ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G402708 · 1981-01-23 00:00:00 — av och om villkoren för rätt till hustrutillägg Enligt Lag om hustrutillägg och kommunalt bostadstillägg till folkpension kan hustrutillägg utgå till maka "därest hustrun fyllt och själv ej åtnjuter sådan folkpension och makarna varit gifta . När särskilda skäl föreligger - t. ex. egen sjuklighet - kan hustrutillägg utgå, även om hustrun ej fyllt eller makarna varit gifta än . Hustrutillägget är en behovsprövad tilläggsförmån, som särskilt tidigare fyllde en funktion. förvärvsarbetar ofta även hustrun i en familj och allt fler uppbär tilläggspension med betydande belopp. Socialpolitiska samordningsutredningen gjorde den bedömningen att hustrutillägget i viss mån spelat ut sin roll och att det inte längre behövs som en särskild bidragsform. I med mycket begränsade ekonomiska resurser är det t. ex. knappast rimligt att ett reducerat hustrutillägg på ca . kan utgå, när makarnas gemensamma bruttoinkomst är ca . och den 60-åriga makan är i fullt förvärvsarbete. Ekonomiskt stöd bör i första hand ges de mest inkomstsvaga grupperna i samhället. I avvaktan på eventuella ändringar av socialförsäkringen i anledning av socialpolitiska samordningsutredningens förslag bör redan nu kretsen av bidragsberättigade hustrutillägg minskas, förslagsvis genom att ett inkomsttak införes vid beräkningen av hustrutillägg. Eventuellt kan övergångsregler behöva tillskapas. Med stöd av det ovan anförda hemställes att hos regeringen anhåller om förslag till ändrade regler för hustrutillägg i enlighet med vad i motionen anförts. () ()
mot · G402709 · 1981-01-22 00:00:00 — Motion 1980/81:709 av m. fl. om uppbörden av arbetsgivaravgifter Enligt "lagen om uppbörd av vissa avgifter enligt lagen om allmän försäkring förutsätts uppbörd av arbetsgivaravgifter ske . Denna periodisering gäller oavsett om man driver verksamheten som året-runt-verksamhet eller endast som säsongs verksamhet. För den som bedriver sin verksamhet som säsongföretag innebär detta system uppenbara nackdelar. Om en person driver en rörelse endast genom att exempelvis hyra ut stugor och lägenheter för självhushåll, så kommer inkomsterna från denna rörelse först . Detta till trots debiteras arbetsgivaravgifter , dvs. innan några pengar influtit i rörelsen. Avgifterna baseras på föregående års lönesumma. I princip betyder detta att rörelseidkaren måste låna upp pengar för att betala arbetsgivaravgifter för personal som ännu ej anställts. Får inte betalt kan verket utmäta genom kronofogdemyndighetens försorg. Enda sättet att undgå detta är att tillskriva och uppge att företaget f. n. inte har några anställda och att det är osäkert hur det blir , trots att företaget kanske kontinuerligt anställt folk . Dessutom är ägarna ofta helårsanställda, varför företaget i praktiken har anställda. Frågan behandlades av , varvid socialförsäkringsutskottet hänvisade till den s. k. inom . Denna utredning ledde emellertid inte till någon resultat i förevarande avseende. För att undvika detta missförhållande bör säsongsföretag med verksamheten förlagd i stället för att tvingas förskottsbetala de sociala avgifterna få betala avgifterna under andra halvårets tre betalningsterminer. En annan lösning på problemet vore att låta debitera den preliminära avgiften för arbetsgivaravgifter på samma sätt som inkomstskatten. Med stöd av ovanstående hemställs att hos regeringen anhåller om sådana ändringar i lagen om allmän försäkring att säsongföretag med verksamheten förlagd ges möjlighet att betala de sammanlagda arbetsgivaravgifterna under andra halvårets tre betalningsterminer. () ()
mot · G402712 · 1981-01-23 00:00:00 — av m. fl. om dagstidningar för synskadade Synskadade saknar tillgång till den tryckta dagspressen. Det rimmar illa med vad som stadgas i regeringsformen angående informationsoch yttrandefrihet. Tanken på att göra dagspressen tillgänglig för synskadade väcktes och kom till uttryck i handikapputredningens betänkande Kultur åt alla (SOU 1976:20), där det slogs fast att synskadade måste beredas tillgång till pressen. I propositionen som följde på Kultur åt alla betonar statsrådet synskadades rätt att få tillgång till tidningar och tidskrifter. Den försöksverksamhet som sedermera har kommit till stånd med utgivning av dagstidningar för synskadade (Kronobergaren (s) i , (lib.) i samt (s) i ) har finansierats med medel från allmänna arvsfonden via . tillsatte utbildningsminister en utredare som skulle utvärdera de försök som hade pågått . De erfarenheter som vunnits av försöken visar att det är fullt möjligt att göra en dagstidning för synskadade. Vad som krävs för att en permanent verksamhet skall komma i gång över hela landet är ett finansiellt stöd. Med hänvisning till det anförda hemställes att hos regeringen begär förslag att synskadade måtte beredas tillgång till den tryckta dagspressen. () () () () () ()
