mot · G402962 · 1981-01-26 00:00:00 — av m. fl. om avgifter vid särskild prövning och fyllnadsprövning i ungdomsskolan, m. m. Enligt gällande skolförordning har den som inte genomgått grundskola eller gymnasieskola rätt att undgå särskild prövning. Prövningen kan avse alla ämnen på en viss studieväg eller ett enstaka ämne. Även den som genomgått en lärokurs (en viss studieväg) i grundskola eller gymnasieskola har rätt att genomgå särskild prövning. Prövningen får då endast avse ämne som man tidigare inte läst. För den som slutfört lärokurs i grundskola eller gymnasieskola finns enligt gällande skolförordning rätt att avlägga fyllnadsprövning. Sådan prövning kan förekomma endast i ämne som ingår i avgångsbetyget eller i ämne som nedlagts vid s. k. mindre studiekurs. För att få genomgå någon av ovan angivna prövningar skall den prövande vid anmälan erlägga en avgift av . per ämne, som inbetalas till i det län där prövning är avsedd att äga rum. Samhällets kostnader för verksamheten varierar dock i betydande grad beroende på ämne och stadium. För en prövning i ett ämne enligt läroplan ersätter statsverket examinator med mellan . och för en prövning i ett ämne enligt gymnasieskolans läroplan erhåller examinator och medbedömare arvoden från statsverket med . Som framgår av ovannämnda redovisning gör statsverket en nettovinst på . per prövning vid vissa prövningar i lärokurs, medan övriga prövningar innebär nettokostnader för statsverket på 33 till . Då prövningarna oftast företas av studerande, som redan genomgått ungdomsskolan och som på detta sätt vill förbättra och vidga sina kunskaper av skilda skäl, kan det synas rimligt och rättvist att den prövande själv alltid står för full kostnadstäckning och att staten tar ut den faktiska kostnaden för varje prövning. Också när det gäller hur betyg, erhållna vid särskild prövning och i fyllnadsprövning, räknas i merithänseende vid ansökan till högre utbildning föreligger olikheter. Betyg avgivet vid särskild prövning, som oftast avser s. k. behörighetskomplettering, räknas i allmänhet med i det medelbetyg som ligger till grund för antagning till högre utbildning. Betyg i fyllnadsprövning, som oftast bevisar att man förbättrat och byggt på sina tidigare kunskaper i ett ämne, får icke räknas till godo i medelbetyget vid antagning till högre utbildning. 1 1980/81. Det föreligger i detta avseende även olikheter i gällande bestämmelser mellan grundskola och gymnasieskola liksom mellan skilda grupper inom . Sålunda kan den som redan har betyg i ett ämne från grundskola, eller statlig vuxenutbildning eller i motsvarande ämne från en äldre skolform bara tas in i motsvarande kurs i och statlig vuxenutbildning om det inte medför ökade kostnader för statsverket, såvida studierna inte avser behörighetskomplettering. Alla som har genomgått en kurs får betyg i ämnet vid slutet av kursen. Däremot utfärdas enligt gällande bestämmelser inte nytt slutbetyg till den som tidigare fått slutbetyg från . Dessa bestämmelser är avsedda att förhindra s. k. konkurrenskomplettering. Det har emellertid visat sig att många hindras att återuppta sina studier på grund av detta förbud. Därför har också vissa grupper fått möjlighet att erhålla dispens från dessa krav. Till denna grupp hör de som beviljats utbildningsbidrag enligt bestämmelserna för arbetsmarknadsutbildning för att studera på grundskolenivå i vuxenutbildning samt de studerande som av medicinska eller sociala skäl haft speciella svårigheter att tillgodogöra sig utbildningen i ungdomsskolan. I regeringens proposition 1978/79:180 föreslogs en ändring, vilken gäller fr. o. m. . Den innebär att nytt slutbetyg från grundskola bör få utfärdas (utan dispensförfarande) för vuxenstuderande inom och statlig vuxenutbildning, dock tidigast efter det att det ursprungliga slutbetyget avgetts. Nytt slutbetyg får också utfärdas utan dispens redan tidigare än efter det att det ursprungliga slutbetyget avgetts, när det gäller studerande som beviljats utbildningsbidrag enligt bestämmelserna för arbetsmarknadsutbildning för studier på grundskolenivå. Sådana studerande får också tas in i kurs, även om det skulle medföra ökade kostnader för statsverket. Samma regler har utsträckts att gälla även för dem som beviljats särskilt vuxenstudiestöd för studier på grundskolenivå. Särskild dispens erfordras inte heller för studerande, vilkas slutbetyg från årskurs 9 är ofullständigt. Ovan nämnda bestämmelser innebär att möjligheterna att konkurrenskomplettera sina grundskolebetyg förbättrats för flera kategorier studerande, dock inte alla. Bestämmelserna kan också sägas i viss mån favorisera dem som avsiktligt avbrutit sina studier. Detta förhållande är emellertid i högsta grad orättvist mot de ungdomar - och de är inte få - som efter det att de slutat får ett nyväckt studieintresse eller insikter om att vidare utbildning är nödvändig. Andra av statsmakternas åtgärder, t. ex. på studiestödssidan, är ägnade att stimulera denna grupp till fortsatta studier. Inom gymnasieskolan leder dessa bestämmelser till taktikval och icke önskvärda övergångar mellan studievägarna i de högre årskurserna, något som medför ökade kostnader för statsverket genom att utbildningsplatser står tomma på vissa linjer, medan andra måste utökas i de högre årskurserna. Det är därför orimligt och otidsenligt att förbud mot förbättring av betyg skall hindra eller försvåra dessa ungdomars utbildningsambitioner, som det medför ökade kostnader för statsverket. Kompetensbestämmelserna vid intagning till olika utbildningsvägar bör utgå från de kunskaper man måste ha för att klara utbildningen. Det skall inte spela någon roll vid vilket tillfälle eller på vilket sätt kunskaperna har inhämtats. Därför bör alla elever utan tidsbegränsning och andra hinder ges rätt att genom kompletterande studier och prövningar förbättra sina betyg och få tillgodoräkna sig dessa betyg i merithänseende. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs. 1. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som anförts beträffande avgifter vid särskild prövning och fyllnadsprövning i ungdomsskolan, 2. att hos regeringen anhåller att åtgärder vidtas i syfte att ge alla elever rätt att utan tidsbegränsning och andra hinder genom kompletterande studier och prövningar förbättra sina betyg och få tillgodoräkna sig dessa betyg i merithänseende. () () HANS NYHAGE (m) 1* 1980/81.