ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G402674 · 1981-01-20 00:00:00 — Motion 1980/81:674 om viss begränsning av avdraget för räntekostnader vid inkomsttaxeringen Samhällsekonomiskt är det angeläget att öka sparandet samt stimulera till investeringar i näringsliv. För att uppnå detta är en dämpning av den privata konsumtionen nödvändig, speciellt den konsumtion som sker med lånat kapital. Skattereglerna är inte utformade så, att de stimulerar till vad som enligt ovan är samhällsekonomiskt eftersträvansvärt. Ett exempel på detta är behandlingen av räntekostnader och de inkomster kapital frambringar. För rörelser gäller att avdrag erhålles för alla ränteutgifter. Beskattningen äger rum av hela den inkomst rörelsen avkastar. Har kapital lånats för att skaffa bostad erhålles också avdrag för räntor. Som inkomst upptas av taxeringsvärdet , på värdet mellan . och , på värdet . och på värdet , vartill också kommer effekten av den kommunala garantibeskattningen. Om kapital lånats för privat konsumtion, erhålles avdrag för räntekostnaderna, men inget belopp behöver upptas till inkomstbeskattning. De som bör bromsas har således de förmånligaste villkoren. Vid taxering utgjorde enligt RRV avdraget för underskott i förvärvskällan kapital 1 757 milj. kr. Både på grund av en höjning av ränteläget och en ökning av upplåningen kommer detta belopp att ha ökat avsevärt till taxering. Det borde därför övervägas att införa ett avkastningskrav motsvarande minst det som gäller för bostadsinvesteringar. Enligt bifogade beräkningar är detta lägst . Detta avkastningskrav kan göras beroende av storleken på deklarantens upplåning, eftersom beskattningen på bostadsupplåningen är högre vid hög upplåning. Systemet är i huvudsak självkontrollerande, eftersom den som yrkar på avdrag för ränteutgift också måste uppge sin låneskuld. Efter bättre utredning kan systemet tillämpas för alla ränteavdrag utanför inkomstkällan rörelse. Därmed slipper man den nuvarande anknytningen till taxeringsvärden och uppnår betydande förenklingar i deklaration och taxering. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att beslutar införa en inkomstschablon av lägst på lånat kapital för vilket avdrag för räntekostnader görs under för värvskällan kapital samt att motionen i övrigt överlämnas till kommittén om underskottsavdrag (B 1980:05) för beaktande i kommitténs arbete. . () () Intäktsschablon enligt nya regler Underskottsavdrag (I = 48+1,5-6) (11 = 96+1,5-15) (lil =144+1,5-36) I procent av taxeringsvärde I procent av taxeringsvärde 7, 2%-450000:- 4%-600000:- 6%-750000:- 8%>750000: Beräkningen av skattereduktionen på grund av underskott för fastigheten är schabloniserad. Effekten är inte på hela inkomstminskningen.
mot · G402675 · 1981-01-02 00:00:00 — av och om stationering av utsjöbevakningsfartyg på i har i förslaget till näringspolitiskt program för , vilket överlämnades till regeringen , behandlat frågan om stationering av ett utsjöbevakningsfartyg (Tv 172) på . sammanfattande bedömning var att en stationering till både är tillämplig och genomförbar. I sitt yttrande över förslaget till industridepartementet delar generaltullstyrelsen bedömning om det lämpliga i att från operativ synpunkt stationera fartyget på . För detta talar enligt generaltullstyrelsen bevakningsområdets sträckning, som inte enbart omfattar fiskezonen nord, väst och ost om utan även den s. k. vita zonen ost om från territorialgränsen till mittlinjen mellan och Balticum. Denna uppfattning bekräftas enligt av den rapport rörande övervakning av den svenska fiskezonen som redovisas i Kustbevakningsinformation nr 3/80 och som klargörande visar det stora insatsbehov som föreligger i tullregionens södra och östra område, dvs. söder och öster om . Mot denna bakgrund ter sig en stationering på , med tanke på de uppgifter bevakningsfartyget skall lösa, som självklar ur verksamhetens synvinkel. har emellertid framfört farhågor i vad gäller möjligheten att rekrytera erforderlig personal på . Då något beslut om stationering på inte föreligger, anser vi att rekryteringsfrågan inte heller kunnat prövas på realistiska grunder. Vi kan i viss mån förstå, om generaltullstyrelsen är något tveksam till att kunna rekrytera dubbla besättningar, över 30 personer, på . Man kräver nämligen utöver vissa kompetenskrav minst 24 månaders tjänst ombord på kustbevaknings- eller miljöskyddsfartyg. Upplysningsvis kan nämnas att berörda gotländska myndigheter har vid överläggningar med generaltullstyrelsen och utlovat allt tänkbart stöd vid personalrekryteringen. I detta sammanhang anser vi att man även bör undersöka intresse bland kvinnlig personal. Detta gör vi med hänvisning till vad som kan utläsas av Kustbevakningsinformation nr 5/80. Där står