mot · G4021007 · 1981-01-23 00:00:00 — av om tillsynen över hundar Lagen om tillsyn över hundar är alltför luddigt skriven för att den skall kunna tillämpas någorlunda effektivt. Dessutom finns det betydligt flera hundar och hundägare än vad som fanns vid lagens tillblivelse. Från samhällets sida ställs inte några som helst krav på en blivande hundägare eller vårdnadshavare. Vem som helst tillåts skaffa hund, och det finns heller inget hinder mot att man låter registrera hunden på en icke straffmyndig person, dvs. Det är inte ovanligt att en förälder låter sitt barn i exempelvis 5-6-årsåldern promenera ut med en fullvuxen , utan tanke på vilka följder det hela verkligen kan få. Vid en konfrontation med annan hund har barnet inte någon möjlighet att hålla fast sin hund. Man måste betänka vilken skada en hund kan åsamka andra. Första paragrafen i lag om tillsyn över hundar är mer allmänt hållen. Här borde man åtminstone införa straffansvar därest hundägare/vårdnadshavare inte håller sin hund under sådan tillsyn som med hänsyn till dess natur och övriga omständigheter erfordras för att förebygga att den orsakar skada eller avsevärd olägenhet. Något straffansvar finns ej. Andra paragrafen: Hund som visat benägenhet att bita människor eller hemdjur må ej vara lös utomhus, såframt den icke hålles inom område, som är betryggande inhägnat och till vilket utomstående ej äga tillträde. Hållas får ute i trakten, skall vad nu är sagt gälla även beträffande hund som visat benägenhet att driva får. Observera att hunden måste ha visat benägenhet att bita. Det förefaller mera naturligt att, därest en hund visar aggressivitet, olydnad etc. gentemot människor eller hemdjur, detta borde vara tillräckligt för att hundhållaren skulle vara förfallen till straffansvar. Enligt nu gällande lag måste hunden ha bitit någon först, innan samhället kan reagera. har det förekommit allt fler löslöpande hundar såväl inom tätbebyggelse som ute i markerna. Alltför många hundägare släpper helt sonika ut sin hund, vind för våg, och hoppas att den sedan självmant återkommer med ett skall vid trappan, när den vill komma in. Ett sådant förfarande borde man kunna komma till rätta med. Tredje paragrafen: Därest man eftersätter tillsynen av sin hund äger polischefen i orten meddela de föreskrifter som omständigheterna påkallar, såsom att hunden skall vara försedd med munkorg eller hållas bunden eller instängd. Vad sålunda föreskrivits skall bevisligen delgivas hundens ägare eller annan som mottagit hunden till underhåll eller nyttjande. Ett sådant förfarande innebär praktiskt endast att polischefen skriftligen meddelar hundägaren att han fortsättningsvis bör hålla sin hund bunden, då denna vistas utanför inhägnat område. Vem kontrollerar att så sker? Skall grannen underrättas och uppmanas anmäla därest hunden ånyo förekommer lös? Det finns dessutom bestämmelser rörande hundhållning i jaktlagen och i jaktstadgan, Dessa bestämmelser om hundar är inte till bara för jägare och deras jakthundar, de gäller alla hundägare och alla hundar oavsett ras. Lagarna bör sammanföras till en gemensam lag. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställs 1. att hos regeringen begär att lagen om tillsyn över hundar omarbetas och moderniseras, 2. att hos regeringen begär att minimiåldern för hundägare/vårdnadshavare fastställs till , 3. att hos regeringen begär att jaktlagens och jaktstadgans bestämmelser inarbetas i lag om tillsyn över hundar.