mot · G402809 · 1981-01-22 00:00:00 — om åtgärder för att trygga sysselsättningen i inland Människorna i har lika stora och berättigade krav på arbete, service och miljö som i andra delar av landet. Så sammanfattar i sitt förslag till länsprogram, där den konstaterar, att, för att klara problemen och uppfylla de av fastställda regionalpolitiska målen, det inte räcker med att vi flyttar om resurser i länet. För en bättre utveckling behöver vi kraftiga statliga insatser, framför allt i inlandet. Sysselsättningsläget i inlandskommunerna understryker med kraft den svåra situation som råder. I några kommuner har man nu en arbetslöshet på uppåt , alltså högre än riksgenomsnittet. Till detta hör en snedvriden befolkningsstruktur, där andelen pensionärer är mycket hög. Strömmen av människor, som måste flytta söderut, kommer åter att öka; den påskyndas av skärpta regler för erhållande av arbetslöshetsunderstöd. I en kommun, , har ett hundratal flyttningsbidrag beviljats. Det är en ödesdiger utveckling, när dessa inlandskommuner avtappas på unga människor. Trots att en viss lokalisering av nya industrier har skett till inlandskommunerna, och att även insatser görs från regionala instanser, så brottas dessa kommuner med som synes oöverstigliga problem. De mindre orterna och byarna håller sakta men säkert på att försvinna. Men även där bör det finnas möjligheter att genom olika åtgärder skapa stadigvarande sysselsättning. De traditionella näringarna inom dessa inlandskommuner har varit jordbruk, skogsbruk och gruvnäring. Dessa näringsgrenar har varit föremål för en mycket kraftig mekanisering och rationalisering. har 40 000 ha eller av länets nedlagts. Detta har satt sina tydliga spår i inlandet. Även sysselsättningen inom skogsbruket har kraftigt minskat, vilket också har drabbat inlandet särskilt hårt. För att stoppa den negativa utvecklingen för inlandskommunerna krävs ett åtgärdsprogram. För det första bör det vara möjligt att skapa nya arbetstillfällen inom de traditionella näringarna. Möjligheterna att vidareförädla skogsråvaran i inlandet kan rimligen inte vara uttömda. När det gäller jordbruket bör det finnas nya former för dess fortbestånd och utveckling. En åtgärd kunde vara en kombination av flera verksamheter, som var för sig icke är bärkraftiga nog att säkra en utkomst för den verksamme. En sådan tänkbar kombination vore mellan jordbruk, trädgårdsodling, turism och energisektorn .Bl. a. det sistnämnda bör ha goda framtidsutsikter, genom de planerade satsningarna på vedenergi, som 1 1980/81. Det är många som står i kö för att få köpa eller arrendera jordbruksmark. Åtgärder måste vidtas för att underlätta startandet av nya jordbruk. Sambruk är en form som borde mera prövas, det skulle medföra en mer reglerad arbetstid och möjlighet till semester för innehavarna. Även åtgärder för att främja bär- frukt- och grönsaksodling, centrala lager, kooperativa försäljnings- och distributionsorgan skulle här vara till stor nytta. Men även om det finns möjligheter att skapa sysselsättning inom de traditionella näringsgrenarna i dessa regioner, så måste det till etablering av ny industri till länets inland. Många av de företag som har startats i länet har efter lagts ner, det behöver här bara nämnas den tekoindustri som i skulle givit 1 000 nya jobb, och som i stort sett är nedlagd. Vad som behövs är morgondagens industri och produkter, t. ex. dataindustri och elektroteknik. Det finns inget skäl varför sådan industri inte skulle kunna lokaliseras till inland. Detta skulle kunna ske genom ett åtgärdsprogram, som också skulle kunna genomföras inom de finansiella ramarna för regionpolitiken. Även om riksdag och regering endast anger befolkningsram för länet som helhet, kan statsmakterna inte undandra sig ansvaret för utsatta länsdelars utveckling. i har i länsprogram 80 uttalat att statsmakterna nu måste ta detta ansvar. En fortsatt negativ utveckling i t. ex. två minsta kommuner kan inte accepteras. Marginalerna till att hela samhällsapparaten skall undergrävas och slås ut är liten. Detta gäller f. ö. alla fjällkommuner. Därför måste regering och riksdag ta ställning till och med kraftfulla åtgärder garantera fjällkommunernas befolkningsramar och existens. Med hänvisning till det anförda föreslås att beslutar hemställa hos regeringen om ett åtgärdsprogram för inlandskommuner enligt vad som framförs i motionen.