mot · G402356 · 1981-01-16 00:00:00 — av m. fl. om bidrag till utbildning av fackliga skolinformatörer m. m. En viktig strävan i reformarbetet på skolområdet som kom till uttryck i den socialdemokratiska regeringens proposition om skolans inre arbete är att knyta skolarbetet närmare arbetslivet. har för detta ändamål beslutat inrätta lokala och regionala planeringsråd för samverkan mellan skola och arbetsliv (SSA-råd) fr. o. m. . Efter framställan från i (LO) och () erhöll dessa organisationer statligt stöd för utbildning av organisationens företrädare i SSA-råden. Detta stöd anvisades inför /78 under anslaget Bidrag till löntagarorganisationernas centrala kursverksamhet till ett belopp av 2 milj. kr. Organisationerna erhöll fortsatt stöd med oförändrat belopp de två följande budgetåren. Stödet utvidgades till att också omfatta utbildning av organisationernas skolinformatörer. bedömde verksamheten så angelägen att man för /81 förordade en höjning av anslaget med 4 milj. kr. Trots detta föreslog regeringen för /81 inte några medel för löntagarorganisationernas utbildning av skolinformatörer och företrädare i SSA-råden och yrkesråden. En socialdemokratisk motion (1979/80:874) i denna fråga avslogs av (UbU 1979/80:21). Att samspelet mellan skola och samhälle och i synnerhet skolans kontakter med arbtslivet utgör ett väsentligt inslag i utvecklingen av skolan råder det numera enighet om. Förändringar på arbetsmarknaden, i utbildningsväsendet samt i de ungas situation har i hög grad drivit på utvecklingen , vilket inte minst betonades vid ställningstagande till ny läroplan för (UbU 1978/79:45, bl. a. s. 36, 44, Socialdemokraterna vill stryka under den ökade betydelse som arbetsmarknadens parter har för att driva på utvecklingen av skolan. En rad åtgärder har också vidtagits för att i ökad utsträckning få med fackligt aktiva företrädare för arbetslivet i skolarbetet, vilket ställer stora krav på dessa. Så t. ex. innebär SSA-rådens tillkomst att skolan regelbundet samverkar även med representanter för löntagarna. Genom SSA-rådens arbete har också en aktivering av de lokala yrkesråden påbörjats. I beslut och anvisningar för försöksverksamheten med en för alla elever förstärkt och fördjupad arbetslivsorientering förutsätts vidare att även 1 1980/81. fackliga representanter medverkar i skolarbetet och, när eleverna vistas på arbetsplatserna, utanför skolan. I anvisningar från anges för ämnet arbetslivsorientering i gymnasieskolan att medverkan utifrån är värdefull. I beslutet om ny läroplan för betonas vikten av att företrädare för arbetslivet kommer till skolan och berättar om sitt yrke. Därtill kommer att det är viktigt att den del av samhällsorienteringen som är facklig verksamhet behandlas metodiskt på samma sätt som annat undervisningsinnehåll. För detta erfordras planering mellan skolan och företrädare för de fackliga organisationerna. För ett direkt samarbete med skolans personal och elever har löntagarorganisationerna lokalt och regionalt byggt upp en organisation med förtroendevalda som har huvudansvaret för direktkontakter med de enskilda skolorna (skolorganisatörer). I detta kontaktarbete ingår bl. a. att efter skolans önskemål bistå med skolinformatörer som en resurs i undervisningen. Skolorganisatörerna svarar också för kontakter med de lokala fackliga organisationerna med syfte att stimulera till engagemang när skolelever vistas på olika arbetsplatser. För dessa insatser behövs utbildning för löntagarorganisationernas kontaktpersoner med skolan. SSA-råden befinner sig i början av en utveckling mot ökade kontakter mellan skolan och arbetslivet. Detta gäller också de lokala yrkesråden. De har varit inskrivna i skollag och skolförordning tillbaka, men verksamheten har varit begränsad. Skolmyndigheterna har heller inte ägnat råden den uppmärksamhet de förtjänar. Genom SSA-rådens