mot · G402281 · 1981-01-15 00:00:00 — om den regionalpolitiska utvecklingen i har problem på arbetsmarknaden, vilka vuxit i styrka. Främst situationen i den nordöstra länsdelen har allvarligt försämrats på grund av svårigheter som uppstått i företag som svarar för en betydande del av sysselsättningen i de berörda kommunerna. har beslutat lägga ned sin verksamhet i . Hermanders-Granhaga Metallindustri i inför tredagarsvecka för 57 LO-anställda . Även inom andra delar av länet är sysselsättningssituationen bekymmersam. Överväganden pågår beträffande framtiden för Starprodukter i . måste det klarläggas huruvida verksamheten vid skall läggas ned för att flyttas över till i eller om verksamheten i begränsad form skall drivas vidare i . noteras sysselsättningssvårigheter vid . I länsarbetsnämndens septemberprognos konstaterades en väsentlig nedgång i arbetskraftsefterfrågan. påpekas att denna nedgång fortsatt i ökande takt, framför allt inom tillverkningsindustrin. Den oro för sysselsättningen som nämnden gav uttryck för i sin septemberprognos har också visat sig befogad. har varslat om permittering eller korttidsvecka för drygt 1 000 personer. En enhällig länsstyrelse beslöt att påpeka konsekvenserna av nedgången inom byggmaterialindustrin för länets sysselsättning i en skrivelse till arbetsmarknads- och bostadsdepartementen. I skrivelsen hemställde om åtgärder för att stimulera byggnadsoch anläggningsverksamheten i riket. Andra uttalanden från berörda myndigheter och företrädare för arbetsmarknadens parter i länet återspeglar den oro man nu känner inför de sysselsättningssvårigheter som tornar upp sig på länets arbetsmarknad. Svårigheterna på länets arbetsmarknad är således en följd av minskade industriinvesteringar i byggnader och anläggningar liksom en nedgång i flerbostadsbyggandet . Det är mot den bakgrund som ovan redovisats mycket angeläget att regeringens pågående ansträngningar att åstadkomma samhällsekonomisk balans och en förstärkning av den industriella sektorn följs upp med kraftfulla insatser i utsatta regioner. Åtgärderna måste syfta till att förbättra företagens konkurrenskraft genom en återhållsam kostnadsutveckling, ökad lönsamhet, förbättrad produktivitet, ökad rörelsefrihet samt förstärkt soliditet. Särskilt inom byggsektorn måste enskild verksamhet uppmuntras liksom konkurrens i alla led av bostadsbyggandet. För att klara sysselsättningen påpekar en enhällig länsstyrelse i länsprogram 1980, att det krävs en rad konkreta insatser inom ett flertal områden. Utöver näringspolitiska insatser erfordras åtgärder inom utbildningsområdet, inom militär verksamhet och en prövning av möjligheter att decentralisera funktioner inom flera samhällsområden. Som exempel på aktuella lokaliseringar pekar på följande objekt: Till bör lokaliseras och ett regionalt investmentbolag; till SOS-central, terminalutbyggnad för postverket samt knutpunktfunktioner inom SJ; till bör delar av datafunktion lokaliseras. är utomordentligt beroende av arbetstillfällen vid militära förband och inrättningar, och ett bortfall av arbetstillfällen inom denna sektor får förödande konsekvenser för kommunen. Åtgärder måste därför vidtas för att i stället stärka som garnisonsort. Vid omlokaliseringar av t. ex. artilleriflygskolan bör statsmakterna beakta även regionalpolitiska motiv. Genom uppbyggnad av en terminalanläggning av den typ som föreslagits av kan komma att bli ett transportcentrum för hela västra marknadsområdet. Statsmakterna bör stödja förverkligandet av detta förslag, vilket skulle skapa behövliga sysselsättningstillfällen inom kommunen och innebära en stimulans för hela länets näringsliv. Nyetablering av företag måste underlättas, som möjligheter skapas för att utvidga befintlig verksamhet. Att tillvarata de möjligheter som finns beträffande jord- och skogsbrukets förädlingsindustrier