ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G402500 · 1981-01-22 00:00:00 — om minskad statlig reglering av verksamhet Den offentliga sektorns utbyggnad har till stor del kunnat härledas till ökningar inom den kommunala sektorn. Tillväxttakten inom primär- och sekundärkommuner har varit följande. Period Genomsnittlig tillväxt (%) (Källa långtidsutredningen ) På grund av en alltmer negativ ekonomisk utveckling, och den verklighet som denna skapar, har tillväxttakten bromsats upp något /80. Men detta är inte tillräckligt för att vi skall kunna styra vårt lands ekonomiska utveckling mot inre och yttre balans . I debatten kring den kommunala expansionen och de problem som denna medför för samhällsekonomin har olika argument framförts dels kring orsakerna till den mycket snabba expansionen, dels kring hur vi radikalt skulle kunna stoppa upp densamma. Många hävdar att huvuddelen av den kommunala tillväxten kan härledas till ökade uppgifter och regleringar från statens sida genom lagstiftning i . Kommunerna skulle således inte ha kunnat undvika den stora delen av expansion. Även om historieskrivningen måste nyanseras åtskilligt så ligger det väsentlig tyngd i detta argument. Tyvärr förefaller det också, även om i starkt bromsat tempo, som om den statliga kostnadsövervältringen fortsätter på många områden. I takt med att medvetenheten om behovet av kraftiga uppbromsningar av den kommunala expansionen ökar, växer också kraven på radikala åtgärder i form av skattestopp, skattetak etc. för att få utvecklingen under kontroll. visar på uppbromsningskrav som troligen inte går att förverkliga utan någon form av statlig reglering av den kommunala tillgången på resurser. Ett skattestopp i någon form blir nödvändigt . En väsentlig fråga är då: Kan ett skattestopp, och de nedskärningar som detta tvingar fram i kommunerna, administreras på ett effektivt och rättvist sätt utan förändringar och lättnader i den lagstiftning som reglerar kommunernas verksamhet? Mycket tyder på att svaret är nej, om man har ambitionen att genomföra åtstramningsåtgärderna ute i kommunerna utan att detta får allvarliga effekter på balans och rationalitet i den kommunala verksamheten. Därför måste omgående arbetet i varje berört departement inriktas på att förenkla och begränsa den statliga regleringen av kommunerna. Den redan tidigare tillsatta statskommunala gruppens uppgifter borde därmed utökas till att vara samordnare för denna verksamhet. Resultatet av arbetet i gruppen och i berörda departement måste löpande föreläggas för beslut så att effekterna för kommunerna snabbt kan resultera i den åtstramning inom denna sektor som är nödvändig. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställer vi att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts rörande minskad statlig reglering av kommunernas verksamhet.
mot · G402501 · 1981-01-21 00:00:00 — av i Kumla m. fl. Varje i bosatt person som haft en skattepliktig inkomst som uppgått till . är skyldig att utan anmaning lämna självdeklaration. För många människor framstår upprättandet av självdeklarationen som en mycket svår och komplicerad uppgift sorn kräver högre grad av insikt i och kännedom om gällande bestämmelser än vederbörande i allmänhet tror sig besitta. Trots av deklarationsupplysningar som ges på olika sätt, anser sig många skattskyldiga behöva anlita deklarationsmedhjälpare. Efterfrågan på sådan hjälp är mycket stor inför . Antalet deklarationsbyråer och andra mer eller mindre yrkesmässiga medhjälpare har kraftigt ökat . Kvaliteten på den hjälp som lämnas är emellertid mycket skiftande. Avvikelseprocenten i dagens deklarationer är relativt hög. Eftersom det som ovan sagts är en skyldighet att avlämna självdeklaration borde det också vara en rättighet för den enskilde att från samhällets sida få den information och service som behövs. En lämplig lösning vore att man inom varje kommun i samverkan med den lokala skattemyndigheten inrättade kommunala deklarationsbyråer, som kunde betjäna allmänheten med att upprätta deklarationer och lämna upplysningar i skattefrågor. Vi motionärer anser att kommunerna skall vara anvariga för administrationen av deklarationsbyråerna, men verksamheten bör kunna vara självfinansierad. Personalfrågan kunde man lämpligen lösa så att de anställda vid kommunala myndigheter får delta i den utbildning av taxeringsfunktionärer som anordnas av länsstyrelserna. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär åtgärder för inrättandet av självfinansierade kommunala deklarationsbyråer. () i Kumla () () () ()
