mot · G402234 · 1981-01-14 00:00:00 — av och om åtgärder mot den ekonomiska brottsligheten Den ekonomiska brottsligheten i har vuxit lavinartat . Det är naturligtvis inte möjligt att exakt fastställa omfattningen. Men i seriöst gjorda undersökningar uppskattas den svarta ekonomin i till av bruttonationalprodukten, dvs. För dem som vill värna solidariteten i samhället utgör den svarta ekonomin en hotfull utveckling. Den leder till att alla hederliga medborgare får bära allt tyngre bördor och att de moraliska grundvalarna i samhället undermineras. Kunde de kvittolösa affärerna beskattas så skulle skatten för det stora folkflertalet, som är hederliga skattebetalare, kunna sänkas ordentligt. I ett längre perspektiv utgör en växande svart ekonomi också ett allvarligt hot mot demokratin. Den svarta ekonomin är emellertid inte bara ett skatteproblem. Den svarta ekonomin kan hänföras till organiserad ekonomisk brottslighet i företagsform. Undersökningar, som bl. a. gjorts i , visar t. ex. på ett vittförgrenat samband mellan ekonomisk brottslighet och företagande i restaurangbranschen. Strategin är enkel. Genom att satsa på företagsetablering försöker man göra svarta pengar vita och i många fall fortsätta sin ekonomiska brottslighet. Etableringen av icke seriösa företag har gjort det svårt, nästintill omöjligt, för många ansvarskännande företagare i olika branscher att fortsätta sin verksamhet. De kan inte konkurrera på rättvisa och lika villkor. Vissa särskilt utsatta branscher riskerar, om åtgärder inte vidtas , att i allt större utsträckning bli dominerade av dem som finansierar sin verksamhet genom ekonomisk brottslighet. Den fria etableringsrätten är djupt förankrad hos det svenska folket. Näringsfriheten uppfattas som en grundläggande demokratisk rättighet. Som demokrater värnar vi därför rätten att starta företag och rätten att kunna driva affärsverksamhet i egen regi. Men denna frihet får inte drivas dithän att skrupelfria lycksökare, ekonomiska brottslingar, med näringsfriheten som täckmantel, får göra ekonomisk på den enskildes och samhällets bekostnad, genom att bryta mot lagar och kringgå de regler som samhället Situationen är nu så allvarlig att verkliga kraftåtgärder måste tas till för att komma till rätta med den ekonomiska brottsligheten. Samhället får inte tveka att införa etableringskontroll på områden och inom vissa näringsgrenar som hotas av oseriös och brottslig verksamhet. Inom de flesta yrkesgrupperna krävs, för bedrivande av yrkesverksamhet, yrkesutbildning eller annat kompetensbevis. Sådana krav ställs emellertid inte på alla områden. För att bli egenföretagare eller arbetsgivare ställs inga formella krav om vare sig kompetens eller utbildning. Det måste betraktas som anmärkningsvärt med tanke på det stora ansvar mot anställda och samhälle som företagare har. Samhället bör därför söm villkor för en etablering fordra grundläggande kompetens för att driva företag. Fri etableringsrätt kan, enligt vår uppfattning, inte försvaras för dess egen skull. Det finns ingen anledning att acceptera en etableringsrätt som skadar de anställdas och de seriösa företagens intressen och fortlevnad. Etableringsrätten måste utformas och regleras utifrån samhällsekonomiska och produktionstekniska krav. Missbruk av konkurs och likvidation Innan vi beskriver några av de branscher som har speciella problem och där någon form av etableringskontroll är särskilt angelägen, vill vi peka på sambandet mellan ekonomisk brottslighet och konkurser. Undersökningar visar att de s. k. upprepade konkurserna, bakom vilka ofta döljer sig ekonomisk brottslighet, nästan undantagslöst skett i aktiebolagsform. Dessa bolag har som regel kontrollerats av en enda person som dominerande aktieägare. Aktiekapitalet i bolagen har i enstaka fall överstigit . Det är svårt att exakt uppskatta hur många av konkurserna det är som har en direkt koppling till någon form av ekonomisk brottslighet. Det saknas officiell statistik för en bedömning av förhållandena. I rättsstatistiken återfinner man endast de traditionella