mot · G50292 · 1981-11-12 00:00:00 — av m. fl. med anledning av proposition 1981/82:56 om kapitaltillskott till vissa statliga företag, m. m. Efterfrågan på järnmalm har minskat på grund av en lägre råstålsproduktion. Detta hänger samman med en minskad stålförbrukning samt med att framför allt specialstålsindustrin gått över till skrotbaserad ståltillverkning. Denna förändring och omstrukturering av stålindustrin, som är internationellt betingad, har i hög grad drabbat de svenska järnmalmsgruvorna. Bara inom har en lång rad gruvor i måst läggas ned. förekommer brytning endast i och samt än så länge i viss omfattning i . fanns tjugotalet gruvor i drift. Även om utsikterna för inte är alltför ljusa så torde i det längre perspektivet efterfrågan på stål ute i världen åter öka. För den svenska stålindustrin är det viktigt att säkra en rationell och konkurrenskraftig råståls- och ämnesproduktion. Det är också angeläget att få till stånd en bättre samverkan inom branschen för att inte företag i onödan skall slå ut varandra. 1 den mineralpolitiska utredningen framhölls att EG:s framtida ökning av stålkonsumtionen skulle bli tillräckligt stor för att med bevarade marknadsandelar kunde få avsättning för hela sin produktion. importerar också en stor del av sitt stålbehov. Utvecklingen inom stålindustrin kännetecknas av hårda rationaliseringar med nedläggningar och neddragningar till följd. Flera tusen anställda inom bl. a. hotas av avsked. Det är klart att gruvornas situation påverkas av utvecklingen inom stålindustrin. Särskilt för järnmalmsgruvorna är läget prekärt. En ökad efterfrågan på järnmalm inom är knappast tänkbar inom överskådlig tid. Det bör dock framhållas att malmerna från har sådana specifika egenskaper att de bör kunna konkurrera med andra råvaror i svenska stålverk. I det fackligt-politiska handlingsprogram för gruvindustrin som utarbetat anser man att de extremt låga sjöfrakterna som gynnat de långt bort belägna exportländerna inte kommer att bestå. Detta i förening med en kommande upprustning av västeuropeisk stålindustri kommer att gynna svensk malmexport, menar man. En ökad vidareförädling vid gruvorna anges som nödvändig för att gruvorna skall kunna överleva. Utvecklandet av nya produkter ur gråberget (avfall) kan också stärka gruvornas ekonomi. Inom har gruvorna i och Håksberg lagts ned. Verksamheten i kommer att upphöra. Kvar finns då endast och . Dessa gruvor har i gjorda utredningar ansetts ha goda chanser till överlevnad. I Perspektivplan 1980 framhölls att har ett gynnsamt läge vid och därmed goda transportmässiga förutsättningar att fortleva som exportgruva. När den malmbaserade metallurgin i Domnarvet lades ned miste ca en tredjedel av sin produktion. Avsättningen till har heller inte blivit av den omfattning som man tidigare räknade med. anslog 30 milj. kr. för uppförandet av en härdhall i som ger gruvan möjlighet att tillverka granuler. Försöken med granuler i har givit goda resultat. Utsikterna till export förbättras även. ändrade sin strukturplan till följd av den förändring av stålmarknaden som inträtt i och i . a. fick gruvorna i och en nådatid på endast . Därefter, det tredje året, skall de visa lönsamhet. Om inte måste gruvorna läggas ned. Den tekniska livslängden utan nya stora investeringar bedömdes till högst . 1 det nya handlingsprogram som styrelsen för antog vid sitt sammanträde signalerades produktionsnedskärningar i samt en förkortad nådatid för gruvan . däremot fick behålla sin tvååriga frist på grund av försöken med granultillverkningen. Både och är för sin existens beroende av en ökad export. Talet om nådatider på två resp. och hotet om nedläggning är knappast ägnat att underlätta en ökad försäljning och anskaffandet av nya kunder. Det förefaller nog mer än osäkert för europeiska malmkonsumenter att teckna kontrakt med gruvföretag som kanske måste läggas ned. Mycket tyder på att trots alla försäkringar till varje pris vill komma ifrån den för dem besvärliga gruvdriften. Vid har man nu anpassat sig till den minskade efterfrågan och begränsat produktionen från till ca . För den skull har nattskiftet indragits och drygt fyrtiotalet man placerats på den s. k. övertalighetslistan. Produktiviteten har ökat, och produktionskostnaderna har sänkts avsevärt. har produktiviteten ökat . En belastning är de stora malmlagren som måste minska innan den eftersträvade lönsamheten kan uppnås. Det är därför orimliga krav som SSABledningen ställer på att inom så som till uppvisa positivt kassaflöde. Det måste åligga ledningen att intensifiera ansträngningarna att öka försäljningen av Dannemoramalm. Vid gruvan har man uppfyllt kraven på minskad produktion och sänkta produktionskostnader. Ansvaret borde nu mer ligga hos ledning och dess gruvdivision än vid själva gruvenheten i . Det bör framhållas att man sålt större delen av årsproduktionen men att en reducering av malmlagret på ca måste ses på litet . att kompensera de ränteförluster lagret medför bör enligt vår mening ett lagerstöd kunna utgå. Av de medel som beviljar borde erforderligt belopp kunna användas i detta syfte. Vi anser att Dannamora bör ges samma chans att visa lönsamhet som andra företag inom . Som nämnts har fått på sig, och i propositionen säger föredragande statsrådet att det är högst väsentligt att bolagets målsättning 1984 infrias. Vi frågar oss varför inte med sin 500-åriga tradition som järnmalmsgruva och med sina kända malmtillgångar, goda malmkvaliteter (fosforren och manganrik), gjorda investeringar och förbättrad produktivitet får samma möjlighet. Det är inte rättvist handlat mot ett anrikt och hårt arbetande gruvföretag. Självklart kan vi inte invända mot målsättningen om lönsamhet, men man måste få rimlig tid på sig för att lyckas. underskott är heller inte, jämfört med andra enheter inom . Vi anser därför att tiden för infriande av kravet om lönsamhet för del bör bli lika lång som för andra enheter inom . Det är också rimligt att om drastiska förändringar planeras detta föregås av överläggningar med de fackliga organisationerna och med kommunen samt redovisas för . Med hänvisning till det anförda får vi föreslå att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om lika behandling av gruvor vid uppfyllandet av kravet om lönsamhet som gäller för övriga verksamheter inom . () ()