ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G402555 · 1981-01-22 00:00:00 — av och om ökad lärlingsutbildning vid företag Lärlingsutbildning inom företag ger en god utbildning för ungdomar i reell arbetsmiljö. Efter genomgången utbildning har den unge sådan praktisk arbetslivserfarenhet att han i regel kan söka direktanställning inom yrket. En ökning av antalet ungdomar i lärlingsutbildning är en av förutsättningarna för den genomförda gymnasiala företagsutbildningen. Tyvärr är antalet ungdomar i sådan lärlingsutbildning litet f. n. endast några hundratal i hela landet. För att öka antalet utbildningsplatser i lärlingsutbildning bör vissa stimulansåtgärder vidtas. Med tanke på ungdomarnas arbetssituation, särskilt i vissa delar av landet som exempelvis , torde många stimulansåtgärder vara en billig lösning, då alternativet ofta tyvärr är arbetslöshet. En höjning av ersättningen till företag som anordnar lärlingsutbildning är en möjlig lösning. Jämfört med kostnaden för en reguljär gymnasieplats är kostnaden för en plats i lärlingsutbildning ganska låg. En kanske bättre lösning vore att sänka socialförsäkringsavgifterna på lärlingslönen. För en vanlig utbildningsplats i gymnasieskolan uttas ju ingen socialförsäkringsavgift. Eventuellt kan stimulans till ökad lärlingsutbildning inom företag ske genom en kombination av ovan föreslagna åtgärder. Med stöd av ovanstående hemställs att hos regeringen begär utredning rörande lämpliga åtgärder ägnade att öka antalet platser i lärlingsutbildning inom företag. () ()
mot · G402556 · 1981-01-22 00:00:00 — om utbildning vid högskolan i av förskollärare till lågstadielärare Det är principiellt angeläget att en lärare som utbildats för ett stadium genom vidareutbildning kan få möjlighet att undervisa på annat stadium. För många lärargrupper finns sådana möjligheter. Ännu finns emellertid ingen sådan möjlighet för förskollärare som vill undervisa på lågstadiet. Ett sådant utbildningsalternativ skulle dels tillgodose ett behov av möjligheter till vidareutbildning för förskollärare, dels bli ett väsentligt led i arbetet med att stärka kontakterna mellan förskolan och lågstadiet. Det blir då möjligt bl. a. för förskollärare med viss erfarenhet av arbete på lågstadiet, exempelvis som vikarier, att uppnå behörighet. har efter ett förberedande arbete i sin anslagsframställning föreslagit att utbildning av förskollärare till lågstadielärare omfattande 40 poäng förläggs till 1981/82 med intagning av 24 studerande . Det är av ovannämnda principiella skäl viktigt att det föreslagna utbildningsalternativet kan prövas . är lämplig även av annat skäl. Högskolan får enligt budgetpropositionens förslag en från personalsynpunkt mycket besvärlig situation beroende på de samtidiga effekterna av en kraftig minskning av planeringsramen för förskollärarlinjen och vartannatårsintagning på den reguljära lågstadielärarlinjen (ingen intagning 1981/82). Ett genomförande av den av högskolan föreslagna nya utbildningen skulle ge större jämnhet i personalutnyttjandet. Med stöd av ovanstående föreslår vi att hos regeringen begär utredning av förutsättningarna för utbildning av förskollärare till lågstadielärare vid högskolan i . () ()
mot · G402559 · 1981-01-22 00:00:00 — av m. fl. om högskolans ansvar för vidareutbildning En av huvuduppgifterna vid reformeringen av högskoleutbildningen var enligt propositionen 1975:9 att bredda och differentiera det samlade utbildningsutbudet, särskilt med hänsyn till anknytningen till arbetsmarknaden och förnyelsen av arbetslivet. Det framstår i dagens politiska situation som mycket viktigt att underlätta en strukturomvandling av näringslivet. Denna strukturomvandling bör ske på ett sådant sätt att de olika regionerna ges förutsättningar till positiv utveckling i fråga om sysselsättning, sociala förhållanden och kulturella aktiviteter m.m. Planeringen av högskoleutbildningen måste därför bl. a. grunda sig på regionalpolitiska behov. 