ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G4021376 · 1981-01-27 00:00:00 — av och om användning av DDT-preparat inom skogsbruket som DDT-preparatet varit förbjudet vid skogsplantering har miljardvärden försvunnit från det svenska skogsbruket. Vi har alltför länge gått och hoppats på att något användbart ersättningsmedel skulle tas fram av forskare. Tyvärr har det inte lyckats att finna detta medel, som både är ofarligt för människor och miljön och som ger samma skydd för skogsplantorna mot snytbaggen som DDT-preparatet. Vi har i tidigare motioner påtalat de förhållandevis ringa risker för människor och miljön som eventuellt finns vid ett rätt användande av DDT. Den lilla preparatmängd som åtgår vid en skogsplantering, vilken sker ca en gång på , kan inte fördärva vår miljö. Detta måste ju också mätas mot de mycket stora värden i virkesproduktion som uteblir för varje misslyckat planteringsår som går. Enligt vår mening är det inte rimligt att uppförstora ej vetenskapligt bevisade miljörisker så att de skall få åsamka skogsbruket och därmed landets ekonomi årliga miljardförluster. Detta i då enighet råder om att vår skogsproduktion måste öka för att vi skall få råvara till skogsindustrin, kunna öka vår export och därmed förbättra vår bytesbalans. En fördröjning med plantering efter avverkning med , som är ganska vanligt, ger både en ökad gräsväxt och en extra gång slybekämpning. Enligt vår mening är kravet på dispens för användning av DDT som skydd mot snytbaggen så viktigt att vi, trots att en utredning väntas lägga fram förslag om kemiska medels användning i skogsbruket, ändock vill föreslå att DDT-förbudet hävs redan innevarande planteringsår. Med stöd av det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag om regler för skydd av skogsplantör som innebär att DDT åter tillåts. () ()
mot · G4021377 · 1981-01-26 00:00:00 — av m. fl. om fortsatta studier av byggnadsverksamheten inom det norrländska jordbruket har genom den särskilda rationaliseringsverksamheten inom lantbruket (SR) en mycket hög byggnadsverksamhet förekommit i det norrländska jordbruket. I viss mån har denna kraftiga satsning inom SR-området fått karaktären av en försöksverksamhet. Intressanta erfarenheter har vunnits av denna utveckling om de stora olikheter som råder i kostnadshänseende mellan byggnadsverksamhet för jordbruket i och i andra delar av landet. Ett exempel: byggkostnaderna för djurstallar i har visat sig i många fall vara nästan dubbelt mot dem i . Vid institutionen för lantbrukets byggnadsteknik har man samlat en del uppgifter om dessa likheter i byggnadskostnader. Det bör vara en mycket angelägen uppgift att arbeta vidare med detta material och utveckla studierna. Men detta arbete bör bedrivas i , vid Lantbruksförsöksanstalt Röbäcksdalen i . Vid institutionen i har man gjort ett förberedande arbete för vidare studier och utvecklingsarbete. Man har bl. a. inventerat fram ett antal problemområden för lantbrukets byggverksamhet, som är speciella för . De mest intressanta resultaten av inventeringen visar att vidare studier också bör kombineras med praktisk vidareutveckling och anpassning av jordbrukets byggnadsverksamhet till norrländska förhållanden. Därvid