nu aktuella besparingsförslaget från regeringen riktar sig till stor del mot pensionärerna: en ytterligare försämring av inflationsskyddet för folkoch tilläggspensioneringen, reduktion av de kommunala bostadstilläggen, skärpta regler för de extra avdragen vid beskattningen och slopade pensionärsrabatter vid SJ. Totalt rör det sig om ca i besparingar på budgeten (enligt finansutskottets beräkningar). Förslagets reella innebörd är således att pensionärerna tillsammans med de arbetslösa får betala den momssänkning som regeringen föreslagit Det nya förslaget om hur pensionerna skall beräknas innebär att uppräkning på grund av prisförändringar skall ske endast en gång . Om detta system tillämpats t. ex. skulle en ensamstående folkpensionär ha erhållit . i folkpension och pensionstillskott. Enligt nuvarande regler erhöll han . Skillnaden, , utgör . (I beräkningarna har hänsyn tagits till att pensionstillskottet höjdes .) har gjort en samlad redovisning av de nu föreslagna försämringarna i fråga om värdesäkringen och de redan beslutade. Dessa sammanfattas i följande tabell. Beräknat vid urholkat basbelopp i dec. Ensam ålderspensionär med ålderspension Det är således fråga om förändringar med betydande ekonomiska konsekvenser för landets pensionärer. Det framstår som utmanande när socialministern, innan förslaget redovisades av regeringen för allmänheten, i en tidningsartikel försäkrade: Pensionärerna kommer också i fortsättningen att kompenseras för prisutvecklingen, med undantag för energiprishöjningar och punktskattehöjningar. Förslaget om införande av en nedre hyresgräns i de kommunala bostadstilläggen (KBT) innebär i praktiken en hyreshöjning för pensionärerna. KBT utgår (enligt propositionen) till 780000 pensionärer; det trappas av successivt och slutar utgå vid ca . För både ensamstående pensionärer och makar betyder förslaget, vid en nedre hyresgräns om . , ett minskat kommunalt bostadsbidrag med som regel . Regeringens proposition innebär också ett genomförande av de förslag som lagts fram i betänkandet om folkpensionärernas beskattning (Ds B 1981:7). De sammanlagda effekterna () beräknades av kommittén till ca , varav ca 620 milj. kr. De pensionärer som kommer att påverkas av de ändrade reglerna om extra avdrag är de som befinner sig i inkomstintervallet . I de högre skikten härinom rör sig skatteskärpningen om 600- . Sammantaget kan man konstatera att de som har enbart folkpension och pensiontillskott drabbas av såväl de nya reglerna för att beräkna pensionsbeloppet som ett försämrat KBT. Hade de föreslagna reglerna varit i kraft , skulle en ensamstående pensionär med dessa förmåner ha mist . Ett höjt pensionstillskott kompenserar bara delvis dessa försämringar. Den som utöver folkpension även har ATP av måttlig storlek1 kommer även att känna av en höjd skatt. De pensionärer som har inkomster . påverkas enbart av det försämrade inflationsskyddet. Till det sagda kan läggas att förändringarna i fråga om det försämrade sättet att ersätta pensionärerna för prisstegringarna också drabbar de handikappade av vilka många har förmåner från den allmänna försäkringen. Som förtidspensionärer kan de också ha kommunalt bostadstillägg. Den samlade effekten för dessa handikappade kan alltså bli lika kännbar som för ålderspensionärerna. Härtill kommer att sparåtgärderna slår mot de handikappades sysselsättning vilket vi utvecklar i annat sammanhang i vår motion. Det statliga budgetunderskottet utgör f. n. ett av de centrala ekonomiskpolitiska problemen i den svenska ekonomin. regeringspartierna har uttryckt oro över det statsfinansiella läget och använt detta som argument för en rad nedskärningar av de offentliga utgifterna. Budgetläget har sedan det reviderade budgetförslaget presenterades ytterligare försämrats. Den bristfälliga och ofullständiga presentationen av förslagens budgetmässiga konsekvenser i propositionen måste betecknas som ett försök att inför och allmänheten dölja vilken inverkan den föreslagna politiken