mot · G402902 · 1981-01-23 00:00:00 — av m. fl. om viss översyn av hyreslagstiftningen De växande kraven på bostäder som helt eller i fråga om vissa utrymmen kan utnyttjas kollektivt har inte tillgodosetts. Utöver de sviktande förutsättningarna för ett ökat bostadsbyggande har det diskuterats vad som motverkar ett förverkligande av olika former av kollektivt boende. Brister det redan när de bostadssökande skall konkretisera sina anspråk? Är det svårt att finna lämpliga tekniska lösningar? Är dessa bostäder relativt sett dyrare att producera och förvalta och behövs det därför särskilda finansieringsregler? Är kommunerna och bostadsproducenterna osäkra på hur denna typ av bostäder skall förvaltas? Enligt vår mening bör de tekniska och finansiella frågorna liksom konkretiseringarna av anspråken kunna lösas inom ramen för det fortlöpande arbetet. När det däremot gäller förvaltningen, hyresavtalen och andra formella betingelser för kollektivt boende med hyresrätt krävs uppenbarligen särskilda överväganden. Den nuvarande hyreslagstiftningen har utformats utifrån en traditionell avtalssituation, där husägaren upplåter nyttjanderätten till en avgränsad lägenhet åt en hyresgäst mot ersättning. De gemensamma utrymmena och deras nyttjande har i stort sett inte medfört några allvarliga problem. Med hänsyn till hyresgästernas intressen har till hyreslagen lagts skyddsregler, som ofta inte kan upphävas genom avtal utan avser att ge vissa minimigarantier. Denna privaträttsliga reglering har därefter kompletterats med lagstiftning som ger möjlighet att låta hyror m. m. bestämmas genom avtal mellan husägare och organisation av hyresgäster, ytterst för att stärka hyresgästernas förhandlingsposition. När de gemensamt nyttjade delarna av fastigheter inte begränsar sig till kommunikationsvägar och tvättstugor m. m., uppstår situationer där det är svårt att med nuvarande hyreslagstiftning åstadkomma lösningar som både är lämpliga med hänsyn till hyresvärdens och hyresgästernas intressen och praktiska. Ju mer aktivt ett utrymme utnyttjas gemensamt, desto oftare kan konflikter uppstå. Sådana konflikter skall självklart inte lösas enligt principer som i första hand avser att reglera förhållandet mellan upplåtaren och nyttjanderättshavaren i mer privaträttslig mening. Begreppet kollektivhus är dock inte entydigt. Inom detta begrepp ryms ett gemensamt bruk av en lägenhet för en mindre grupp som inte kan inordnas i tidigare familje- eller inneboendeterminologi. Där inryms också olika kombinationer av gemensamma och enskilda utrymmen. Till detta får också läggas de fall där de boendes gemensamma nyttjande förenas med en Huvudman kan vara de boende själva, någon som formellt står utanför boendekollektivet (t. ex. kommunen i vissa typer av ) eller fastighetsägaren. Denna allmänna bakgrund visar att problem kan uppkomma därför att regler som ursprungligen skapats till de boendes skydd kan stå i konflikt med de boendes intresse av att samverka för vissa gemensamma syften när reglerna nu tillämpas vid kollektivt boende. Besittningsskyddet, bytesrätten och fastighetsägarens underhållsskyldighet är några exempel. Dessa motsättningar kan självfallet också leda till osäkerhet mellan husets ägare och de boende eller organisationer som företräder deras intressen. Den nuvarande hyreslagstiftningen försvårar således möjligheterna att organisera olika former av kollektivt boende. Vår ståndpunkt är att det krävs initiativ till överväganden om hur bl. a. hyreslagstiftningen skall utformas för att kunna möta nya anspråk vid ett ökat gemensamt utnyttjande av bostäder, delar av dessa eller komplement till dessa. Utgångspunkten för sådana överväganden måste vara att nya regler skall kunna förenas med ett ökat boendeinflytande i vid mening. Det är möjligt att sådana överväganden kan påvisa behov av att också närma sig frågan om lämpliga juridiska förvaltningsformer för de allmännyttiga bostadsföretagen. Med hänvisning till det anförda föreslår vi att som sin mening ger regeringen till känna att överväganden bör initieras om ändringar i hyreslagstiftningen m. m. för att göra den mer anpassad till olika former av kollektivt boende, dvs. ett gemensamt utnyttjande av bostäder och bostadskomplement, allt enligt vad som utvecklats i motionen. () () () () () ()