ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G4021672 · 1981-01-27 00:00:00 — av m. fl. om statsbidraget till Stiftelsen är det enda i landet som ännu saknar länsmuseal verksamhet. träffades därför en överenskommelse mellan , och om program för inledande av statsbidragsberättigad länsmuseiverksamhet i länet. Överenskommelsen förutsatte bildandet av Stiftelsen , som därefter skulle träffa avtal med och kommuner att fullgöra vissa uppgifter åt stiftelsen i fråga om regional kulturminnesvård och museiverksamhet. De förslag till avtal som därefter utarbetats utgår ifrån att verksamheten byggs upp till en nivå motsvarande 24 grundbelopp, varav skulle utgå första året och andra året, varefter full volym skulle uppnås under tredje året (1983). förhandlingsorganisation har till regeringen ingivit framställning om statsbidrag för /82 enligt denna modell. Framställningen har tillstyrkts av och , vilka understrukit det angelägna i att länsmuseal verksamhet i kan påbörjas utan ytterligare dröjsmål. Inom föreligger förslag 1981 med ett belopp motsvarande andel av den 50-procentiga länsmuseiverksamheten från . I årets budgetproposition föreslår utbildningsministern emellertid blott överföring av ett tidigare utgående, provisoriskt anslag på . från kontot B 69. Bidrag till vissa museer till kontot B 70. Bidrag till regionala museer (Bilaga 12 till budgetpropositionen 1981, s. 205 ff). Detta belopp motsvarar åtta grundbidrag i stället för de av begärda tolv. Det föreslagna statsbidraget är otillräckligt för att påbörja den föreslagna och av ansvariga statliga myndigheter tillstyrkta länsmuseiverksamheten. Eftersom landstingsbidraget föreslagits förknippat med villkoret att det skall utgå i relation till statsbidraget föreligger risk för att endast en ringa del av länsmuseiverksamheten kan igångsättas eller att den skjuts upp . Diskrepansen på detta område mellan och landet i övrigt skulle därmed ytterligare förlängas. Med stöd av vad som här anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts angående behovet av tolv grundbelopp till Stiftelsen . () () () MAJ ()
mot · G4021673 · 1981-01-21 00:00:00 — av m. fl. om bidraget till och hemgårdar I årets budgetproposition, bilaga 12, B 75, föreslås ett förändrat anslag till och hemgårdar (RSFH). Beloppet i fråga, , kan framstå som acceptabelt mot bakgrund av det statsfinansiella läget. För RSFH:s del innebär emellertid förslaget kulmen styvmoderlig behandling. Om beslutar i enlighet med förslaget tvingas förbundet att drastiskt skära ned den verksamhet som av statsmakterna bedömts som mycket värdefull. När 1973 och 1974 beslutade om höjning av anslaget Bidrag till hemgårdsrörelsen biföll därmed enhälligt motioner från flera olika partier. Slutpläderingen i samtliga dessa motioner (1973:672, 1973:1247, 1974:219, 1974:731 och 1974:1025) hade en innebörd av följande slag: Den verksamhet som FH bedriver via sina medlemsgårdar har en viss likhet med det arbete som andra organisationer med barn och ungdomsarbete utför. Det finns därför inga skäl varför inte också FH skall få del av den etappvisa höjning av sitt centrala stöd som övriga ungdomsorganisationer erhåller. (citat ur motion 1973:672) Denna bidragsprincip vann gehör i den särskilda propositionen 1975:14 där föredragande statsråd på s. 68 säger: Vissa organisationer bör i fortsättningen erhålla bidrag i särskild ordning efter regeringens bestämmande. Där gäller de tre samarbetsorganisationer som jag nämnt samt och Fritids och Hemgårdar. Bidragen till och bör beräknas så, att organisationerna för nästa budgetår tillerkänns en bidragsökning av samma storleksordning som den genomsnittliga ökningen övriga ungdomsorganisationer får inom ramen för det nya bidragssystemet. Propositionen avsåg statligt stöd till ungdomsorganisationernas centrala verksamhet m. m.. RSFH har med rätta förväntat sig att riksdagsbesluten från 1973,1974 och 1975 skulle fullföljas på sådant sätt att RSFH inte släpade efter övriga ungdomsorganisationer i bidragsgivningen. /78 till 1980/81 har emellertid RSFH gått miste om regelrätta anslagsökningar om sammanlagt . Med en korrekt tillämpning av den bidragsprincip som fastslogs i proposition 1975:14 skulle RSFH 1980/81 ha erhållit . i centralt stöd. