ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G402947 · 1981-01-26 00:00:00 — av i om bosättningslån för ensamstående föräldrar Bosättningslån kan beviljas dels till gifta eller sammanboende, dels till ensamstående med barn eller ensamstående handikappade utan barn. För att en ensamstående förälder skall få bosättningslån fordras att han/hon bor tillsammans med barnet, vilket normalt innebär att endast en vårdnadshavare kan få bosättningslån. Om föräldrarna har gemensam vårdnad om barnet utan att bo tillsammans, kan endast den förälder som har barnet kyrkobokfört hos sig få bosättningslån. tillämpningsföreskrift i denna fråga har följande utformning: Ensamstående med barn Med eget barn förstås även adoptivbarn. Den som sammanbor med annat barn, t. ex. med fosterbarn utan att detta mottagits för adoption, är ej berättigad till lån. Den omständigheten att sökanden alltjämt är gift utgör ej hinder för lån därest sammanlevnaden med maken är bruten. Förutsättning för lån är sammanboende med barnet. Detta förutsätter normalt att den lånesökande har den rättsliga vårdnaden om barnet antingen tillsammans med den andra av föräldrarna eller ensam. Barnet får ej heller ha omhändertagits för samhällsvård. Föreligger tvekan om vilken av föräldrarna som har den faktiska vårdnaden, skall samboendet styrkas genom bevis om att lånesökanden och barnet är kyrkobokförda på samma ställe. För lånesökande som vid skilsmässa erhållit gemensam vårdnad om barnet gäller att den av föräldrarna hos vilken barnet huvudsakligen vistas äger erhålla bosättningslån. Råder tveksamhet om samboendet anses barnet huvudsakligen vistas hos den av föräldrarna hos vilken barnet är kyrkobokfört. När föräldrar som inte sammanbor väljer gemensam vårdnad kan det antas att avsikten är att barnen skall vistas ganska mycket också hos den förälder där det inte är kyrkobokfört. Det ställer i stort sett samma krav på hemmets utrustning för båda föräldrarna. Det vore då rimligt att även den förälder som inte har barnet kyrkobokfört hos sig kunde få bosättningslån. Jag hemställer att uttalar sig för en sådan ändring av reglerna. Dessa regler kan inte beröra någon större grupp föräldrar. Eftersom lån beviljas i mån av tillgång på medel, och höjer siffran härför, behöver inte förslaget innebära någon ökad belastning på statskassan. Eftersom den aktuella föräldrakategorin kan beviljas borgenslån av till bostad, blir följden inte heller någon ökad lånebelastning. Det är närmast en rättvisefråga att de kan få lån på samma villkor som andra ensamstående föräldrar, som behöver inrätta sin bostad för att ha barnen hos Med hänvisning till det anförda hemställer jag att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförs i motionen om möjlighet för ensamstående föräldrar, som ej har barnen kykrobokförda hos sig, att få bosättningslån.
mot · G402948 · 1981-01-23 00:00:00 — av och om återanvändning av returläkemedel I de svenska hemmen lagras ständigt mängder av läkemedel som receptföreskrivits av läkare men av olika skäl inte konsumerats av patienterna. Denna upplagring av läkemedel, som inte förbrukas av patienterna, har t. ex. som bakgrund att patienterna tillfrisknat och själva avbrutit medicineringen, att medicinerna haft oväntade biverkningar och därför inte kunnat användas eller att patienterna avlidit. Vad än skälet är till den bristande samstämmigheten mellan de inköpta kvantiteterna receptbelagda mediciner och konsumtionen, är det under nu rådande förhållanden ett stort slöseri med sjukvårdsresurser. I ett interpellationssvar i ärendet i har statsrådet meddelat att har för avsikt att starta ett projekt som syftar till att få läkarna att bli mer återhållsamma med förskrivning av större mängder läkemedel och i övrigt begränsa mängden av läkemedel som inte kommer till användning. I samma syfte men med information också riktad till allmänheten har dessutom bildats ett läkemedelsinformationsråd, vari ingår företrädare för staten. , och läkemedelsbranschen. Dessa åtgärder kan minska upplagringen av läkemedel i hemmen, men kommer denna företeelse att innebära ett stort slöseri med samhällets resurser. Av