nämligen att läsa: Inredningen har planerats med tanke på att kunna rymma en besättning som består av såväl kvinnliga som manliga kustbevakare. Sammanfattningsvis kan vi konstatera fler sammanfallande intressen vid en stationering på . bevakningsverksamhetens intresse av en stationering på , vilket framförts både av generaltullstyrelsen och östra tullregionen, den regionalpolitiska effekt en stationering på får och som framhållit i arbetet med den regionala utvecklingsprocessen, militärens intresse av att både i fredstid och i krigstid samordna sin egen gränsbevakning med den civila, det nationella intresset av att inför fortsatta förhandlingar om gränsdragningen till havs mellan och konkret markera gräns österut genom en bevakningsbas vid landgränsen. Då alla skäl talar för en placering av utsjöbevakningsfartyg 172 på , som lämpliga hamnar kan nämnas , . samt , anser vi att det nu bör fattas beslut om en sådan placering. Under tid som rekrytering av personal pågår kan fartyget temporärt placeras vid någon fastlandshamn. Med hänvisning till vad i motionen anförts hemställs att uttalar sig för att utsjöbevakningsfartyg 172 placeras på .
mot · G402676 · 1981-01-22 00:00:00 — av m. fl. om avskrivningsreglerna för skogsbilvägar har det pågått en livlig debatt om skogsindustrins försörjning med råvara. Det har därvid hävdats att avverkningarna inom privatskogsbruket är för låga och att en betygande råvaruresurs därmed skulle finnas. Dessa generella påståenden saknar all grund. Det finns nämligen ett väl dokumenterat officiellt material som bevisar detta, nämligen riksskogstaxeringen. Den redovisar följande beträffande det privata skogsbrukets andel av hela landets virkesförråd, tillväxt, markinnehavets ideala produktionsförmåga (areal x produktionsförmåga per har) och avverkning. Avverkning (period 72/73-78/79) Siffrorna visar klart och tydligt att privatskogsbruket /73-1978/79 utnyttjat sina givna skogliga resurser i form av virkesförråd, tillväxt m. m. till avverkning i samma grad som övriga ägarkategorier. ingår tre lågkonjunkturår. 1976/77-1978/ 79. De redovisade procentsiffrorna speglar naturligtvis inte de variationer som finns inom ägargruppen. En del fastigheter är överavverkade, vissa t. o. m. belagda med avverknignsförbud. Andra fastigheter kan ha stått orörda . I vissa fall kan det bero på komplicerade ägarförhållanden. I åtskilliga fall kan det röra sig om fastigheter eller delar av fastigheter som är avsides belägna och saknar vägar som möjliggör virkets framforsling till rimliga kostnader. I sådana fall finns naturligtvis ett avverkningsbart virkesförråd, som med stor råvaruefterfrågan kan betyda en värdefull marginalkvantitet. Vägproblem måste då lösas i första hand. Ett väl utbyggt skogsbilvägnät, som omfattar både stamvägar och stickvägar, är en av de viktigaste förutsättningarna för ett uthålligt och ekonomiskt skogsbruk, såväl vad gäller avverkning som reproduktionsåtgärder. Här gäller det alltså att i första hand stimulera tillkomsten av vägar och därmed lyfta skogsområden ur 0-zonen. Det finns ytterligare argument för detta. Enligt den nya skogsvårdslagen krävs att s. k. restskogsbestånd måste avvecklas för att ersättas av ny skog. Detta är inte ekonomiskt möjligt utan att vägnätet förtätas. Nuvarande avskrivningsregler, som innebär att av anläggningskostnaden får avskrivas under , stimulerar knappast intresset för skogsvägbyggande. Stimulanseffekten skulle enligt vår uppfattning öka betydligt om hela anläggningskostnaden finge avskrivas. Avskrivningstiden måste också förkortas. Inte minst med hänsyn till bestämmelserna om restskogsavvecklingen borde avskrivningstiden fastställas till . Med hänvisning till det anförda föreslås att hos regeringen hemställer om skyndsamt förslag till förbättrade avskrivningsregler för skogsvägar så om anförts i motionen. () () . ()
mot · G402679 · 1981-01-22 00:00:00 — Motion 1980/81:679 av m. fl. om beskattningen av vissa gåvor till anställda från arbetsgivare skall i princip jämställas med ersättning för utfört arbete. Sådan gåva utgör alltid skattepliktig intäkt för mottagare och värderas med utgångspunkt från vad det skulle ha kostat mottagaren att skaffa sig något motsvarande för pengar. Undantagna från skatteplikt är sedvanliga gåvor av minneskaraktär från arbetsgivare. Med sedvanliga gåvor avses gåvor som har karaktär av personalomkostnader, t. ex. klocka, medalj, smycket e.d. efter längre tids anställning (t. ex. anställning). Dessa anvisningar gör att ett företag som vill hedra sina anställda för lång och trogen tjänst kan göra detta med klocka, medalj eller prydnadssak. Vill däremot företaget i stället ge aktier för samma belopp måste ofta mottagern taga upp gåvans värde som inkomst. Denna nackdel för aktier som gåva bör undanröjas. Ett av skälen är att produktivt sparande bör uppmuntras, ett annat att aktier i det egna företaget för många kan tänkas utgöra en värdefullare minnesgåva än klockor och medaljer. Med stöd av ovan hemställs att hos regeringen anhåller om en översyn av kommunalskattelagen så att aktier jämställs med övriga beskattningsfria minnesgåvor. HANS NYHAGE (m) ()
