mot · G4022019 · 1981-03-18 00:00:00 — Motion 1980/81:2019 av m. fl. med anledning av proposition 1980/81:128 om vissa företag inom Proposition 1980/81:128 om vissa företag inom omfattar förslag som avser och Uddcomb. Vi skall i denna motion ta upp enbart frågor som rör . Propositionen är snävt inriktad på de frågor som är akuta för , nämligen behovet av förlusttäckning . En långsiktig fråga tas upp; det gäller investeringar i kopparmalmsfyndigheten Viscaria. När det gäller övriga långsiktiga frågor påpekas att det inom pågår en utredning om företagets framtida konkurrenskraft. Det arbetet skall vara avslutat . Industriministern aviserar i den nu föreliggande propositionen att han, då och Statsföretag har redovisat sin utredningsrapport med förslag till åtgärder, skall återkomma till frågan om behovet av insatser för och malmfälten. Eftersom det inte står klart när en sådan proposition kommer att läggas fram, vill vi från socialdemokratisk sida redan nu redovisa vår syn på vissa långsiktiga frågor som rör malmfälten. Dessa frågor har självfallet också betydelse för hur de mer kortsiktiga åtgärderna bör utformas. Sysselsättningsläget i har under en följd av år varit betydligt sämre än i övriga delar av landet. Trots omfattande arbetsmarknadspolitiska insatser har arbetslösheten i länet legat dubbelt så högt som riksgenomsnittet. Sysselsättningsfrekvenserna, främst för kvinnor, har varit låga. Ungdomsarbetslösheten har varit hög liksom andelen förtidspensionerade. var ett inflyttningslän. vände emellertid utvecklingen, och särskilt senare del skedde en omfattande utflyttning från länet. För att hejda den snabba utflyttningen vidtogs en rad sysselsättningspolitiska åtgärder i . Det gällde utbyggnader både inom den offentliga sektorn och inom industrin, och sysselsättningen i mer än i andra län. Därigenom kunde sysselsättningsläget förbättras och länets folkmängd stabiliseras. var emellertid arbetsmarknaden i länet klart svagare än i något annat län. 1* 1980181. har sysselsättningsläget åter försämrats. har antalet personer som står utanför den ordinarie arbetsmarknaden ökat med . är i mycket stor utsträckning beroende av den råvarubaserade industrin. Enligt länsprogram 1980 svarade den råvarubaserade industrin för av den totala industrisysselsättningen i . Motsvarande andel för riket som helhet var . Gruvindustrin svarar för en betydande del av sysselsättningen. I och kommuner domineras sysselsättningen i det närmaste helt av gruvnäringen. Direkt sysselsatta i gruvindustrin var i ca 4 800 personer, vilket var mer än en tredjedel av kommunens totala sysselsättning. Motsvarande tal för var 2 600 personer och en fjärdedel av totalsysselsättningen. Uppenbarligen är dessa kommuner helt beroende av gruvnäringen. Den sparsamma industriella verksamhet, utöver gruvindustrin, som finns i kommunerna är till största delen anknuten till gruvnäringen. innebar för del en period av fortgående produktionstillväxt. nåddes en topp i produktionen av fosformalm som sedan vände nedåt, men produktionen av lågfosforprodukter ökade starkt och totalproduktionen fortsatte att växa. Denna utveckling fortsatte fram t. o. m. 1974 då totalt producerade . Den internationella stålkrisen ledde till en snabb nedgång i leveranserna. Neddragningen av produktionen kunde göras något långsammare tack vare en kraftig lagerökning. nåddes botten i leveransernas utvecklingskurva. Den ökade efterfrågan tillgodosågs emellertid delvis genom en försäljning från lager, och produktionen gick ned också mellan 1977 och 1978 för att därefter vända uppåt. 1978 endast , vilket var av den produktionsnivå som uppnådes . Den förbättring av efterfrågan som inleddes avsåg i första hand högfosforprodukter, men även lågfosforprodukterna - och då framför allt kulsinter - blev lättare att avsätta. Efterfrågeförbättringen blev emellertid inte långvarig. I mitten av 1980 skedde en dramatisk omsvängning i avsättningssituationen. situation präglas av utomordentligt stora svårigheter. Resultatutvecklingen har genom den oväntat snabba försvagningen av leveranssituationen blivit betydligt sämre än väntat. 