1 detta avseende har såväl små som stora högskolor en viktig funktion att fylla i vad avser både grund- och vidareutbildning. Enligt vår mening bör utbildningsinsatserna vara ett komplement till regionala satsningar inom näringslivet. Strukturomvandlingen förutsätter bl. a. utbildningsinsatser på det tekniska området, inom viss ekonomisk och administrativ utbildning och på det språkliga området. Det råder ingen tvekan om att både grundutbildningen och vidareutbildningen måste förstärkas i marknadsföring, exportteknik, produktutveckling, produktionsteknik, mikrodatorteknik, ADB, engelska, franska, spanska etc. Vi vill särskilt framhålla att högskolan måste motsvara kraven på fortbildning och vidareutbildning. Denna form av återkommande utbildning var en viktig del av högskolereformen och måste i hög grad ske decentraliserat och i ett regionalt perspektiv. Denna utbildning finansieras huvudsakligen från anslaget för lokala och individuella linjer och enstaka kurser. Detta anslag borde därför inom rimliga gränser fördelas i proportion till den folkmängd resp. högskola betjänar, om eftersträvade mål skall uppnås. UHÄ framhåller också att det är viktigt att få en mer rättvis geografisk spridning av resurserna för enstaka kurser m. m. 1980/81:100, bil. 12, s. Vi anser att bör uttala att en sådan proportionell fördelning av viss del av anslaget nu bör ske. Om exempelvis alla högskolor skulle vara garanterade . per invånare av anslaget till lokala och individuella linjer och enstaka kurser, så skulle det innebära ökningar på totalt ca 16 milj. kr., som skulle gå till högskolor som , , , , , , , /, / , /och /. Det rör sig således om ett litet belopp inom det totala anslaget på ca 308 milj. kr., men ger resurser / 1980/81. sorn får mycket stor regional betydelse. Omfördelningen bör successivt kunna ske med ca 4 milj. kr. Omfördelningen kommer naturligtvis att belasta de stora högskoleenheterna, men belastningen får en marginell inverkan på den totala verksamheten vid enheterna. I de flesta fall torde de stora högskoleenheterna kunna kompensera bortfallet med egna rationaliseringsåtgärder. Med hänvisning till ovanstående hemställer vi att beslutar som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om fördelningen av anslaget till lokala och individuella linjer och enstaka kurser (prop. 1980/81:100, bil. 12, D 10). () () () () BO () () () () () ()
mot · G402561 · 1981-01-21 00:00:00 — Motion 1980/81:561 av m. fl. om klasslärarutbildning vid högskolan i / Planering och utbildning av lärare har präglats av betydande ryckighet. Traditionellt har utbildning av lärare i förekommit på ett stort antal seminarieorter i landet. I samband med att en omorganisation av landets högskolor ägde rum lades klasslärarutbildningen ned på flera orter. En sådan ort var som i stället fick utbildning av förskollärare och fritidspedagoger. De prognoser för behovet av klasslärarutbildning som ägde rum framstår nu som onödigt pessimistiska. Tvärtom har det visat sig att efterfrågan på klasslärare har ett betydligt mer stabilt utseende än efterfrågan på mer modebetonade utbildningar som förskollärare; erfarenheten har visat att efterfrågan på dessa och andra lärarkategorier utanför det reguljära skolväsendet är betydligt mer känslig för ändringar i offentliga sektorns tillväxt och andra konjunkturella faktorer än vad fallet är med efterfrågan på klasslärare av traditionell typ. Ett annat viktigt faktum är av regionalt slag. Det har visat sig att klasslärare efter genomförd utbildning i första hand söker sig arbete nära sin utbildningsort. Landsdelar som saknar klasslärarutbildning kommer därför i ett sämre läge när det gäller försörjningen med sådana lärare. Vad beträffar klasslärare är antalet utbildningsplatser per invånare i vad som brukar kallas region 2, den region som tillhör, anmärkningsvärt mycket lägre än riksgenomsnittet och vad som är fallet i andra regioner; för region 2 går det 24306 