mot · G4021655 · 1981-01-27 00:00:00 — av m. fl. om åtgärder mot kommersialismens negativa verkningar I den socialdemokratiska motionen 1978/79:607 framfördes kravet om tillkallande av en parlamentarisk utredning om den kommersiella kulturindustrin. Motionen behandlades av i samband med propositionen om barn och kultur (prop. 1978/79:143, KrU 1978/79:30). I kulturutskottets betänkande anfördes med anledning härav bl. a. att förslaget av barnkulturgruppen om en kartläggning av den kommersiella kulturindustrin hade avstyrkts av bl. a. med hänvisning till det utredningsarbete som pågick. Föredraganden angav i propositionen att det inte var befogat att aktualisera ett nytt kartläggnings- och analysarbete innan pågående utredningar hade slutförts. Utskottets borgerliga majoritet delade denna uppfattning. Socialdemokraterna reserverade sig. I anslagsframställning för /81 behandlas frågan relativt utförligt, vilket vi hälsar med tillfredsställelse. Under /81 räknade med att inleda ett brett utredningsprojekt i fråga om initiativ för att motverka kommersialismens negativa verkningar. Pågående utredningsarbete önskade rådet knyta ihop till en helhet bl. a. beroende på att det enligt rådets uppfattning saknas en översiktlig bild av nuläge, problem och möjligheter att påverka utvecklingen. uttalade då vidare att det gällde att bearbeta grundläggande strukturella problem som inte kunnat tas upp samlat. I syfte att åstadkomma den översikt av området som bl. a. rådet anser nödvändig begärde en anslagsförstärkning med . Någon sådan ökning återfinns inte i förra årets budgetproposition. Kulturministern kommenterade inte ens förslaget från , vilket vi med hänsyn till frågans stora betydelse från kulturpolitisk synpunkt tolkade så att kulturministern är ointresserad av problemet. Mot denna bakgrund begärde vi även att en utredning skulle tillkallas med uppgift att kartlägga den kommersiella kulturindustrin (motion 1979/80:860). Detta avslogs av den borgerliga majoriteten med hänvisning till bl. a. det utredningsarbete som var på gång inom . Vi beklagar detta bristande intresse för denna fråga bland de borgerliga. Det förstärks av att regeringen, trots starkt underbyggda förslag från , inte är beredd att anvisa de mycket begränsade ytterligare medel som rådet begärt för nästa budgetår för att fortsätta utredningsarbetet på detta område. Kulturministern kommenterar inte ens förslaget. På andra håll i samhället diskuteras dessa frågor desto mer. Så t. ex. vill vi peka på statens ungdomsråds förtjänstfulla arbete med utarbetande av rapporter i , vilket bl. a. behandlar fritidens kommersialisering. Folkets hus-föreningarnas riksorganisation häri serien Gå på bio bl. a. tagit upp marknadsföringen av film. har behandlat problemet utifrån skolans horisont. och skola var mycket aktivt i kampanjen att stoppa en ny spekulativ tidning för barn. Flera exempel skulle kunna nämnas. Det är bara i den borgerliga regeringen som den tilltagande kommersialiseringen av barns och ungdomars fritid inte upplevs som något problem. Till bilden hör de betydande satsningar som görs av företag på området ofta stora och med multinationell inriktning - vilkas enda syfte är att göra betydande vinster genom att sprida konstnärligt undermåliga produkter. Dessa kännetecknas dessutom av ett tilltagande våld i olika former. Vi vill peka på bl. a. utvecklingen på videogramområdet, vilket redovisas i departementspromemorian Den elektroniska hästen, som videogramutredningen låtit utarbeta. Det skulle förvåna oss om regeringen var omedveten om denna utveckling, även om dess handfallenhet inför våldsutbudet på videoområdet var fullständig då massmedia skildrade detta, trots att vi vid förra årets just tagit upp det ökade våldsutbudet i videogrammen. Under kulturministerns anslag i årets budgetproposition återfinns inget som kan uppfattas ens som ett tecken på att denne anser att någon form av åtgärd är nödvändig. I stället får utvecklingen ha sin gång till men för barn och ungdomar, men till stort ekonomiskt gagn för de ekonomiska intressen som ligger bakom företagen i fråga. En så passiv kulturpolitik kan vi inte acceptera. Från olika håll kommer oroande rapporter om maktkoncentrationen inom den privata kulturindustrin och om vårt växande beroende av multinationella intressen. Litteraturen i vårt land hotas från flera håll. Mindre förlag upphör eller begränsar sin kvalitetsutgivning. ökar utbudet av i flera bemärkelser undermålig massmarknadslitteratur och serieproduktion i olika former. På filmområdet har den angloamerikanska filmen en massiv marknadsdominans i vårt land. De tre stora svenska filmbolagens (SF, och Europafilm) verksamhet spänner över hela