mot · G402502 · 1981-01-22 00:00:00 — om undantag från kilometerskatt för gengasdrivet fordon Inom ramen för det svenska totalförsvaret har bedrivits en försöks- och utvecklingsverksamhet med gengasdrivna fordon. Den nuvarande försöksverksamheten sker i regi av statens maskinprovningar och bekostas av överstyrelsen för ekonomiskt försvar. Försöken genomförs i samarbete med och . F. n. är en lastbil i kontinuerlig drift och dessutom används några gengasdrivna traktorer. Enligt uppgift har försöken utfallit positivt, och med större resurser skulle det självfallet vara möjligt att ytterligare förbättra och förenkla aggregaten. genomförda försök har resulterat i framtagandet av fyra olika gengasaggregat, som är lämpade för fordon av olika storlek och med olika motortyper. Försöken med gengasdrivna fordon har i första hand syftat till att finna drivmedelsalternativ till bensin och dieselolja i ett läge där dessa bränslen inte finns tillgängliga. Med hänsyn till dagens situation på oljemarknaden borde det vara ett stort samhällsintresse att stimulera till användning av gengasfordon i praktisk drift. Vi vill också peka på sysselsättningseffekter som finns att vinna när det gäller att ta fram produktionsutrustning för gengastillverkning, producera drivmedel från skogen osv. Om någon form av stimulans skapades till förmån för dem som är villiga att börja använda gengasdrift kan man förmoda att många personer skulle anse det mödan värt att gå över till detta slags drivmedel för fordon av olika slag. finns inte någon stimulans, men den fanns innan beslutade införa kilometerskatt för fordon inrättade för annat drivmedel än bensin och gasol som det heter i vägtrafikskatteförordningens 2 § (SFS 1973:603). En stimulansåtgärd är att nämnda förordning ändras, så att gengasdrivet fordon, som omfattas av kilometerskatten, befrias från denna. Med stöd av det anförda hemställs att beslutar om sådan ändring i vägskatteförordningen att gengasdrivet fordon undantas från kilometerskatt.
mot · G402503 · 1981-01-21 00:00:00 — av och om momsbefriad försäljning på flygplatser Genom ändring i mervärdeskattelagen infördes det s. k. flygplatsförsäljningsförbudet. Förbudet innebär stopp för all momsfri försäljning till turister som lämnar landet när försäljning sker från butik på flygplats. med flygplatsförsäljningsförbudet infördes väsentligt ökade möjligheter till momsfri försäljning från butik utanför flygplats. Flygplatsförsäljningsförbudet möttes av omfattande och berättigad kritik av bl. a. köpmännen, näringslivsorganisationerna, , luftfartsverket och SAS. I vår motion 1979/80:784 rörande försäljning vid flygplatserna framhöll vi bl. a. att förbudet var ett hårt slag för butikerna på flygplatserna, deras anställda och leverantörer. Förbudet kunde väntas medföra oönskad konkurrenssnedvridning i förhållande till butiker utanför flygplats. Dessutom torde en reducering av öppethållandetiderna eller en stängning av butikerna medföra en betydande inskränkning i passagerarservicen på de svenska flygplatserna samt ett försämrat internationellt konkurrensläge och minskade intäkter för luftfartsverket. Trots den omfattande kritiken behölls flygplatsförsäljningsförbudet då det ingick i en nordisk överenskommelse som i andra delar ansågs vara värdefull för . Det förutsattes emellertid att regeringen skyndsamt skulle framlägga förslag om ändring om de övriga nordiska länderna inte fullgjorde sina åtaganden enligt den nordiska överenskommelsen. Det har visat sig att man från finskt håll inte vidtagit någon som helst åtgärd för att uppfylla sina åtaganden enligt överenskommelsen. Det finns därför inte längre någon anledning för att behålla flygplatsförsäljningsförbudet. Ett skyndsamt avskaffande av detta är därför motiverat och torde vara nödvändigt för att den nuvarande passagerarservicen på de svenska flygplatserna skall kunna bibehållas. Med hänvisning till det ovanstående hemställs att hos regeringen begär förslag om ändring i lagen (1968:430) om mervärdeskatt innebärande att anvisningarna till 2 a § andra stycket upphävs.
