ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G402571 · 1981-01-21 00:00:00 — Motion 1980/81: 571 av m. fl om transportstöd till kommunerna Transportstödet är avsett att komplettera övriga regionalpolitiska medel. Det är inte direkt knutet till stödområdesindelningen utan utgår främst från avståndsfaktorn, dvs. den geografiska belägenheten. Hänsyn har vid utformningen dock tagits till den ordinarie stödområdesindelningen. Vid behandling av transportstödet utökades antalet zoner från 3 till 6, sänktes den nedre viktgränsen från samt fastställdes den kortaste bidragsberättigade sträckan med undantag av inre där minimisträckan för bidrag reducerades . Det sammanlagda bidragsgrundande beloppet för stöd är /år, vilket utbetalas två gånger/år. Bidragssatserna i % har följande utformning: Av hittillsvarande erfarenheter av fraktbidragets fördelning på varugrupper torde det passa relativt väl för Västerbergslagens industrier, eftersom metallvaror är en av de tre största grupperna. I beslut placerades samtliga Dalakommuner utom och i någon stödzon, trots att föreslagit att transportstödet utvidgas till att gälla företag också i och kommuner. framhöll att strukturomvandlingen inom gruv- och stålindustrin med all sannolikhet kommer att innebära mycket stora problem för näringslivet i de båda kommunerna . I zon I återfinns , , , , och Säters kommuner. Norra länsdelen är i zon 3. Den geografiska placeringen var således skälet till att Västerbergslagen ej kom att ingå i någon transportstödszon. Västerbergslagens kommuner hävdar dock att det inte föreligger någon skillnad mellan /och t. ex. och 1980/81: 571 mora kommuner från geografisk synpunkt, varför transportstöd även bör utgå till företag i de båda kommunerna. (Se bil.) Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att hos regeringen begär en översyn av bestämmelserna om transportstödszoner så att och kan införlivas i stödet. () () BO () () () GÄVLE.BQR 63'LÅN- OVAPtÅMfA kl Wrt* ^ SMlD]| *viéa VAfTtt l3 *or, ATM*- MANfNCI AS K fllS UN I ^_>cör?NC » indelning av områden för områden 1 fm områden 3 ^ - /C -T i jX \w" . A* w **»» rimirmJ,. \<.,B / UUUCIMM1Nfc>\P®V«W,',0X: \\ f viMÄ«»Tt, \ vi ör 1 .> i v"S. v, ?., i- .. .r >->' '
mot · G402573 · 1981-01-21 00:00:00 — Motion 1980/81: 573 av i och om omhändertagande av körkort vid misstanke om rattonykterhet Har körkortshavare gjort sig skyldig till grov vårdslöshet eller visat uppenbar likgiltighet för andra människors liv och egendom eller företett tydliga tecken på påverkan av starka drycker eller annat ämne. kan polisbefäl besluta att körkortet skall omhändertas i samband med gripandet. Särskilt viktigt är det att körkortet omhändertas i samband med misstänkt rattfylleri/rattonykterhet. I detta avseende synes polisens stöd i gällande lagstiftning ej vara tillräckligt. Detta medför att polisbefäl ofta känner tveksamhet om de skall omhänderta körkortet, såvida det inte är helt uppenbart att den misstänkte är så påverkad att ett analysbesked kommer att visa rattfylleri. Man avvaktar då i stället tills analysbeskedet erhållits. Om detta är positivt anmanas körkortshavaren att återlämna sitt körkort. Rätt ofta händer det emellertid att den misstänkte i detta skede av handläggningen förlustanmäler sitt körkort. Vid ett återkallande saknas då aktuellt körkort. Det förlustanmälda körkortet kan emellertid användas och uppvisas vid rutinkontroller utan att det uppdagas att det återkallats. Enligt vår uppfattning bör den aktuella lagtexten skärpas, så att körkortet skall omhändertas om skälig misstanke om rattfylleri/rattonykterhet föreligger. Till dess analysbesked erhållits ersätts körkortet med legitimationshandling, vilken polisen i vanlig ordning kontrollerar över körkortsregistret. Med hänvisning till vad som anförts hemställer vi att beslutar att körkortslagen ändras i enlighet med vad som framförts i motionen. HANS () . ()
