ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G4022044 · 1981-03-24 00:00:00 — Motion 1980/81:2044 av med anledning av proposition 1980/81:130 om industripolitikens inriktning, m. m. Industriministern föreslår i proposition 1980/81:130 fortsatt försöksverksamhet med företagsservice åt företag som ägs av de anställda. Detta är bra. Han konstaterar vidare i propositionen att det övervägande antalet sådana företag i drivs i aktiebolagsform. Aktiebolaget är en associationsform vars grundläggande princip är att bestämmanderätten är knuten till kapitalinsatsens storlek, och den står därför i motsatsställning till den kooperativa principen om lika rösträtt. Löntagarägda aktiebolag bär därigenom alltid inom sig fröet till sin egen undergång som löntagarägt företag, i den meningen att rösträtten och därmed bestämmanderätten kan bli graderad. Det är därför enligt min mening viktigt att ett löntagarägt företag redan från starten får en lämplig företagsform, så att formen som sådan inte lägger hinder i vägen för en tillfredsställande utveckling. Förutom de rent företagsekonomiska aspekterna i denna utveckling är det väsentligt att demokratiska och solidariska principer skall gälla och kunna fortsätta gälla allteftersom ett företag utvecklas och växer. Den bästa garantin för att så blir fallet är att de kooperativa principerna tillämpas. Detta innebär bl. a. alt alla som arbetar i ett företag också har rätt (och ekonomisk möjlighet) att bli delägare och medlemmar, alt besluten fattas demokratiskt, dvs. efter principen en man - en röst och inte efter kapitalinsatsens storlek, att huvuddelen av värdetillväxten blir kollektivt ägd och att räntan på insatt kapital är begränsad. Mot bakgrund av vad som ovan anförts om risken att löntagarägda aktiebolag med tiden tenderar att dela upp sina anställda i två skilda grupper - dvs. sådana som också är delägare och anställda som inte är delägare - är det viktigt att den föreslagna företagsservicen inriktas på att stimulera och rekommendera att de kooperativa principerna tillämpas i största möjliga utsträckning, så att inte karaktären av löntagarägt företag ändras . Försöksverksamheten bör inte minst inriktas på att finna former för att stimulera av anställda ägda aktiebolag att övergå till den kooperativa företagsformen. Detta bör enligt min mening starkare markeras av än vad industriministern gjort i propositionen. Med anledning av vad regeringen anfört i proposition 1980/81:130 angående arbetarkooperation hemställer jag att uttalar att den fortsatta försöksverksamheten med företagsservice till löntagarägda företag särskilt beaktar arbetarkooperativa företags behov och finner former för att stimulera aktiebolag ägda av de anställda att övergå till den kooperativa företagsformen.
mot · G4022046 · 1981-03-24 00:00:00 — av m. fl. med anledning av proposition 1980/81:136 om skogsvårdsstyrelsernas organisation, m. m. I en motion under den allmänna motionstiden (1980/81:321) föreslog kommunisterna en höjning av anslaget till skogsvårdsstyrelserna med 50 milj. kr. Motiveringen för vårt krav är att skogsvårdsstyrelserna, enligt vår mening, har en mycket viktig uppgift som tillsynsmyndighet inom skogsbruket. ställs allt större krav på skogsbruket, inte minst med tanke på de problem som vissa enheter inom skogsindustrin brottas med i fråga om virkesflödet till industrierna. Skogsvårdsstyrelsernas uppgifter utgör inte enbart tillsyn över skogsvårdslagens efterlevnad. Information och rådgivning ingår också som en viktig del i deras uppgifter. När det gäller skogsvårdande åtgärder finns ett stort behov av information och rådgivning. Inom detta område finns stora brister - enligt återväxtinventeringar är halva arealen av beståndsanläggningarna inte godtagbara. Likaså finns en stor eftersläpning vid röjning av plant- och ungskog. Om inte åtgärder vidtas, utgör dessa brister ett stort hot mot skogsnäringen som helhet, och en minskad råvarubas blir följden för framtiden. Den nya skogsvårdslagen innebär att tillsynsverksamheten ökar genom att statens och kyrkans skogar har inordnats under skogsvårdslagen. Dessa skogar utgör av landets skogstillgångar. Detta borde ha inneburit att skogsvårdsstyrelserna erhållit ökade resurser, men så har icke blivit fallet, tvärtom har man tvingats skära ned sin verksamhet. Med tanke på skogsnäringens betydelse för landets ekonomi och på den viktiga arbetsuppgift som skogsvårdsstyrelserna har, är det anslag som föreslås i propositionen otillräckligt. Som inledningsvis nämnts ställde vi kravet i anledning av budgetpropositionen om en höjning av anslaget med 50 milj. kr. I proposition 1980/81:136 har vissa omdisponeringar skett i anslagen i förhållande till budgetpropositionen, varför vi föreslår följande när det gäller anslaget till skogsvårdsstyrelserna. Med hänvisning till det anförda och med ändring i proposition 1980/81:136 föreslås att under D 3 Skogsvårdsstyrelserna: Myndighetsuppgifter, beslutar anvisa ett med . (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)