mot · G402504 · 1981-01-21 00:00:00 — av m. fl. om översyn av statens avtal med AB Vin- & Spritcentralen AB Vin- & Spritcentralen är ett monopolföretag som har till uppgift att sköta partihandel samt import av spritdrycker, teknisk sprit, vin, starköl och alkoholfria drycker. Företaget sköter också tillverkning och förädling av dessa produkter. AB Vin- & Spritcentralen är ett vinstgivande företag. Det vore då också rimligt att ur vinsten ge anslag till forskning kring alkoholens skadeverkningar. De fackliga organisationerna vid AB Vin- & Spritcentralen har krävt att företaget skall ta ett socialt ansvar genom att avsätta medel till forskning inom alkoholområdet. Företaget har avvisat detta och menat att det står i strid med deras avtal med staten. Vi finner det emellertid rimligt att AB Vin& Spritcentralen ger anslag till forskning för sådana ändamål som berör företagets verksamhetsområde. Dit hör skadeverkningarna av de produkter företaget enligt sitt avtal med staten måste tillhandahålla. Ett liknande företag, , ger anslag för forskning om tobaksbrukets skadeverkningar m. m. Anslag kan sökas av intresserade forskare enligt formulär som fastställts av medicinska forskningsrådet. Eftersom Vin- & Spritcentralen med hänvisning till avtalet med staten anser sig förhindrad att ge anslag till forskning bör en ändring av detta avtal göras. Med hänvisning till det anförda föreslås att hos regeringen begär en översyn av statens avtal med AB Vin- & Spritcentralen i enlighet med vad i motionen anförts. () () ()
mot · G402505 · 1981-01-21 00:00:00 — om rätt till förhöjd skattereduktion i vissa fall Många människor har en stark strävan att själva lösa uppkommande problem. Man söker att så långt möjligt reda ut olika situationer utan att nyttja samhällets kollektiva tjänster. Den grundinställningen är mycket värdefull - särskilt i då den offentliga sektorn sväller ut långt utanför de ramar som ekonomin ställer upp. För många människor ter det sig naturligt att reda ut problem vid sjukdom, vid handikapp av olika slag, för barnomsorg osv. genom att anställa någon person på del- eller heltid. I vårt samhälle har det dock utvecklats till att bli praktiskt taget omöjligt att göra detta för en enskild även om de personliga inkomsterna skulle vara mycket höga. Med sociala avgifter blir kostnaderna för stora för att betalas med nettoinkomsten efter skatt. Det vore av värde om sådana förändringar kunde vidtas att det åter blev praktiskt möjligt att enskilt anställa människor för vårduppgifter i hemmet m. m. Det vore dock från jämlikhetssynpunkt inte bra om denna möjlighet infördes som en avdragsmöjlighet vid taxeringen. Enligt min mening vore en rimligare åtgärd att medge skattereduktion på förslagsvis av den lönesumma som den enskilde lämnar inkomstuppgift på med tillägg för de sociala avgifterna. En sådan i vissa fall förhöjd skattereduktion skulle öppna en möjlighet för enskilda att i större utsträckning lösa uppkomna sociala problem. Med stöd av det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag om möjlighet till förhöjd skattereduktion när enskild anställer någon för vårduppgifter i hemmet på sätt som angivits i motionen.