konkursbrotten, dvs. Andelen för gäldenärsbrott dömda personer uppgår till ungefär en procent av antalet totala konkurser. Detta är emellertid inte något adekvat mått på omfattningen av de otillåtna transaktionerna i samband med konkurser. I 1978:1 redovisas en studie av omfattningen otillåtna transaktioner och konkurser. Studien baseras på en urvalsundersökning av konkurser som avslutats i . Undersökningen visar att det är sannolikt att av antalet konkursansvariga ägnat och eventuellt fortfarande ägnar sig åt ekonomisk brottslighet. Bedömningar från myndigheter som har att handlägga konkursärenden ger emellertid vid handen att andelen konkurser som har samband med ekonomisk brottslighet uppgår till ungefär en tredjedel. Uppgifter som tagits fram i visar också på att det ofta finns samband mellan konkurser och ekonomisk brottslighet. uppger som ett rimligt antagande. Utvecklingen av obetalda skatter och allmänna avgifter ger också en viss bild av omfattningen av konkursbrotten. Vid utgången av uppgick de obetalda skatterna och avgifterna till ca . Motsvarande siffra var . Nuvarande konkurslagstiftning har uppenbara brister. Den måste därför bli föremål för fortsatt översyn och snabba lagstiftningsåtgärder. Men kampen mot den ekonomiska brottsligheten får inte avstanna i väntan på att lagstiftningen skall förbättras och göra myndigheternas arbete effektivare. Fram till dess att lagstiftningen blir bättre gäller det att så effektivt som möjligt utnyttja den lagstiftning som redan finns, Vi delar den uppfattning som LO:s ordförande, , framfört: de ekonomiska brottslingarna är kunnigare och har fler experter till sitt förfogande än vad samhället har. - Det finns alltför få på den rätta sidan som har kunskaperna. Och ska de redan befintliga lagarna kunna utnyttjas måste fler ges de nödvändigaste kunskaperna. Statsmakterna måste här ta sitt ahsvar och utbilda ännu fler kvalificerade tjänstemän. Det måste anses självklart att de anställda vid en konkuts skall ha ekonomiska garantier. Något annat vore orimligt. Men måste vi konstatera att den statliga lönegarantin, som den nu är utformad, gör det lätt för skrupelfria företagare att gå i konkurs. Kontakter med fackliga organisationer som har att bevaka konkurser tyder också på att länsstyrelser i alltför stor utsträckning förlitar sig på konkursförvaltarens utredning. Facket får ofta gå in och korrigera felaktigt uppgivna löneskulder. Myndigheternas kontroll- och granskningsresurser är uppenbart för små. De måste stärkas. En framtida lagstiftning måste utformas så att den underlättar myndigheternas arbete, t. ex. vid upprepade konkurser, att säkra bevis och komma åt ekonomiska brottslingar. Olika datasystem med ekonomisk information om företagen och misstänkta ekonomiska brottslingar bör kunna samköras utan hinder från integritetssynpunkt. I lagstiftningsarbetet måste hänsyn också tas till de nu alltför liberala skatteregler som utgör grund för att det är lätt att spekulera i goda konkurser. Även straffskärpning för gäldenärsbrott och underlåtenhet att betala in källskatter bör övervägas. En skärpning av konkurslagens regler för återvinning måste också ske. Det är alltför vanligt att kronofogden finner att tillgångarna genom gåvobrev och äktenskapsförord skrivits över på make eller barn före konkursen för att på så sätt undandra sig exempelvis företrädaransVär för skatter och avgifter. gäller nya regler i konkurslagen örn näringsförbud (konkurskarantän) i samband med konkurs. Avsikten var att komma åt kvalificerade missbruk av näringsfriheten. Vidare antogs de nya reglerna få en allmänt sanerande effekt till förmån för ett sunt näringsliv. De nya reglerna är tvivelsutan ett stort steg i rätt riktning. Men man borde ha gått Näringsförbud borde kunna tillgripas även vid likvidation, eftersom likvidation i vissa fall kan missbrukas på samma sätt sorn konkursinstitutet. Vid behandlingen av de nya reglerna i konkurslagen avvisade ett alternativt förslag om automatiskt näringsförbud med dispensrätt. Enligt vår mening borde ett näringsförbud