mot · G402574 · 1981-01-21 00:00:00 — Motion 1980/81: 574 av i och om betalningsansvaret för felparkeringsavgift Ägare av fordon, i fråga om vilket parkeringsanmärkning har meddelats, får hos polismyndigheten i det polisdistrikt där parkeringsanmärkningen har meddelats skriftligen anmäla att han bestrider betalningsansvar (Lag om felparkeringsavgift § 9). Den som däremot hyr en bil av uthyrningsfirma saknar denna bestridanderätt. Om han önskar bestrida erfordras fullmakt från uthyrningsfirman, vilken oftast är ovillig att utfärda sådan, eftersom det medför en administrativ merkostnad. Enligt vår uppfattning bör den som svarat för handlingen och som har att betala avgiften ha möjlighet att bestrida riktigheten i ett föreläggande. Med hänvisning till det framförda hemställer vi att beslutar att även annan än fordonets ägare skall äga rätt att bestrida betalningsansvar för förelagd felparkeringsavgift. HANS () . ()
mot · G402575 · 1981-01-22 00:00:00 — Motion 1980/81: 575 av m. fl. om en bro mellan Brosunden och Rosendala i 1 motion 1980/81:89 framhöll vi socialdemokrater från att det skulle vara mycket fördelaktigt att bygga en bro över Brosundet mellan Brosunden och Rosendala. Efter det att vår motion behandlats och avslagits i har det framkommit ytterligare skäl som talar för att vi hade rätt i vår motion. har utarbetat ett förslag till byggandet av en rullbro med ett körfalt på 4,5 meters bredd. Enligt kostnadsberäkning kommer bron att kosta 3 milj. kr. Det är ett klart lönsamt alternativ att ersätta färjan med en bro. Driftkostnaderna för nämnda färjetrafik uppgår till ca . Resultatet blir att på ungefär kommer byggkostnaderna att vara betalda genom minskade driftkostnader. Det torde vara svårt att komma fram till en mer effektiv besparing av statens utgifter än att bygga bron över . Det kan vidare vara värt att framhålla att ett slopande av färjetrafiken, utan ersättning av en bro, enligt beräkningar skulle innebära en årlig merkostnad för trafikanterna på . När det gäller medel till byggandet av den föreslagna bron vill vi hänvisa till en socialdemokratisk partimotion om den ekonomiska politiken. Eftersom brobygget, enligt , kan komma i gång , anser vi det vara inte bara samhällsekonomiskt klokt att bygga nämnda bro utan även från sysselsättningssynpunkt värdefullt att brobygget kommer till stånd enligt planer. Med hänvisning till det i motionen anförda hemställer vi att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om byggandet av en bro över Brosundet mellan Brosunden och Rosendala i . () ()
mot · G402576 · 1981-01-21 00:00:00 — Motion 1980/81: 576 av och om järnvägslinjerna i län Den kraftiga stegringen av oljepriset och den ökade risken för störningar i leveranserna av olja kräver att vi förbättrar beredskapen på transportområdet. En ökad satsning på kollektivtrafik och då särskilt på järnvägarna ansågs vara angelägen redan med förutvarande förhållanden, och i nuvarande läge är det en tvingande nödvändighet. I län saknas en genomgående järnvägsförbindelse. Tanken på att bygga en ostkustbana KarlskronaKalmarOskarshamnVästervik har ansetts vara utopisk. Helt andra beredskapskrav kan göra en ny prövning av detta förslag realistiskt. Det är nödvändigt att stoppa alla planer på någon ytterligare