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att beslutar att omfördela anslaget i propotion 1980/81:100, bilaga 12, B 75, , i syfte att och hemgårdar tilldelas ett anslag om . för /82 i enlighet med beslut , 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts angående fattade beslut angående fördelning av anslag till organisationernas centrala verksamhet. () () () () () () ()
mot · G4021674 · 1981-01-27 00:00:00 — i har under ledning av sin grundare och donator, , utövat en synnerligen uppskattad verksamhet för de svensk-franska konst- och kulturförbindelserna och för spridandet i av upplysning om . Med sin mycket värdefulla konstsamling jämte bibliotek är en av våra mera kända kulturinstitutioner i utlandet (se vidare motion 1972:1065). Institutet är en statlig stiftelse med en av regeringen utsedd styrelse med chefen för som ordförande. , som även användes av svenska ambassaden för mottagningar i olika sammanhang, inköptes och inreddes det historiska . Sedan doktor avlägsnats med en obetydlig pension 1971, har emellertid huvudparten av lokaliteterna övertagits av för dess verksamhet, detta på ett för vår kulturpolitik minst av allt smickrande sätt. Så har byst av institutets grundare konung , som förut hade en hedersplats i institutet, placerats i en kolkällare, en värdefull medaljong av har hittats söndertrampad på golvet och oersättliga Boit-miniatyrer stulits i montrarna. Samma öde har beskärts verk av P. d. ä.:s porträtt av , f. , med proveniens , har även det trampats sönder av olyckshändelse och kan ej repareras. Originalskulpturer av , keramik av m. m. har hittats sönderslagna i skåpen, och böcker med stämpel har stulits och dykt upp i svenska antikvariat. Då den nye ordföranden skulle besiktiga institutet, fann han att man utan styrelsens vetskap packat ned samlingarna och ändrat rummen till kontorslokaler åt . Besökande svenska turister har mötts av beskedet att institutet var nedpackat och stängt, och en rent fientlig andra har präglat bemötandet, i ett brev uttryckt sålunda: Mottagandet på var avskyvärt! Visserligen kan inte jämföras med - Uppgifterna är ju så olika. Men under en följd av år hade jag blivit ytterst väl mottagen i och även varit med på utgrävningarna som en ytterligt okunnig amatör. Men detta var botten av vad vi upplevat utomlands av svenska institutioner. Det ovan anförda torde räcka för att klargöra att är föremål för enbart av likgiltighet och okunnighet vållad vanvård, utan för avsiktlig destruktion. När därtill kommer att den som vill bo i forskarrummen på ansökningsblanketten till måste uppge till vilket politiskt parti sökanden tillhör, torde det stå klart att vårt lands anseende i kräver en grundlig översyn av institutets verksamhet. I sådant sammanhang bör också styrelsens sammansättning tagas upp till behandling. Den består f. n. av två ledamöter, en konsthistoriker och en biblioteksman, förutom ordföranden, som är konsthistoriker. Då det bör bara tillräckligt med en konsthistoriker, ordföranden, borde den andre konsthistorikern med fördel kunna bytas ut mot en universitetslärare i franska, enär institutet även har att uppmuntra studier i detta språk. Med hänvisning till vad ovan anförts får jag hemställa. att hos regeringen hemställer 1. att åtgärder vidtages till fullföljande av tidigare riksdagsbeslut beträffande verksamhet samt 2. att regeringen överväger insättande av en universitetslärare i franska språket i institutets styrelse.