mot · G402713 · 1981-01-22 00:00:00 — Motion 1980/81:713 av och om översyn av ögonläkarutbildningen Vaije år skulle ytterligare omkring 500 diabetiker i vårt land behöva opereras för att undgå att bli blinda. Det är som regel unga människor som, om de kunde opereras , skulle få behålla sin syn eller få den tillbaka. I stor utsträckning blir dessa nu i stället förtidspensionerade. På den senaste medicinska riksstämman framkom att om vi hade resurser att operera alla dessa unga diabetiker, skulle det kosta samhället ca 15 milj. kr. Denna summa skall då jämföras med 30 milj. kr., som det kostar samhället för t. ex. handikappersättning och förtidspensioner, om ytterligare 650 människor drabbas av här omnämnda synskador . Just nu torde vi dessutom ha ett uppdämt behov av ca 2000 patienter som borde få genomgå sådana ögonoperationer. Ytterst få svenska ögonkirurger är utbildade i denna operationsteknik, kallad vitrektomi. Utomlands är tekniken dock väl utvecklad. Få av våra svenska sjukhus har också erforderlig utrustning. Utbildningen av ögonläkare borde därför ses över, och sjukvårdshuvudmännen rekommenderas att skaffa den utrustning som behövs för att kunna operera främst diabetiker. Härigenom skulle många besparas onödigt lidande och ej heller behöva förtidspensioneras. Med anledning av vad ovan anförts hemställes att hos regeringen begär att en översyn av ögonläkarutbildningen kommer till stånd enligt de riktlinjer som framförts i motionen. () ()
mot · G402714 · 1981-01-23 00:00:00 — av och om huvudmannaskapet för fritidshemmen Ett genomförande av den samlade skoldagen underlättas av samordning av alla de resurser som finns i en kommun för barn och ungdom i de aktuella åldrarna. Det krävs samverkan mellan olika personalkategorier och samutnyttjande av lokaler. I synnerhet gäller detta samordning och samverkan mellan skola och fritidshem samt olika typer av fritidsverksamhet och föreningsverksamhet i både enskild och regi. För att underlätta samarbete mellan olika personalkategorier och samutnyttjande av lokaler och därmed underlätta genomförandet av den samlade skoldagen vore det önskvärt att undersöka huruvida en ändring av huvudmannaskapet för fritidshemmen skulle kunna bidraga till detta. Det bör utredas om en överföring av huvudmannaskapet av fritidshemmen till skolan eller ett delat huvudmannaskap skulle kunna medföra ett smidigare genomförande av den samlade skoldagen. Med hänvisning till ovanstående hemställes att hos regeringen begär översyn av huvudmannaskapet för fritidshemmen. () ()
mot · G402717 · 1981-01-22 00:00:00 — av m. fl. om översyn av yrkesinspektionens verksamhet Människor utsätts för stora risker i sitt arbete, både fysiskt och psykiskt. som tekniken lindrat många påfrestningar skapas nya. Arbetet organiseras så att yrkesskicklighet inte behövs, datautvecklingen hotar att ta bort eller utarma arbetet för många. Kemikalieanvändningen hotar många människors hälsa. Samhället söker genom lagstiftning komma till rätta med dessa problem. Arbetsmiljölagen antogs av i stor enighet 1977. arbetar med instruktioner böljan. Det är väsentligt att myndigheterna prioriterar klokt när det gäller att komma till rätta med de stora arbetsmiljöproblemen. Så synes inte alltid vara fallet. När t. ex. yrkesinspektionens tjänstemän och tillsynsmän föreslår en kommun att bygga om personalutrymmen och vidta andra åtgärder som närmast kan betraktas som en höjning av en redan av arbetstagarna accepterad hög standard möts de av stor underdånighet. Kommuner missuppfattar ofta och tror att människorna är skyldiga att rätta sig efter vaije rekommendation, även där inte åläggande har utfärdats. Därför händer det att man lägger ned resurser på åtgärder som arbetstagarna tycker är onödigt lyxiga och som har mycket litet med hälsan att göra. Det kan vara svårare för yrkesinspektionen att komma till rätta med allvarliga problem, t. ex. inom storindustrin, som hotar människors liv och hälsa. Därför väljer man helt mänskligt att gå fram där minsta motstånd finns i stället för att ta strid om de verkligt stora problemen. Detta innebär att samhällets resurser styrs till det umbärliga, medan det oumbärliga får vänta. Regeringen bör se över yrkesinspektionens prioriteringar för att säkerställa att man i första hand koncentrerar sig på de allvarligaste arbetsmiljöriskerna! Med hänvisning till ovanstående hemställes att beslutar begära att regeringen vidtar en översyn av yrkesinspektionens verksamhet i enlighet med vad som framförts i motionen. () ()