järnvägsnedläggning, att med kraft slå vakt om de järnvägar vi har samt att upprusta och förbättra dessa. Bättre underhåll och rejäl upprustning av järnvägslinjerna möjliggör snabbare och bekvämare resor. Tåg och rälsbussar måste också förnyas för att öka resandeservicen. Försök med lågprissatsningar har ökat resandefrekvensen, men det är angeläget att den rullande materielen förbättras för att inte skrämma bort resenärerna med trängsel och obekväma reseförhållanden. Ett återupptagande av persontrafiken på Kalmar-Bergabanan bör planeras, och upprustning av sträckan bör ske. Den smalspåriga järnvägen Västervik-Hultsfred-Växjö bör breddas. Efter en sådan breddning kan direktvagnar sättas in. Då skulle man äntligen få en järnvägsförbindelse mellan de norra och södra delarna av det långsmala länet. Turtätheten måste öka, och vissa turer kan göra flera uppehåll än andra för att få större åtkomlighet och snabbare förbindelser. Möjlighet till bilparkering bör ordnas där sådan ej finns vid järnvägsstationerna. Snabbare tåglägenheter kan efter upprustningen uppnås på alla länets järnvägar, såsom , Kalmar-Hultsfred-Linköping och KalmarHultsfredVästervik. För att genomföra den i motionen skissade förbättringen av järnvägarna i och angränsande län krävs givetvis betydande belopp. Även om dessa arbeten väl lämpar sig som beredskapsarbeten, och man kan förutsätta att sådana även i nuvarande statsfinansiella situation måste inrättas, avses inte att begära ett anslag, utan avsikten är att aktualisera behovet av att upprusta länsjärnvägar. bör dock redan nu uttala att planering verkställs, varvid en tidsplan också kan upprättas. 1980/81: 576 Såsom i annan motion framhållits ter det sig helt orimligt att inte bandelen VästervikBjärka tillhör riksnätet. Att en av läns tre kuststäder saknar direkt anknytning till riksnätet är helt oförståeligt, helst som bandelen breddades och har en mycket god standard. Med stöd av det anförda hemställs att vid behandling av järnvägsfrågorna enligt bilaga 9 i budgetpropositionen som en målsättning för upprustningen av järnvägarna i län uttalar 1. att bandelen Bjärka inordnas i riksnätet 2. att linjen breddas 3. att persontrafik återupptas på linjen KalmarBerga 4. att järnvägslinjerna upprustas 5. att den rullande materielen förnyas.
mot · G402579 · 1981-01-19 00:00:00 — om begränsning av hastighetstävlingar med snabbgående motorbåtar har diskuterats huruvida hastighetstävlingar med snabba specialkonstruerade motorbåtar bör få förekomma. Mot dessa tävlingar har anförts miljövårdsskäl. Tävlingarna stör djur och natur, särskilt fågellivet, men också många människors berättigade krav på tystnad och ro. I en situation med energibrist innebär tävlingarna ett onödigt slöseri. Från säkerhetssynpunkt är det olämpligt att dessa tävlingar äger rum i allmänna farleder utan att dessa avlysts för annan trafik, särskilt som antalet fritidsbåtar, inte minst mera långsamgående segelbåtar, ökar snabbt. Många skäl talar därför för att dessa tävlingar upphör, särskilt som det allmänna värdet av dessa tävlingars betydelse för utveckling av båttyper och motorer torde vara tämligen begränsat. I utvecklingsarbetet borde ju i stället energisnåla alternativ ges företräde. I den mån dessa hastighetstävlingar skall äga rum borde detta ske inom särskilda, för annan trafik avlysta havs- och sjöområden. Med hänvisning till ovanstående föreslås att som sin mening ger regeringen till känna att hastighetstävlingar med snabba motorbåtar endast skall äga rum på särskilda, för dessa tillfällen från annan trafik avlysta havs- och sjöområden.