invånare per utbildningsplats, medan riksgenomsnittet är 10752 invånare per utbildningsplats. Vad just högskolan i beträffar har den utmärkta möjligheter att till mycket ringa kostnad ordna klasslärarutbildning, eftersom högskolan redan har flera kompetenta lärare som kan medverka vid låg- och mellanstadielärarutbildning. I själva verket kan hävdas att högskolans effektivitet som utbildningsanstalt väsentligt skulle öka genom ett återinförande av klasslärarutbildning, då det skulle leda till ett bättre utnyttjande av befintliga resurser vid högskolan. Mot bakgrund av vad som ovan anförts föreslår vi att beslutar uttala sig för att klasslärarutbildning återinförs vid högskolan i /möjligt. BO () () () () () ()
mot · G402562 · 1981-01-22 00:00:00 — om broar över Vallsundet och Rödösundet i i Genom det initiativ som togs i varvspropositionen 1977 anvisades särskilda medel för broar för att därmed stärka varvs- och stålbyggnadsindustrin. Bland de broprojekt som togs upp då fanns . Den beräknas helt färdigbyggd . är en nödvändig del av det transportsystem som behövs i Storsjöbygden med som centralort. Det är dock viktigt att få ett sammanhängande transportsystem med tanke på den speciella struktur som har med stor befolkningstäthet i Östersundstrakten och med många av de stora arbetsplatserna i . Ett komplett transportsystem i Östersunds- och Storsjöområdet måste också omfatta broar över Vallsundet och Rödösundet. Med stöd av det anförda hemställs att hos regeringen begär att ges direktiv att utarbeta planer för byggande av broar över Vallsundet och Rödösundet i i , så att viss beredskap finns när medel för byggande kan anvisas. () ()
mot · G402563 · 1981-01-21 00:00:00 — om statsbidraget till enskild väghållning fattade med anledning av regeringens proposition 1978/79:100 beslut om nya bidragsformer för statsbidrag till enskild väghållning. Regeringen har enligt SFS 1979:788 utfärdat förordning med anledning av riksdagsbeslutet. Enligt 5 § sägs bl. a. att bidrag kan lämnas för sådan väg som inte är av ringa längd och som är ändamålsenlig med hänsyn till övriga vägar, om kostnaderna för vägen är skäliga med hänsyn till nyttan av den. I de tillämpningsföreskrifter som statens vägverk utfärdat med anledning av den nya förordningen har som huvudregel angetts att väglängden skall uppgå till för att bidrag skall utgå. Föreskrifterna medger dock under vissa förutsättningar att bidrag lämnas för vägar ned till 450 meters längd. Enligt tidigare tillämpningsföreskrift tillämpades en nedre gräns av 420 m. Detta innebär en skärpning i förhållande till tidigare tillämpning. Enligt min uppfattning är det angeläget att man gör en mera flexibel tolkning och inte så strikt stannar för ett visst meterantal. Man måste t. ex. ta sociala hänsyn till de grupper av sjuk-/folkpensionärer som bor vid enskilda vägar där avståndet kanske understiger 450 m. För dessa människor är det viktigt att kunna bo kvar i sin bostad. Statsbidraget spelar därvid en betydande roll. Utan detta kanske man inte har ekonomiska förutsättningar att klara av vägunderhållet framför allt och kan därmed tvingas flytta ifrån sin bostad. Enligt kommunikationsministerns svar i kammaren skulle myndigheterna tillämpa de nya bestämmelserna på ett generöst sätt. Tillämpningen skulle innebära att en väg i glesbygd som hade bidrag enligt den äldre tillämpningsföreskriften skulle få behålla bidraget även om vägens längd understeg den nya gränsen. Vid tillämpningen har det emellertid visat sig att man från myndigheternas sida inte avser att följa intentionerna i kommunikationsministerns svar på denna punkt. Därför är det angeläget att regeringen gör ett tillägg i nu gällande förordning så att eventuella oklarheter undanröjs vid den praktiska tillämpningen. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställs att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som anförts i motionen angående statsbidrag till enskild väghållning.
