mot · G4022006 · 1981-03-12 00:00:00 — Motion 1980/81:2006 av med anledning av proposition 1980/81:98 om medelstillskott till I proposition 1980/81:98 om medelstillskott till förutsätts en betydande förändring av NCB:s framtida industristruktur. För del innebär detta att över 1 000 direkta arbetstillfällen försvinner. Svårast drabbad blir södra delen av , där 600 arbetstillfällen vid Köpmanholmenfabriken faller bort. Sysselsättningsbortfallet blir dock totalt ännu större om man beaktar såväl de direkta som indirekta följderna av den aviserade industrinedläggningen. Med en multiplikatoreffekt på 1,6 drabbas av ett bortfall på 960 arbetstillfällen. Denna siffra är så hög att speciella samhällsinsatser måste mobiliseras för att dämpa följderna av den strukturförändring av massaindustrin som i detta skede slår särskilt hårt mot . Köpmanholmenfabriken har ett utmärkt läge med egen hamn vid en djup fjärd. Olika omständigheter har dock gjort att just denna fabriksenhet kommit i kläm mellan större massafabriker både i söder och norr. Onekligen finns i det aktuella området en överkapacitet inom massaindustrin i förhållande till den råvara som normalt står till förfogande för samma område. Skilda utredningar har visat att den Norrlandsregion där NCBindustrierna arbetar uppvisar en långsiktig råvarubrist på över 1 miljon m3 . Under sådana förutsättningar framstår den aviserade neddragningen av massaindustrikapaciteten som förklarlig, särskilt som 1979 utpekade Väjafabriken i söder som en bestående enhet. Till detta kommer att Mo & fabriker i norr förutses vara bestående enheter. Det blir nu nödvändigt att så snabbt som möjligt skaffa ersättningsindustrier till eller dess närmaste omgivning. NCB förfogar inte över några egna medel att klara detta. Även om det inte går att skapa någon ny industri som i ett slag ger 600 arbetstillfällen måste staten på allt sätt medverka till att med förtur lokalisera nya företag till området, så att de vid massafabriken bortfallande arbetstillfällena ersätts med nya. Därvid bör gynnsammare lokaliseringsbidrag tillämpas än vad som normalt gäller för stödområdet i fråga. Detta bör ges regeringen till känna. Erfarenheterna från liknande strukturförändringar i andra delar av landet har visat att det, trots en lokalisering av ersättningsindustrier, tar tid innan bortfallet av sysselsättning blivit balanserat. Sådana åtgärder förutsätts också i propositionen. Den närmast till hands liggande lösningen bör dock vara att ge Köpmanholmenfabriken möjlighet att drivas vidare under medan ersättningsindustrier byggs upp. Propositionen kan inte anses lägga några hinder i vägen för detta, så länge fabriken uppvisar ett positivt kassaflöde. Detta förutsätter emellertid att lämnar fortsatt dispens för de miljövårdsåtgärder som fabriken är ålagd. Den helt avgörande frågan är dock virkesförsörjningen. Som tidigare anförts är regionens råvarubrist stor, sett på . Det finns dock speciellt i inlandet vissa outnyttjade råvarureserver som kan exploateras under en övergångstid. Brist på vägar, komplicerade ägareförhållanden eller passivitet av annat slag har gjort att en del skogsfastigheter har stått orörda . Detta är otillfredsställande. En särskild kommitté, virkesförsörjningsutredningen (I 79:18), analyserar f. n. orsakerna till det otillräckliga virkesutbudet. Kommittén kommer att framlägga sitt betänkande . I avvaktan på vad denna utredning leder fram till i form av konkreta beslut, måste dock temporära åtgärder vidtas. I detta sammanhang bör påpekas att regeringen i proposition 1980/81:118 föreslagit avverkningsstimulerande åtgärder med verkan t. o. m. avverkningssäsongen 1982/83. Vidare har i motion 1980/81:676 föreslagits förbättrade avskrivningsregler för skogsbilvägar. Tillsammantaget bör, om behandlar propositionen och motionen välvilligt, detta leda fram till ökade virkesuttag som kommer Köpmanholmenfabriken till godo. Om stimulansåtgärderna skall få fullgod effekt inom rimlig tid fordras dock att berörda skogsvårdsstyrelser koncentrerar sitt arbete på att aktivera passiva skogsägare till skogsbilvägbyggande och avverkningar. För detta torde fordras ett särskilt åläggande. Detta bör ges regeringen till känna. Under hänvisning till vad som ovan anförts hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om prioritering vid lokalisering av företag till södra delen av , 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om gynnsammare lokaliseringsbidrag än vad som normalt gäller för stödområdet i fråga, 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om åläggande för berörda skogsvårdsstyrelser att aktivera till ökat skogsbilvägbyggande och ökade avverkningar.