mot · G4022048 · 1981-03-24 00:00:00 — av m. fl. med anledning av proposition 1980/81:122 om åtgärder för vård och bevarande av kulturhistoriskt värdefull bebyggelse I proposition 1980/81:122 uttalas att särskilda insatser behöver göras för att restaurera medeltidskyrkorna på och för att vårda ringmuren och ruinerna i . Dessa uttalanden hälsas med stor tillfredsställelse, emedan dessa krav framförts från gotlänningarnas sida. Vi noterar att anslaget för bidrag räknas upp med betydande belopp. Emellertid kvarstår en betydelsefull åtgärd om restaureringsarbetet skall kunna bli framgångsrikt, nämligen inrättandet av en gotländsk byggnadshytta. I länsrapport har i hemställt att ett regionalt byggnadskontor, s. k. byggnadshytta, för antikvariskt vård- och restaureringsarbete inrättas på fr. o. m. /82. har, som refereras i propositionen (s. 19), föreslagit att en sådan byggnadshytta inrättas på . Byggnadshyttan bör enligt utredningen ha som främsta uppgift att ta hand om de mest krävande restaureringsproblemen, i första hand de mest utsatta kyrkorna. Vi vill i denna motion noga understryka betydelsen härav med hänsyn till det ansvar som dagens generation har för det kulturarv som Gotlandskyrkorna representerar - ett arv som skall vårdas och väl förvaltas till kommande släkten. Emellertid biträder inte regeringen utredningens förslag om att med statligt arbetsgivaransvar inrätta en byggnadshytta på . Vi beklagar detta ställningstagande. Vi konstaterar att arbetsuppgifter och övningsobjekt finns i rikt mått. På finns en gammal hantverkarstam som behärskar den viktiga äldre teknik som är nödvändig i sammanhanget. Tas inte deras kunskaper och yrkesskicklighet till vara medan tid är och förs kunskaperna inte vidare till en yngre generation är det en oersättlig förlust. Beslutet om inrättandet av en byggnadshytta på bör, med hänvisning till vad som ovan anförts, prövas på nytt möjligt. bör därför göra ett uttalande med denna innebörd. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om behovet av att inrätta ett regionalt byggnadskontor, s. k. byggnadshytta, på . () () L. () i
mot · G4022050 · 1981-03-24 00:00:00 — 1980/81 2050-2053 med anledning av proposition 1980/81:136 om skogsvårdsstyrelsernas organisation, m. m. I proposition 1980/81:136 anför föredragande departementschef att skogsadministrativa utredningens förslag i vad gäller bl. a. samordningen av skogsvårdsstyrelsernas nuvarande verksamhet inom frö- och plantförsörjningens område bör genomföras. Detta innebär att den centrala ledningen skall inordnas i . Hur detta skall ske med klar gränsdragning mellan styrelsens myndighetsfunktion och kommersiella verksamhet framgår icke av propositionen, men denna gränsdragning är icke desto mindre av största vikt från rättssäkerhetssynpunkt. Statskontoret har också i sitt remissyttrande - icke refererat i propositionen - betonat denna angelägenhet: Den centrala ledningen föreslås av utredningen inordnad i . Denna verksamhet bör enligt statskontorets mening där förläggas till en separat enhet då verksamhetens kommersiella karaktär skiljer sig från verksamhet i övrigt. Enheten bör ledas av en chef som bör vara direkt underställd ledning. De ekonomiadministrativa uppgifterna bör skötas av den administrativa enheten, som debiterar frö- och plantverksamheten kostnaderna för denna service. De myndighetsuppgifter som finns inom frö- och plantverksamheten, som t. ex. importlicensgivningen, bör förläggas till annan enhet inom styrelsen. På så sätt undviker man att samma tjänstemän, som handhar frö- och plantverksamhetens import av skogsodlingsmaterial, också beviljar importlicenser för egen och andra importörers del av dessa produkter. Under hänvisning till ovanstående hemställs att beslutar att frö- och plantförsörjningen skall administreras i enlighet med statskontorets förslag. 1 1980/81.