samt trädgårdsnäringen är viktigt, så att produktionen inom alla led i största möjliga utsträckning sker inom länet. Arbetsmarknaden i måste också breddas. a. bör opinion drivas för att större koncerner eller företag med verksamhet inom stimuleras att förlägga administrativa och ledande funktioner till länet. vid har i en undersökning av länets industri konstaterat att har ett starkt beroende av koncerner med huvudsäte utanför länet. Av undersökningen framgår att av länets verkstadsföretag, av antalet sysselsatta och av försäljningen styrs av företag utanför länet. De sysselsättningsmässiga effekterna av dessa företags stora möjligheter till snabba omdisponeringar av sina resurser, kan för bli mycket kännbara, konstateras det bl. a. i rapporten. En viktig uppgift för länsplaneringen är att främja utvecklingen inom alla delar av länet. Ett fördjupat samarbete mellan kommuner, landsting, länsstyrelse och övriga statliga organ kan underlätta avgörandena om vad man i första hand bör satsa på i varje kommun för att bidra till att förbättra helhetsbilden. Att därvid utvidga länets primära centrum till en större region än enbart kommun blir i linje med dessa ansträngningar nödvändigt. har därför föreslagit ändringar i den nu gällande ortsplanen, så att tillsammans med och kommuner bildar länets primära centrum. Vidare har föreslagits att uppklassificeras till regionalt centrum. Det är angeläget att dessa ändringar görs i samband med den förestående omprövningen av regionalpolitiken som kommer att göra under innevarande . har vidare fastställt planeringsramen 268 000-272 000 invånare för . Utvecklingstendenserna i länet pekar enligt på att maxvärdet i denna ram kommer att överskridas . föreslår därför att länet tilldelas en länsram med 275 000 invånare som mittvärde. Det är viktigt att denna anpassning till den faktiska utvecklingen kommer till stånd, så att beslut av dimensioneringskaraktär får en mera verklighetstrogen förankring. I annat fall urholkas förtroendet för befolkningstalen som instrument för länsplaneringen. När det gäller ökade satsningar, som kräver anslag från stat, kommuner och landsting, måste alla räkna med stor återhållsamhet . Även om det finns behov att understryka vad som bör byggas ut, måste insatserna även för del koncentreras på att förändra relationerna mellan den skyddade och den konkurrensutsatta sektorn. Den process som inletts i och med sparplanen måste fortsätta och fullföljas konsekvent. Allt i syfte att stärka näringslivets konkurrenskraft. De statliga sektorsorganens främsta uppgift är dock att främja sysselsättning, utveckling och förnyelse inom näringslivet. Endast ett lönsamt och konkurrenskraftigt näringsliv - såväl i som i landet i dess helhet - kan bära upp och försörja den offentliga sektorn. Slutligen vill vi ifrågasätta nödvändigheten av länsplaneringens nuvarande omfattning. Med hänsyn till de resultat som har uppnåtts, förefaller det vara en alltför stor apparat som satts i gång. Planerna måste bli mera åtgärdsinriktade. Befintliga resurser skall disponeras på ett sådant sätt att mera tid avsätts för konkreta och utvecklingsbara projekt. Sålunda bör arbetet med de årsvisa redovisningarna begränsas i motsvarande mån. Alla dylika insatser som också kan innebära besparingar av statens medel måste noga övervägas. Med hänsyn till att regeringen förbereder förslag till nya riktlinjer för den framtida regionalpolitiken, bör det principiella resonemang, de konkreta förslag och synpunkter i övrigt som redovisats i denna motion beaktas i beredningsarbetet. bör sålunda göra ett uttalande av denna innebörd. Med hänvisning till vad vi anfört i det föregående hemställer vi att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts om den framtida inriktningen av regionalpolitiken i vad gäller förhållandena och sysselsättningsutvecklingen inom .