1980 jämfört med föregående år blir nu betydligt mindre än man tidigare haft anledning att räkna med. Också 1980 kommer att visa stora förluster och resultat beräknas bli utomordentligt svagt. Därmed har nu under en följd av år redovisat förluster. Det finns anledning att ställa frågan om vilka orsaker som ligger bakom förlusterna och om det finns risk för att den ogynnsamma resultatbilden skall bli bestående. En starkt bidragande orsak till de svaga resultaten är givetvis den låga aktivitetsnivån inom den internationella stålindustrin - och då framför allt den västeuropeiska. På den punkten kan man inte skönja någon ljusning. Tvärtom står den europeiska stålindustrin av återhämtning inför nya allvarliga svårigheter. Att med hänvisning till föväntningar om långsiktigt och kraftigt ökad produktion inom den europeiska stålindustrin räkna med förbättrade avsättningsmöjligheter för är därför enligt vår mening inte motiverat. En annan viktig orsak till svårigheter kan sökas i den starkt ökade konkurrensen från nyöppnade gruvor på andra kontinenter som bl. a. tack vare de låga kostnaderna för sjötransporter kan konkurrera även på de marknader där har betydligt kortare transportavstånd. Det gäller här järnmalmsfyndigheter som bryts i dagbrott till mycket låga kostnader. Någon anledning att räkna med en förändring i det relativa kostnadsläget vad avser rena brytningskostnader finns inte. Nivån på kostnaderna för sjöfrakter kan däremot naturligtvis förändras . En kostnadspost som på ett mycket påfallande sätt har försämrat LKABts resultat är priset för järnvägsfrakter. Diskussionen om fraktavtalet mellan SJ och har pågått . Vi har från socialdemokratisk sida tidigare tagit upp frågan om kostnader för järnvägstransport av malmen. Vi har understrukit att det är nödvändigt att dels vidta åtgärder för att effektivisera och modernisera transportapparaten, dels uppnå en rimligare fördelning aV resultatet mellan SJ och . fick vi viss framgång i våra ansträngningar för att få ned fraktpriserna på en rimlig nivå. beslöt att avtalet skulle ses över. meddelas i statsföretagspropositionen att det kommer ett förslag om hur fraktkostnaderna för malmtransporter kan reduceras. Det är uppenbart att ett nytt fraktavtal kan komma att innebära en klart positiv förändring i resultat. Vad beträffar de övriga faktorer som vi här angett som orsaker till det svaga resultatet finns enligt vår uppfattning inte anledning att räkna med nämnvärda förbättringar för del. Att den europeiska stålindustrin påtagligt skulle vitaliseras förefaller inte troligt. Vad som här sagts gäller avsättningsmöjligheterna i stort. Om man ser på de skilda produkterna, måste man räkna med att högfosforprodukterna blir allt svårare att avsätta. Den förbättring av avsättningssituationen för både mull- och styckemalm med hög fosforhalt som inträffat skulle alltså inte bli bestående. När det gäller pellets har en av de allvarligaste svårigheterna varit att avsättningen varit utomordentligt konjunkturkänslig. Enligt vår uppfattning bör en eventuell fortsatt utbyggnad av kulsinterkapaciteten ske i former som säkerställer en jämn efterfrågan. utbyggnad kan bli aktuell är f. n. svårt att bedöma. I och med ombyggnaden av kulsinterverket i kommer totala produktionskapacitet i vad avser kulsinter att uppgå till ca . Leveranserna av pellets har visserligen legat på en högre nivå än vad som förväntades under den djupa efterfrågesvackan . räknar man emellertid inte med att leveranserna av kulsinter skall komma upp till mycket mer än hälften av produktionskapaciteten. En helt grundläggande utgångspunkt vid ställningstagandet till vilka åtgärder som skall sättas in på gruvorterna är människornas krav på sysselsättning. Orternas ensidiga beroende av järnmalmsbrytningen måste i största möjliga utsträckning motverkas genom åtgärder som stimulerar utveckling av ny industrisysselsättning. Det vore emellertid orealistiskt att räkna med att en betydande industrisysselsättning - fristående från gruvnäringen - snabbt skulle kunna byggas upp på gruvorterna. Järnmalmsbrytningen kommer att ha en helt avgörande betydelse för orternas fortlevnad. Slutsatsen härav blir att mycket stora ansträngningar måste göras för att bibehålla en livskraftig järnmalmsproduktion på gruvorterna. Vad gäller sysselsättningstillfällen finns alltså för gruvorternas vidkommande inte något egentligt alternativ till järnmalmsbrytning. Enligt vår uppfattning finns det också förutsättningar att i såväl , som bedriva en lönsam järnmalmsbrytning. Vi ser det som självklart att skall gå vidare och utnyttja malmerna på djupare nivåer än de där brytning sker. Detta gäller såväl som . Huruvida detta skall innebära investeringar i den traditionella typen av huvudtransportnivåer vill vi tills vidare lämna öppet. Det beslutet får bli beroende av de tekniska lösningar som står till buds då investeringsbesluten skall tas. Satsningen