mot · G50256 · 1981-10-22 00:00:00 — med anledning av proposition 1981/82:30 om vissa ekonomiskpolitiska åtgärder, m. m. I proposition 1981/82:30 om vissa ekonomisk-politiska åtgärder föreslås bl. a. en sänkning av mervärdeskatten. Den nya skattesatsen blir räknat som påslag på varans pris exkl. skatt att jämföra med den nuvarande skattesatsen på . Det är inte länge sedan beslöt om en höjning av mervärdeskatten. Bara har alltså förflutit. genomfördes också en mervärdeskatteändring. Detaljhandelns organisationer har i skrivelse till regeringen uttalat oro över att det kan bli allt oftare förekommande att göra ändringar av mervärdeskatten som ett inslag i den ekonomiska politiken. Man redovisar alla de problem som en momsändring innebär för detaljhandeln. Man understryker särskilt de extra, ej planerade, kostnader som en ommärkning för med sig. De totala kostnaderna för hela detaljhandeln beräknar man till ett belopp i storleksordningen 200 milj. kr. var detaljhandeln i mycket expansiv. Möjligheterna att förnya och att pröva nya metoder och sortiment var stora. Antalet butiker minskade. De tre ledande företagsgrupperingarna dominerade alltmer marknaden, som den minskande lönsamheten ställde allt större krav på rationalisering. Självbetjäningssystemet är ett exempel på en av lönsamhetsskäl mer eller mindre påtvingad industriell revolution inom handeln. Men införandet av självbetjäning och annan nydaning inom handeln har ställt och ställer fortfarande stora krav på kapital. I detta sammanhang kan exempelvis nämnas att skuldsättningsgraden i två stora företag - NK-Åhléns och - försämrats i snabbare takt än i börsföretagen i genomsnitt. Som vi vet har räntabiliteten utvecklats mycket negativt. I boken handel av m. fl. anför forskarna i en uppsats att i förhållande till resultat skulle NK-Åhléns, före dispositioner och skatt, behöva förbättra sitt resultat med minst 200 milj. kr. för att nå upp till exempelvis kravet på räntabilitet. För låg motsvarande krav på resultatförbättring kring 40 milj. kr. Även om det genomsnittliga familjeföretaget - i allmänhet det mindre företaget - visar en påtagligt bättre lönsamhetsbild än storföretaget, ser de anställda i detaljhandeln den här utvecklingen med stor oro. Sammanfattningsvis kan man konstatera att svensk detaljhandel befinner sig i en synnerligen pressad situation. Framtidsbedömningarna är ju inte heller särskilt optimistiska. Mot denna bakgrund förutsätter jag att riksdagsbehandlingen innefattar ett närmare studium av de problem och kostnader som en mervärdeskatteändring innebär för ett litet resp. stort företag i detaljhandeln. Det kan nämnas att antalet varuenheter som måste ommärkas på exempelvis Tempo-Åhléns presentavdelning är ca 6 miljoner. Varje ommärkning kostar ca . Hela ommärkningen på enbart denna avdelning kostar således nära . Detta är mycket för ett företag som har allvarliga lönsamhetsproblem. Möjligheten att kompensera sig genom en prishöjning är omöjliggjord genom prisstoppet. Men lönerna kan höjas. Lönestopp förekommer inte. Otryggheten för de anställda ökar härigenom ytterligare. För hela detaljhandeln gäller att den aktuella lönsamhetsutvecklingen inte tål extrakostnader av den typ - särskilt inte i en period av starkt vikande försäljningsutveckling. Detaljhandelns organisationer har tidigare framfört förslag om någon form av ersättning för ommärkningsarbetet. Den gången avslogs förslaget. vet vi att momsändringarna förekommit oftare och det finns anledning förmoda med hänsyn till såväl den politiska som samhällsekonomiska situationen i att momsändringar kan bli ett vanligt förekommande inslag i den ekonomiska politiken. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställer jag att begär att regeringen utreder frågan om ersättning för ommärkningsarbetet i detaljhandeln i samband med mervärdeskatteändringar. GOTAB 69735 198]