mot · G402680 · 1981-01-22 00:00:00 — av m. fl. om momsbefriad försäljning på flygplatser Genom ändring av mervärdeskattelagen infördes totalt förbud för mervärdeskattefri försäljning från butik på flygplats. med flygplatsförsäljningsförbudet infördes i mervärdeskattelagen regler i syfte att betydligt öka möjligheten till mervärdeskattefri försäljning till turister från annan butik än butik på flygplats. Det enda skälet till flygplatsförsäljningsförbudet var att det ingick i en nordisk överenskommelse med syfte att reglera konsumtionsbeskattningen i resandetrafiken mellan de nordiska länderna. Överenskommelsen skulle träda i kraft efter det samtliga fördragsstater meddelat det svenska att det konstitutionella åtgärder som krävdes för överenskommelsens ikraftträdande hade genomförts. Det har visat sig att inte vidtagit någon som helst åtgärd för att överenskommelsen skall träda i kraft. I betänkandet över den mot flygplatsförsäljningsförbudet riktade kritiken yttrade skatteutskottet bl. a. följande: Utskottet förutsätter därvid att de övriga nordiska länderna i motsvarande mån fullgör sina åtaganden och att regeringen - om så inte blir fallet skyndsamt lägger fram erforderliga ändringsförslag. har kritiserat flygplatsförsäljningsförbudet och har i skrivelse till yttrat bl. a.: NO kan från sina utgångspunkter ansluta sig till de remissinstanser och övriga som uttalat kritik mot den konkurrensbegränsning som först genom utredningsförslaget och sedan genom den beslutande lagändringen drabbat flygplatsbutikerna. Flygplatsförsäljningsförbudet har visat sig medföra alla de skadliga effekter som befarades vid dess införande. a. har flygplatsbutikerna fatt vidkännas en drastisk nedgång i försäljningen. Som exempel kan nämnas att butikerna på flygplats har en omsättningsminskning på jämfört med . Personalen i flygplatsbutikerna har efter det flygplatsförsäljningsförbudet trädde i kraft fått en besvärlig arbetssituation, eftersom den i första hand får ta emot den irritation turister känner när de i flygplatsbutikerna möts av beskedet att försäljning inte får ske mervärdeskattefritt. För turisterna ter sig givetvis förbudet helt obegripligt, då de i alla butiker utanför flygplatsen kunnat inhandla varor mervärdeskattefritt för export. Även mot bakgrunden av behov av ett ökat inflöde av utländsk valuta ter sig flygplatsförbudet obegripligt, då det dels torde ha negativa effekter för turismen, dels gör det omöjligt för luftfartsverket att ge våra storflygplatser en internationell standard vad beträffar passagerarservicen. Nackdelarna med flygplatsförsäljningsförbudet är således uppenbara. Det tillkom enbart för att tillgodose främst och krav i samband med den nordiska överenskommelsen om reglering av gränshandeln. När nu överenskommelsen inte trätt i kraft på grund av att underlåter att medverka därtill finns något som helst skäl att behålla flygplatsförsäljningsförbudet. Det bör därför avskaffas. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att beslutar upphäva anvisningarna till 2 § andra stycket lagen (1968:430) om mervärdeskatt (flygplatsförsäljningsförbudet). () () () ()
mot · G402682 · 1981-01-22 00:00:00 — av m. fl. om rehablitering av intagna i kriminalvårdsanstalt Vi måste tyvärr konstatera att samhället i stor utsträckning har misslyckats när det gäller att återanpassa människor som av olika anledningar kommit i klammeri med rättvisan. Såsom vårt samhälle har utvecklats är det ofrånkomligt att ungdomarnas startmöjligheter är olika på grund av olikheter i hem och miljö. Åtskilliga ungdomar hamnar i gäng och kan inte motstå det negativa inflytande som de där utsätts för. Samhället måste ta på sig en del av skulden för att så många människor visar brottsligt beteende. Övervakningen på offentliga platser har varit otillräcklig, och vi har låtit människor ganska fritt ägna sig åt mer eller mindre brottslig verksamhet, t. ex. i och på här i . Samhället har därför också skyldighet att se till att de som misslyckats får hjälp med rehabilitering och återanpassning. Det är viktigt att man ger dem verklig vård. Förstagångsförbrytare skall inte placeras bland personer som visat starkt brottsligt beteende. Det är ett faktum i dagens läge att förstagångsförbrytare på fångvårdsanstalter lär sig mer om hur han skall begå nya brott än om hur han skall komma ifrån det brottsliga beteendet. 