bör, menar institutionen, kontakt knytas mellan det fortsatta utredningsarbetet och diverse tillverkare i byggbranschen, för anpassning till en industriell produktion. Det är viktigt att en sådan verksamhet, som också måste innehålla rådgivnings- och projekteringsarbete för det norrländska jordbruket, får bedrivas av en arbetsenhet lokaliserad till försöksanstalten Röbäcksdalen. En sådan lokalisering bör skyndsamt prövas av myndigheter och regeringen. Med hänvisning till det anförda föreslås att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av en lokalisering till Lantbruksförsöksanstalt Röbäcksdalen av en arbetsenhet Lantbrukets byggnadsteknik. () ()
mot · G4021382 · 1981-01-27 00:00:00 — med anledning av proposition 1980/81:82 om åtgärder mot frilevande vildsvin m. m. I proposition 1980/81:82 om åtgärder mot frilevande vildsvin m. m. föreslås att åtgärder vidtas för att begränsa antalet frilevande vildsvin i landet. Någon total utrotning skall inte få ske. I föreslås en mindre vildsvinsstam få finnas kvar. Först måste tanken att man dels skall begränsa antalet vildsvin, dels att dessa rörliga och skygga djur skall respektera länsgränserna starkt ifrågasättas. Erfarenheten i Södertäljeområdet tyder på att det är mycket svårt att utöva något slags tillsyn över djuren. Få har fått tillfälle att över huvud taget se dem. I några jakter med drevkarlar har djuren dessutom visat sig vara ovanligt förslagna och listiga. Skadorna på naturmiljön och odlingarna på gårdarna i Tullgarn, och är mycket omfattande. En arrendator t. ex., som inte har jakträtt, på en gård på har redan skador av älg och annat vilt till ett värde av ca . Härtill kommer skador av vildsvin till ett lika stort belopp. Summan av dessa totala skador överstiger arrendekostnaden. Visst är det bra om de fysiska skadorna ersätts. Men måste man beakta hur meningslöst det kan kännas för en yrkesman att komma ut på sina åkrar och finna grödorna förstörda. Jakt- och viltvårdsberedningen förordar att en vildsvinsstam accepteras men föreslår att detta sker med en strikt kontroll. I en reservation av och påpekas särskilt att det här är fråga om ett påtvingat ställningstagande, dvs. vad man skall göra med rymlingar från ett vilthägn. Det hade varit annat om ställningstagandet gällt en planerad och av myndigheterna godkänd utsättning. ställs allmänintresset inför fullbordat faktum. Reservanterna pekar också så riktigt på att det historiska skälet är vagt. såg det helt annorlunda ut i vårt land. Viltfaunan var en annan. Befolkningen omfattade bara 1,8 miljoner invånare. Jord- och skogsbruket var då starkt inriktat på betesdrift och vallodling. Potatisodling förekom exempelvis inte. Reservanterna konstaterar vidare att man inte kan förlita sig till ett viltskadeskydd. Inget skadeskydd täcker alla skador. Därtill kommer att risken för sjukdomsspridning genom vildsvin är svår att bedöma. Vilka åtgärder kan vidtas om svinpest utbryter i landet? Vilka ekonomiska konsekvenser kan detta få för vår tamsvinavel och för vår export av levande tamsvin och av svinkött? Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att beslutar uttala sig för att de nu frilevande vildsvinen måtte utrotas.
