mot · G50271 · 1981-11-02 00:00:00 — av m. fl. med anledning av proposition 1981/82:22 om differentierade avgifter för pensionärer vid sjukhusvård Enligt en överenskommelse mellan staten och skall sjukhusvårdshuvudmännen ges möjlighet att i stället för nuvarande fasta avgifter ta ut differentierade avgifter för sjukhusvård från pensionärer i fall då ersättning för vården inte utgår från den allmänna försäkringen (prop. 1980/81:187, SfU 1980/81:29). I proposition 1981/82:72 framläggs de förslag till ändring i sjukvårdslagen som behövs för att det nya avgiftssystemet skall kunna genomföras. Det har av flera skäl länge ansetts önskvärt att införa nya regler om avgifter för sjukhusvård av folkpensionärer. Det främsta skälet är att minska de nuvarande stora skillnaderna i avgift för äldre vid långtidssjukvård jämfört med vad som gäller vid ålderdomshem. Även andra fördelar uppnås. Genom pensionssystemet tillförsäkras pensionärerna skälig försörjning. Då samhället genom att svara för långvarig sjukhusvård övertar försörjningen, är det skäligt att pensionärerna efter förmåga medverkar till att täcka kostnaderna. Därmed blir deras ekonomiska villkor mer jämställda med villkoren för pensionärer i och övriga pensionärer. Det är vidare ett faktum att en låg enhetlig avgift kan medföra betydande överskott på pensionen som vissa pensionärer inte själva kan tillgodogöra sig. Enligt propositionen skall avgiften grundas på pensionärernas egna inkomster efter skatt. Pensionären skall alltid förbehållas medel för sina personliga behov. Skälig hänsyn skall tas till bostadskostnad, försörjningsbörda och särskilda omständigheter i övrigt. Det föreslagna avgiftssystemet överensstämmer i stort med det som gäller för avgifter vid ålderdomshem. Därmed blir avgiftsreglerna neutrala i ett val mellan sjukhusvård och ålderdomshemsvård. Det nya avgiftssystemet kan därmed underlätta en faktisk samordning mellan social och medicinsk omvårdnad. I det sammanhanget förtjänar det att påpekas att det finns en väsentlig skillnad mellan att bo på ålderdomshem och att ligga på en långvårdsklinik. På ålderdomshemmet kan pensionären ha ett eget rum med egna möbler och andra ägodelar. Långvården kan inte sägas vara ett boende i samma mening, man har här inte någon privat tillvaro. Därför är ju också målsättningen med långvården att så många som möjligt skall rehabiliteras till ett eget boende. Motiven och övervägandena i propositionen kring de nya reglerna om differentierade avgifter för sjukhusvård av pensionärer utgår i huvudsak från att det handlar om ålderspensionärer. Den överenskommelse som godkänts av omfattar dock både ålderspensionärer och förtidspensionärer. Vi anser att förtidspensionärernas situation i alltför liten utsträckning har behandlats i propositionen. Förslaget skulle kunna få mycket allvarliga konsekvenser för förtidspensionärerna. Ett relativt stort antal ungdomar pensioneras vid . Många människor drabbas redan i medelåldern av sådana funktionsnedsättningar genom olycksfall och sjukdomar att de får förtidspension. Utförsäkringen och den höjda differentierade vårdavgiften gäller när en förtids- eller folkpensionär har en total vårdtid av . Dagarna läggs ihop , ingen gräns är satt. Många människor med kroniska sjukdomar och som har behov av regelbunden vård och rehabilitering kommer snart upp till detta antal dagar. Enligt vår mening måste vid tillämpningen av de differentierade vårdavgifterna särskild hänsyn tas till förtidspensionärernas situation. Det får inte bli så att de nya avgiftsreglerna tillämpas på ett sätt som försvårar deras möjlighet att bygga upp ett eget liv. En viktig grundprincip för hälso- och sjukvården är att ge sjuka, handikappade och äldre personer förbättrade möjligheter att stanna kvar i eller återvända till ett eget boende och där tillförsäkras social och medicinsk trygghet. Konsekvensen av de nya differentierade vårdavgifterna får inte bli att denna princip äventyras. Även en utförsäkrad förtids- eller ålderspensionär som läggs in på sjukhus, rehabiliteringsklinik eller långvården måste känna tryggheten att ha ekonomiska möjligheter att ha kvar sin bostad. Sjukhusvistelsen får inte leda till sådana ekonomiska inskränkningar att man inte klarar av de normala utgifterna som hänger samman med det egna boendet såsom avgifter för telefon, TV, hemförsäkring, kostnader för tillsyn av bostaden m. m. Möjligheten att ha kvar sin bostad, att återvända till den egna miljön, är självklart också en viktig förutsättning för ålderspensionärernas rehabilitering. Så länge det finns hopp om att en förtids- eller ålderspensionär kan komma hem och klara ett eget boende måste hänsyn tas till kostnaderna för boendet när avgifterna skall tas ut. De nya reglerna får inte heller tillämpas så att familjesituationen för den som är beroende av den sjukes inkomst utsätts för svåra påfrestningar. Om en familjeförsörjare får stanna på sjukhus och familjens ekonomi är baserad bl. a. på den sjukes inkomst får inte detta leda till att hela familjen måste sänka sin standard. En ung handikappad människa som vårdas inom långtidssjukvården måste också få behålla tillräckligt av sin pension för att kunna spara till exempelvis en semesterresa. Det måste fortfarande vara möjligt att spara till en TV, stereo, böcker och andra ting som möjliggör ett rikare liv. Vid tillämpningen av de nya reglerna måste därför enligt vår uppfattning generösa jämkningar kunna göras. Pensionärer och handikappade måste ha rätt att bygga upp ett eget liv, oavsett om de finns inom långvården eller bor hemma. måste klart uttala sig för en sådan tillämpning till ledning för landstingens handlande. Den i propositionen föreslagna lagändringen avser "sjukhusvård. Det har uppstått tveksamhet kring tolkningen av detta begrepp. Det bör göras klart att detta begrepp skall avse inte bara vård vid sjukhus och sjukhem driven av offentlig huvudman utan också enskild vårdinrättning då sjukvårdshuvudmannen svarar för vårdkostnaderna samt psykiatrisk familjevård. Detta bör av ges regeringen till känna. Från många håll - bl. a. från de handikappades organisationer - har uttryckts stor oro för hur de nya avgiftsreglerna kommer att verka. Vi har i denna motion pekat på en rad risker med de nya reglerna och förordat en generös tillämpning. Det är viktigt att så sker och att inte grundläggande vårdprinciper äventyras. Vi vill därför föreslå att regeringen noga följer hur de nya bestämmelserna verkar i praktiken och återkommer till med en redovisning av denna uppföljning. Detta bör av ges regeringen till känna. Med hänvisning till det anförda hemställer vi 1. att beslutar uttala att reglerna för differentierade avgifter för sjukhusvård bör tillämpas i enlighet med vad som anförts i motionen, 2. att beslutar som sin mening ge regeringen till känna vad som anförts i motionen om tolkningen av begreppet sjukhusvård, 3. att beslutar som sin mening ge regeringen till känna vad som anförts i motionen om en uppföljning av tillämpningen av de nya avgiftsreglerna. () () () () () () () () () () ()