mot · G4021024 · 1981-01-23 00:00:00 — Motion 1980/81:1024 av om ökat utnyttjande av patentskydd m. m. De statliga anslagen till forskning och utveckling (FoU) för naturvetenskap, teknisk vetenskap samt energi- och vattenförsörjning uppgick /80 till ca . Patent är ett exempel på ett instrument som kan bidra till ökat utnyttjande av uppnådda forskningsresultat. Patent har flera viktiga funktioner. Det är ett medel att dokumentera forskningsresultat och uppnå spridning och överföring av sådana resultat. En annan viktig funktion är den ensamrätt för uppfinnaren eller dennes rättsinnehavare som ett patent ger. Utan patentskydd, som hindrar imitation och därmed förbättrar möjligheterna till ett ekonomiskt gynnsamt utnyttjande, skulle knappast några företag ta risken att investera i ny teknik. Den patentskyddade uppfinningen kan utan risk användas i det egna företaget. Uppfinningen blir genom patent emellertid också en handelsvara, ett föremål för affärsmässiga transaktioner. Den kan överlåtas till någon annan eller genom licens upplåtas för användning i viss utsträckning. De framsteg uppfinningen representerar kan på detta sätt spridas, som uppfinnaren eller dennes rättsinnehavare får rimlig ekonomisk kompensation för gjorda forskningsinsatser och i samband därmed nedlagda investeringskostnader. Någon kanske vill hävda att det bästa, det optimala sättet att sprida resultaten av FoU borde vara att göra dessa tillgängliga för vem som helst utan avgift, t. ex. genom publicering i någon facktidskrift. Erfarenheten visar emellertid klart att knappast någon är allvarligt intresserad av sådan fri teknologi och att ett effektivt utnyttjande härav kan uppnås endast genom en aktiv och välstyrd patent- och licenspolitik. Detta bestyrks av utvecklingen i exempelvis och . Praktiskt utnyttjande av resultat av statligt finansierad FoU har kommit till stånd först då patent förvärvats och sedan använts ekonomiskt genom licensöverenskommelser. I själva verket visar det sig i de nämnda länderna att exklusiva licenser som regel måste erbjudas för att man skall finna lämpliga licenstagare villiga att ta på sig de nödvändiga utvecklingskostnaderna och riskerna i samband med exploatering av resultaten av statligt stödd FoU-verksamhet. Vi bör ta lärdom av dessa erfarenheter. Som exempel kan här nämnas det statliga stöd för teknisk forskning och utveckling på bl. a. energiområdet som kan ges (SFS 1978:571, STUförordningen) och (SFS 1979:319, energiforskningsförordningen). Två varianter av stöd kan här förekomma. Den ena innebär att den som erhåller stöd åläggs ett publiceringstvång. Stödmottagaren är skyldig att publicera forskningsresultaten men behöver icke betala tillbaka stödet. Publiceringstvånget är avsett att leda till resultatens allmänna tillgänglighet. Härigenom synes man tro att nyttan av resultaten skall komma alla till godo. Jag bortser i detta sammanhang från svårigheterna att publicera FoU-resultat på ett sådant sätt att tredje man verkligen automatiskt genom publiceringen sätts i stånd att utöva den nya tekniken. Den andra varianten innebär att stödmottagaren är berättigad till sekretess med avseende på resultaten. Stödmottagaren tillförsäkras en uteslutande förfoganderätt över resultaten och en möjlighet att kommersiellt dra nytta av dessa. Han är däremot skyldig att betala tillbaka stödet, om resultaten ger ekonomiskt utbyte. Det är uppenbart att systemet med patent med dess olika ovan antydda funktioner icke tillfredsställande vägts in i dessa sammanhang. Publicering behöver således icke utesluta ensamrätt för stödmottagaren, om patent sökts, innan publiceringen sker. Genom denna kan resultaten bli allmänt kända utan att för den skull annan än patenthavaren kan kommersiellt utnyttja resultaten. Ett patent tillfaller enligt ovan angivna varianter alltid stödmottagaren. Staten, som beviljar stödet, kan inte förfoga över resultaten i den mån dessa är patenterade. Det bör prövas om staten i sin forskningspolitik på ett annat sätt än som sker bör utnyttja patentsystemet liksom andra former av det industriella rättsskyddet. Frågan är om staten i någon mån skulle kunna förfoga över de resultat till vilka den bidragit med finansiering. De effekter som eventuell patentering och patent till stödmottagaren har på ovan beskrivna varianter av stöd bör därvid modifieras genom olika kontraktuella arrangemang, så att staten får ett rimligt ekonomiskt utbyte och även i övrigt visst inflytande som svarar mot de gjorda insatserna. Stödmottagaren kan sålunda exempelvis avtalsmässigt åläggas licensieringsskyldighet till tredje man. Staten kan också skaffa sig själv en licens med rätt att bevilja underlicenser. Staten kan vidare skaffa sig vissa rättigheter till resultaten, vilka får användas i samband med associationsrättsliga former av samarbete med stödmottagaren eller annan part. Användningen av det industriella rättsskyddet i den statliga forskningspolitiken kan ge lättillgänglig information om hur FoU-resultaten utnyttjas, vilken i sin tur kan användas för att förbättra de anslagsbeviljande organens verksamhet. Genom exempelvis olika licensarrangemang kan som antytts användarna av resultaten av FoU, som staten finansierar, belastas med en del av kostnaderna härför. En sådan spridning av kostnaderna gör det möjligt att avlasta staten motsvarande belopp, vilka i sin tur kan användas för FoU. Ett statligt innehav av olika former av industriella rättigheter kan bli ett verksamt instrument i den industri- och näringspolitik sorn erfordras för industriella framsteg och industriell tillväxt. Det kan användas i samband med det regionalpolitiska stöd som erfordras exempelvis för . Särskilt i små och medelstora företag som inte har någon eller har en otillräcklig egen forskningskapacitet bör ett stort intresse finnas för statligt finansierade FoU-resultat. Förutsättning för ett industriellt utnyttjande av FoU-resultaten i dessa företag, vilket kan kräva investeringar, är dock en genom det industriella rättsskyddet skyddad rättsposition. att hos regeringen begär att en utredning tillsätts med uppgift att föreslå utformandet av en statlig politik för immateriellt rättsskydd, anpassad till skilda rättsområden, stödformer och stödmottagare.