mot · G402564 · 1981-01-21 00:00:00 — Motion 1980/81:564 av m. fl. om utgivning av telefonkatalogen endast Utgivningen av telefonkatalogen kostade 250 milj. kr. Huvuddelen av detta finansierades genom intäkter från annonser, extra text i telefonkatalogen, försäljning av extra kataloger m. m. nettokostnad för telefonkatalogutgivningen var dock ca 30 milj. kr. Det kan starkt ifrågasättas om en utgivning av hela telefonkatalogen är motiverad. Huvuddelen av telefonuppgifterna är oförändrade år . De ändringar som sker skulle enkelt kunna sammanfattas i ett billigare supplement. Även om intäkter skulle minska vid en glesare utgivning, skulle den samhällsekonomiska besparingen bli betydande. En övergång till att ge ut telefonkatalogen skulle innebära en samhällsekonomisk besparing på 100-200 milj. kr. Eftersom intäkterna inte skulle behöva minska i samma omfattning som utgifterna borde utgivningen för del åtminstone bli helt självfinansierad. Följden skulle bli en besparing för verket med 30 milj. kr. En viss utglesning av utgivningen i storstadsområdena har aktualiserats av . Det finns dock anledning för regeringen att ge verket i uppdrag att pröva möjligheten att gå över till en utgivning och med årliga komplement över hela landet. Med hänvisning till ovanstående föreslås att hemställer att regeringen ger i uppdrag att pröva en övergång till utgivning av telefonkatalogen och med årliga komplement. () ()
mot · G402565 · 1981-01-22 00:00:00 — av och om första hjälpen vid trafikolyckor inträffar ca 350000 trafikolyckor. Vid 40000-50000 av dessa uppstår personskador. 25 000 personer blir lindrigt skadade medan 15 000 20000 läggs in på sjukhus. 1500-2000 får bestående men, och ca 1000 personer dör. Man räknar med att av dem som dör i omedelbar anslutning till en trafikolycka skulle ha kunnat räddas till livet om en enkel första hjälp givits . När en olycka händer finns det sällan någon utrustning till hands som är lämpad att stoppa blödning, förbinda sår o. d. En obligatorisk utbildning i likhet med Röda korsets ABC-kurs planeras att införas i gymnasieskolan. En obligatorisk utbildning skulle med all säkerhet medverka till en minskning av trafikolyckornas konsekvenser. Genomgången ABC-utbildning borde vara ett villkor för tillträde till förarutbildning och erhållande av körkort. Bestämmelser om fordons utrustning finns i fordonskungörelsen. Enligt denna finns f. n. inget krav på att bilar skall vara utrustade med någon typ av första förband. För att alla skall kunna använda ett första förband snabbt och effektivt bör det vara lätt att använda med enkla instruktioner, helst med bilder och text, samt vara anpassat till flera ändamål och vara billigt. Ett sådant enkelt förband finns nu i handeln. Det har fyra funktioner: tryckförband, täckförband, brännskadeförband och stödförband. Det har dessutom klara och rediga instruktioner i Första hjälpen. Eftersom kunskaperna även vid genomförande av obligatorisk utbildning i första hjälpen inte är särskilt stora, är det nödvändigt med en god pedagogik i utrustningen för att lekmannen skall kunna ingripa och inte tveka när han ställs inför uppgiften att ta hand om en skadad medmänniska. Därför bör kraven på en första hjälpen-utrustning vara: a) enkel att använda b) bestå av så få produkter som möjligt c) ha lättfattliga instruktioner i ord och bild För att säkerställa en så aktiv produktutveckling som möjligt inom detta område bör på marknaden förekommande utrustningar om möjligt underställas ett godkännande av . För att spara människoliv borde också en obligatorisk enkel första hjälpen-utrustning finnas i alla bilar i form av ett första förband med flera funktioner. Med anledning av det i motionen anförda hemställs att hos regeringen begär att regeringen uppdrar åt trafiksäkerhetsverket att informera och propagera för att en enkel och ändamålsenlig första hjälpen-utrustning i form av ett första förband finns i alla bilar och motorcyklar. () ()