mot · G4021384 · 1981-01-26 00:00:00 — med anledning av proposition 1980/81:82 om åtgärder mot frilevande vildsvin m. m. I proposition 1980/81:82 föreslår regeringen att någon total utrotning av vildsvinen ej bör ske. Vildsvinen bör enligt förslaget finnas kvar i där inom ett mindre område vildsvinens reproduktionstakt, skadegörelse samt möjligheter att reglera stammen skall undersökas . I övriga delar av landet bör vildsvinen utrotas. Förslaget innebär en avvägning mellan intressen som vill ha en vildsvinsstam såsom jägare m. fl. och andra grupper som förespråkar en total utrotning. De föreslagna åtgärderna kräver emellertid en snar verkställighet för att vildsvinen ej skall få en spridning som försvårar en utrotning. Vildsvinen har orsakat omfattande skadegörelse, och en ytterligare utbredning kan medföra stora grödförluster. Länsstyrelserna bör få i uppdrag att redovisa avskjutningsplaner. Genom sådana planer uppmärksammas berörda länsorgan på att åtgärderna skall vidtas. Mot bakgrund av att intressena att utrota vildsvinen ej är entydiga bör länsstyrelsernas kontrollerande roll förstärkas. För vidkommande ersätts skador av ekonomisk betydelse. I övriga delar av landet har ersättningsfrågorna ej berörts i förslaget. Den grupp som erfarenhetsmässigt från kan lida större skada är framför allt jordbruksarrendatorerna. I de fall ej utrotning kommer till stånd kan kännbara förluster uppstå. Skadeersättning bör därför utgå till arrendatorer i andra delar av landet samt i sådana fall där ersättning kan anses skälig. 11, ex. angränsande områden till södra delen av kan ersättningsfrågorna få stor betydelse. Den föreslagna försöksverksamheten i förutsätter viss ökning av vildsvinsstammen. Erfarenheterna visar att vildsvinen spritts till andra delar av . Det är väsentligt att syftet med försöksverksamheten klargörs så att ej oklarheter föreligger om och när undersökningen kan avbrytas. De organisationer som berörs av verksamheten bör beredas tillfälle att avge synpunkter på försöksverksamheten, och i bör noga följa utvecklingen av försöksverksamheten. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att i anledning av proposition 1980/81:82 beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om lokala avskjutningsplaner, ersättning för vildsvinsskador 1980/81:1384 14 och uppföljning av försöksverksamheten med frilevande vildsvinsstam. () ()
mot · G4021386 · 1981-01-27 00:00:00 — Motion 1980/81:1386 av om åtgärder för att främja den industriella utvecklingen i En väsentlig del av Öresundsvarvets och Landskronaregionens problem har varit att de många allvarliga bakslagen påverkat människors vilja till nya insatser och aktiviteter. Detta har i praktiken lett till en betydande handlingsförlamning. Självklart har det dåliga andliga klimatet också påverkat kreativiteten i negativ riktning. Därav följer att även uppfinnare och företagare i hög grad haft den uppfattningen att det inte lönat sig att satsa på . Det är emellertid nödvändigt att man vid sidan av direkta satsningar på en serie nya projekt främjar innovationsklimatet. Detta kan göras till mycket måttliga kostnader. Det förtjänar framhållas att redan bildandet av en regional avdelning av , benämnd SUF SYD. främjat en kreativ debatt och ett konkret närmande av uppslagsrika människor till företag som är i behov av nya lönsamma produkter. Det synes därför angeläget att SUF SYD:s verksamhet främjas och att särskilda aktiviteter utvecklas just i . Resultaten kan sedermera komma även andra regioner till godo. För att SUF SYD skall kunna utveckla sin verksamhet behövs ett årsanslag på . Detta belopp torde kunna ställas till förfogande genom STU, som tidigare uttalat ett starkt intresse för SUF:s regionala verksamhet. Andra vägar att stödja verksamheten kan vara att regeringen i anslutning till bildandet av ett särskilt utvecklingsbolag i förordar ovannämnda satsning på SUF SYD. SYFSYD har en väl sammansatt och fungerande styrelse. Deras kompetens i vad gäller att främja den kreativa utvecklingen på ett konkret sätt torde vara god. Åberopande det ovan anförda hemställs att beslutar som sin mening ge regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av att ekonomiska resurser, inom ramen för anslaget från STU, ges SUF SYD, i syfte att främja den industriella utvecklingen i .