gjorda undersökningar framgår att denna fråga är av den storleksordningen att ungefär två av tre läkemedel som finns i hemmen inte används utan förr eller senare förstörs. Enligt utsago från berörd medicinsk expertis, läkare och apotekspersonal, skulle en stor del av den medicin som allmänheten återlämnar till apoteken och som sedan förstörs i destruktionsanläggningar ha kunnat återanvändas, om klara regler för detta varit utformade. Detta gäller särskilt de mediciner som återlämnas i obrutna förpackningar och som är relativt okänsliga då det gäller tidspåverkan och förvaring. Det som det närmast gäller är att få sådan kontroll av återlämnad medicin att den kan återanvändas med bibehållna krav på verkningsgrad och hygien. Genom stickprovsmässiga studier av returläkemedlen till apoteken skulle de läkemedel som kan återanvändas ha ett saluvärde på mer än 30 milj. kr./år. Detta skall ses mot bakgrund av att inlämningen av returläkemedel till apoteken f. n. har skett endast av miljöskäl och varit föremål för mycket blygsam propaganda. Med en intensifierad propaganda och genom meddel anden på läkemedelsförpackningarna anses en fördubbling av mängden returläkemedel till apoteken lätt att uppnå. Med stöd av det anförda hemställs 1. att hos regeringen hemställer att får uppdraget att undersöka möjligheterna till återanvändning av returläkemedel till apoteken, 2. att propagandan för att återlämna ej förbrukade läkemedel till apoteken intensifieras hos allmänheten. () ()
mot · G402951 · 1981-01-23 00:00:00 — om bidraget till och hemgårdar I budgetpropositionen föreslås ett oförändrat anslag till och Hemgårdar (RSFH) på (Bil. 12, B 75). Om beslutar i enlighet med förslaget tvingas förbundet att skära ned den verksamhet som alltid av statsmakterna bedömts som mycket värdefull. När 1973 och 1974 beslutade om höjning av anslaget till hemgårdsrörelsen biföll därmed enhälligt motioner från många olika partier. Slutpläderingen i samtliga dessa motioner hade följande innebörd: Den verksamhet som FH bedriver via sina medlemsgårdar har en viss likhet med det arbete som andra organisationer med barn och ungdomsarbete utför. Det finns därför inga skäl varför inte också FH skall få del av den etappvisa höjning av sitt centrala stöd som övriga ungdomsorganisationer erhåller. Denna bidragsprincip vann gehör i beslut med anledning av proposition 1975:14 om statligt stöd till ungdomsorganisationer m. m. där föredraganden säger (s. 68): Bidragen till och bör beräknas så att organisationerna för nästa budgetår tillerkänns en bidragsökning av samma storleksordning som den genomsnittliga ökningen övriga ungdomsorganisationer får inom ramen för det nya bidragssystemet. Dessa intentioner synes emellertid inte ha fullföljts, eftersom RSFH de flesta år släpat efter i höjningen av bidragen. /78 till 1980/81 har RSFH gått miste om regelrätta anslagsökningar på nära . Med en korrekt tillämpning av den bidragsprincip som beslutat om 1975 skulle RSFH för innevarande budgetår ha erhållit i centralt stöd. (Se tabell.) Hemgårdsrörelsen utför ett mycket värdefullt arbete. Inte minst viktigt är det att alla åldrar kan träffas på gården och att ungdomarna därigenom på ett naturligt sätt får en stimulerande kontakt med samhället. Det förhållandevis lilla anslag som staten här satsar genererar ett mångdubbelt värde, genom de många frivilliga insatserna. Det är angeläget att beslut fullföljs beträffande fördelningsprincipen och att regeringen finner vägar att kompensera RSFH för uteblivna anslagsökningar . 1 1980/81. Utvecklingen av det centrala stödet (grundbidrag och rörligt bidrag) År Milj. kr Ökning i Ökning i Bidrag Ökning i Ökning i Den ökning som enligt riksdags milj. kr procent till procent beslutets intentioner borde till RSFH i kommit RSFH i procent i kronor summa anslag -11,6 -11,6 Uppgifterna i de två vänsterkolumnerna är hämtade ur resp. års regleringsbrev. Uppgifterna /82 är hämtade ur budgetpropositionen 1981 Bilaga 12. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att beslutar som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen framförts om anslaget till och Hemgårdar.