mot · G4022052 · 1981-03-24 00:00:00 — av m. fl. med anledning av proposition 1980/81:138 om undervisning för invandrare i svenska språket m. m. för /82 I propositionen anges att föredraganden avser att återkomma tili regeringen i vissa anslagsfrågor i samband med förslag till tilläggsbudget III till statsbudgeten för /81. Vi förutsätter att regeringen då tar upp frågan om bidrag till lönebikostnader i vad avser pensioner så att studieförbundens kostnader i samband med svenskundervisning för invandrare härvidlag kan täckas. Vad vi här har anfört bör som sin mening besluta ge regeringen till känna. Med hänvisning till vad som anförts i motionen hemställs att som sin mening beslutar ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om täckning av studieförbundens pensionskostnader i samband med svenskundervisningen för invandrare. () () () () () () () () () () () () () ()
mot · G4022056 · 1981-03-25 00:00:00 — av m. fl. med anledning av proposition 1980/81:118 om ekonomisk-politiska åtgärder Med hänvisning till vad som anförts i motion 1980/81:2055 hemställer att avslår regeringens förslag i proposition 1980/81:118 i vad avser inriktningen av det ekonomiska handlingsprogram () () HANS () () () () () ()
mot · G4022057 · 1981-03-25 00:00:00 — av m. fl. med anledning av proposition 1980/81:118 om ekonomisk-politiska åtgärder Med hänvisning til! vad som anförts i motion 1980/81:2055 hemställer att , i avvaktan på regeringens förslag angående nytt jordbruksavtal, avslår regeringens förslag i proposition 1980/ 81:118, bilaga 3. () () HANS () () () () () () MAJ () () () () () ()
mot · G4022060 · 1981-03-25 00:00:00 — av m. fl. med anledning av proposition 1980/81:118 om ekonomisk-politiska åtgärder I proposition 1980/81:118 föreslår regeringen bl. a. att ett särskilt flerbarnsstöd skall införas för att kompensera dessa familjer för de höjda livsmedelspriser som följer av minskningen av livsmedelssubventionerna. Det är ett principiellt nytt inslag i familjepolitiken; barnbidraget har ansetts böra utgå med samma belopp per barn, och detsamma gäller för det statliga bostadsbidraget. F. n. pågår i olika utredningar en översyn av de familjepolitiska stödåtgärderna (bl. a. i familjeekonomiska kommittén och bostadsbidragskommittén). Det borde ha varit naturligt att - innan förslag av den principiella räckvidd varom här är fråga underställs - en mer samlad bedömning av de olika familjepolitiska stödåtgärderna gjordes. Så har inte skett. I särskild motion kommer vårt parti att vidare yrka på att frågan om den ytterligare avveckling av livsmedelssubventionerna som föreslås i propositionen bör bedömas i sammanhang med kommande förslag om jordbruksavtalet. Med hänvisning till dessa skäl anser vi att nu ej bör binda sig för en ny familjepolitisk konstruktion. Förslaget om flerbarnsstöd i propositionen bör därför nu avslås. krävs onekligen förbättringar av barnfamiljernas ekonomi. Detta bör - i avvaktan på den samlade bedömning vi efterlyst i det tidigare - ske genom förbättringar av nuvarande stödåtgärder, dvs. barnbidrag och bostadsbidrag. Det utrymme som anvisats i propositionen (135 milj. kr. för helår) bör användas för en förstärkning av det statliga bostadsbidraget. Regeringen bör återkomma med förslag härom så att en höjning kan ske från . Med stöd av det anförda hemställs 1. att avslår regeringens förslag om att till Allmänna barnbidrag för /82 anvisa ytterligare , 2. att begär förslag av regeringen om en höjning av det statliga bostadsbidraget i enlighet med vad som anförts i motionen. () () () () () () () () () () () ()