mot · G4021387 · 1981-01-27 00:00:00 — av m. fl. om åtgärder för att främja utländska företags etablering i Allt fler länder sänder affärsdelegationer på charmresor för att locka till sig nya utländska investeringar och företag. I avlöser den ena utländska delegationen den andra. har , , , , , för att ta några exempel haft delegationer i . De har lockat svenska företag med en riklig flora av varierande förmåner, exempelvis bidrag och skattelättnader. Medan andra länder satsar på att dra till sig utländska företag ägnar vi oss ofta åt att skrämma bort eventuellt intresserade. I stället borde vi presentera attraktiva åtgärder för utländska företagsetableringar. har mycket hänt inom den internationella företagsamheten . Då såg man tillväxten i antal och storlek av amerikanska företag i som en industriell utmaning. är situationen den omvända. är det amerikanerna som ser hur europeiska, japanska, kanadensiska och andra utländska företag snabbt etablerar sig i . Utländska investeringar sker i en takt som saknar motsvarighet. strömmade enligt den officiella statistiken till för investeringar, företagsförvärv och fusioner av företag. Det innebar en ökning . arbetar aktivt för att dra till sig utländska etableringar. Mer än hälften av de drygt 50 delstaterna har i detta syfte öppnat kontor i . Förmånerna är många och omfattande. Främst rör det sig om skattereduktioner och rabatter, finansieringshjälp, fri utbildning av speciell arbetskraft, stöd till industriområden i form av vägar, hamnar, järnvägsspår etc. När man i fick att bygga en bilfabrik erbjöd man ett lån på 200 milj. kr. till en ränta på under samt 20 milj. kr. för att utbilda bilarbetare. Till detta kom olika obligationslån på 150 milj. kr. ocn vissa skatteförmåner. är det inte bara som anstränger sig att dra till sig utländska företag. De flesta länder utom gör liknande ansträngningar. t. ex. öppnar eget representantkontor i . Arsenalen av förmåner till företag som vill etablera sig i är betydande; kontantbidrag om för att svara mot investeringar upp till 10 milj. kr., fördelaktiga lån, 50-procentig minskning av den statliga företagsbeskattningen, total befrielse från lokal skatt på företagsvinsten och reduktioner av de sociala avgifterna. Härtill kommer att s. k. frizoner eller exportzoner växer fram inte bara i utan också i industriländer som bl. a. och . Syftet är att stimulera den ekonomiska utvecklingen. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställs att begär att regeringen låter utreda vilka åtgärder som kan vidtas för att främja utländska företags etableringar i , inkl. frågan om eventuella särskilda exportzoner. () ()
mot · G4021388 · 1981-01-26 00:00:00 — av m. fl. om ursprungsmärkning av varor I många fall är det ett konsumentintresse att veta varifrån en vara kommer. Långsiktigt kan det vara en fördel att köpa svenska varor i stället för ungefär likvärdiga från andra länder. Om sysselsättningen i minskar till följd av konkurrensen från importprodukter, betyder det högre priser i . Det borde alltså vara ett egenintresse för svenska företag att ange när en vara är svensk, att alltså utnyttja detta som försäljningsargument. Det sker också t. ex. när det gäller kläder och möbler, med viss framgång. F. n. pågår utredningsarbete med anledning av detta. Många konsumenter kan dock av andra skäl önska veta från vilket land en icke-svensk vara kommer. Det kan exempelvis gälla livsmedel, där vissa länder använder särskilt mycket kemiska medel i produktionen, och där någon konsumentgrupp därför vill undvika livsmedel från detta land. finns regler endast för färdigpackade livsmedel, medan kemikaliefrågan är mest aktuell när det gäller färska grönsaker och frukt. Av politiska skäl vill många konsumenter