1 stället för att bli rehabiliterad får han lära sig att begå brott - t. o. m grava brott. Det måste också bli möjligt att inrätta drogfria anstalter, särskilt för förstagångsförbrytare som inte tidigare använt narkotika. händer det ofta att människor blir narkotikamissbrukare när de kommit in på anstalt. När strafftiden är slut och den intagne lämnar fångvårdsanstalten, är det ytterst viktigt att hjälpa honom till rätta i samhället och därigenom minska risken för att han återfaller i brottsligt beteende. Vi måste göra större insatser än i detta avseende. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär utredning om åtgärder för bättre rehabilitering av intagna på fångvårdsanstalt, enligt de riktlinjer som anges i motionen. () ()
mot · G402686 · 1981-01-22 00:00:00 — av m. fl. om skatters och allmänna avgifters förmånsrätt vid konkurs Skatter och allmänna avgifter är prioriterade fordringar vid konkurser. Detta har lett till att utdelningen till oprioriterade borgenärer blivit mer eller mindre illusorisk då stats och kommuns fordringar vid konkurs kommit att bli mycket stora. Detta har i sin tur fått till föjd att det blivit allt svårare att genomföra ackord då det är svårt att få stat och kommun att nedsätta sina fordringar i den omfattning som är erforderligt. För många mindre företag utgör en gäldenärs konkurs ett hot mot det egna företaget. drabbas en leverantör så hårt att företaget i fråga måste försättas i konkurs på grund av uteblivna likvider. Ett avskaffande av förmånsrätten för stats och kommuns fordringar för skatter och allmänna avgifter skulle avsevärt stärka de mindre företagens ställning. 1 både och har den speciella förmånsrätten slopats med goda erfarenheter. Vi finner att så även bör ske i , inte minst till gagn för de mindre företagen. Med stöd av det ovan framförda hemställs att hos regeringen anhåller om förslag till avskaffande av förmånsrätten för stats och kommuns fordringar å skatt och allmänna avgifter. () ()
mot · G402688 · 1981-01-22 00:00:00 — av om pantsättning av patent Ett patent är en förmögenhetstillgång sorn i många fall kan ha ett betydande värde. För att exploatera ett patent och se till att en uppfinning verkligen blir förverkligad och tillgänglig för allmänheten, är det ofta nödvändigt att lägga ned stora pengar på igångsättning av tillverkning och även på marknadsföringsåtgärder. Utan marknadsföring är det nämligen omöjligt för allmänheten att veta att produkten finns. Det är ju inte säkert att patenthavaren själv har de nödvändiga medlen, utan ofta är han i behov av krediter för att klara av exploateringen. Krediter med dålig säkerhet är emellertid mycket dyra, och ibland kan de över huvud taget inte erhållas. Om patentet kan anses värdefullt, vore det därför av stort värde om en möjlighet fanns att åstadkomma säkerhet genom detta, dvs. Emellertid är en dylik pantförskrivning f. n. inte möjlig att uppnå. Orsaken härtill är att panthavare inte kan uppnå säkerhet mot pantsättarens övriga borgenärer, och då är det ju inte mycket idé med panten. En förutsättning för pantsättning, när pantföremålet inte kan lämnas över till panthavaren, är att det finns något offentligt registreringsförfarande. Exempelvis är det möjligt att panförskriva en bostadsrätt, på grund av att det är möjligt att få registrering av pantförskrivningen hos bostadsföreningen. 1 är det sålunda möjligt att åstadkomma en pantförskrivning av patent, på grund av att enligt finsk patenträtt möjlighet finns för registrering av pantförskrivningen i patentregistret. Även har ett patentregister, men tyvärr tillåts ej att pantsättning registreras, trots att andra uppgifter, såsom licensavtal, kan registreras. Man kan naturligtvis fråga sig om det är skäligt att låta en uppfinnare bli av med sitt patent på grund av att han kommit i svårigheter efter att ha pantförskrivit det. Man kan t. ex. resonera så, att en uppfinning är den del av hans personlighet. En dylik invändning bortfaller emellertid, när man vet att det är möjligt att utmäta patent, samt att dylik utmätning registreras i det . Ett patent kan således användas för att tvångsvis betala patenthavarens gäld. Det finns därför ingen orsak till att han inte skulle kunna medges en frivillig pantförskrivning. Tvärtom finns det all anledning att införa en registreringsmöjlighet för pantförskrivningsavtal. Det onaturliga i sakernas nuvarande förhållande framstår klart om man vet att många företagareföreningar, som haft att understödja nya uppfinningars exploatering, sökt erhålla panträtt i patent. Med hänvisning till vad som ovan anförts i motionen hemställs att beslutar att hos regeringen begära sådan ändring i patentlagen att panträtt i patent kan inskrivas i det av patent- och registreringsverket förda patentregistret.