mot · G4022061 · 1981-03-25 00:00:00 — av m. fl. med anledning av proposition 1980/81:118 om ekonomisk-politiska åtgärder I proposition 1980/81:118 föreslås bl. a. begränsningar i rätten att göra avdrag för kostnader för resor till och från arbetsplatsen på så sätt att endast kostnader . får dras av. Motiven är kostnadernas karaktär av privata levnadskostnader, trafikpolitiska nackdelar samt arbetskrävande och svårbedömda tvister mellan de skattskyldiga och skattemyndigheterna. Vi har förståelse för speciellt de två sistnämnda skälen. Däremot kan man inte utpeka speciellt kostnaderna för resor till och från arbetsplats som mer privata än andra kostnader för vilka avdrag yrkas och medges. Som exempel på kostnader kan nämnas telefon, porto, hyra av rum, extra arbetsrum, litteratur, representation, reseersättningar och traktamenten. Vi anser därför att ändrad avdragsrätt bör utformas på följande sätt: Avdrag räknas fram på samma sätt som sker och enligt i princip nuvarande regler. Därefter återförs till beskattning ett belopp motsvarande framräknade avdrag, dock högst . Genom denna metod får alla som har någon form av kostnad för att förvärva sin inkomst av tjänst rätt till avdrag först om dessa kostnader uppgår till , oavsett vilken typ av kostnader det är fråga om. Nuvarande rätt till avdrag med . oavsett om kostnad funnits_eller ej skall naturligtvis också upphöra. Med hänvisning till vad vi ovan anfört hemställs att ändrar proposition 1980/81:118 beträffande begränsning i rätten till avdrag för resekostnader på det sätt som i motionen anförts. () ()
mot · G4022063 · 1981-03-25 00:00:00 — 1980/81 2063-2071 av m. fl. med anledning av proposition 1980/81:127 om folkbildning m. m. I proposition 1980/81:127 angående folkbildning m. m. föreslår regeringen att beslut om fördelning av bidragen till den uppsökande verksamheten på arbetsplatserna även fortsättningsvis bör fattas av vuxenutbildningsnämnderna. När det däremot gäller bidragen till den uppsökande verksamheten i bostadsområdena, bör denna fördelning enligt propositionen utföras av tillsynsmyndigheten, dvs. Denna fördelning skall då ske på basis av redogörelse för den planerade verksamheten och i proportion till resp. studieförbunds verksamhet. Vi anser att detsamma är tillämpligt även beträffande den bidragsbeviljande myndigheten för den uppsökande verksamheten på arbetsplatserna. En sådan likformighet borde förenkla studieförbundens verksamhet avsevärt, som en rättvisare fördelning av resurserna mellan olika former av uppsökeri kan erhållas. Av propositionen framgår vidare att ett tilläggsbidrag skall utgå till statsbidragsberättigade studiecirklar utanför gymnasieorten i de regionalpolitiska stödområdena 3-6. Vi accepterar detta men vill ändå påpeka att den regionalpolitiska stödområdesindelningen i detta sammanhang kan vara ett synnerligen trubbigt instrument. Vi anser att man bör följa den praktiska utvecklingen av denna stödform med extra uppmärksamhet och håller inte för uteslutet att det kan bli aktuellt med en översyn och omprövning av sättet att betala ut detta tilläggsbidrag. Med hänvisning till det anförda hemställs att uttalar att bidragen till den uppsökande verksamheten på arbetsplatserna skall fördelas av . () () 1 1980/81.