mot · G402719 · 1981-01-23 00:00:00 — av m. fl. Friskvård, förebyggande hälsovård, är nödvändig. Den enskilda människans eget ansvar för sin hälsa och sitt välbefinnande måste alltmer betonas. Det är en ekonomisk fråga av stor betydelse att sjukvården om möjligt kan nedbringas genom profylaktisk verksamhet av alla slag. I radions och TV:ns utbud av program finns det relativt litet om hälsovård och friskvård. I synnerhet för äldre människor behövs mer information om motion, om kost, om livsstil och om vad som kanske kan kallas enkla metoder att hålla sin kropp i trim. Det borde övervägas om inte och de olika instanser i vårt land som är ansvariga för sjukvården kunde hos massmedierna söka vinna större utrymme för information i denna fråga. Gymnastik för äldre personer, råd till människor med lättare eller svårare handikapp, upplysning om fritidsservice av olika slag samt schema för t. ex. en veckas träning med enkla hjälpmedel och övningar för pensionärer skulle kunna ge goda resultat och dessutom för många medverka till en meningsfullare fritid. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om information om friskvård och förebyggande hälsovård. PER () ()
mot · G402722 · 1981-01-22 00:00:00 — 1980/81 722-729 av m. fl. om information till abortsökande Enligt gällande abortlag ankommer det enbart på kvinnan att inom en 18-veckorsgräns ta ställning till eventuell abort. Även om avgörandet helt överlåtits på kvinnan förekommer givetvis ofta samråd med anhöriga, mödravårdscentral, kurator och läkare. I av fallen görs besök hos kurator. Man kan utgå ifrån att kvinnan i dessa fall erhåller någon information om havandeskapets och abortens innebörd liksom också om samhällets stöd åt kvinnor i abortsituation. Naturligtvis är det angeläget att denna information också omfattar det stöd samhället ger under graviditeten och efter förlossningen, om kvinnan trots egna sociala svårigheter skulle föda sitt barn. Med tanke på lagens princip att det är kvinnan som ensam avgör om hon vill ha abort, kan man befara att denna information går henne förbi, om hon inte själv efterfrågar densamma. I sådana fall kan beslutet komma att fattas utan de nödvändiga förutsättningarna. Lagens utformning kan t. o. m. förleda kvinnan att undvika samråd om sin situaltion. Med hänsyn härtill synes det angeläget att representanter förde samhällets organ den gravida kvinnan kommer i kontakt med ålägges att alltid ge henne fullständig information även om hon inte uttryckligen begärt det. Denna bör delges också skriftligen, i synnerhet när det gäller samhällets stödåtgärder för den som vill föda sitt barn men hesiterar av sociala skäl. Med stöd av vad ovan anförts hemställes att hos regeringen begär förslag syftande till obligatorisk information till abortsökande beträffande bl. a. samhällets möjligheter att stödja dem om de ändå väljer att föda sitt barn. () ()
mot · G402723 · 1981-01-22 00:00:00 — av och om åtgärder för att bryta de dövblindas isolering Att vara dövblind innebär att vara isolerad från social och kulturell gemenskap, att nästan helt vara utestängd från förenings- och sällskapsliv, att inte kunna ta del av den information som TV, radio och vanliga tidningar förmedlar eller själv informera. Det finns omkring 500 dövblinda i vårt land. Antalet gränsfall är minst lika stort. Förutsättningarna för att ta emot information och kunna förmedla sig med sin omvärld varierar med hänsyn till bl. a. graden av syn/hörselskadan, vid vilken ålder skadorna inträffat och vilken skada som kom först. De barndomsdöva utgör den största gruppen (). De är teckenspråkkunniga men har ofta dåligt ordförråd och otillfredsställande utbildning. av de dövblinda är primärt blinda och har senare i livet förlorat hörseln. De saknar då kommunikationsmetod. Övriga dövblinda utgörs till största delen av personer som fått båda handikappen vid relativt hög ålder. Även om de dövblindas speciella behov uppmärksammats