mot · G402580 · 1981-01-22 00:00:00 — av och om en nationalpark på Stenshuvud Den mäktiga urbergshorsten Stenshuvud med sin mångskiftande terräng är ett av de mest populära utflyktsmålen i . Från det vittförgrenade stignätet når man områdets olika sevärdheter: bergknallarna med storslagna utsikter över land och hav, karga hedmarker där vindpinade ekar nästa kryper längs marken, vidsträckta avenbokskogar med en tilltalande lundflora där murgrönan växer som mattor på marken och slingrar sig uppför stammarna, sandhedar där backsippor lyser om vårarna, orkidérika fuktängar, det exotiska arboretet, där träd och buskar från världens alla hörn växer blandade med inhemska arter, den orörda åfåran till Rörums norra å, där ramslök och strutbräken växer frodigt och där skärningar i sandstenen bildar små . Och därtill en rikedom på intressanta växter, fåglar och insekter. Det inledande citatet är direkt hämtat ur boken i , som är utgiven av de båda länsstyrelserna och presenterar viktiga naturområden i . Alla de naturtyper som finns i det skånska landskapet utgör tillgångar och omistliga naturresurser som vi måste ta hänsyn till, bevara och vårda. De utgör inte bara basen för de areella näringarna jord- och skogsbruk utan också för naturvetenskaplig forskning och naturupplevelser kopplade till rekreation och friluftsliv. är det självklart att vissa områden av olika anledningar är särskilt värdefulla och måste skyddas särskilt. Detta sker också med stöd av naturvårdslagen och f. n. finns t. ex. ca 70 naturreservat i . Ett av dessa är Stenshuvud i län. Bland många naturreservat är emellertid Stenshuvud utan tvivel ett av de allra finaste med hänsyn till både sevärdheterna inom reservatet och dess enastående vackra läge vid kusten. Vi anser att detta område har ett så unikt värde för hela landet att det bör avsättas till nationalpark. Med stöd av det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om nationalpark på Stenshuvud. () ()
mot · G402581 · 1981-01-21 00:00:00 — av och om fridlysning av duvhök Duvhöken, som tillhör rovfågelsläktet äkta hökar, är en brungrå rovfågel något större än en kråka. Honan är kraftigare än hanen, som kan förväxlas med den mindre sparvhöken. Duvhökens bytesdjur utgörs av medelstora fåglar och en del mindre däggdjur. Duvhöken häckar i äldre, ej för gles skog i hela , och häckningstiden infaller . jagar nästan uteslutande den småvuxne hannen, som håller sig till mindre, lättransportabelt byte. Så snart årets ungar är fullt utvecklade och har börjat jaga på egen hand, vilket sker eller , upplöses familjesammanhållningen och ali förbindelse avbryts mellan de två makarna, mellan föräldrar och ungar och mellan ungarna inbördes. De gamla hökarna uppehåller sig året runt inom det en gång utvalda reviret. Ungfåglarna däremot flyr föräldrareviret och uppsöker något viltrikt område där de kan överleva. Jakt på duvhök får förekomma inom och intill från område för viltuppfödning, hönsgård eller därmed jämförlig anläggning i den mån det behövs för att hindra skada på anläggningen. Vidare gäller att kan ge tillstånd till duvhöksjakt vid utfordringsplatser enligt 19 § jaktstadgan. Detta innebär att duvhöken under häckningstid kan skjutas bort från en kull med ungar, som då riskerar att svälta ihjäl. När det gäller viltuppfödning, några hönsgårdar finns praktiskt taget inte kvar, så är det till övervägande delen fasanuppfödning som åsyftas. Fasanen är till skillnad från duvhöken en i inplanterad art. Fasanen härstammar från . Den har utplanterats i de flesta länder för jaktändamål. I har den funnits . För att fasanen skall överleva de svenska förhållandena krävs att en kontinuerlig utsättning av fasankycklingen görs i markerna samt att utfordring av fasanerna görs på olika platser. Fasanen har aldrig riktigt anpassat sig här och måste därför ständigt ha hjälp för att överleva och bli ett jaktbyte. Denna hjälp består i att en del mestadels stora gods föder upp fasaner. Huvudanledningen