mot · G4021834 · 1981-01-26 00:00:00 — Motion 1980/81:1834 av m. fl. om höjt bidrag till arbetsmarknadsutbildningen Strukturomvandling är ett begrepp som har gått som en röd tråd genom den arbetsmarknadspolitiska debatten i . och större delen av handlade det om näringslivets geografiska omfördelning och koncentrationen av industri till vissa regioner och till allt större enheter. sista år 1970-talet har strukturomvandlingen haft en helt annan karaktär. De kristendenser som inledde denna senare period inledde en process där industrin även mätt i absoluta tal successivt har minskat sin användning av arbetskraft. Tillfälliga ökningar av antalet anställda förklaras helt av att flera arbetar deltid. Orsaken till minskningen av industriarbetskraften kan hänföras till de förändrade nationella och internationella konkurrensförhållandena, som bl. a. inneburit att kampen om marknaderna i större utsträckning än tidigare flyttades in på arbetsplatserna och tagit sig uttryck i ett ökat användande av teknik som ersättning för mänsklig arbetskraft. Denna utveckling har förutsatt att koncentrationsprocessen nått en viss nivå. Den ökade användningen av maskiner i stället för arbetare har inte nått några dramatiska proportioner, men har ändå mycket hårt drabbat ungdomen, de äldre och de arbetshandikappade. Det är symtomatiskt att det var kring 1970 som man i de nordiska länderna, däribland , började använda sig av förtidspensionering av arbetsmarknadsskäl. En annan del av 1970-talets strukturomvandling har däremot varit desto mer dramatisk. Det är de branschkriser som har drabbat traditionellt starka svenska industrigrenar, som skogsindustrin, stålindustrin, gruvindustrin och varvsindustrin med massavskedanden som följd. Textil- och beklädnadsindustrin hör naturligtvis också hit men har haft en betydligt längre nedgångsperiod, vartill kommer att den branschen har varit uppsplittrad på ett betydande antal småarbetsplatser, varför den inte fått det stora intresse som exempelvis varvskrisen har rönt. För arbetskraftens del har strukturomvandlingen inte bara inneburit minskade möjligheter att få jobb i industrin. Den har också betytt att jobben har förändrats och därmed kraven på yrkeskunskaper och andra egenskaper. Datoriseringen av industriarbetet har som följd att kravet på yrkeskunskaper hos den direkte producenten successivt minskas och i gengäld ökar kraven på anpassbarhet, förmåga att stå ut med monotona och pressande arbetssituationer och liknande egenskaper. Utveckling av yrkeskunnande som pågått , kanske t. o. m. , avbryts, bryts ner i detaljer och överförs till datorer som styr maskinerna. Den ökade mekaniseringsgraden har liknande effekter, genom att arbetet bryts ner i detlajer och ingen behärskar längre helheten. Från många håll har hävdats att en del av arbetslösheten beror på låg eller felaktig yrkesutbildning. Detta är knappast sant. Aldrig har antalet arbeten som kan skötas efter bara några dagars eller timmars inövning, varit större än det är . Detta som utbildningsnivån i samhället som helhet okar. Att det sedan finns en del funktioner inom industrin som ställer ökade krav på tekniskt kunnande, innebär inte att det skulle gälla för arbetsmarknaden som helhet. har arbetsmarknadsutbildningen i större omfattning använts som arbetsmarknadspolitiskt instrument, i den meningen att den fått hjälpa till med att reglera arbetslösheten. av kraftigt stigande arbetslöshet har AMU-utbildningen också ökat, för att sedan minskas igen vid nästa högkonjunktur. Det är knappast klarlagt i vilken utsträckning AMU-utbildning sedan leder till att de utbildade får jobb. Att det är så i ett stort antal fall är otvetydigt, men det är också så att en betydande andel av eleverna får jobb i andra yrken än utbildningsyrket och många förblir också arbetslösa. Detta utgör emellertid ingen avgörande kritik mot AMU-utbildningen som sådan. Självfallet är det så att i valet mellan arbetslöshet och utbildning är utbildning att föredra. Vad som däremot måste diskuteras är frågan om AMU-utbildningens inriktning och innehåll. I när arbetet uppdelas i från varandra skilda och var för sig obegripliga detaljer, när yrkeskunnandet rycks ifrån arbetarna och monopoliseras av företagens staber av specialister och experter, när det skapande arbetet ersätts av övervakande funktioner, när arbetet görs alltmer monotont och arbetarna utsätts för ständigt ökad psykisk press, när en ständig flod av nya oprövade kemiska produkter väller in över arbetsplatserna och nya arbetsmiljöproblem ständigt dyker upp och arbetsrättens område har blivit en tummelplats för specialutbildade jurister, då fordras särskilda åtgärder på utbildningsområdet för att stärka de arbetandes ställning i arbetslivet. AMU-utbildningen bör göras till ett instrument för detta. Den bör då ge gedigna yrkeskunskaper, en bred och inträngande branschkunskap, kunskaper