mot · G402567 · 1981-01-21 00:00:00 — 1980/81: 567 av och om dubbelspår på järnvägssträckan ÄlvsjöFlemingsberg I i kommun är 8000 människor bosatta. , som ligger i detta område, har en patientgenomströmning på 270000 patienter . Det finns 4300 anställda och studerande vid sjukhuset och när det är fullt utbyggt kommer det att finnas 6200 där. Dessutom studerar 500 elever vid den odontologiska kliniken och det finns 450 anställda och en patientgenomströmning av 500 vaije dag. Vid Grantorps vårdyrkesskola studerar 1 000 elever. Den rättspsykiatriska kliniken har 150, 200 och Billman regulator 600 anställda. Räknar man samman alla de människor som arbetar i detta område kommer man upp i ett ansenligt antal. Under hela planeringen och byggandet av detta område har det förutsatts att de människor som bor och arbetar i skulle få en egen pendeltågs station. Trots att området funnits , är frågan om dubbelspår och pendeltågsstation fortfarande olöst. SJ har begärt medel för projektering för dubbelspår på sträckan . Regeringen avvisar SJ-framställningen. Det heter visserligen i budgetpropositionen, bilaga 9, s. 100, att regeringen tidigare på begäran gett SJ i uppdrag att projektera ett ytterligare dubbelspår på sträckan ÄlvsjöFlemingsberg. Åtgärden bör ses som ett naturligt led i den beredskap som behövs för att möta trafikbehoven i södra på . Och därför skjuter regeringen medelsgivningen ett tiotal år framåt. Men dubbelspåret och pendeltågsstationen behövs . Regeringen vill i stället öka trafikkapaciteten med fler tågvagnar. Men denna åtgärd räcker inte för att tillgodose den efterfrågan som finns. är den största stationen på sträckan C-Södertälje S. stiger 5500 människor av och på tåg vid denna station. Många av dessa reser till och från . Man räknar med att närmare 6000 människor åker mellan station och . har det talats om vikten av att bygga ut kollektivtrafiken och stimulera människor att åka kollektivt. Det sätt som regeringen hanterat denna fråga på är definitivt inget sätt att vare sig få människor att åka mer kollektivt eller att bygga ut kollektivtrafiken. Tvärtom motarbetar man kollektivtrafiken. 1 1980/81 3 sami. Med stöd av det anförda föreslås att uttalar att byggandet av dubbelspåret sträckan och pendeltågsstation vid bör igångsättas och hemställer hos regeringen om förslag härom. INGA (vpk) (vpk)
mot · G402568 · 1981-01-21 00:00:00 — Motion 1980/81: 568 av m. fl. Upprustningen av fortsätter och bl. a skall 25 milj. kr. avsättas för investeringar under /81. Vidare kan, enligt kommunikationsministerns uttalande i budgetpropositionen, inte uteslutas en ännu snabbare upprustningstakt då en viss del av de arbeten som kan bli aktuella synes vara av sådan karaktär att arbetslösa personer i berörda regioner kring banan kan ges sysselsättning. Med hänvisning till bl. a. detta uttalande understrykes angelägenheten av att ett anslutande spår mellan och bygges 1 Herrhult i östra . Spåret, som skulle få en längd av omkring , skulle medföra att trafiken från och Bergslagen mot väsentligt underlättas. Tillgängligheten till bl. a. hamnarna i och skulle därmed öka väsentligt. Båda kommunerna har också byggt ut sina hamnar för en betydligt större kapacitet än som f. n. utnyttjas. Det aktuella spåret vid Herrhult revs upp för i samband med att byggdes om och fick en delvis ny sträckning. Vi vill också i detta sammanhang poängtera den svåra sysselsättningssituation som råder i östra , där nedläggningar av industrier har medfört och kommer att medföra att tusentals arbetstillfällen försvunnit eller kommer att försvinna. Byggande av nämnda anslutningsspår skulle därför vara mycket angeläget även ur arbetsmarknadssynpunkt och arbetet skulle dessutom vara lämpligt att utföras som beredskapsarbete. I samband med byggande av anslutningsspåret bör också övervägas att bandelen Herrhult och elektrifieras. Omformarstationen i försörjer en del av med elektricitet och en överledning till vid Herrhult är en tekniskt enkel åtgärd. En övergång till eldrift skulle förutom minskad åtgång av dieselbränsle också innebära ett antal sysselsättningstillfällen . Även detta projekt skulle vara lämpligt att utföras som beredskapsarbete. Liknande krav har också framförts genom i i samband med Länsplan -80. Med hänvisning till ovanstående hemställs 1. att hos regeringen begär förslag om att SJ i samband med investeringar på låter bygga ett anslutningsspår mellan Bj-banan och i östra . 1980/81: 568 2. att hos regeringen begär att mellan och i samband därmed elektrifieras. () ()