automatiskt följa på en konkursdom vid t. ex. ett grovt skattebrott. Det skulle förutom att det vore skäligt också spara administrativ möda och sannolikt visa sig vara god processekonomi. Automatiskt näringsförbud borde också övervägas vid uppenbar tredska att betala in skatter och avgifter. Vi anser det motiverat att konkurslagen blir föremål för fortsatt översyn i syfte att förstärka densamma. I detta arbete bör man särskilt uppmärksamma problemet med de personer som satts i konkurskarantän, men som i kraft av sitt stora aktieinnehav behåller det dominerande inflytandet i företaget. bör vidare uttala sig för tillskapandet av ett centralt företagsregister. De flesta konkurserna förekommer inom byggnads- och entreprenadföretagen. Men även inom metall- och verkstadsindustrin samt annan tillverkningsindustri är konkursbenägenheten stor. har också en tendens till ökat antal konkurser kunnat iakttas inom detaljhandeln. I det fortsatta berörs ett par branscher som är särskilt utsatta och där, enligt vår mening, någon form av etableringskontroll är synnerligen motiverad. Restaurangnäringen i har genomgått en kraftig strukturförändring. En process som alltjämt fortgår. Massmedia har med jämna mellanrum presenterat oegentligheter i branschen. Det har gällt konkurser, prostitution, illegal spelverksamhet och annan kriminalitet. Likt modevågor har pizzerior, hamburgerbarer, orientaliska restauranger, lunchoch grönsaksbarer vuxit fram. Detta nya etableringsmönster har ökat riskerna för kortlivade och spekulativa företag. Överetableringen inom restaurangnäringen har slagit hårt mot de redan etablerade och seriöst verkande restaurangföretagen. Ett närmare studium av restaurangnäringen visar att stor oordning och planlöshet råder. Det är ingen överdrift att påstå att penningstarka spekulanter utan branschvana hotar de seriösa krögarnas existens. Men det är inte bara de anställda och de branschvana krögarna som står inför konkurshot. Samhället och skattebetalarna får också ta konsekvenserna av branschens osundhet. De svarta pengarnas rundgång tvingar ofta staten att träda in och via lönegaranti och obetalda skatter och avgifter ta dubbla smällar. Effekterna av planlösheten inom näringen träffar också leverantörer och distributörer hårt. Den lätthet med vilken man kan etablera sig som krögare är enligt vår uppfattning otillfredsställande. Likaså myndigheternas bristande resurser I branschen förekommer talrika exempel på bulvanförhållanden, ett förfarande som bl. a. används för att få serveringstillstånd och för att undandra rörelsen pengar. Det finns också i vissa fall anledning att ifrågasätta bankernas policy i samband med vissa restaurangetableringar. Detta aktualiserar frågan om stärkt samhällskontroll över bankernas kreditgivning. Vi delar Hotell- och restauranganställdas förbunds uppfattning att etableringen inom denna bransch måste ske under starkt samhälleligt inflytande och kontroll. Aktiebolagslagen måste anpassas så att företagen vid nyetablering erlägger ett garantibelopp för verksamheten, vidare så att varje enskild arbetsgivare underställs prövning beträffande lämplighet som arbetsgivare och att verksamheten inte får bedrivas utan särskilt lämplighetsintyg. Det måste ligga i statsmakternas intresse att med lagstiftningens hjälp medverka till en sanering inom restaurangbranschen. Det har varit väl känt att det inom entreprenad- och byggnadsbranschen finns en mycket utbredd svart marknad. Kraven på etableringskontroll inom byggnadsindustrin har därför varit mycket starkt uttalade framför allt från de fackliga organisationernas sida. Undersökningar som gjorts tyder på att bortåt av den totala verksamheten inom byggnadsindustrin är svartarbete. Särskilt hårt drabbad förefaller måleribranschen vara. Hälften av måleriet beräknas ligga utanför den beskattade marknaden. Inom rörledningsbranschen tycks det vara nästan lika illa ställt. I den s. k. sektorn för små arbeten beräknas av förädlingsvärdet ligga hos skattesmitare. De uppgifter som här nämnts stämmer också väl överens med