skulle få på statsfinanserna. Den enda samlade bedömning som görs är en helt intetsägande fras om att det sammantaget finns anledning förmoda att budgetunderskottet kommer att bli något större innevarande ' Den genomsnittliga utbetalningen av ålderspensionen inom ATP kan beräknas till ca . Olika prognoser för budgetunderskottet 1981/82 (miljarder kronor) (sept.) RRV:s budgetprognos 2 (okt.) -67,6 -74,9 -76,4 -77,9 och nästa budgetår än vad som tidigare beräknats. Något saldo för åtgärd sprogrammets statsfinansiella verkningar presenteras inte. De betydande saldoförsämringar som följer av exempelvis kostnaderna för de föreslagna nya investeringsavdragen, skattebortfallet för den obligatoriska avsättningen till vinstkonton, liksom de ökade statsskuldsräntorna nämns över huvud taget inte. Det är uppenbart att svårigheter föreligger att ange ett precist tal för det budgetsaldo som kan förväntas för /82. Men ett minimikrav på en regerings skyldighet att inför redovisa statsfmansiernas utveckling hade varit att ange hur stor man i uppskattar att den budgetförändring som skulle bli följden av det föreslagna paketet blir. En sådan beräkning har emellertid gjorts av finansutskott. Den visar att budgetunderskottet ökas med ca innevarande budgetår och med ca nästa budgetår. sammanställning av beräknade budgeteffekter av regeringens framlagda åtgärdspaket + innebär förbättrat budgetsaldo - innebär försämrat budgetsaldo Effekt bå 1982/83 Effekt bå 1981/82 Avsättning till inv. Av FiU beräknad saldoförändring () gör en budgetprognos . Den senast tillgängliga prognosen, (se tab. 6) som publicerades , visar en försämring av saldot för /82 med till Därvid har RRV beaktat såväl förslagen i proposi tion 1981/82: 30 som en rad andra faktorer exempelvis ändrade antaganden om den totala lönesummans utveckling. Någon separat kalkyl över budgeteffekterna av de i propositionen lagda förslagen presenteras inte av RRV i denna prognos. Det är dock värt att notera att beloppet för statsutgifterna räknats upp med 62 milj. kr. sedan kompletteringspropositionen, trots att regeringen påstått sig ha sparat på statsutgifterna under budgetåret. 4.5 De samlade samhällsekonomiska effekterna Vid sidan av momssänkningen föreslår regeringen en rad andra åtgärder: höjda skatter, ändrade investeringsavdrag, indragna eller reducerade förmåner för pensionärer, studerande, etc. Dessa åtgärder kommenteras under avsnittet 5. Här skall endast ett försök göras till samlad bedömning av paketets samhällsekonomiska effekter. Sedda som en helhet består åtgärderna av vissa skattesänkningar (moms. investeringsavdrag) och vissa budgetförstärkningar. Såsom framgår av sammanställningen under budgetavsnittet försvagas budgeten innevarande budgetår med ca och med /83. Detta ger i sig en expansiv impuls. Denna förstärks emellertid av det faktum att de expansiva elementen, främst momssänkningen, får i det närmaste omedelbar verkan, medan de motverkande sparåtgärderna får effekt först successivt under loppet av 1982. Även om åtgärderna hade varit balanserade i kronor räknat, skulle de på grund av sin sammansättning sålunda medföra en påtaglig expansiv effekt. Denna effekt sätts in i en fas av konjunkturen då det finns anledning att förmoda att den internationella konjunkturen kommer att ha gått in i ett expansivare skede. Därmed får paketet en konjunkturpolitiskt felaktig verkan på samma sätt som varit fallet med den ekonomiska politiken alltsedan 1978. Visserligen blir det inte fråga om samma styrka i denna impuls, men mot detta står att vår relativa inflationstakt f. n. är betydligt mindre förmånlig jämfört med läget . På kostnadssidan är därför utrymmet för en expansiv politik betydligt mera begränsat . De åtgärder som vidtas på finanspolitikens område motverkar vidare i icke ringa utsträckning den förbättring av bytesbalansen som devalveringen syftar till. Budgetförsvagningen i en uppåtgående konjunkturfas skapar stora risker för en påspädning av inflationen.