till detta arbete är bl. a. att kunna arrangera en stor jakt där grevar och baroner, prinsar och direktörer deltar. Denna jakt på fasaner som och även sedan de har blivit vuxna måste stödutfordras och är nästan tama och flyttar sig knappast om man kommer intill dem borde inte få kallas jakt. Det verkar lite konstigt att man skall kunna, och ha rätt, att skjuta en duvhök som tar en och annan fasan för att överleva. Dessa fasaner som annars människor skjuter för sitt höga nöjes skull. Med anledning av det anförda föreslås att hemställer hos regeringen om fridlysning av duvhök. () AXEL ()
mot · G402583 · 1981-01-22 00:00:00 — av och om vidgat skördeskadeskydd Årets odlingssäsong, som i drabbats mycket hårt av regnskador, har visat att jordbrukets skördeskadeskydd har stora brister. Detta är särskilt markant när det gäller åkerbönsodlingen. På sina håll blev den här grödan totalskadad och på andra platser gav den mycket lågt utbyte. Det betyder stora ekonomiska förluster för de jordbrukare som satsat på åkerbönsodling. Av någon egendomlig anledning omfattas inte åkerbönan av skördeskadeskyddet På många gårdar ingår åkerbönan som ett viktigt inslag i växtodlingen och innebär därför ett från växtföljdssynpunkt välgörande inslag i ett annars spannmålsdominerat odlingsschema. Åkerbönan är en proteingröda, som kan ersätta delar av den kostsamma importen av oljekraftfoder. Det är angeläget för hela samhället att landets egna jordbrukare kan producera sådana grödor. Med olika stimulansåtgärder stöds åkerbönsodlingen, och det är därför högst anmärkningsvärt att dessa odlingar inte omfattas av jordbrukets skördeskadeskydd. Enbart i odlas uppskattningsvis åkerbönor, och risken är nu stor att denna gröda kommer att försvinna eller minska kraftigt, eftersom den dels inte åtnjuter samma skydd som andra åkergrödor, dels vid odling under vissa betingelser kan vara osäker. Även matärtorna står utanför nu gällande skördeskadeskydd. Det finns också anledning att i det framtida skördeskadeskyddet ta in, utöver åkerböna, även matärtor (gula ärtor), eftersom det odlas ca i landet. Dessa brister i skördeskadeskyddet, sedda mot bakgrunden av att man tagit med foderärtor i skyddet, även om dessa klassas som fodersäd och därmed åsätts betydligt lägre skördevärde än de faktiskt representerar, måste uppfattas som okonsekvent. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att anhålla hos regeringen om förslag till omedelbar förändring rörande skördeskadeskyddet, som möjliggör att de två viktiga jordbruksgrödorna åkerböna och matärt också omfattas av skyddet.
mot · G402585 · 1981-01-21 00:00:00 — av m. fl. om statligt bidrag till Gammelkroppaskolan I östra har bergsbruk och skogsbruk varit basnäringarna. Det är därför naturligt att har en 150-årig bergsskola och en 120-årig skogsskola. Skogsskolan tillkom på initiativ från hushållningssällskapet och med bidrag från staten. drivs skolan i stiftelseform med enbart regionala medel. i har statsmedel till lönekostnader m. m. medan kommunen och svarar för lokalkostnaderna. Båda skolorna utgör bra exempel på utbildningsanstalter av riksangelägenhet där de utexaminerade direkt går ut i förvärvslivet på adekvata tjänster inom hela landet. Antagningen anpassas efter arbetsmarknadens behov. Många skogsföretag, särskilt i , har en sned åldersfördelning med ett fåtal yngre arbetsledare och stora pensionsavgångar . Till Gammelkroppas skogsteknikerlinje har antagits 15 studerande av 105-135 sökande. Alla utexaminerade är verksamma skogsarbetsledare. Utbildningen står under tillsyn av där är det forum som samordnar verksamheten mellan skolorna, utvecklar läroplaner m. m. Gammelkroppa skogsskola har aktivt deltagit i linjenämndsarbetet sedan tog över ansvaret för skogsteknikerutbildningen och har även tidigare haft ett gott samarbete med de statliga skogsinstituten. Vid Gammelkroppa skogsskola bedrivs även intensiv fortbildningsverksamhet för skogsbrukets