mot · G402506 · 1981-01-22 00:00:00 — om rätt till avsättning till odlingskonto för grönsaksodlare drabbades ett stort antal nordvästskånska trädgårdsodlare av en regnkatastrof som i många fall blev rent förödande för kulturerna. Det fanns odlare som gjorde miljonförluster, men även för trädgårdsföretagare av det mindre formatet innebar skördebortfallet stora förluster. Grönsaksodlingen ingår inte i skördeskadeskyddet. Det senare är förbehållet det egentliga jordbrukets mer traditionella grödor. På grund av de ekonomiska konsekvenser som skördekatastrofen medförde för grönsaksodlarna beslöts att en del av förlusterna skulle ersättas med medel ur naturkatastroffonden. Tillsammans uppgick ersättningarna till ca 8,5 milj. kr. Även om man har diskuterat någon form av skördeskadeförsäkring för landets grönsaksodlare så tycks en sådan ligga fjärran. Det är förenat med stora svårigheter för att inte säga nästan omöjligt att konstruera ett sådant skydd. En utväg att skydda odlarna mot större katastrofer vore att införa ett odlingskonto liknande det skogskonto som redan finns. Ett odlingskonto för det slag av grödor som inte kan inlemmas i det vanliga skördeskadeskyddet kunde innebära att man under goda år hade rätt till skattefri avsättning till kontot, maximalt förslagsvis av produktionslikviderna. Vid uttag skulle det aktuella beloppet naturligtvis tas upp som inkomst i vanlig ordning. Sker så under ett katastrofår eller då beloppet skall användas för täckande av underskott, innebär det i princip att uttaget sker utan att pengarna beskattas. Belopp insatta på odlingskonto skall naturligtvis också få användas till investeringar. Sker detta kan man tänka sig två alternativa regler för uttag. Belopp som stått inne på kontot (eller ) får skattefritt användas för investeringar i byggnader eller maskiner, men då skall avskrivningsunderlaget för objektet minskas i motsvarande grad. Från kontot uttaget belopp beskattas i sin helhet, och avskrivning sker i vanlig ordning. Sker uttag från kontot för konsumtion skall beloppet beskattas som inkomst. Om verksamheten upphör skall kontoinnehavare ha rätt att göra uttag från kontot under förslagsvis för att utjämna eventuella skatteeffekter. Ingår odlingskonto i dödsbo skall samma regler gälla som för insättaren, dvs. vid uttag beskattas beloppet utom i de fall då pengarna skall användas för investeringar eller täcka underskott i rörelsen. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar anhålla hos regeringen att frågan om särskilt odlingskonto för grönsaksodlare med det snaraste utreds.
mot · G402508 · 1981-01-22 00:00:00 — om ändrade gränser för bibehållande av oskiftade dödsbon såsom juridisk person vid inkomst- och förmögenhetstaxeringen Äldre dödsbon har en möjlighet att fortsätta att bli taxerade såsom juridisk person så länge nettoinkomsterna inte överstiger . Dessa regler har tillkommit för att undvika att mycket små dödsbon med många delägare skall tvingas att dela upp inkomsten på de olika delägarna på sätt som gäller för delägarna i handelsbolag. Åtgärden har varit praktiskt betingad och de skattemässiga konsekvenserna rimliga, även om man givetvis primärt måste eftersträva att så många av här aktuella dödsbon som möjligt blir skiftade. Med hänsyn till att taxeringsvärdena nu höjs synnerligen kraftigt fr. o. m. och att inflationen gör att omsättning och annat i dödsbona av naturliga skäl stiger relativt snabbt i kronor räknat synes en översyn av bestämmelserna erforderlig. För att slippa täta justeringar synes den bästa åtgärden vara att man anknyter gränsen för möjligheten att deklarera inkomsten från ett oskiftat dödsbo till basbeloppet. borde i varje fall höjas till minst ett basbelopp gällande för exempelvis november månad året före taxeringsåret. Även förmögenhetsnivån torde böra höjas på samma sätt till exempelvis tio basbelopp . Dessa obetydliga men av praktiska skäl värdefulla justeringar av skattelagstiftningen torde ej motverka samhällets intresse av att successivt få dessa dödsbon skiftade. Under hänvisning till vad ovan anförts hemställs att begär att regeringen återkommer till med förslag till nya inkomst- och förmögenhetsgränser för taxering av oskiftade dödsbon såsom juridisk person.