mot · G4022065 · 1981-03-25 00:00:00 — av Hans Nyhage m. fl. med anledning av proposition 1980/81:127 om folkbildning m. m. I proposition 1980/81:127 föreslås ett delat tillsynsansvar för folkbildningen. föreslås svara för tillsynen av studiecirkelverksamheten och för kulturverksamheten. En på denna punkt enhällig folkbildningsutredning föreslog att det statliga tillsynsansvaret skulle knytas till en enda myndighet, något som utan tvivel skulle skapa bättre överblick över den samlade verksamheten samt därutöver säkerligen vara administrativt och ekonomiskt fördelaktigt. Departementschefen säger också i folkbildningspropositionen: Jag är medveten om att det innebär vissa fördelar om tillsynsansvaret vad gäller det statliga stödet till folkbildningsarbetet samlas till en enda myndighet. Den nödvändiga översynen av hur olika bidragsformer skall avgränsas mot varandra görs givetvis bäst inom en och samma myndighet. Den huvudsakliga verksamheten inom studieförbunden är utbildning. Bedömningen av denna verksamhet sker i första hand på utbildningspolitiska grunder. Det är SÖ som har det sammanhållande ansvaret på myndighetsnivå för all övrig utbildning av jämförbart slag. Det finns därför skäl för att SÖ blir tillsynsmyndighet för folkbildningen i dess helhet. I propositionen föreslås till yttermera visso en ännu starkare integration mellan studiecirkelverksamheten och den hittillsvarande kulturprogramverksamheten än vad folkutbildningsutrednngen tänkte sig. En stor del av den nuvarande cirkelverksamheten inom områdena sång, musik och dans överförs enligt förslaget till kulturverksamheten och kommer därmed att utgöra huvuddelen (40 milj. av de aktiviteter som avses rymmas inom det föreslagna bidraget på 70 milj. kr. Mot denna bakgrund framstår det som ännu väsentligare att en och samma myndighet, nämligen , får det samlade ansvaret för tillsynen. Denna uppfattning stärks ytterligare av vad som sägs om möjligheten för en och samma grupp/studiecirkel att uppträda i olika skepnader: Ingenting bör dock hindra att gruppen växelvis ägnar sig åt studier i cirkeln och åt projektet. Hur skall det bli möjligt att i praktiken upprätthålla gränserna mellan dessa skilda verksamhetsyttringar, som således enligt propositionen skall få bidrag över två olika anslag och dessutom över två olika myndigheter - men inte på samma gång? Vi delar departementschefens åsikt att folkbildningen befinner sig i skärningspunkten mellan utbildningspolitik och kulturpolitik. vi inte den markering som görs i och med förslaget om som tillsynsmyndighet så angelägen att den uppväger de nackdelar som skulle uppstå. Studieförbundens utomordentligt viktiga roll även inom kulturpolitiken skulle säkert kunna markeras på andra sätt, vilka även de skulle medföra en god kontakt såväl med som med kulturinstitutioner och enskilda kulturarbetare. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställs att beslutar att skall ha det samlade tillsynsansvaret för folkbildningen. () () HANS NYHAGE (m) () () () ()
mot · G4022066 · 1981-03-25 00:00:00 — av Hans Nyhage m. fl. med anledning av proposition 1980/81:127 om folkbildning m. m. I proposition 1980/81:127 föreslås att bidragen till uppsökande verksamhet på arbetsplatserna bör fördelas på samma sätt som , dvs. föreslås i propositionen den förändringen att studieförbunden - i sin egenskap av lokalt ansvariga för all studiecirkelverksamhet - skall stå som mottagare även av dessa bidrag liksom av bidragen till den uppsökande verksamheten i bostadsområden. , som är tillsynsmyndighet för studieförbundens cirkelverksamhet, svarar för fördelningen av bidragen till den uppsökande verksamheten i bostadsområden. I konsekvens härmed, och med hänsyn till att studieförbunden nu även föreslås handha den uppsökande verksamheten på arbetsplatserna, bör bidragen även till denna, enligt vår mening, fördelas av . Med hänvisning till vad ovan anförts hemställs att beslutar att skall svara för fördelningen av bidragen till den uppsökande verksamheten såväl på arbetsplatser som i bostadsområden. () () HANS NYHAGE (m) () () () () ()
