mot · G402891 · 1981-01-26 00:00:00 — av m. fl. om säkerhetspolisens verksamhet m. m. Den uppmärksammade utvisningen av några palestinier i med stöd av utlänningslagens terroristparagraf har på nytt aktualiserat frågan om den svenska säkerhetspolisens arbetsinriktning och arbetsmetoder. Särskild polisverksamhet för förhindrande och uppdagande av brott mot rikets säkerhet m. m. är den officiella benämningen på vad som i dagligt tal kallas säpo. Det är uppenbart att säpos förmåga att förhindra och uppdaga brott mot rikets säkerhet varit bristfällig. Sådana brott har t. o. m. begåtts av höga tjänstemän inom själva säpo. Effektiviteten har varit större när det gäller att hålla reda på vänstersympatisörer och hindra dessa från att få jobb. Det finns ett samband mellan dessa företeelser. I sin iver att jaga radikala arbetare försummar säpo att fullgöra sin egentliga uppgift. Säkerhetspolisens arbete har alltid varit fyllt av skandaler och bedrivits på gränsen till olaglighet. Några exempel kan räcka: åsiktsregistreringen vid värnpliktsriksdagen, fB-affären, sjukhusaffären i , snickaren i som hindrades från att utföra arbete i , fackordföranden i som nekades inträde i hemvärnet, är några av de fall som blivit uppmärksammade, dill detta kan nu läggas utvisningsfallet i som föregåtts av många andra liknande ingripanden mot utländska medborgare, invandrare och flyktingar. Också exemplen ovan är sannolikt bara toppar på isberget. Många fall har säkert inte kommit . Åsiktsregistrering är förbjuden i . Trots detta har säkerhetspolisen på alla sätt försökt att behålla och utöka sina åsiktsregister. En mycket kvalificerad kritik har i det fallet, och på andra områden av säpos verksamhet, levererats av den numera pensionerade kommissarien vid säkerhetspolisen, . verksamhet bör han ha stora kunskaper. Det har av Berntlers avslöjanden framgått att säkerhetspolisen tolkar bestämmelsen att anteckning inte får ske enbart av det skälet att någon genom tillhörighet till organisation eller på annat sätt givit uttryck för politisk uppfattning på det sättet att uppgifter om politisk åsikt kan antecknas i registret i förening med annan misstanke. Detta är tydligen vad som skett i samband med utvisningen av palestinierna. Berntler skriver apropå detta fall (DN 15/1 1981): För den som likt undertecknad har en mångårig erfarenhet av säpos arbetsmetoder och målinriktning blir intrycket av nästan total rättslöshet ännu mera påtagligt. Orsakerna till detta är flera. Låt mig nämna några: 1. PLO och Palestinarörelsen är onekligen en vänsterrörelse och som sådan föremål för säpos speciella intresse, trots att den inte är upptagen i den av regeringen fastställda förteckningen över organisationer som skall specielövervakas. När det gäller utländska organisationer och/eller medborgare sker ett omfattande informationsutbyte med utländska säkerhets- och underrättelsetjänster. I fallet med palestinierna finns det därför skäl att antaga att det är informationer från israelisk källa som gjort ärendet så känsligt. Alltså en ren partsinlaga. Terroristverksamheten har som alla vet i de flesta fall en politisk anknytning. För en polisorganisation som skall bekämpa och helst av allt förebygga denna form av brottslighet fordras därför ett visst mått av politiska kunskaper, framför allt när det gäller utrikespolitik. Sådana kunskaper har dock aldrig stått högt i kurs inom säpo. Där gäller det i stället att så mycket som möjligt misstänkliggöra allt som ur säpos snäva politiska perspektiv betraktas som vänstervridet. Att det sedan kan röra sigom befrielserörelser i tredje världen som får bidrag av svenska staten eller motståndsmän med diktaturregimer som av vår regering prioriteras som politiska flyktingar spelar för säpo ingen roll. Ty för säpo är CIA:s värderingar normgivande. Sedan må regering och riksdag säga vad dom vill. har fått sina informationer från säkra och trovärdiga källor. Till bilden hör att säkerhetspolisen kan anklaga en person med följder som avsked från arbete i eller utvisning, som i fallet med palestinierna, utan att vederbörande får se alla handlingar i målet eller får besked om vad de anklagas för. I fallet med palestinierna säger advokat (UNT 15/9 1981): Terroristbestämmelserna i utlänningslagen åsidosätter en del av de rättssäkerhetsbestämmelser som finns i all annan lagstiftning, bl. a. möjligheten att överklaga ett beslut. Detta strider mot konvention om mänskliga rättigheter och är därför ett brott mot internationell lag, enligt . Han säger också att utvisningen är ett brott mot den svenska lagen. I en lagändring utbyttes, som det står i propositionen i ärendet, ordet förhör mot begreppet förhandling. Detta skedde i den uttalade avsikten att förbättra rättssäkerheten. Men någon sådan förhandling har inte skett, och därmed har ett lagbrott begåtts. Denna uppfattning stöds av uttalanden av t. f. professorn i offentlig rätt i , . Han säger (UNT 16/1 1981): Jag ser på frågan på precis samma sätt som advokat givit uttryck för . Och jag är mycket upprörd över att det kan tillåtas gå till så som skett. Vpk har framfört väl underbyggd kritik av säkerhetspolisens arbete och arbetsmetoder. Partiet har också kritiserat terroristparagraferna alltsedan deras tillkomst. Varje stat måste ha en säkerhetstjänst och en lagstiftning som skyddar de nationella intressena. Men om verksamheten, som alltid varit fallet i , inriktas ensidigt mot vissa politiska åsikter, och om lagstiftningen tenderar att sätta rättssäkerheten ur spel, då måste en ändring ske. Det är hög tid att uppmärksammar vad som håller på att ske. Annars är demokratin i verklig fara. Med hänvisning till ovanstående föreslås 1. att beslutar att hos regeringen begära att en parlamentarisk utredning, med alla fem riksdagspartierna företrädda, skall tillsättas, med uppdrag att granska säkerhetspolisens verksamhet och i samband därmed se över och omarbeta terroristparagraferna i utlänningslagen, 2. att hos regeringen hemställer att den del av säkerhetspolisens organisation som innebär registrering och rapportering av politisk verksamhet upplöses, 3. att beslutar att anslaget till Särskild polisverksamhet i proposition 1980/81:100, bil. 5, punkt B 2, reduceras i enlighet härmed. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)