arbetsledare. Volymen av denna verksamhet varierar mellan 1 000 och beroende på konjunktur m. m. De senaste årens lågkonjunktur har medfört att det blir allt svårare att få något överskott från kursverksamheten. Detta har man endast delvis kunnat kompensera genom att hålla skolan öppen under ferietid för lägerskolor. Vid behandling av tidigare motioner med anknytning till Gammelkroppaskolan (1978:327, 1979:435, 1979:1386) har jordbruksutskott anfört att verksamheten vid bör vägas in i den samlade bilden av landets utbildning av skogsarbetsledare och att det är uppenbart att hänsyn måste tas till denna skolas utbildningskapacitet. besökte skolan och fick då uppfattningen av en väl fungerande modern internatskola, en resurs väl värd att bevara. står skolan inför en svårlöst ekonomisk situation, eftersom sökta statsmedel ej beviljats i årets budget och det bedöms orealistiskt att regionens företag kan skjuta till ytterligare medel. Ett tillskott om ca . betyder att skolan går att rädda och bl. a. kan genomföra en ny antagning till skogsteknikerlinje som börjar . Det är ett sparalternativ för att bevara en befintlig resurs och rädda ett tiotal arbetstillfällen i en hårt drabbad kommun som även är beroende av den goodwill det innebär att ha en skogsskola som drar till sig deltagare från hela landet. bör ge regeringen till känna att detta belopp bör kunna tillgodoses inom de medel som står till förfogande. Med stöd av det anförda hemställs att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om driftsbidrag till Gammelkroppaskolan. () () () () GOTHE () () . () () ()
mot · G402586 · 1981-01-21 00:00:00 — av m. fl. om åtgärder mot försurning av mark och vatten Försurningen av mark och vatten är ett av de allvarligaste miljöproblemen i vårt land. Huvudkällorna till försurningen härrör från utsläppen till luft av svaveldioxid vid förbränning av olja och kol. driver frågorna om krav på insatser på det internationella planet. Detta har lett till ett omfattande utredningsarbete för att ta fram uppgifter om föroreningskällorna. I arbetet ingår även upprättande av mellanstatliga konventioner. Mellan de skandinaviska länderna, , , och , finns en gemensam miljöskyddskonvention. Den trädde i kraft . Enligt konventionen är länderna överens om synsättet för miljöskadlig verksamhet. Vidare kan ett land föra talan i ett annat nordiskt land i frågor om miljöskadlig verksamhet. En europeisk konvention om långväga luftföroreningar har undertecknats av 33 europeiska stater. Konventionen har antagits av riksdag. Enligt konventionen skall de avtalsslutande parterna bemöda sig om att begränsa och så långt möjligt gradvis minska och förhindra luftföroreningar innefattande gränsöverskridande luftföroreningar. För att uppnå detta skall parterna använda bästa tillgängliga teknik, som är ekonomiskt möjlig. För att söka klarlägga spridningen av den svaveldioxid som bildas vid de aktuella förbränningsprocesserna runt om i har omfattande studier skett i regi. Av redovisade rapporter framgår bl. a. att påverkas mest av de danska utsläppen. Även de svenska, engelska och västtyska utsläppen påverkar länet i väsentlig omfattning. Materialet visar att är starkt försurat och att åtgärder bör vidtas för att minska de utsläpp som påverkar länet. Vidare framgår att jämte är de mest drabbade delarna av landet. Som framgår av uppgifter i pressen skall överläggningar ske med en rad länder ingående i den europeiska konventionen. Vi vill framhålla att det mest angelägna för de delar av landet som är hårdast drabbade är att överläggningarna med påskyndas och leder till resultat. När det gäller finns som tidigare framhållits miljöskyddskonvention mellan de skandinaviska länderna. Med hänvisning till vad som i motionen anförts hemställs att beslutar att hos regeringen hemställa att regeringen inom ramen för gällande konventioner vidtar åtgärder för att minska försurningen inom västra och södra delarna landet. () () (m) () () () ()