mot · G4022067 · 1981-03-25 00:00:00 — av m. fl. med anledning av proposition 1980/81:127 om folkbildning m. m. I proposition 1980/81:127 om folkbildning m. m. föreslås att ett helt nytt och förenklat statsbidragssystem införs. Den myndighet som i dag- och enligt regeringsförslaget - skall fatta beslut om bidragens fördelning till den uppsökande verksamheten på arbetsplatserna är vuxenutbildningsnämnderna. Dessa utses dels av landstingen (fyra ledamöter), dels av regeringen (fem ledamöter). Regeringen utser de fem ledamöterna efter förslag från LO och TCO, vilket innebär att dessa organisationer har direkt representation i nämnderna. Denna sammansättning utelämnar vissa organisationer som är mottagare av uppsökarpengar - exempelvis SHIO-Familjeföretagen, () och () - vilket är klart otillfredsställande. För att jämställa dessa organisationer och dess medlemmar med LO och TCO bör de också representeras i den anslagsfördelande myndigheten. Motiven för att en sådan förändring snabbt sker minskar inte mot bakgrund av den SCB-undersökning som visar att många kortutbildade återfinns bland våra hemarbetande, lantbrukare, småföretagare och fiskare. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om vuxenutbildningsnämndernas sammansättning. . () ()
mot · G4022068 · 1981-03-25 00:00:00 — av m. fl. med anledning av proposition 1980/81:130 om industripolitikens inriktning, m. m. I avsnitt 7 i proposition 1980/81:130 behandlas frågan om arbetskooperativ. Undertecknade finner det angeläget att framhålla vikten av att ett löntagarägt företag redan från starten får en företagsform som inte lägger hinder i vägen för en tillfredsställande utveckling. Förutom de rent företagsekonomiska aspekterna i denna utveckling är det väsentligt att demokratiska och solidariska principer skall gälla och kunna fortsätta gälla allteftersom företaget utvecklas och växer. Den bästa garantin för att så blir fallet är, som den statliga kooperationsutredningen påpekar, att de kooperativa principerna tillämpas. Detta innebär bl. a. att alla som arbetar i ett företag också har rätt (och ekonomisk möjlighet) att bli delägare och medlemmar, att besluten fattas i demokratisk ordning, dvs. efter principen en man/kvinna - en röst och inte efter kapitalinsatsens storlek, att huvuddelen av värdetillväxten blir kollektivt ägd och att räntan på insatt kapital är begränsad. Det är viktigt att de företag som skall inrymmas i försöksverksamheten har en kooperativ prägel, även om associationsformen inte bör vara helt avgörande. Därför är det angeläget att sådana former av löntagarägda företag som riskerar att med tiden förlora karaktären av just löntagarägt företag ges stöd inom ramen för denna försöksverksamhet först sedan klart kooperativt präglade företag erhållit stöd. har en tendens att delas i två skilda grupper av - dels anställda som också är delägare, dels anställda som inte är delägare. Mot den bakgrunden är det viktigt att den föreslagna företagsservicen inriktas på att stimulera och rekommendera att de kooperativa principerna tillämpas i största möjliga utsträckning. Med hänvisning till det anförda föreslår vi att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad i motionen sagts om stödet till försöksverksamhet med arbetskooperativ. () ()