mot · G402510 · 1981-01-20 00:00:00 — av m. fl. om slopande av viss mervärdeskatt för allmännyttiga bostadsföretag I syfte att stimulera ett ökat bostadsbyggande och pressa ned byggnadskostnaderna samt främja tillkomsten av lägenheter i flerfamiljshus/hyreshus, med upplåtelse i form av hyresrätt, har vpk tidigare föreslagit slopad moms på bostadsbyggandet i allmännyttig regi. Ett genomförande av förslaget skulle inte bli särskilt kostnadskrävande men få ganska betydande effekter beträffande hyrorna i nyproduktionen på hela hyresmarknaden. Den enda garantin för en bra bostadsförsörjning med låga hyror, bra miljö, verkligt boinflytande och demokrati i boendet är ökade insatser och satsning på samhällsägda bostäder. Förslaget om att befria allmännyttan från moms i samband med nyproduktion och sanering av äldre bostäder är ett i raden av flera förslag, som inrymmer ett riktat statligt stöd till de allmännyttiga bostadsföretagen. Sådana åtgärder skulle, utöver att de får en klar hyrespolitisk effekt i form av lägre hyror på hela hyresmarknaden, bidra till att minska orättvisorna på bostadsmarknaden och få bostadssociala effekter i form av bl. a. minskad segregation i boendet. Statsmakterna måste liksom kommunerna slå vakt om allmännyttan och underlätta dess fortbestånd och vidareutveckling, för hyresgästernas-bostadskonsumenternas bästa. Med hänvisning till det anförda föreslås att hos regeringen hemställer om att förslag föreläggs om att bostadsbyggande och sanering i allmännyttiga bostadsföretags regi undantas från mervärdeskatt. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)
mot · G402511 · 1981-01-22 00:00:00 — av m. fl. Vid förstatligande av polisväsendet ansågs från demokratisk synpunkt att den centrala myndigheten, , inte skulle få operativ makt annat än i mycket begränsad omfattning. Den operativa makten skulle ligga regionalt och lokalt. Den ordningen skulle utgöra en spärr i ett demokratiskt system. Av den allmänna debatten framgår att allmänheten i stor utsträckning tror att är en polismyndighet med all den makt som tillkommer en sådan. Denna missuppfattning förstärks av att chefen för fått titeln rikspolischef i stället för generaldirektör, som borde varit det mest konsekventa med hänsyn till de övriga statliga verken. Genom att ändra titeln rikspolischef till generaldirektör för blir det en samstämmighet med övriga statliga verk. Därigenom blir det lättare både för allmänhet och massmedia att placera och dess chef i rätt fålla i den samhälliga makt- och myndighetsskalan. Med hänvisning till ovanstående hemställer vi att måtte besluta uttala sig för att titeln rikspolischef ändras till generaldirektör för . () () () () () ()
mot · G402513 · 1981-01-21 00:00:00 — av och om ändrad brottsbeskrivning för grov stöld I 8 kap. 4 § återfinns stadganden om grov stöld. genomfördes en lagändring i fråga om rekvisiten för att en brottslig gärning skall vara att bedöma som grov stöld. Lagändringen, som trädde i kraft , innebar att inbrott skulle utgå bland de i lagtexten angivna omständigheterna som skall särskilt beaktas vid bedömning av huruvida brottet är grovt eller inte. Utifrån riksdagsbeslutet finns sedan rättsfall av högsta domstolen. Om man ser till antalet polisanmälda inbrottsstölder uppgick dessa till 80 584 1979 uppgå till 139 538. Det förhållandet att en stöld förövas genom inbrott bör föranleda en ändring i nuvarande lagstiftning så att brottet rubriceras som grov stöld. Inbrottet i sig måste ses