mot · G4021675 · 1981-01-27 00:00:00 — av m. fl. om ökat byggande av samhälleligt ägda fritidshus I rekreationsberedningens betänkande (Ds Jo 1978:2) anges att antalet privatägda fritidshus i beräknades uppgå till ca 600 000 medan antalet fritisdhus för förhyrning endast beräknades uppgå till ca 7 000. Som framhållits i remissvar över betänkandet torde det ringa antalet uthyrningshus inte motsvara det behov som föreligger. Det finns skäl anta att anskaffningskostnaden för ett eget fritidshus är så hög att ett mycket stort antal människor inte har möjlighet att den vägen kunna fylla sitt behov av rekreation under semester och fritid. Det är mot denna bakgrund som en ganska omfattande verksamhet med andelshus har kunnat komma till stånd. Privata exploatörer har på ett fördomsfritt sätt kunnat utnyttja andelsägarnas ränteavdrag för att ta ut mycket höga priser och skaffa sig avsevärda vinster. Enligt vår uppfattning vore det bättre om kommuner, stiftelser eller allmännyttiga bostadsföretag kunde uppföra fritidshus i större omfattning och utan vinstsyfte uthyra dessa under längre eller kortare perioder. För att en sådan verksamhet skulle bli konkurrenskraftig med den som kan utnyttja ränteavdrag krävs ett statligt stöd som motsvarar de favörer som andelshusen får genom skatteavdragen. Det kan lämpligen uppdras åt rekreationsberedningen att i dess fortsatta arbete undersöka möjligheterna till ett angivet stöd. Med anledning av det anförda hemställs att beslutar begära att regeringen låter utreda möjligheterna för att få till stånd ett ökat byggande av fritidshus för uthyrning i samhällelig regi eller genom allmännyttiga bostadsföretag. () () () () () () () ()
mot · G4021676 · 1981-01-27 00:00:00 — av m. fl. Med hänvisning till vad som anförts i partimotionerna 1980/81:1252 om särskilda sociala insatser i storstadsområdena och 1980/81:1251 om insatser för barns och ungdomars levnadsmiljö och uppväxtvillkor m. m. samt i vår motion 1980/81:355 om statsbidragen till och gymnasieskolan hemställs 1. att som sin mening beslutar ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om särskilda medel för personell assistans i och tekniska stödåtgärder i gymnasieskolan, 2. att som sin mening beslutar ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om förbud mot avgifter i gymnasieskolan, 3. att som sin mening beslutar ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om ökat utnyttjande av den fria kvoten vid intagning till gymnasieskolan, 4. att som sin mening beslutar ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om särskilda åtgärder för att få flickor att söka till expanderande studievägar i gymnasieskolan, 5. att beslutar öka bidragen för studie- och yrkesorienteringen för invandrarelever i enlighet med vad som anförts i motionen, 6. att som sin mening beslutar ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om försöksverksamhet med särskilda stödinsatser inom ramen för skolans uppföljningsansvar, 7. att som sin mening beslutar ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om fördelningen av anslaget Särskilda åtgärder på skolområdet (C 10, ), 8. att beslutar öka bidragen för studie- och yrkesorienteringen i kommuner med fler än 3 001 elever, i enlighet med vad som anförts i motionen, 9. att till anslaget Studie- och yrkesorientering m. m. (C 9, ) för /82 beslutar anvisa ett i förhållande till regeringens förslag med . (12 250 000 + 4 250 000) förhöjt förslagsanslag i enlighet med vad som anförts i motionerna, 10. att till anslaget Särskilda åtgärder på skolområdet (C 10, ) för /82 beslutar anvisa ett i förhållande till regeringens förslag med . förhöjt anslag av . i enlighet med vad som anförts i motionen, 11. att till anslaget Bidrag till driften av grundskolor m. m. för /82 beslutar anvisa ett i förhållande till regeringens förslag med . (4 000 000 + 4 000 000 + 183 000 000) förhöjt förslagsanslag av i enlighet med vad som anförts i motionerna samt 12. att till anslaget Bidrag till driften av gymnasieskolor (C 19, ) för /82 beslutar anvisa ett i förhållande till regeringens förslag med . (2 000 000 + 10 000 000 + 51 000 000) förhöjt förslagsanslag av 3 . i enlighet med vad som anförts i motionerna. () () () () () () () () () () () () () ()