mot · G402953 · 1981-01-27 00:00:00 — om bidrag till vissa rekreationsanläggningar för handikappade har bedrivit rekreationsverksamhet för handikappade. Förbundet har fyra rekreationsanläggningar på olika platser i landet, nämligen Sommarsol i , i , Dellenborg i och Årevidden i Åre. Anläggningarna är utformade och inredda för att ge handikappade största möjliga oberoende. På anläggningarna finns personal för personlig service och aktivitetsträning. För många handikappade är DHR:s anläggningar enda möligheten till semester och rekreation. Anläggningarna tar emot gäster från hela landet och har blivit riksanläggningar när det gäller handikappades rekreation. Anläggningarnas utformning, dess speciella användningsområde och, jämfört med konventionella rekreationsanläggningar, stora personalstyrka gör att driftkostnaderna blir höga. Då den målgrupp som utnyttjar anläggningarna ofta har låga inkomster, försöker förbundet att hålla låga avgifter. Således belastas inte driftkostnaderna med avskrivningar på fastigheterna och ränta på det kapital förbundet nedlagt i fastigheterna. Förbundet tillskjuter därutöver ca . i drift- och investeringsanslag. Då samhällets åtgärder på rekreationsområdet ej tillgodoser de handikappades behov, behövs DHR:s anläggningar och bör dessa betraktas som primära rekreationsområden för handikappade. Det kan därför inte vara enbart DHR:s skyldighet att ensam (genom insamlade medel) svara för de merkostnader verksamheten medför. DHR:s anläggningar måste därför betraktas som en del av det rekreationsutbud som erhåller statligt stöd. Sker inte det, ser DHR sig nödsakade att begränsa rekreationsverksamheten för svårt handikappade. Med hänvisning till det anförda hemställs att uttalar sig för att DHR ur anslaget Bidrag till rekreationsanläggningar av riksintresse erhåller statligt bidrag till de i motionen omnämnda rekreationsanläggningarna.
mot · G402958 · 1981-01-26 00:00:00 — av m. fl. om slopande av planerna på en nordisk radio- och står inför ett vägskäl i vad gäller den framtida mediapolitiken. Den nuvarande utvecklingen innebär kommersialisering, monopolisering och koncentration av medierna till ett fåtal multinationella bolag. Denna utveckling måste brytas till förmån för en demokratisering av medierna - en demokratisering som innebär att många människor kan göra sin röst hörd och ge uttryck för sina erfarenheter. Medierna måste bli ett verktyg för förändring av människornas levnadsvillkor. Den planerade nordiska kommer att förstärka kommersialiserings- och monopoliseringstendenserna på flera sätt. kommunisterna har under en följd av år krävt att planerna på en nordisk bör avskrivas. Denna uppfattning delas av samtliga kulturarbetarorganisationer, de större invandrarorganisationerna liksom fackföreningsrörelsen och folkrörelserna. Förespråkarna för satelliten menar att den skulle öka valfriheten, ge de nordiska invandrarna tillgång till hemländernas program samt öka förståelsen för grannländernas språk och kultur. har också framförts argumentet att Nordsat skulle utgöra ett skydd mot de planerade västtyska och franska satelliterna. Tillgängliga forskningsresultat visar emellertid att Nordsat knappast kommer att främja något av de uppsatta målen. Inte heller utgör den något skydd mot utländska satelliter. Det senare argumentet måste betraktas som ett försök att vilseleda opinionen. Hur många nordiska TV-tittare kommer att bekosta dyrbara antenner bara för att få se tyskspråkig TV. I debatten om Nordsat har det varit förvånansvärt tyst om satellitens ekonomiska följder, i form av investeringar för konstruktion, uppsändning och drift av satelliterna. Men de allra största kostnaderna kommer att påtvingas konsumenterna, som måste skaffa dyr och ny utrustning för att kunna se program via Nordsat. För en bråkdel av de offentliga medel satelliten skulle kosta kan man i stället erbjuda ett reellt alternativ också till den kommande spekulativa videomarknaden. Trots den massiva opinionen mot Nordsat - en opinion som återfinns också inom - lyckades mediahögern hålla frågan om en nordisk öppen. Det är hög tid att beslutar sig för att slutgiltigt avskriva . Med hänvisning till ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna att planerna på en nordisk radio- och bör avskrivas. (vpk) C.-H. (vpk) (vpk)