de uttalanden som gjorts av de fackliga organisationerna inom byggnadsindustrin. Där har man kunnat konstatera hur antalet konkurser ökat, hur seriösa byggnadsföretag gått omkull och hur många små oseriösa företag vuxit upp. Detta har skett som byggnadsvolymen minskat. Många av dessa nya företag har enbart tillkommit i syfte att lura både samhället och de anställda på skatter, sociala avgifter, löner, semestermedel och försäkringsförmåner. Det är fiffelbolag som smitit från sina lag- och avtalsbundna förpliktelser. Ofta har konkurs inträffat mellan två skatteinbetalningsterminer. Lönsamhet har åstadkommits dels genom den statliga lönegarantin vid konkurs, dels av att det är beställarnas pengar och inte eget kapital som företagarna satsar i nya arbeten. Den typ av företag och företagare som här beskrivits är inte bara negativa därför att de struntat i sina ekonomiska förpliktelser utan också därför att de saknar vilja att planera arbetet för en god arbetsmiljö. De motverkar, genom sin existens, ansträngningarna att förbättra arbetarskyddet och därmed arbetarskyddslagens intentioner. En reglering av etableringsrätten måste utformas utifrån de samhällsekonomiska och produktionstekniska krav som ställs på byggnadsindustrin. Det är inte detaljkontroll som krävs. Kontrollen får inte hindra legitima företagsbildningar. Men det finns heller ingen anledning att försvara en etableringsrätt som skadar de anställdas och de seriösa företagens intressen. I syfte att begränsa oönskad etablering inom byggnadsbranschen måste byggnadslagstiftningen, när det gäller etableringsrätten, reformeras. Praktik och tekniskt kunnande måste ingå som förutsättningar för en etablering. Byggnadslagstiftningen måste komma att innefatta bestämmelser om att giltigt lokalavtal måste förevisas innan rätten att påbörja ett byggnadsprojekt vinner laga kraft. För att en etableringskontroll inom byggnadsindustrin skall bli effektiv krävs också enligt vår uppfattning att företagens kvalifikationer kontrolleras vid nyetablering, att tillstånd för etablering kombineras med krav på depositionsavgift och att etableringstillstånd skall kunna återkallas om företagen inte uppfyller de krav som ställts. Självfallet finns det flera näringar än dem som behandlats i det föregående där någon form av etableringskontroll, auktorisation eller legitimation är påkallad. Vad som här anförts om restaurang- och byggnadsbranschen gäller i lika högd grad städ- och fönsterputsarbranschen, delar av transport- och bilbranschen och den grafiska industrin för att nämna ytterligare några områden. Det är möjligt att en verklig sanering av verksamheten på de områden som här nämnts måste skräddarsys för resp. näring och bransch. En förstahandsuppgift blir därför att kartlägga vilka områden av näringslivet som måste omfattas av någon form av etableringskontroll. Denna kontroll bör innehålla krav på elementära kunskaper i bokföring, arbetsmarknadens lagar och avtal och erfarenhet inom branschen för att få starta företag. Frågan om tvångsförvaltning av företag som underlåter att följa lagar och regler måste också prövas liksom möjligheten att återkalla ett givet etableringstillstånd. Vidare bör en utredning om etableringskontroll också överväga betstämmelser om erläggande av garantibelopp vid nyetablering och upprättande av ett centralt företagarregister. Vissa åtgärder måste emellertid vidtas , utan att avvakta ett långt utredningsförfarande, i syfte att sanera seriös verksamhet inom vissa särskilt utsatta branscher där problemen redan är väl kända. Som exempel på sådana omedelbara åtgärder kan nämnas en skärpt konkurslagstiftning där näringsförbud kan inträda även vid vissa fall av likvidation och grova skattebrott. Det bör också bli möjligt att samköra datasystem med ekonomisk information om företag och vid misstanke om ekonomisk brottslighet. Med hänvisning till vad som anförts hemställs* att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts i motionen om åtgärder mot den ekonomiska brottsligheten. () () *Se även motionerna 1980/81:235-237