mot · G402690 · 1981-01-23 00:00:00 — Motion 1980/81: 690 om besittningsskyddet för hyresgäster vid exekutiv försäljning av fast Enligt lagen om exekutiv försäljning av fast egendom skall tomträtt och nyttjanderätter med bättre rätt än exekutionsfordringarna vara skyddade utan särskilt förbehåll. Detta innebär bl. a. att upplåtelse av hyreslägenheter med normal hyra skall gälla även efter auktionen. Avgörande för om hyresrätten är gällande även efter försäljningen är om rättigheten upptagits i sakägarförteckningen. Av 25 § 3. lagen om exekutiv försäljning av fast egendom framgår att nyttjanderätt skall upptas om den är inskriven eller grundas på skriftlig handling som är tillgänglig för överexekutorn. Muntliga hyresavtal skall således inte tas upp. Inte heller skriftliga avtal som ej är tillgängliga för överexekutorn kommer med i sakägarförteckningen och blir således ej skyddade. Om överexekutorn får kännedom om hyresgäster men inte fått tillgång till deras kontrakt skall hyresgästerna underrättas om auktionen och uppmanas anmäla sin rättighet senast vid exekutionssammanträdet. Någon föreskrift om att underrättelsen skall delges finns inte. Gällande regler framstår som klart bristfälliga. En hyresgäst med endast muntligt hyresavtal saknar varje möjlighet att få sin hyresrätt upptagen i sakägarförteckningen för att därigenom skydda sin rätt. Även om överexekutorn skulle få kännedom om att vissa personer kan antas ha hyresrätter som grundas på skriftliga avtal och tillställer dessa underrättelse så finns ingen säkerhet för att dessa hyresrätter bevakas. Något krav på delgivning av underrättelsen finns ej. Reglerna om upptagande av hyresrätter i sakägarförteckningen vid exekutiv försäljning av fast egendom bör utredas. Besittningsskyddet bör kunna stärkas genom att hyresrätter oavsett om de är skriftliga eller muntliga skall kunna upptas i sakägarförteckningen och att även hyresrätter som inte upptagits är gällande mot köparen. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att hos regeringen begär en översyn av besittningsskyddet för hyresgäster vid försäljning av fastighet på exekutiv auktion. () ()
mot · G402693 · 1981-01-23 00:00:00 — Motion 1980/81: 693 av om översyn av utlandsrepresentation har av tradition en betydande utlandsrepresentation. Den har successivt byggts ut med attachéer för olika verksamhetsområden, t. ex. kulturen, jordbruket, den sociala sektorn och det militära området, samt med konsulat i olika delar av länderna. Möjligheterna till information och kommunikation länder emellan på skilda områden är så väl tillgodosedda att skälen för en större återhållsamhet i besparingssyfte har förstärkts gentemot skälen för ett bibehållande av en obeskuren utrikesrepresentation. Då det är angeläget att göra besparingar i den statliga administrationen bör en översyn av kvantiteten av svensk utrikesrepresentation ske. Därför torde en reducerad utrikesrepresentation kunna tillgodose vårt lands behov av kontakter. Med hänvisning till ovanstående hemställs att begär att regeringen gör en översyn av vårt lands utlandsrepresentation i syfte att uppnå besparingar.