mot · G4021941 · 1981-02-17 00:00:00 — av m. fl. med anledning av proposition 1980/81:87 om vissa frågor om hemslöjden Inhemsk ull och linproduktion Med anledning av två centermotioner (1978/79:2257 och 1024) uttalade på näringsutskottets förslag (NU 1978/79:48) att ett program för inhemsk råvaruproduktion av ull och textilfibrer skulle utarbetas. Utskottet skriver (s. 37) att det ligger ett värde i sig att ha en viss produktion av ull och fiberväxter kvar i landet: Förutom beredskapsskäl kan, såsom sägs i motionen 1978/79:2257, en rad andra skäl anföras för denna ståndpunkt. En sådan produktion kan visserligen framstå som olönsam men bör enligt utskottets uppfattning ändå ges förutsättningar att fortleva i erforderlig omfattning. Detta förutsätter åtminstone i ett inledningsskede aktivt stöd från statsmakternas sida. Som ett första steg beslöt att tekodelegationen borde ges i uppdrag att utarbeta ett program för produktion av bl. a. ull och lin. Tekodelegationen tog fasta på beredskapsbehovet i sin utredning. Eftersom detta skäl inte ansågs väga tungt i jämförelse med andra angelägna stödområden, utarbetade delegationen aldrig något program för inhemsk produktion av ull och lin, som den hade i uppgift att göra. Delegationen ansåg emellertid att kulturella synpunkter (kan) läggas på önskvärdheten att upprätthålla en lin- och ullproduktion. Härmed säkras vidmakthållandet av en tradition ifråga om förädling, beredning och textil utveckling. (Utarbetande av program för inhemsk produktion av vissa textilfibrer, överlämnad av tekodelegationen till handelsministern, , s. I årets budgetproposition (bil. 14, s. 102) förväntar handelsministern att frågan kommer att uppmärksammas av den föreslagna . Sedan urminnes tider har främst kvinnorna i vårt land upprätthållit en kunskap och ett handlag i hur vi själva kan framställa råvaror av god kvalitet till våra kläder. Modern industri har helt gjort sig urarva denna kunskapsskatt. och lin importeras från länder som inte har bättre naturliga förutsättningar än att producera dem. Syntetfibrer vidareutvecklas, surrogat till alltmer raffinerade och lättskötta och billiga textilier. Nackdelarna har emellertid alltmer uppmärksammats. Allt färre får känna yrkesglädjen av att genom egen skicklighet i nära kontakt med naturen skapa sköna användbara ting. Vidare finner man att syntetfibrer utgör en påfrestning på vår hälsa. De konstgjorda fibrerna alstrar statisk elektricitet och påminner dessutom om asbest genom sina tunna och vassa fibrer. De är också svåra att återanvända, särskilt i blandformer. Längtan efter äkta material ökar åter. Intresset för ullfår och linodling börjar växa sig allt starkare i vårt land. Ett sätt att producera nära konsumenten med så få mellanhänder som möjligt har t. ex. upprätthållits av Wålstedts textilverkstad i , , där man köper svensk ull, sorterar, tvättar, färgar och spinner, exporterar och säljer till kunder direkt från fabriken. Linodling tas upp på alltfler platser i landet, helt ideellt. Det är hög tid att beslut om statligt stöd till inhemsk ull- och linproduktion nu verkställs. Den nu inrättade bör utarbeta stödformerna i samråd med dem som är verksamma inom området i landet, t. ex. Wålstedts, , , , Sätergläntan och linexperter. Därvid bör den norska modell för stöd till kvalitetsull beaktas som föreslogs i den bifallna motionen 1978/79:1024. Med anledning av ovanstående hemställer vi att beslutar begära att regeringen stödjer inhemsk ulloch linproduktion i enlighet med vad som anförts i motionen. () SVEN-E. () () () () ()