fältet av produktion, import, distribution och visning. Mer än hälften av alla till avgiftspliktiga biografer kontrolleras av dessa storbolag. I en större granskning som radionämnden presenterat över könsrollsmönstret i TV konstaterades bl. a. att av de program som granskades (ca 23 timmars sändningstid) var importerat material. De könsrollsschabloner som förmedlades i det granskade utbudet återfanns företrädesvis i dessa program, främst de animerade programmen för barn. Den privata kulturindustrins dominans och vårt beroende av starka multinationella intressen finns också dokumenterat på en rad andra områden som musik, bilder, spel, leksaker, veckotidningar m. m. Den kommersiella masskulturindustrin har skaffat sig ett avgörande inflytande inom elektroniken och dess hårdvaror, över tryck- och fototeknik En ständig växelverkan mellan massmediateknik och industriell kulturproduktion föreligger. Det finns med andra ord goda skäl att anta att kulturindustrins inflytande sträcker sig över flera sektorer på kultur- och fritidsområdet. Vidare att den är nära förbunden med annan industriell verksamhet. Den dominans som den kommersiella kulturindustrin utvecklat är i sig motiv för en granskning. Men en lång rad andra motiv kan åberopas som framför allt har att göra med effekterna av det utbud denna industri svarar för. Ett sådant motiv gäller hur yttrandefriheten skall kunna skyddas och utvidgas till att omfatta allt fler i samhället. Genom ett massivt likriktat och i många fall undermåligt utbud kan det reellt begränsa yttrandefriheten för kulturarbetare, organisationer och institutioner. Yttrandefriheten riskerar att endast kunna utnyttjas av de intressen som har kapital, inflytande och distributionsvägar för lönsamma insatser. Genom att kulturverksamheten reduceras till enbart en fråga om konsumtion av färdiga produkter och passivt mottagande hämmas det egna skapandet och användandet av de konstnärliga uttrycksmedlens kritiska granskande funktion. Tillkomsten av nya tekniska medier är i sig ingen garanti för en större mångfald av utbudet. Tvärtom föreligger risker att mångfalden och de unika kulturaktiviteterna går under inför trycket från den kommersiella kulturindustrin med dess tillgång till storskalig reproduktions- och produktionsteknik. Ett annat motiv för en bred granskning av kulturindustrin är att det finns ett behov av att analysera frågan om 1970-talets kulturpolitik har kunnat motverka kommersialismens negativa effekter och vilken politik som bör utformas för framtiden. Kultur är en fråga om livsstilar, kvaliteter och värderingar. En betydande del av det kommersiella utbudet är präglat av mönster, schabloner och värderingar som är främmande för vår samhällssyn. Vi vill särskilt peka på underhållningsvåldet, som ökar i omfattning och ytterligare förråas, förlegade könsrollsuppfattningar, ohämmad alkoholkonsumtion och misshushållning med mänskliga och materiella resurser. Mot bakgrund av vad som ovan redovisats är det enligt vår mening märkligt att inte får de ytterligare medel som är nödvändiga för att deras utredningsarbete skall kunna fullföljas. Att begränsa detta genom att inte tillföra de små resurser det är fråga om skulle kunna uppfattas som ett uttryck för samhällets bristande intresse av att få dessa frågor belysta. Den förda kulturpolitikens effekter i syfte att motverka kommersialismens negativa verkningar bör vidare utvärderas. På grundval av det kommande utredningsarbetet måste självfallet också övervägas vilka åtgärder som är möjliga att vidta i syfte att öka medvetenheten om vår kulturella identitet och vidga yttrandefriheten. Dessutom bör en plan för framtida reformer i detta syfte utarbetas. I detta sammanhang bör särskilt skolans, folkrörelsernas och kulturarbetarnas roll behandlas. I den socialdemokratiska partimotionen om barns och ungdomars uppväxtmiljö har vi socialdemokrater tagit ett första viktigt steg för att förbättra barns och ungdomars möjligheter att få tillgång till utvecklande kulturaktiviteter. Hemställan om medel till för utredning om kommersialismens negativa verkningar görs i särskild motion tillsammans med yrkanden med anledning av motioner om kultur i arbetslivet, arbetarspel, regionteater i och konstnärskooperativ. Dessa ökade kostnader föreslår vi skall finansieras genom en minskning av det belopp kulturministern i budgeten vill reservera för egen disposition. Vi anser det direkt olämpligt att genom inbesparingar på andra anslag frigöra ett reformutrymme varöver inte ges möjlighet att utöva inflytande. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om utredning om att motverka kommersialismens negativa verkningar. () () HANS () () () () () () ()