mot · G4021678 · 1981-01-27 00:00:00 — av m. fl. om utbyggnad av speciallärarutbildningen vid Den förändring av speciallärarutbildningen som beslutat innebär att den 1-åriga påbyggnaden om 20 poäng på gren 1 lokaliseras med 60 platser till vardera , och . Det innebär att den 1-åriga påbyggnadsutbildningen i fortsättningen inte kommer att finnas norr om . Ingenting sägs i budgetpropositionen om denna regionala obalans. Att inte sprida denna utbildning något mer jämnt fördelat över landet torde innebära att regionala skillnader kommer att uppstå i tillgång på dessa välutbildade lärare. Konsekvenserna drabbar de svagaste eleverna med olika former av handikapp. I en strävan att ge någorlunda livärdiga förhållanden, jämfört med den övriga delen av landet, när det gäller utbildning för undervisningsyrken, har under en lång följd av år skett en successiv utbyggnad av bl. a. lärarutbildningen vid . har utbildningen i av lärare för elever med olika typer av handikapp byggts ut från 48 årsstudieplatser till att omfatta 238 årsstudieplatser. Detta innebär att speciallärarlinjen vid inom utbildar speciallärare för alla handikappområden utom för hörselskadade. Som en särskild tillgång har man betraktat ubildningsgren 3 för utbildning av lärare för psykiskt utvecklingsstörda barn, ungdomar och vuxna. Denna utbildningsgren har också kompletterats med en enstaka kurs om 20 poäng rörande särskilt förståndshandikapp (30 platser). Landets rikscentral för läromedel för utvecklingsstörda, RPH-sär, ligger också i och utgör en extra resurs för en adekvat och aktuell utbildning inom just detta handikappområde. Som motivering för att påbyggnadsutbildningsresurserna föreslagits till endast , och angavs att man därigenom möjliggör nödvändig integrering med övriga grenar inom speciallärarutbildningen. Om detta är ett viktigt skäl måste vi påpeka att även har tre utbildningsgrenar, varav en för just särskolans lärare, nämligen gren 3 med utbildning för såväl sjukhus, lekotek och träningsskola som yrkes- och verksamhetsträning. I malmö saknas utbildning för träningsskolan. Dessutom är den enda av utbildningsorterna som har RPH-sär. 3-utbildningen i har också funnits längre än gren 3 i , som saknar utbildning för sjukhus/lekotek. När det gäller resurser för att utbilda för elever med uttalade svårigheter är särskilt väl lämpat också på grund av att man där kommit långt med utvecklingen av den s. k. samordnade habiliteringen och har en alldeles utmärkt habiliteringsinstitution med stora resurser. Vi föreslår därför att tilldelas 30 platser för den ytterligare påbyggnad på gren 1 av speciallärarutbildningen om 20 poäng av de i planeringsramen medgivna 180 platserna. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att inom den föreslagna planeringsramen på 180 platser för en ytterligare påbyggnad på gren 1 av speciallärarutbildningen om 20 poäng tilldelas 30 platser för denna utbildning. () ()
mot · G4021679 · 1981-01-27 00:00:00 — av i och om översyn av rutinerna för intagning till universitetskurser Intagningar till olika universitetskuser sker ofta så sent att kurserna inte blir fullbelagda. Många platser är reserverade för ämnesstuderande, vilket är riktigt. Jag kan ta ett exempel för att visa varför det kanske bli vakanser på våra dyra och eftersökta universitetskurser. På en viss kurs fanns minst 10 som stod på reservplats så sent som . Många ansåg det då meningslöst att vänta utan började ett arbete. Den 19 fick en sökande reda på att hon skulle kunna få