mot · G50299 · 1981-11-17 00:00:00 — 1981/82 99-101 av m. fl. med anledning av proposition 1981/82:56 om kapitaltillskott till vissa statliga företag, m. m. Hela frågan om kapitaltillskott till de statliga företagen ställs i proposition 1981/82:56 på ett mycket formellt och snävt sätt. Den ingår sålunda inte i någon samlad ekonomisk-politisk bild av den statliga företagssektorns roll och uppgifter. Den är i stället präglad av vad som blivit statens uppgift i denna kris: att sköta värdeminskningen och utslagningen av det överskottskapital och de verksamheter som storfinansen söker skudda av sig. Kapitaltillskotten blir därför i huvudsak moment i en nedskärnings- och avvecklingspolitik. De ägnas inte uppbyggandet av nya industrier eller kvalitativt nya sidor av existerande verksamheter - något som skulle ha kunnat fylla den lucka som skapats av privatkapitalets oförmåga att ge svensk industri en framsynt sammansättning. I sin nuvarande roll är staten inte utvecklingens spets utan dess svans. Varken de borgerliga eller den tidigare socialdemokratiska regeringen har haft någon annan vision av den statliga industrin än just - svansens. Med skäl har man tvärtom påpekat att staten i sin roll som industriföretagare i hög grad har gynnat privatkapitalet på de statliga företagens bekostnad. Det har skett både genom att hålla tillbaka statsföretagsamheten eller anvisa den speciella roller (exempel: NJA) och genom att på statens och skattebetalarnas bekostnad bereda den privata storfinansen oproportionerliga fördelar i samband med övertagandet och omorganiserandet av verksamheter. Ett exempel som är särskilt aktuellt finns i den föreliggande propositionen vad gäller och . Regeringen föreslår sålunda i propositionen att skall godkänna avtalet mellan , staten och Statsföretag om kapitaltillskott till på 1 800 milj. kr. betalar 375 miljoner kontant. Statsföretag 575 miljoner kontant och 175 miljoner genom kvittning av fordran. Staten betalar 375 milj. kr. genom kvittning av fordran. Dessutom lämnar staten och ett lån på 150 miljoner vardera. Avtalet stipulerar även att kan få sina aktier inlösta med 875 milj. kr. behöver ett kapitaltillskott. Förlusten av 1981 beräknas till 900 milj. kr. Orsakerna till förlusterna är främst dåligt kapacitetsutnyttjande och omstruktureringens inriktning samt bristen på en nationell stålpolitik. 1 1981/82. Propositionens förslag är en fortsättning på denna bristfälliga stålpolitik och kan inte godkännas. Avtalen måste bli föremål för omförhandling. Eftersom är i behov av snabba pengar bör anvisa 1 800 milj. kr. till i lån som regleras när omförhandlingarna med , Statsföretag och är klara. Avtalet staten, Statsföretag och Avtalet mellan staten. Statsföretag och måste omförhandlas och kan inte godkännas. insats är alltför låg i förhållande till den väl tilltagna ersättning för vattenkraften skall få av svenska folket. Dessutom är de garantier till 1991 som avtalats felaktiga. bör med dessa utgångspunkter uppdra åt regeringen att omförhandla avtalet och dessutom inte utesluta möjligheten att helt eliminera ur . Även konsortialavtalet skall omförhandlas och utgå från samhällsekonomiska bedömningar och sysselsättningsbedömningar. Avtalet staten och Stor I avtalet mellan staten och övertar staten aktier i . Därmed tillåts dra sig ur utan att först göra rätt för sig. En omförhandling bör syfta till att vattenkraftsvinster kommer till del. Däremot bör staten överta aktier till ett värde av . handlingsprogram är ett beställningsarbete från storfinansen och den borgerliga regeringen. Handlingsprogrammet är oacceptabelt. Det innebär att antalet anställda skall minska från 14 488 till 11 000 vid ingång, och därmed görs 3 500 övertaliga som får leva på anställningsgarantin till . Kapitaltillskotten förutsätter dessa personalminskningar. Industriministern säger i propositionen: Utgångspunkten för beräkningarna av de nödvändiga kapitaltillskotten till har varit att tillämpliga delar av Plan 81 och Handlingsprogram 82 fullföljs. Propositionens inriktning strider direkt mot de fackliga krav som förts fram i förhandlingarna: - Att jobben skall vara kvar och att ingen skall avskedas. - Nej till den av SSAB-ledningen planerade minimibemanningen (11 000 anställda). - Investeringar och åtgärder så att de tidigare övertaliga skall få ett ordinarie arbete. - Att anställningsgarantin förlängs tills alla har ett ordinarie arbete och balans råder. - Att ägarna tillskjuter ytterligare kapital för investeringar och att viss förlusttäckning sker enligt s. k. offertprincipen. Stålet en politisk fråga Den svenska stålindustrins framtid är en politisk fråga. Stålet kan inte överlämnas till direktörer som på företagsekonomiska direktiv skrotar större delen av en basnäring. Regeringen, i samförstånd med storfinansen, offrar med sin stålpolitik handelsstålsindustrin på exportindustrins altare. Den villkorslösa underkastelsen under EG och den internationella kapitalismen är förödande för hela den svenska indsutrin. Världen behöver stål. har råvaror, teknik och kunnande. Vår handel kan inte ensidigt ske med västvärldens länder. Vårt lands handelspolitik måste styras av samhällsbehoven och mer inriktas på tredje världen och socialistiska länder. Det krävs en övergripande samhällsplanering av stålindustrin. Målsättningen skall utgå från en offensiv industripolitisk strategi, för en behovsinriktad produktion med nationell utveckling, regional balans och långsiktig resurshushållning. Samhällsekonomiska bedömningar skall vara vägledande. Utifrån detta bör regeringen begära att ledning inkommer med förslag på vilka åtgärder som krävs för att sysselsätta nuvarande personalstyrka. Regeringen bör sedan vidta nödvändiga åtgärder. Med hänvisning till ovanstående föreslås 1. att beslutar att avslå förslaget om godkännande av avtal mellan och staten och hos regeringen begär att omförhandlingar upptas enligt vad som anförs i motionen, 2. att beslutar att avslå förslaget om godkännande av avtal mellan , Statsföretag och staten och hos regeringen begär att omförhandlingar upptas enligt vad som anförs i motionen, 3. att beslutar att bemyndiga regeringen att teckna ett lån till på 1 . i avvaktan på omförhandlingar mellan ägarna av enligt vad motionen anför. 4. att som sin mening uttalar att Handlingsprogram 82 ej skall ligga till grund för kapitaltillskott till , 5. att hemställer hos regeringen att den inhämtar förslag från på åtgärder för att sysselsätta nuvarande personalstyrka och att regeringen för framlägger erforderliga förslag. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)