alltmer så återstår mycket att göra. Den grundlagsfästa rätten att fritt ge ifrån sig och ta emot information är för denna grupp starkt inskränkt. förmedlas tre fjärdedels dagstidningssida till de dövblinda, vilket kan jämföras med ett vanligt tidningsutbud på ca 200 dagstidningar och en mängd veckotidningar. Information genom radio och TV kan ej tas emot. De tekniska hjälpmedel som står till förfogande kan endast i mycket ringa grad bidra till att underlätta de dövblindas svårigheter i den dagliga livsföringen. Utvecklingsarbete på detta område saknas. Inträning på de olika hjälpmedlen saknas dessutom ofta. Tolktjänst håller på att byggas upp ute i landstingen, men servicen varierar starkt, bl. a. med hänsyn till bristen på tolkar. Utbildningen av speciella dövblindtolkar har betytt mycket, men behovet är stort, då varje dövblind måste ha sin egen tolk. Färdtjänsten är av allra största betydelse för en människa som inte kan förflytta sig på egen hand och söka gemenskap med andra. Denna har dock sina brister på många håll i landet. I några få kommuner förekommer lokal nyhetsförmedling vid bibliotek. har påbörjat vissa vuxenutbildningsinsatser, och fem särskilda konsulenttjänster har för detta ändamål inrättats regionalt. Föreningen (), som är de dövblindas egen intresseorganisation, har ca 160 medlemmar och begränsade ekonomiska resurser. Man försöker dock på olika sätt bryta de dövblindas isolering genom att ordna träffar, kurser, semesterveckor m. m. Sådan verksamhet bör på alla sätt uppmuntras och stödjas. För att kunna tillgodose de dövblindas speciella behov måste samhällets insatser när det gäller information, utveckling av tekniska hjälpmedel, träning, tolktjänst, föreningsstöd m. m. samordnas och förstärkas. En särskild plan för dessa insatser bör upprättas. Det är då viktigt att de dövblinda själva får vara med och utforma en sådan plan. Med hänvisning till ovanstående hemställes att hos regeringen begär en samlad plan för att tillgodose de dövblindas rätt till information och kommunikation samt de övriga speciella behov som föreligger.
mot · G402724 · 1981-01-22 00:00:00 — av m. fl. om barnprogrammen på invandrarspråk i radio och TV Invandrarna är trognaste publik. Detta har radions egen publikforskningsavdelning kunna konstatera i en rad undersökningar. TV och alla de fyra dotterbolagen till har speciella invandrar- och minoritetsspråkprogram. Från början användes invandrarsändningarna som ett medel för snabb försvenskning av invandrarna; kurser i svenska var det huvudsakliga programinnehållet. Sedan kom insikten om att de nytillkomna behövde nyhets- och informationsservice på sitt eget språk. Men i takt med att samhället fick fördjupade insikter i modersmålets och den egna kulturens betydelse för invandrarnas möjligheter att på jämbördig bas tillägna sig det svenska språket och delar av den svenska kulturen, har synen på invandrarprogrammens roll och betydelse åter kommit i fokus. Många invandrare har bott hela sitt vuxna liv i , deras barn är födda och uppvuxna här och har därmed hemortsrätt här. Invandrarna är här för att stanna, och detta måste naturligtvis påverka innehållet i massmedias invandrarprogram och programmens roll. Radion bör inte bara ge elementär nyhetsservice på invandrarspråk utan fungera precis som i de svenskspråkiga programmen - underhålla och ge kulturella upplevelser, barnprogram, sportreferat osv. Radion används i hög grad även i utbildningssyfte, och denna roll bör även invandrarprogrammen ha. Invandrarredaktionerna har fått bygga sin verksamhet från grunden, och de har gjort ett gott arbete med små medel. De olika språkredaktionerna är inte personellt utbyggda och måste ges möjligheter för vidareutveckling av programmen. Invandrarbarnen är den snabbast växande gruppen bland invandrarna i . Radions och TV: ns program på invandrarspråk kan på ett effektivt sätt påverka modersmålets allsidiga utveckling hos invandrarbarnen. Detta bör avspeglas vid fördelning av resurser till de olika redaktionerna och i sin tur vid fördelning av resurser till olika typer av program på invandrarspråk. Med hänvisning till det anförda hemställs att uttalar vikten av omfördelning av befintliga mediaresurser så att barnprogrammen på invandrarspråk tillförs ökade resurser. () i Kumla () () () ()
