mot · G4021039 · 1981-01-22 00:00:00 — av m. fl. om tariffer för elkraft Elproduktionen från vattenkraften i uppgår f. n. till ca . Av denna avsätts endast drygt eller inom medan drygt överförs till främst . Överföringen av el har möjliggjorts genom byggandet av flera 400 kV-ledningar. Även om elbehovet i enligt beräkningar kommer att öka , bedöms även då att av elproduktionen där överförs söderut. Överföringskostnaderna är i genomsnitt per kWh. Till detta skall läggas överföringsförlusterna som genomsnittligt uppgår till eller ca av överföringen av ca . Kostnaderna för överföring av elkraftsöverskottet från norr till söder belastar enligt elkonsumenterna i . Detta sker genom att har olika tariffer för övre , mellersta och . För en större industriabonnent uppgår exempelvis den totala kraftkostnaden i medeltal till per kWh i övre , per kWh i mellersta och per kWh i . har således per kWh lägre krafttaxa än . Skillnaden uppgår till . Motsvarande siffror för mellersta är per kWh resp. . Elskatten som för dessa abonnenter uppgår till per kWh för alla tre områdena är inräknad i dessa priser. En normal hushållsabonnent utan elvärme med en årsförbrukning om 5 000 kWh och 16 A:s säkring har en elavgift som i övre uppgår till per kWh mot per kWh i mellersta och per kWh i . Skillnaderna i detta fall uppgår således till 2,9 resp. per kWh till förmån för en elabonnent i övre resp. mellersta . I elavgiften ingår skatt motsvarande per kWh. Det är synnerligen viktigt att råvaror utnyttjas för att stimulera till industriinvesteringar som leder till vidareförädling i . Elproduktionen bör även ses som en sådan råvara som genom att utnyttjas i exempelvis processindustri förädlas och ger sysselsättning både direkt och indirekt och därigenom ger ökade ekonomiska resurser inom . Elproduktionen i borde därför i högre grad utnyttjas i i stället för att överföras till sydligare delar av vårt land. För att stimulera speciellt energikrävande industri att etablera sig närmare överskottselproduktionen, alltså i , borde differenserna mellan elkostnaderna i olika delar av landet göras större. Hur stora differenserna behöver vara för att tillsammans med övriga olika regionalpolitiska åtgärder ha effekt på industrietableringar bör noggrant prövas. Hur stort sysselsättningstillskottet skulle bli i om exempelvis överföring av el efter hand halveras är svårt att beräkna, men både den direkta och indirekta sysselsättningseffekten bör bli betydande. Ökade prisdifferenser mellan och övriga landet skulle även vara välkomna för de enskilda hushållen, vilkas energikostnader i norra på grund av klimat och avstånd är större. Det skulle vara värdefullt från såväl samhälls- som regionalpolitisk synpunkt att uppnå en ökad produktiv användning av elkraften inom genom minskade överföringskostnader och -förluster samt ökad sysselsättning där. Även från energibesparingssynpunkt måste det vara en strävan att minimera överföringsförlusterna, vilket sker genom att elproduktion och -förbrukning sker på så kort avstånd som möjligt från varandra. Självfallet måste de ökade differenserna i elpriserna vara långsiktiga så att industrin verkligen vågar kalkylera med ett markant lägre elpris i norra . Dessa prisdifferenser skall ses som en av många olika åtgärder av både generell och mer selektiv karaktär för att skapa bättre regional balans i vårt land. I samband med genomförandet av en ökad prisdifferentiering bör regeringen se det som en viktig uppgift att engagera industrin till att verkligen utnyttja fördelarna med att lokalisera energikrävande industri till . Väsentligt för framtid är att en relativt större andel av landets industriinvesteringar sker där. Även andra motiv finns för ökade prisdifferenser för el mellan och övriga delar av landet. Med hänsyn till det stora elöverskottet i bör näringsliv och befolkning där inte behöva vara med och betala kostnaderna för kärnkraften, kostnader som är mycket osäkra, speciellt för lagring av avfallet, avveckling och långsiktigt skydd av kärnkraftverken. Inte heller bör det vara självklart att norrlänningarna skall betala ett pris som höjs på grund av att återstående möjliga och tillåtna ytterligare utbyggnader av vattenkraften blir kostsamma. Regeringen bör enligt vår uppfattning mot bakgrund av såväl rättviseskäl som samhälls- och regionalpolitiska strävanden låta utreda frågorna om ökade prisdifferenser på el mellan landets olika delar. Det finns även anledning att överväga att återinföra ett system något påminnande om institutet bygdekraft, vilket avskaffades 1974. Bestämmelserna om bygdekraft var intagna i vattenlagen och innebar en skyldighet för ägaren av ett kraftverk att avstå en viss mängd elkraft för den kringliggande bygdens behov. Mängden var maximerad till av produktionen vid kraftverket. Med hänsyn till att det är synnerligen viktigt att sysselsättningstillfällen skapas i inland, där ett flertal av kraftverken är belägna, bör områdena närmast kraftverken åter tillerkännas vissa fördelar. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts dels om införande av ökade differenser mellan tariffer för elkraft i och övriga landet, dels om återinförande av särskilda fördelar för områdena närmast kraftverken i inlandet. () ()