mot · G402614 · 1981-01-19 00:00:00 — av m. fl. om en samordnad och långsiktig planering av byggarbeten kännetecknas byggnadsbranschen av stor ryckighet. Ryckigheten består dels av konjunktursvängningar med låg och hög byggnadsverksamhet, dels av ojämnhet i byggandet på grund av årstiderna. Denna ryckighet för med sig att det är brist på byggarbetskraft, medan det under andra perioder är stor arbetslöshet. Stora summor betalas ut i arbetslöshetsersättning. Arbetslösheten förekommer i största utsträckning , medan det ofta råder brist på yrkesarbetare. var av byggnadsarbetarna i registrerade arbetslösa. Arbetslösheten förväntas öka . Enligt länsarbetsnämndens prognoser kommer det dock snarare att råda brist på yrkesarbetare från , om aviserade byggobjekt kommer till stånd. Att här redovisade förhållanden ställer oerhörda krav på byggnadsarbetarkåren och är ett oacceptabelt slöseri med samhällsresurser torde stå helt klart för alla. Anledningen till missförhållandena är, som sagt, att söka delvis i konjunktur- och säsongväxlingar men också i en bristfällig och kortsiktig planering samt bristande samordning av resurser. En mer långsiktig planering skulle avgjort minska den osäkerhet som råder inom branschen. Men i en mer övergripande långsiktig planering måste även andra byggherrekategorier än kommuner innefattas. Statliga verk och myndigheter, landsting, industri, elkraftsföretag och inte minst den turistiska exploateringen måste ske i samordning med orternas och regionernas byggande i övrigt. Byggarbetsnämndernas möjligheter att påverka byggandet till ett jämnare flöde är starkt begränsade. Nämnderna, som är partsorgan, har att rekommendera lämplig starttid för de byggobjekt som hamnar under anmälningsplikt. Anmälan sker oregelbundet och med mycket kort varsel. Vidare är styckebyggda småhus och objekt med en kostnad . undantagna från säsongstyrning. För innebär detta att ungefär hälften av bygginvesteringarna inte anmäls till byggarbetsnämnden. Resurser saknas även för uppföljning, kontroll och prognostisering av verksamheten. Såväl från samhällsekonomisk som från social synpunkt bör målsättningen vara att skapa en så jämn byggnadsverksamhet som möjligt. För att nå detta mål erfordras en samordning och mera långsiktig planering hos alla de olika organ som är berörda. Till en stabilare byggbransch skulle också rekryterings- och utbildningsfrågorna kunna anpassas på ett bättre sätt än vad som skett. Vidare skulle byggkostnaderna kunna hållas tillbaka, de sociala påfrestningarna på byggarbetskraften minska samt det enorma slöseriet i form av arbetslöshetsersättning och overksamhet genom arbetslöshet gå att avsevärt reducera. För att söka lösa här redovisade problem bör o man införa anmälningsplikt till och vid bedömningen av objektstorleken för anmälningsplikt kunna använda sig av samma normer som vid anmälningsskyldigheten till , o anmälningsplikten även omfatta styckebyggda småhus och andra byggobjekt som är undantagna säsongutjämningsåtgärder, o anmälan ske mellan och före byggstart, beroende på objektets storlek, samt o planeringsavdelningen på länsarbetsnämnderna tillföras personella resurser för administration, kontroll och uppföljning av verksamheten. Med hänvisning till vad som anförts hemställer vi att beslutar begära att regeringen initierar till försök inom med en samordnad och långsiktig byggnadsplanering. () ()