mot · G402726 · 1981-01-22 00:00:00 — av och om fler textade TV-program Vid olika tillfällen, senast , har i bestämda önskemål framförts om att i större utsträckning än vad som sker förse TV-programmen med textremsa för att därmed tillmötesgå de dövas och hörselskadades berättigade intresse. Enligt vår mening har vissa förbättringar skett, vilket vi noterar med allra största tillfredsställelse, men det är trots det föga tillfredsställande att ett stort antal TV-program sänds utan textremsa. Det måste framstå som diskriminerande för de döva och hörselskadade, vilket inte minst framhållits från , att exempelvis TV-aktuellt och , politiska och andra debatter, svenska underhållningsprogram etc. inte kan förmedlas till dem via TV på ett tillfredsställande sätt. Särskilt diskriminerande synes detta vara, inte minst från demokratisk synpunkt, när det gäller politiska debatter, emedan de döva och hörselskadade självfallet i lika hög grad som andra vill följa aktuella politiska debatter och diskussioner för att bilda sig en uppfattning om det politiska skeendet. Vid den senaste behandlingen av en liknande motion i underströk kulturutskottet angelägenheten av åtgärder för att göra TVprogrammen tillgängliga för döva och hörselskadade. Utskottet hade haft tillfälle att ta del av den rapport om de hörselskadade och televisionen som utarbetats av en arbetsgrupp inom . Rapporten innehåller en analys av problemet och förslag till åtgärder av olika slag. Det är angeläget att fortsatta ansträngningar görs för att utan dröjsmål utöka programutbudet av textade TV-program. Vi vet att en mycket betydande allmän opinion stöder vår begäran i detta avseende. Med stöd av vad som anförts hemställer vi att hos regeringen anhåller om en framställning till /TV om utökning av textade program i TV.
mot · G402728 · 1981-01-22 00:00:00 — av m. fl. om stöd till konsthantverkare För att underlätta förhållandena för konsthantverkare föreslår i en ny anslagspost. Bidrag till konstnärskooperativ under anslaget Vissa bidrag till bildkonst, att staten /82 lämnar ett bidrag om . påtar sig uppgiften att fördela anslaget mellan berörda konstnärskooperativ och inkluderar bland dem Grafiska sällskapet och svenskt silver, varför till dem separat anvisade medel överförs till den berörda samlade anslagsposten. Konsthantverkarna arbetar under svåra förhållanden, utsatta för kommersialisering och stigande materialkostnader, vilket äventyrar en hyggligt etablerad, relativt bred social förankring. Gruppen anser sig också styvmoderligt behandlad av statsmakten, bl. a. genom njugg medelsanvisning över statsbudgeten, men också därigenom att konsthantverkets produkter till skillnad från måleri och skulptur belagts med mervärdeskatt. Konsthantverkarna har i stor utsträckning sökt gå samman för att trygga gemensamma intressen, vilket skett i s. k. konstnärskooperativ. Detta har bl. a. uppmärksammats av , vilket utgör bakgrunden till rådets ställningstagande genom den särskilda anslagspost som nu föreslår. Också i samband med förra årets budgetproposition föreslog ett statligt ansvarstagande för konsthantverkarna genom ett bidrag om . att fördela efter särskilda regler genom rådets försorg. Mot bakgrund av konsthantverkets betydelse och de arbetande organisationernas ofta hängivna och ideellt betingade arbete finner vi det anmärkningsvärt att regeringen, såväl som , avstyrkt yrkande och förslag utan kommentarer eller synpunkter på annorlunda lösningar eller tänkbara stödåtgärder. Allmänt och i samband med visningar och framställningar från organisationernas sida uppmärksammas eljest konsthantverket gärna av det allmännas representanter för goda insatser genom strävanden för skapandet av vackrare vardag, för en rikare fritid, mänskligare arbetsmiljöer och bättre och mer levande och stimulerande boendemiljöer. Det vore rimligt om de vackra orden kunde åtföljas av stödjande handlingar, varför vi föreslår att 1,1 milj. kr. anvisas för konstnärskooperativ under anslaget Vissa bidrag till bildkonst /82. Motsvarande besparing bör i stället göras genom att det under anslaget Bidrag till särskilda kulturella ändamål till regeringens disposition upptagna beloppet om 3 milj. kr. minskas med 1,1 milj. kr. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställs 1. att under anslaget Bidrag till särskilda kulturella ändamål B 4 anvisar ett i förhållande till regeringens förslag med 1,1 milj. kr. minskat anslag för /82, 2. att till Vissa bidrag till bildkonst B 40 till konstnärskooperativ för /82 anvisar ett i förhållande till regeringens förslag med 1,1 milj. kr. () () () () () () ()