undvika varor från vissa länder. I samarbetar de flesta svenska ungdomsorganisationer för att förmå konsumenterna att bojkotta sydafrikanska varor. De flesta svenskar stöder denna tanke. En stor svårighet är då att det i allmänhet är svårt att få veta vilka varor som är sydafrikanska. Äpplen av samma typ kan ena dagen komma från , från , utan att någon i affären kan eller vill tala om att äpplena kommer från . när många människor försökte undvika produkter från mötte de samma problem. För att göra det möjligt för människor att välja produkter, också med hänsyn till var de producerats, borde ursprungsbeteckning vara obligatorisk för alla varor som säljs i . Det kan inte medföra någon nämnvärd merkostnad för producent eller försäljare men betyder ökad valfrihet för konsumenterna. Såväl producent/importör som detaljist bör bära ansvar för att konsumenten informeras. Motivet för att också lägga ansvar på detaljisten är framför allt att färskvaror typ frukt ofta säljs i lös vikt utan förpackning. Med hänvisning till det anförda hemställs att av regeringen begär förslag om en lag om att alla varor som saluförs i skall ursprungsmärkas med vilket land de är tillverkade i. () ()
mot · G4021389 · 1981-01-27 00:00:00 — om ändrade regler för utnyttjande av torv för energiändamål Gällande regler i minerallagen motverkar möjligheterna till kompletterande sysselsättning för lantbrukare. Många jord- och skogsbruksägare har brytvärda torvmarker på sina fastigheter. De kan emellertid riskera att andra intressenter, såsom bolag och kommuner, i ett tidigt skede erhåller koncession för att utvinna dessa täkter. Den allmännytta som samhället byggt in i minerallagen uppnås sannolikt bäst om gynnsamma förutsättningar skapas även för lokala företagsformer. I går utvecklingen mot en ökad brytning i lokala markägares och entreprenörers regi. Lokala företagsformer bedöms där vara rationella och ge låga produktionskostnader. Mycket talar för att ett rationellt utnyttjande av torvmarksresurserna i i betydande omfattning skulle kunna ske i kombination med övriga areella brukningsformer som förekommer på orten, så att lokal arbetskraft, lokalkännedom, anpassning till väderlek, lokal administration och lokala avsättningsmöjligheter utnyttjas. En utveckling i denna riktning i motverkas av att intressenter genom tillgång på stor utredningskapacitet alltför snabbt kan komma att blockera de mest välbelägna torvmarkerna för energiändamål. Enligt uppgift medverkar () och () nu via skogsägarföreningarna till att förutsättningar skapas för små torvleverantörer att få avsättning för energitorv, som stora konsumenter av fasta bränslen, såsom kommuner, landsting m. fl., då kan erbjudas större volymer av torv och flis från föreningarna. Detta innebär att även de små fastighetsägarna genom samverkan antingen via sin förening eller med varandra kan uppfylla de krav som det allmänna kan ställa. Därmed är det inte berättigat att utomstående kan få tillägna sig brytningsrätter som rationellt kan utnyttjas i kombinerat företag med lokal förankring. Ett exempel som pekar mot att markägaren själv bör ges företräde till exploatering av torvmarker är att efter slutförd täkt och verkställd återställning täktområdet återlämnas till markägaren. Fastighetsägaren får då ta ansvar för framtida skötsel och drift av t. ex. energiskog eller nyskapad våtmark, vilket kan medföra problem och skyldigheter av icke förutsebar natur. Med hänvisning till ovanstående hemställs att beslutar att som sin mening uttala att enskilt ägda torvmarker, vars brytvärda areal sammanhängande inte överstiger 50 ha, bör undantas från handläggning enligt minerallagen och att tillståndsgivning i stället sker enbart efter samma regler som för täkt av grus.