börja. Eftersom hon sökt med tjänstledighet från , vågade hon inte annat än börja skolan, när det var så ovisst. Men med en förstående rektor fick hon ändå sluta och börja sin kurs, eftersom man lyckats skaffa en annan vikarie. Men när kursen börjar är bara 15 av de 20 platserna besatta. Att man har så sen intagning innebär problem för de sökande att planera sitt arbete eller studier. Det är också slöseri med statens medel att inte få fullbelagda kuser. Med hänvisning till ovanstående hemställs att hos regeringen begär översyn av rutinerna för intagning till universitetskurser. () MAJ ()
mot · G4021681 · 1981-01-27 00:00:00 — av m. fl. om den matematisk-naturvetenskapliga fakulteten vid Med högskolereformen infördes ett nytt anslagssystem för våra universitet. Det gamla systemet hade varit starkt detaljreglerat, och man ville nu i stället ge anslag åt bredare ändamål, som t. ex. samhällsvetenskaplig eller matematisk-naturvetenskaplig forskning/forskarutbildning. Efter anslagsreformen kom matematisk-naturvetenskapliga fakulteten vid att tilldelas medel som var helt otillräckliga för den verksamhet som skall bedrivas där i enlighet med och regeringens direktiv. En utredning som gjordes vid och visade att det vid den tekniska övergången till det nya anslagssystemet hade uppstått en brist på ca 4,5 milj. kr. (i dagens penningvärde). Utredningen visade också att fakulteten inte på något sätt kunde lastas för att denna brist uppkommit. Universitets- och högskoleämbetet bekräftar medelsbristen i sitt yttrande till regeringen : Det är dock uppenbart att de medel som anvisats i för forskning och utbildning inom matematisk-naturvetenskapliga fakulteten inte är tillräckliga för den befintliga verksamheten. För att garantera de anställdas löner vid fakulteten har styrelsen för som en nödlösning tvingats föra över medel från övriga sektorer och fakulteter inom . Eftersom det är sak att fastställa anslagen till varje matematisk-naturvetenskaplig fakultet kan en sådan ordning självfallet inte permanentas. I budgetpropositionen förslås nu ett tillskott som täcker en del av medelsbristen vid matematisk-naturvetenskapliga fakulteten i . Men för att återföra fakulteten till den resursnivå som gällde 1976/77 krävs ytterligare ca 3 milj. kr. Med hänsyn till det stora behovet av forskning och forskarutbildning på det matematisk-naturvetenskapliga området måste regeringen utarbeta en plan för hur underskottet skall täckas. Fakulteten i bör få anslag som räcker för att bedriva forskning och utbildning i minst samma omfattning som /77. Med stöd av vad som ovan anförts yrkar vi att begär att regeringen lägger fram en plan för hur den matematisk-naturvetenskapliga fakulteten i skall återföras till en resursnivå som motsvarar nivån 1976/ 77. () ()
mot · G4021683 · 1981-01-27 00:00:00 — av och om statsbidraget till folkhögskolor Folkhögskolereformen 1977 innebar bl. a. att skolornas förutsättningar gjordes likartade oavsett huvudmannaskapet. Som grund för verksamheten kvarstår folkhögskolans uppgift att ge allmän medborgerlig bildning. Därvid pekade man särskilt på att kulturområdet skulle tas till vara, t. ex. genom att skolorna skulle kunna utgöra ett kulturcentrum i bygden, medverka vid utbildning av kulturförmedlare och utveckla samverkanskurser med folkrörelsernas olika organisationer. En särskild resurs infördes för verksamhet bland handikappade. Fritidsledarutbildningen förlädes till folkhögskolorna. Reformen innebar många administrativa förenklingar. Ett schabloniserat statsbidragssystem infördes. För att undvika en expansion vid den enskilda skolan infördes ett trappstegsformat tak i bidragskonstruktionen. Den gräns som angavs av folkhögskoleutredningen som lämplig för en skola går vid , vilket motsvarar ca 150 elever på längre kurser och ett tillfredsställande utbud av olika kortare kurser. Genomsnittskolan som 1975 