mot · G402967 · 1981-01-22 00:00:00 — om anslaget till lokala och individuella linjer samt enstaka kurser När högskolereformen genomfördes fr. o. m. /78 förändrades också anslagssystemet för högskolan. Vad beträffar den grundläggande utbildningen infördes för de allmänna utbildningslinjerna de fem s. k. sektorsanslagen. Dessutom infördes ett anslag till lokala och individuella linjer samt enstaka kurser, f. n. betecknat D 10. Till begreppet enstaka kurs hänfördes huvuddelen av de utbildningar som inte var konstruerade som linjer. Begreppet enstaka kurs rymmer mycket varierande utbildningar i vad avser bl. a. längd, inriktning, permanens och målgrupper. I proposition 1979/80:104 aviserade regeringen en utredning om D 10anslaget. Enligt de uttalanden som då gjordes skulle bl. a. frågan om en uppdelning av D 10-anslaget övervägas, så att man skulle kunna skilja på vad som kunde betecknas som egentliga enstaka kurser för de s. k. nya grupperna, fort- och vidareutbildning samt för fördjupningsändamål å ena sidan och sådan utbildning som av ålder anordnats inom de tidigare filosofiska fakulteterna, dvs. inom de naturvetenskapliga, humanistiska och samhällsvetenskapliga områdena på ett- och tvåbetygsnivån. Ytterligare en angelägen fråga i sammanhanget är att göra en översyn av vissa anslagstekniska frågor, t. ex. påslagen av centrala förvaltningskostnader. Det har ännu, , inte hänt något i detta avseende. Det blir emellertid, särskilt mot bakgrund av de försämrade ekonomiska förhållandena för högskolan som kan förutses, än viktigare att en utredning kommer i gång. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen anhåller om att den tidigare aviserade utredningen om D 10-anslaget sätts i gång.
mot · G402968 · 1981-01-22 00:00:00 — av m. fl. om lokalisering till av högre fotografutbildning I budgetpropositionen (bil. 12 s. 489 ff.) föreslår regeringen att högre fotografutbildning startas /83 och att resurser för planering av utbildningen anvisas för /82. Vi delar regeringens uppfattning om det angelägna i att starta högre fotografutbildning. Vi har heller inte någon invändning att göra mot regeringens förslag om utbildningens längd, dess inriktning i stort och dess planeringsram. Vad beträffar utbildningens lokalisering däremot anser vi att är den lämpligaste orten vid en första utbyggnad. I budgetpropositionen anges att starka skäl kan anföras för både och . Enligt propositionen finns på båda platserna tillfredsställande antal praktikplatser och lärarkrafter, men man konstaterar att i båda avseendena har en rikare tillgång. Eftersom dessa båda faktorer, enligt vår mening, måste väga tyngst, talar övervägande skäl för att förlägga den högre fotografutbildningen till . Här är tillgången på kompetenta lärarkrafter utan gensägelse bäst. Dessa måste nämligen till övervägande delen vara yrkesverksamma fotografer med dokumenterad professionell och pedagogisk förmåga. Den andra betydelsefulla faktorn är tillgången på praktikplatser. Det förhåller sig även här så att tveklöst är bäst rustat, vilket f. ö. framgått redan av UHÄ:s utredning om denna utbildning. Trots att föredraganden i budgetpropositionen anser ha företräde när det gäller tillgången på lärarkrafter och praktikplatser förordas på grund av att de institutioner som avses ordna utbildningen är organisatoriskt samlade och redan har ett samarbete. Förslaget från UHÄ, som regeringen biträder, innebär att utbildningen skall anordnas av under medverkan av (). Ett motsvarande arrangemang i skulle vara att utbildningen anordnades av under medverkan av tekniska högskolan i (KTH). Vid båda dessa i förening finns fullgoda möjligheter att anordna utbildningen. Samarbete mellan dessa båda skolor bör inte vara svårt att etablera i denna fråga. Slutligen anser vi också att i finns den ovedersägligen största arbetsmarknaden som väntar de studerande efter deras utbildning. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att lokalisera den högre fotografutbildningen till enligt vad som närmare anförts i motionen. () ()