mot · G4021392 · 1981-01-22 00:00:00 — Motion 1980/81:1392 av om ränta på överskjutande ela vgifter Landets många elabonnenter får den s. k. sluträkningen för debiteringsåret baserad på genom mätning konstaterad verkligt uttagen energi. De räkningar man erhållit tidigare har varit preliminära och baserats på en uppskattning av årets totala förbrukning. Detta system är allmänt tillämpat och är troligen ett rationellt och billigt system i vår dataålder. Kanske kommer det att användas i andra sammanhang exempelvis vid debitering av kommunernas vattenavgifter. Systemet med preliminär eller uppskattad debitering resulterar i varierande skuld eller tillgodohavande . I de flesta fall torde det vara närmast omöjligt för den vanlige elabonnenten att under löpande år kunna avgöra huruvida den preliminära debiteringen ligger rätt eller fel i förhållande till den totala förbrukningen. Det kan således i vissa fall bli fråga om rätt stora belopp när året är slut, och det kan uppstå stora svårigheter att inom föreskriven tid klara av årets sluträkning. Av de villkor som meddelas av eldistributören och som finns återgivna på baksidan av varje elräkning framgår det: Erlägges inte betalning i rätt tid, äger leverantören att av abonnenten fordra dels ränta beräknad efter en räntesats som överstiger gällande officiella diskonto, dels ersättning för de kostnader som är förenade med dröjsmålet, dels avstänga kraftleveransen. Har avstängning skett återupptas leveransen först när anledning till avstängningen ej längre föreligger samt leverantörens kostnader för avstängning och återinkoppling ersatts. Distributören är således helgarderad. Däremot står det inte ett ord om någon ränta eller gottgörelse i annan form för den abonnent som så att säga lånat sin eldistributör en större eller mindre summa pengar . Sammantaget bland alla landets miljontals elabonnenter kan det förmodligen handla om mycket stora pengar som konsumenterna, utan någon möjlighet till påverkan, får låta stå inne hos sin elleverantör. Det är enligt min mening rimligt att konsumenterna får ränta på de pengar som man på detta sätt ställer till eldistributörens förfogande och därför hemställs att beslutar begära att regeringen uppdrar åt 1980/81:1392 2 att i villkoren införa regler om ränteåterbäring på för mycket inbetalade elavgifter.
mot · G4021395 · 1981-01-26 00:00:00 — av m. fl. om lokalisering till av en metanolanläggning De svenska alunskiffrarna kan väsentligt bidra till att förbättra ekonomi, handelsbalans, försörjningstrygghet och sysselsättning. Skiffrarna innehåller många för vårt land viktiga råvaror. Där finns kerogen - ett organiskt ämne med ett energiinnehåll som motsvarar av oljans energiinnehåll. Alunskiffrarna är vårt lands ojämförligt största fossila bränslereserv. Visserligen har ingen totalinventering gjorts, men den mineralpolitiska utredningen anger att värmeinnehållet i skiffrarna motsvarar olja. bedrivs i arbeten i syfte att utveckla processer för fullutvinning ur de svenska alunskiffrarna. Dessa arbeten finansieras huvudsakligen genom villkorade lån som anvisat 1978,1979,1980 under rubriken processutveckling i . I har man försökt att basera utvinningen av metaller, speciellt uran, på en kommersiell uppgörelse med tänkbara svenska förbrukare. Bolaget anser emellertid att det inte finns några förutsättningar att kunna genomföra en kommersiell uranutvinning i , när det nuvarande utvecklingsprogrammet avslutas . Bolaget vill däremot vidareutveckla en process för förgasning av kerogen, vilken är helt oberoende av uranutvinning. Bolagets utredningar visar att det kan vara tekniskt och ekonomiskt möjligt att utnyttja kerogenet för förgasning för t. ex. metanolutveckling. Man vill därför få möjlighet att ut veckal processer för detta användningsområde. I både bänk- och pilotskala pågår nu olika utvecklingsprocesser. AE och DMS-processen har man utvecklat vid och fullskaleproduktion kan ske på metanolframställning. Processen som är utvecklad bygger både på skiffer, torv och biomassa. Detta initiativ bör stödjas av statsmakterna. Det vore djupt olyckligt om våra möjligheter att utnyttja alunskiffrarna i vår totala energiförsörjning skulle försvinna på grund av att uranutvinning f. n. inte bedöms som intressant. har staten satsat ca 500 milj. kr. både på anläggningen och på olika forskningsprogram. Från regionalpolitisk synpunkt utgör en lokalisering av en metanolanläggning till en värdefull satsning för . Med hänvisning till vad som anförts hemställer vi att begär att regeringen lokaliserar en metanolanläggning till i . () ()