mot · G402569 · 1981-01-21 00:00:00 — Motion 1980/81: 569 av m. fl om elektrifiering av Fryksdalsbanan Oljeberoendet i landet är fortfarande oroande stort. Strävandena att minska oljeförbrukningen har inte varit nämnvärt framgångsrika och allt vad som är möjligt bör därför göras såväl då det gäller att nedbringa den privata konsumtionen som då det gäller samhällssektorn. En åtgärd är att stimulera till ökat användande av de kollektiva färdmedlen och att i detta syfte göra dessa så attraktiva som möjligt för att på så sätt kunna konkurrera med bilen. En elektrifiering av ännu inte elektrifierade järnvägar är en åtgärd som skulle bidra till minskad oljeförbrukning. Godstransporterna på dessa bandelar drivs av diesellok och även motorvagnarna är dieseldrivna. En övergång till elektrisk drift skulle också innebära en miljöförbättring; motorvagnarna skulle bli mera tystgående och attraktiviteten skulle öka. En bandel där en elektrifiering borde prövas är Fryksdalsbanan mellan och i . Dess anslutning till stambanorna StockholmOslo och Göteborg-Dalarna-Gävle skulle också innebära fördelar ur driftsynpunkt. Direkttåg skulle sålunda kunna gå mellan exempelvis och utan byten i och även då det gäller godstrafiken skulle direkttåg ofta underlätta transportarbetet. Då sysselsättningssituationen i är mycket svår med mycket stor arbetslöshet, skulle en elektrifiering av den sträckan dessutom innebära många arbetstillfällen . Arbetet skulle lämpligen kunna bedrivas som beredskapsarbete. Med hänvisning till ovanstående hemställs att begär att regeringen utreder förutsättningarna för att elektrifiera Fryksdalsbanan. () () () () ()
mot · G402570 · 1981-01-22 00:00:00 — Motion 1980/81: 570 av m. fl. om förstatligande av NKIJ-banan mellan och ligger den privatägda NKIJ-banan mellan och nära nog helt outnyttjad, sedan Uddeholmsbolaget överförde merparten av sina transporter från järnvägen till landsvägen. Eftersom pendlingstrafiken mellan och är mycket stor och ökar markant år , är landsvägen som går i stort sett parallellt med nämnda järnväg mycket hårt belastad. Nämnas kan således att drygt 2000 personer i har sitt arbete i och pendlar , plus att ett stort antal skolungdomar vare dag också trafikerar sträckan. All denna persontrafik har numera alltså fått även den stora kvantiteten timmertransporter, som tidigare fraktades på NKIJ-banan att trängas med ett förhållande som ur trafiksäkerhetssynpunkt måste vara helt otillfredsställande. Det måste vara ett samhälleligt intresse att den resurs som NKIJ-banan representerar åter kommer att utnyttjas och SJ bör därför utreda möjligheterna till ett återupptagande av trafiken på bandelen. För att möjliggöra detta bör SJ överta banan. Ett liknande krav avvisades av föregående års med motiveringen att banan var privatägd och att någon framställning om ett statligt övertagande inte framkommit. har emellertid ett erbjudande om diskussion om övertagande sänts till SJ från ägarna Uddeholmsbolaget. Om inte SJ är villigt att överta banan begär bolaget att få tillstånd att riva upp rälsen på sträckan . Det är angeläget att staten tar ansvaret för och också utnyttjar den resurs, som bandelen otvivelaktigt utgör. Om så inte sker kommer banan att helt förfalla och ett återupptagande av trafiken omintetgöras. Att ge bolaget tillstånd att riva upp rälsen måste betraktas som helt uteslutet. 1 stället bör erforderliga underhållsarbeten komma till stånd. Genom den svåra sysselsättningssituationen som råder i skulle sådant arbete lämpligen kunna genomföras som beredskapsarbete. Med hänvisning till ovanstående hemställs att begär att regeringen uppdrar åt SJ att utreda förutsättningarna för ett statligt övertagande av NK1J. () () () () ()