på brytning på lägre nivåer kommer att bli utomordentligt kostsam. Det är tänkbart att kommer att ha svårt att dels uppbåda det investeringskapital som krävs, dels förränta detta kapital. Med tanke på det sysselsättningsmässiga värde som dessa investeringar kommer att ha i malmfältskommunerna och på de utomordentligt höga kostnader som skulle vara förknippade med arbetsmarknadspolitiska åtgärder med motsvarande sysselsättningseffekt bör det vara en uppgift för staten att tillsammans med företaget svara för finansieringen av investeringarna. Utöver de här redovisade investeringarna har man också inom företagets järnmalmsrörelse att ta ställning till frågor som rör investeringar i ytterligare anläggningar för förädling av järnmalmen. Samtliga tre gruvorter har tekniskt välutvecklade kulsinterverk, som kan producera pellets med god konkurrenskraft. Som tidigare påpekats är det stora problemet i detta sammanhang den starka konjunkturmässiga fluktuationen i avsättningen. Detta är emellertid ett problem som kan väntas minska - i takt med att köparnas sinterband utrangeras. Det gäller dessutom inte s. k. direktreduktionspellets. Ändå finns det anledning att närmare undersöka möjligheterna att skapa förutsättningar för en mera jämn avsättning innan beslut om nya investeringar tas. Som tidigare påpekats torde investeringar i ytterligare kulsinterkapacitet inte ha någon omedelbar aktualitet. En investering som däremot är i hög grad aktuell är den som gäller ytterligare ett apatitverk. Ett sådant diskuteras för del. En annan aktuell fråga är investeringar i transportapparaten. Insatserna för att reducera kostnader för malmfrakter på järnväg får inte begränsas till utformning av ett nytt transportavtal med SJ. Det finns alltså anledning att se över möjligheterna att skapa en mer rationell transportapparat. Det avtal som gäller mellan och SJ om gemensam rationaliseringsverksamhet är inte tillräckligt i detta avseende. Det kan tänkas att betydligt mer långtgående insatser bör göras för att skapa en effektiv transportapparat än vad som är möjligt att åstadkomma inom ramen för detta avtal. Något som i ett längre perspektiv kan komma att få stor betydelse för utvecklingen på , och då inte minst i malmfälten, är tänkbara gasfynd utanför den norska kusten. Självfallet är det ännu inte möjligt att ha någon bestämd uppfattning om vad denna utveckling kan komma att innebära. vet man inte med säkerhet om gasfynd av påtaglig storlek kommer att göras i de aktuella delarna av . Därtill kommer en betydande osäkerhet beträffande var eventuell gas skall tas i land, norska önskemål om lokaliseringen av industriell utbyggnad och karaktären av en sådan utbyggnad etc. Man kan emellertid konstatera att redan möjligheten till gasfynd utanför norska kusten motiverar en diskussion med de norska myndigheterna om olika tänkbara alternativ för industriellt samarbete. Sannolikheten för gasfynd i i kombination med förekomsten av järnmalmsgruvor i leder osökt tankarna till direktreduktionsverk på . Vi är medvetna om de stora frågetecken som återstår och om att industriprojekt i detta sammanhang knappast blir aktuella förrän in . Det innebär emellertid inte att man kan avvakta med att starta en diskussion och ett planeringsarbete. bör enligt vår uppfattning avsätta resurser för ett seriöst planeringsarbete, där olika möjligheter i samband med norska gasfynd diskuteras och utvärderas. En annan intressant och betydligt mer aktuell fråga är möjligheter att komplettera sin järnmalmsbrytning med annan malm- och mineralbrytning i . Det finns i en rad lovande mineralförekomster, som förtjänar att närmare undersökas med sikte på en framtida gruvbrytning. Det gäller inte bara koppar utan också exempelvis zink, bly, nickel, molybden och . Vi menar att samhället måste ha ansvar för att dessa fyndigheter undersöks och att en brytning inte omintetgörs på grund av svårigheter på järnmalmssidan. Ett offensivt arbete för att utveckla nya mineralprojekt i måste ovillkorligen bedrivas. Vi föreslår att får medel för att genomföra ett program för intensifierad prospektering och projektering av nya gruvor i . För programmet, som bör omfatta , bör anslås 50 milj. kr. förluster beräknas till 340 milj. kr. resp. 750 milj. kr. Det kan enligt inte uteslutas att resultatet blir ännu sämre om marknadsförhållandena ytterligare försämras. Statsföretag har inte någon möjlighet att täcka förlusterna hos . Därför föreslås i propositionen att staten, för att täcka 1980 och förluster inom , anvisar sammanlagt 1 090 milj. kr. Med hänsyn till företagets ansträngda finansiella situation bör medlen huvudsakligen utbetalas löpande i takt med att förlusterna uppstår. Vad gäller sägs i propositionen att den planerade investeringen i kopparbrytning i Viscaria bör genomföras. För verksamheten har ett aktiebolag, , inregistrerats, ett dotterbolag till . Statsföretag föreslås nu få ett statligt tillskott på 50 milj. kr. för att skall kunna teckna aktier i . Resten av kapitalbehovet kan finansieras genom lokaliseringsstöd och banklån. Beträffande kostnaderna för malmtransporterna sägs i propositionen att chefen för kommer att lägga fram förslag om hur dessa kan reduceras. Socialdemokraternas förslag till omedelbara åtgärder Vi har från socialdemokratisk sida inga invändningar mot de förslag som presenteras i propositionen. Mot bakgrund av den syn på fortsatt järnmalmsbrytning i malmfälten som vi tidigare i denna motion har redovisat, finner vi emellertid att regeringens förslag bör kompletteras. Det ligger en fara i att på det sätt som regeringen gör begränsa sig till att täcka årets och fjolårets förluster i företaget och när det gäller järnmalmsbrytningen i övrigt skjuta ställningstagandena . I propositionen framhålls att ledning har den bestämda ambitionen att inte låta den nuvarande situationen långsiktigt skada företaget och att utvecklingsinsatser, exempelvis i form av prospektering, har bibehållits i oförändrad omfattning. anges emellertid som ett grundläggande mål vid planeringsarbetet att minimera kassautflödet. Det innebär i sin tur krav på att företaget dels visar stor återhållsamhet med nya investringsprojekt, dels undviker att ytterligare bygga upp malmlagren. Att företaget, med de finansiella problem som föreligger, valt lösningen att minimera kassautflödet är förståeligt. Det är däremot knappast rimligt att man från statens sida passivt accepterar de arbetsmarknadsproblem som blir följden. Det pågår en snabb allmän försämring av läget på arbetsmarknaden, och de här aktuella orterna har redan i utgångsläget besvärliga sysselsättningsproblem. Det är mot den bakgrunden enligt socialdemokratisk uppfattning självklart att man från statens sida måste mycket aktivt pröva olika lösningar för att möta arbetsmarknadsproblemen i malmfälten. Ett av de medel som skulle kunna komma till användning är ett lagerstöd. vill av likviditetsskäl hålla tillbaka lageruppbyggnaden. Det är emellertid möjligt att kompensera företaget för de merkostnader och den likviditetsmässiga påfrestning som en medveten, av sysselsättningsskäl motiverad, lageruppbyggnad skulle innebära. Det råder stor osäkerhet om avsättningen kommer att nå upp till den nivå som antagits vid planeringen. Om marknadsförhållandena försvagas bör det enligt vår uppfattning finnas en beredskap för att snabbt sätta in ett lagerstöd. Vi föreslår att ger regeringen i uppdrag att utarbeta regler för ett sådant lagerstöd och att därefter återkomma till med förslag. Ett annat medel, som bör utnyttjas i en aktivitetssvacka av det slag som drabbat malmfälten, är tidigareläggning av investerings- och underhållsarbeten. Som tidigare påpekats iakttar f. n. stor försiktighet med nya investeringsprojekt. Detta kan var rationellt från företagets synpunkt men är det med all sannolikhet inte från samhällets. Det finns ett antal tänkbara investeringsprojekt inom . En del av dessa projekt har diskuterats och är relativt väl förberedda. Hit hör exempelvis frågan om ett apatitverk i . Dessutom finns rimligen en mängd mindre investeringsprojekt och projekt av underhållskaraktär som skulle kunna tidigareläggas. Det är ett samhällsintresse att sådana projekt kan sättas in som ett led i en medveten politik för att hålla uppe sysselsättningen i malmfälten. Vi föreslår att ger regeringen i uppdrag att låta genomföra en inventering av sådana investerings- och underhållsprojekt och att därefter återkomma till med förslag om hur projekten skall genomföras. Med hänvisning till vad som anförts hemställs 1. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförs om ett femårsprogram för intensifierad prospektering i , 2. att beslutar att till Program för intensifierad prospektering i (industridepartementet) för /82 anvisa ett reservationsanslag på , 3. att beslutar att begära att regeringen utarbetar förslag till regler för lagerstöd till , 4. att beslutar att begära att regeringen utarbetar förslag rörande särskilda investerings- och underhållsprojekt inom . () () HANS () () () () () ()