mot · G402969 · 1981-01-26 00:00:00 — om viss försöksverksamhet i anslutning till gymnasieutredningens skall enligt sina direktiv bedriva försöksverksamhet. har därför tillsatt en särskild försöksledningsgrupp. Denna har i skrivelse till regeringen hemställt om bemyndigande för gymnasieutredningen att bedriva försöksverksamhet och medge vissa smärre avsteg från gällande tim- och kursplaner och statsbidragsregler. Bemyndigandet avser förändringar som i kostnadshänseende inte får överstiga vad som gäller för jämförbar utbildning. Försöken avser bl. a. åtgärder för att underlätta för ungdomar som annars inte skulle söka sig till gymnasieskolan, ökade praktikinslag på de teoretiska linjerna, förbättrad kontakt skola-arbetsliv, samordning av utbildning inom vissa linjer inom samma yrkessektor, flexiblare studiegång och bättre utnyttjande av praktikplatserna inom vårdutbildningen, samverkan mellan gymnasieskola och vuxenutbildning, gymnasieskola i glesbygd. Försöksverksamheten kan komma att beröra ett tiotal orter. Ambitionen är att påbörja försöken - som redan planeras lokalt - . Föredraganden konstaterar enbart att gymnasieutredningens skrivelse inkommit men tar inte ställning till hemställan om bemyndigandet. Föredraganden ämnar i stället återkomma till varje enskilt försöksprojekt. Denna inställning fördröjer försöksverksamheten och skapar osäkerhet i utarbetandet av försöksplaner. Osäkerheten förstärks naturligtvis av föredragandens allmänna uttalande om återhållsamhet i vad gäller försöksverksamhet i gymnasieskolan. Vi anser det angeläget att gymnasieutredningen får bedriva försöksverksamhet. bör således bemyndiga regeringen att ge tillstånd till aktuella försöksmyndigheter (lokala och regionala skolorgan) att i samråd med gymnasieutredningen bedriva försöksverksamhet för att pröva och underbygga de förslag till förändringar som utredningen i enlighet med sina direktiv överväger att lägga fram. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att beslutar bemyndiga regeringen att bevilja aktuella försöksmyndigheter att i samråd med gymnasieutredningen bedriva viss försöksverksamhet. () ()
mot · G402970 · 1981-01-23 00:00:00 — av och om vidareutbildning för vissa sjuksköterskor fattade beslut om vårdutbildning inom högskolan . Den nya studieorganisationen träder i kraft . I proposition 1978/79:197 har en rad uttalanden gjorts som belyser hur viktigt det är att vårdutbildningen inom den kommunala delen av högskolan snabbt förändras för att vara i bättre samklang med utvecklingen inom hälso- och sjukvården samt socialvården. En avveckling av befintliga utbildningar i enlighet med beslut kan dock medföra problem i fråga om anpassning till den nya studieorganisationen. Många grundutbildade sjuksköterskor kommer, genom denna anpassning, inte att få någon möjlighet att erhålla vidareutbildning inom medicinsk och kirurgisk sjukvård, då någon motsvarighet till denna ej finns i det nya systemet. Vi anser att det är viktigt att vårdutbildningens kvalitet upprätthålls på alla nivåer och för samtliga grupper, förutom att det är otillfredsställande att ej erhålla en fullständig yrkesutbildning. Medicinsk och kirurgisk sjukvård samt långtidssjukvård är och kommer allt framgent att vara det stora arbetsfältet för sjuksköterskor. Med stöd av det ovan anförda hemställer vi att anhåller att regeringen utreder formerna för vidareutbildning i medicinsk och kirurgisk sjukvård för de grundutbildade sjuksköterskor som ej har möjligheter till sådan enligt den nya studieordningen.