om arbetsmiljö och arbetsmiljörisker och en undervisning som gör det möjligt att hitta rätt i den snårskog som arbetsrätten utgör. Arbetarklassens intressen och fackföreningsrörelsens värderingar bör prägla AMU-utbildningen på alla områden. Vi har redan konstaterat att AMU-utbildningen har använts för att dämpa arbetslösheten vid lågkonjunkturer. har emellertid den borgerliga regeringen slagit in på en ny linje. På ännu ett område har man anammat den Friedmanska ekonomiska modellen, som krasst uttryckt innebär att den fattigaste betalar. Den lågkonjunktur som hela den kapitalistiska världen nu befinner sig i eller är på väg in i, kommer också för del att innebära stora ekonomiska svårigheter. Situationen på arbetsmarknaden kommer att förvärras och alla är överens om att vi kommer att få en kraftig stegring av arbetslöshet och utslagning. Regeringens ekonomiska politik, som den återspeglas moms-höjning och sparplan, årets budgetförslag och ytterligare en aviserad sparplan, med ständiga attacker på den offentliga sektorn, är inte bara ett accepterande av utan också en medveten satsning på ökad arbetslöshet. Detta kommer att ytterligare förvärra situationen. Redan under innevarande budgetår har regeringen kraftigt skurit ner AMU-utbildningen, och antalet kurser har minskat. Det har framför allt drabbat invandrare, kvinnor och handikappade med ökade köer som följd och svårigheter att få plats på en utbildning. Det har också inneburit att åtskilliga hundra välmeriterade lärare med mångårig erfarenhet har friställts. Men föreslår nu regeringen en minskning av AMUverksamheten i en proposition där man förutspår ökad arbetslöshet. För det kommande budgetåret har () och () framhållit att behovet av AMU-utbildning väntas bli stort, beroende på obalans mellan arbetsgivarnas krav på arbetskraften och de arbetslösas kvalifikationer. Utbildningen kommer att behövas främst för kvinnor, arbetshandikappade och invandrare. AMS har räknat med en uppgång av antalet deltagare i AMU-verksamheten från 120 000 till ca 149 000. Utbildningen i samband med permitteringshot väntas öka till omkring 25 000 deltagare. SÖ framhåller att behovet av särskilda insatser för invandrare inom AMU är mycket stort. Försöksverksamheten med värvning av dels undervisningen i svenska som främmande språk med samhällsorientering, dels yrkesutbildning har bedrivits. I det smamanhanget kan nämnas att , vid uppvaktning och i skrivelse till regeringen, har framfört krav på åtgärder i syfte att bl. a. förbättra undervisningen i svenska för invandrare. SÖ framhåller också att antalet svagpresterande kursdeltagare inom AMU-verksamheten har ökat. På vissa AMU-centra har försöksverksamhet bedrivits med preparandkurser på en mer elementär nivå. Av utvärderingen framgår att denna typ av utbildning är värdefull som komplement till de ordinarie kurserna. Inom ramen för ett planerat åtgärdsprogram för handikappade inom AMU-verksamheten avser SÖ under det kommande budgetåret att vid behov kunna ge varje handikappad kursdeltagare stödundervisning och utbildning i individuell studietakt. AMS räknar med ett ökat behov av AMU-utbildning under /82. Med utgångspunkt från ett totalt deltagarantal av 149 000 föreslår AMS och SÖ en ökning av anslaget med 1 063,5 milj. kr. till 3 294,9 milj. kr. I budgetpropositionen konstaterar regeringen att konjunkturutvecklingen varit klart negativ sedan mitten av . Man säger också att förändringen har varit ganska långsam och inte medfört någon kraftig ökning av arbetslösheten. Men man visar också på illavarslande tecken. Antalet kvarstående lediga platser är således väsentligt lägre än antalet arbetslösa. Antalet varsel om uppsägningar och permitteringar inkl. korttidsvecka och liknande åtgärder har ökat . Antalet nyanmälda lediga platser har minskat relativt kraftigt som antalet arbetslösa har ökat till . Man bedömer också att arbetsmarknadsläget kommer att fortsätta att försämras till följd av den försvagade industrikonjunkturen. som regeringen gör dessa konstateranden om arbetsmarknadsläget föreslår man en minskning av anslaget till AMU-verksamheten med drygt 36 milj. kr. Regeringsförslaget innebär att arbetsmarknadspolitiken raseras ytterligare. Med tanke på det ytterligare försämrade konjunkturläget och ökande arbetslöshet kommer detta att för många få katastrofala konsekvenser. Regeringens förslag är oacceptabelt och vpk anser att AMU-verksamheten bör tillföras de äskade medlen. Under hänvisning till det anförda föreslås 1. att med ändring i prop. 1980/81:100 Bil. 15, B 2, Bidrag till arbetsmarknadsutbildningen, anvisar ett i förhållande till regeringens förslag med 1 förhöjt belopp, 2. att uttalar sig för och hos regeringen hemställer om en översyn av arbetsmarknadsutbildningens målsättning och inriktning i enlighet med vad som anförs i motionen. (vpk) (vpk) (vpk) -H. (vpk) (vpk) (vpk)