tillkomst har yrkesrådens verksamhet aktiverats så långt att man i många kommuner tillsatt dem, och verksamheten har kunnat påbörjas. De fackliga organisationernas möjligheter att motsvara samhällets förväntningar är starkt beroende av samhällets beredvillighet att svara för de kostnader som verksamheten åsamkar organisationerna. På skolans område gäller detta utbildning av SSA-rådsledamöter, av ledamöter i lokala yrkesråd och av fackliga skolinformatörer samt upprätthållande av lokal kontaktverksamhet med skolan. Den borgerliga regeringen tycks nu ha kommit till insikt om värdet av de fackliga organisationernas kontakter med skolan och att samhället ekonomiskt skall ta ansvar för de kostnader det medför att utbilda organisationernas företrädare. Socialdemokraterna anser det väsentligt att organisationerna ges möjlighet att kontinuerligt utbilda sina företrädare i SSA-råd och yrkesråd och sina skolinformatörer, eftersom avgångar och nyrekryteringar sker och verksamheten är i sitt uppbyggnadsskede. I budgetpropositionen behandlas frågan under anslaget Bidrag till studieoch yrkesorientering m. m. (C 9, ). Regeringen föreslår att de regionala planeringsråden skall svara för de föreslagna utbildningsinsatserna. Socialdemokraterna anser att detta förfarande är oacceptabelt. Löntagarorganisationerna måste få förtroendet att själva svara för utbildningen av sina företrädare, såsom de har gjort. Orsaken till att skolorna i allt större utsträckning vänder sig till löntagarorganisationerna med begäran om medverkan då det gäller kontakterna mellan skolan och arbetslivet och elevernas förberedelse inför rollen som samhällsmedlemmar och löntagare är att skolorna själva inte förfogar över personal med lämplig utbildning och erfarenhetsbakgrund. Inte heller de regionala planeringsorganen förfogar över personal med sådana kvalifikationer. De regionala planeringsråden skulle, om regeringens förslag att förlägga utbildningsansvaret på dem genomförs, behöva vända sig just till löntagarorganisationerna med en begäran om deras medverkan i den avsedda utbildningen. De regionala SSA-råden skulle således i första hand komma att fungera som en administrativ och organisatorisk instans, vilket i realiteten skulle leda till en förlängd och fördyrad process. I tider av knappa tillgångar bör det vara ett intresse att placera utbildningspengar där de snabbast och effektivast kan omsättas för avsedd verksamhet. Vi är för vår del övertygade om att löntagarorganisationerna själva är bäst lämpade att till sina representanter förmedla det arbetslivs- och löntagarperspektiv som dessa skall delge eleverna och som skall vara utgångspunkter för deras insatser i SSA-råden. Socialdemokraterna anser således att föreslagna medel bör ställas direkt till löntagarorganisationernas förfogande. De har visat sig väl motsvara det ansvar som är förknippat med denna utbildning. Det är anmärkningsvärt att regeringen för fram ett förslag som innebär att råden skall stå för denna utbildning. Inte heller kan vi acceptera att råden skall utbilda handledare i inbyggd utbildning (motsv.). Det är en helt ny uppgift som föredraganden lägger på råden, för vilken de saknar både kompetens och resurser. Vi anser att utbildning av handledare är nödvändig och har också fört fram förslag härom. Vi utvecklar detta i en särskild motion. Socialdemokraterna föreslår att de 2,5 milj. kr. som finns uppförda under nämnda anslag utnyttjas för det av oss här anvisade ändamålet. Samma bestämmelser som gällde under /80 för användningen av dessa medel skall gälla. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att av anslaget Bidrag till studie- och yrkesorientering m. m. (C 9, ) avsätts . för löntagarorganisationernas utbildning av företrädare i SSA-råd och lokala yrkesråd samt fackliga skolinformatörer. () () () () () () () () () () () () () ()