mot · G402973 · 1981-01-22 00:00:00 — 25. att beslutar bemyndiga regeringen att inrätta tjänster som professor (22) i enlighet med vad som anförts i motionen (5.1), 26. att regeringen till anslaget Tekniska fakulteterna (D 21, ) för /82 beslutar anvisa ett i förhållande till regeringens förslag med . förhöjt reservationsanslag av . i enlighet med vad som anförts i motionen (5.1), 27. att till anslaget (D 38, ) för /82 beslutar anvisa ett i förhållande till regeringens förslag med . förhöjt förslagsanslag av . i enlighet med vad som anförts i motionen (5.2), 28. att till anslaget (D 40, ) för /82 beslutar anvisa ett i förhållande till regeringens förslag med . förhöjt reservationsanslag av . i enlighet med vad som anförts i motionen (5.3), 29. att till anslaget Inredning och utrustning vid högskoleenheterna m. m. (H 2, ) för /82 beslutar anvisa ett i förhållande till regeringens förslag med . förhöjt reservationsanslag av . i enlighet med vad som anförts i motionen (5.5), 30. att som sin mening beslutar ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om (6), 31. att som sin mening beslutar ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om den fortsatta uppbyggnaden av den temaorienterade forskningen i (7). () () () () () () ()
mot · G402974 · 1981-01-23 00:00:00 — 1980/81 974-982 om tekniska elier organisatoriska stödåtgärder åt handikappade elever Under anslaget C 19 Bidrag till driften av gymnasieskolor finns det en särskild anslagspost som heter Tekniska eller organisatoriska stödåtgärder åt handikappade elever. Ur denna anslagspost utgår medel för tekniska hjälpmedel, skolskjutsar och personell assistans åt handikappade elever i gymnasieskolan. har i sitt betänkande (SOU 1979:82) Personell Assistans för handikappade analyserat användningen av anslagsposten. Utredningen visar bl. a. att kommunerna ända /75 fått samtliga sina kostnader täckta för handikappade gymnasieelevers tekniska hjälpmedel. Kommunernas kostnader för skolskjutsar och för personell assistans har däremot - med undantag för vissa utbildningar i och endast täckts till en mycket liten del av statsbidrag från denna anslagspost. I budgetpropositionen förklarar föredragande statsrådet under det nämnda anslaget-C 19-(s. 316) att kommunerna endast fått en mindre del av sina kostnader för de handikappade täckta via denna anslagspost. Detta är alltså inte riktigt i vad avser kommunernas kostnader för tekniska hjälpmedel. I motsats till vad som gäller för har staten tagit på sig hela kostnaden för tekniska hjälpmedel åt handikappade i gymnasieskolan. I budgetpropositionen föreslås att den nämnda anslagsposten får upphöra nästa budgetår och att de medel som anvisats för tekniska hjälpmedel, skolskjutsar och personell assistans i stället tillförs det nya anslaget Särskilda åtgärder på skolområdet. Detta kan medföra att den praxis som funnits /75 i vad avser tekniska hjälpmedel kan komma att ändras. En sådan ändring bör dock, enligt min mening, inte göras förrän integrationsutredningen slutfört sitt arbete. har så sent som påmint utredningen om att dessa frågor ingår i dess uppdrag. Med stöd av det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna att anslagsposten Tekniska eller organisatoriska stödåtgärder åt handikappade får finnas kvar under anslaget C 19 i avvaktan på resultatet av integrationsutredningens arbete.
mot · G402975 · 1981-01-23 00:00:00 — om reselärare och förskolekonsulenter för synskadade beslutade - efter ett förslag från integrationsutredningen - att Tomtebodaskolan i skulle fungera som resurscentrum för synskadade barn och ungdomar i hela landet. I årets budgetproposition föreslås under anslaget C 16 Specialskolan m. m.: Utbildningskostnader, att en rad tjänster m. m. inrättas vid skolan för att verksamheten vid resurscentret skall förstärkas. Föredragande statsrådet föreslår bl. a. att ytterligare sex tjänster som förskolekonsulent och fem tjänster som speciallärare/reselärare inrättas. Enligt senaste tillgängliga uppgifter är av våra synskadade barn och ungdomar invandrare. Det är viktigt att jämväl detta förhållande beaktas när de nämnda tjänsterna tillsätts. Med stöd av det anförda hemställs att beslutar som sin mening ge regeringen till känna att vid tillsättningen av nya tjänster vid hänsyn tas till att andelen invandrarbarn ökat bland de synskadade.