hade ca har ca 6 000. I folkhögskolereformen konstaterades att tolv skolor redan långt före utredningens tillsättning 1973 markant översteg denna nivå. Man angav två lämpliga vägar för anpassning till normalmodellen. En var delning i nya självständiga enheter. Den andra var överföring av verksamhet till närstående skolor. Fem av de tolv skolorna har till givits möjlighet att anpassa sig. De övriga sju har genom minskning av verksamheten gjort vad som kan göras med hänsyn till egna förutsättningar och föreliggande utbildningsbehov. Ytterligare nedskärningar kan komma att medföra genomgripande avprofilering av den pågående verksamheten. Speciallinjer, korta samverkanskurser, dagstudiestödkurser, handikappverksamhet, samverkan med studieförbund och andra organisationer kan komma i fara. Sambandet mellan en skolas storlek och dess pedagogiska och sociala funktioner är, enligt vår uppfattning, ej tillfredsställande utrett. Vi ifrågasätter dessutom om motiven för neddragning är tillräckliga för att sätta skolornas existens på spel. Det finns frågor som ytterligare behöver övervägas, och tid finns för detta utan att behöva rucka på tidsramen. har ca 14 milj. kr. av allmänna medel investerats i lokaler, utrustning m. m. i dessa sju skolor. Till gäller övergångsbestämmelser som tryggar fortsatt drift vid de sju skolorna Birkagården, , , , S:t För att undvika en djupgående förändring - som inte kunde förutses av väletablerad verksamhet vid dessa skolor föreslår vi att regeringen får tid för ytterligare prövning. Med anledning av det anförda föreslås att beslutar att övergångsbestämmelser tillämpas t. v intill dess en utredning klargjort effekterna av en nedskärning vid vissa folkhögskolor.
mot · G4021684 · 1981-01-27 00:00:00 — av m. fl. om den tidsmässiga förläggningen av lärares fort- och vidareutbildning En låg- och mellanstadielärare har 29 timmars undervisningsskyldighet på heltid, en högstadieadjunkt . De resterande 11 resp. som fattas i en 40 timmars arbetsvecka tillgodoser behovet av tid för förberedelser av lektioner och efterarbete och borde rimligen för personer med den grad av studievana som lärare torde ha också räcka till för personlig fortbildning. Emellertid sker lärares fortbildning i hög grad under särskilda studiedagar, då undervisningen inställs och elevernas ges till synes onödig ledighet. Den höga frekvensen av deltidsarbete bland lärare, de speciella förmånerna i samband med studieledighet, det fullt legitima utnyttjandet av alla arbetsmarknadens lagar och föräldraförsäkringens möjligheter till ledighet från arbetet gör också att kontinuiteten mellan lärare och elev i skolan blivit allt sämre. Många kommuner lider svår brist på behöriga lärare, i synnerhet för vikariatstjänstgöring. En kommun med 30 000 invånare får nu framåt extra statsmedel motsvarande nästan två tjänster för att ersätta de lärare som tas från undervisningen för att i grupper m. m. förbereda genomförandet av den nya läroplanen, och extra studiedagar kommer att ägnas informationen kring denna. Med tanke på den ovanligt stora procent fritt disponibel tid lärare har i sin ordinarie arbetsvecka samt långa sammanhängande ledigheter - vida överstigande den lagstadgade minimisemestern - borde det i tider av ekonomisk åtstramning vara rimligt att kräva att studiedagar, avsedda för lärares fortbildning, förlädes till tid då eleverna även normalt är - för sin egen skull - lediga från skolarbetet, t. ex. under sommarlovets första eller . Stadga och kontinuitet i skolarbetet främjar trivsel för både lärare och elever, och eleverna borde ha rätt till så fullgod och kontinuerlig kontakt med sina ordinarie lärare som möjligt. Med hänvisning till ovanstående hemställs att hos regeringen anhåller om åtgärder i syfte att förlägga lärares fort- och vidareutbildning inom skolans ram till tid då undervisning normalt icke förekommer. () ()