som betydande även om hänsyn måste tas till samtliga omständigheter kring brottet. Inbrottsstölderna medför också oftast extra problem för målsägaren. Inbrottsstölderna ligger på en oroande hög nivå även om en minskning skedde såväl som . De preliminära siffrorna för pekar dock enligt budgetpropositionen på en viss ökning till ungefär nivån för . Med hänvisning till vad som anförts hemställs att beslutar anta följande förslag till ändrad lydelse av 8 kap. 4 § : Vid bedömande huruvida brottet är grovt skall särskilt beaktas, om det förövats medelst inbrott eller avsett sak som någon bar på sig, om gärningsmannen varit försedd med vapen, sprängämne eller annat dylikt hjälpmedel eller om gärningen eljest varit av särskilt farlig eller hänsynslös art, avsett betydande värde eller inneburit synnerligen kännbar skada.
mot · G402514 · 1981-01-21 00:00:00 — av m. fl. om säkerhetspolisens informationsutbyte med utländska organisationer I säpo:s informationsinhämtning utgör informationsutbytet med utländska säkerhets- och/eller underrättelsetjänster en icke oväsentlig del. Dessa organisationers politiska värderingar - särskilt när det gäller inställningen till befrielse- och motståndsrörelser i tredje världen - står ofta i bjärt kontrast till den gängse svenska. informationsutbytet rör till betydande del politiska flyktingar i , vilket utgör en avsevärd risk för såväl flyktingarna själva som deras anhöriga i hemlandet. Ett sådant informationsutbyte sker inte alltid direkt med flyktingarnas resp. hemländer utan över säpo:s motsvarigheter i andra länder, varifrån det kan komma att vidarebefordras till polisen i en flyktings hemland. Som exempel kan nämnas att säpo till fascistjuntan i lämnade information via utländsk säkerhetstjänst om motståndsmän i . I åtalet mot motståndsmän åberopades bl. a. material från svenska säpo. har också god tillgång till information om politiska flyktingar genom att man rutinmässigt erhåller kopior av förhörsprotokoll som upprättas i anledning av flyktingarnas asylansökan, då de får redogöra inte bara för sin egen politiska verksamhet i hemlandet utan också för sina nära anhörigas. beredvillighet att utlämna information kan underlättas av att något måste lämnas i utbyte för den information man själv mottar. Men informationsutbytet utgör inte bara risker för de berörda politiska flyktingarna och deras anhöriga. kan det också komma att utgöra en betydande belastning för den svenska utrikespolitikens trovärdighet. utlämnande av uppgifter till svenska myndigheter är formellt underkastad parlamentarisk kontroll, men utlämnande till utländska säkerhets- och/eller underrättelseorganisationer är undandragen all kontroll. I vissa fall har man också underlåtit att diarieföra dessa ärenden, troligen därför att de ej skall kunna upptäckas vid en eventuell stickprovskontroll. Det kan inte heller vara till fyllest att via stickprovskontroll från styrelsens sida utöva en parlamentarisk kontroll. Vi menar att det bör vara en självklarhet att allt informationsutlämnande till utländska säkerhets- och/eller underrättelseorganisationer skall diarieföras och att varje sådant utlämnande av uppgifter först skall ha godkänts av den parlamentariska instansen, dvs. 1. att uttalar att säkerhetspolisens informationsutbyte med motsvarande utländska organisationer underordnas en parlamentarisk kontroll, 2. att uttalar att de uppgifter som anses behöva utlämnas först skall ha godkänts av parlamentarikerna i . () P. O. () () () ()