mot · G502259 · 1981-01-01 00:00:00 — Motion 1981/82:259 Skärpta åtgärder mot skatteflykt och skattefusk I - Morfar, är det sant att tokarna i bodde i ? Jag har läst det i en tidning. - Nja, därom tvistar de lärde. Jag tror att tokarna i fanns litet varstans. Och det gör dom nu också. är nog en stad östan om sol och västan om måne. - Berätta en skattsaga för oss, morfar! - Ja, den här fabeln om tokar är ett slags skattsaga fast inte av den vanliga sorten. Här är det ingen skatt som blir upphittad, här är det en skatt som man trollar bort. Fabeln om tokarna i och marginalskatten Där Tokstan nu ligger, låg för länge sedan- det var då lejonen ännu lekte i vårt land - en stad som hette . Med sina murar av bränt tegel, sina vindkiosker på taken och lusthus i träden, sina krokiga gränder doftande av gula rosor och kospillning reste den sig över den här och var av blåeld brinnande slätten lockande som en lustgård. Om fruktbarhet och rikedom vittnade också livet inom dess sju portar. Gullgult vete bars i korgar att tröskas på uråldriga träkvarnar. Juverstinna kor, vilkas mjölk var som grädde, trängdes vid hoar och bås och i låga kammare med tapeter av siden och kakelblå ugnar låg högar av härliga lökar under sängar pyntade med brokota täcken. Så berättar i sin bok fabeln om tokar. Han berättar också om hur ryktet om stadens rikedomar och om Täljebornas klokskap spred sig vida omkring och om hur kalifens alla klokaste rådgivare kallades till främmande länder att ge råd. Men vad han inte berättar är vad som hände när tokarna i sedan skulle sänka skatten. När alla de kloka männen hade gett sig iväg till främmande land måste kalifen skaffa sig nya rådgivare. Men de visade sig snart vara oduglingar och snyltare. De plundrade ut folket med höga skatter och pålagor, men i deras egna kassakistor växte högarna av guld och ädla stenar. En av de värsta snyltarna var kalifens skatterådgivare. Han fick en hög med guldpengar av kalifen, men han betalade aldrig någon skatt. - Jag har inte råd, kved han. Jag måste förbättra mina egendomar. Men hans egendomar vansköttes och fick förfalla. Folket började undra var han gjorde av alla sina pengar. Det tisslades och tasslades på gator och i - Vi går hem till honom och ser efter, var det någon som föreslog. Då blev skatterådgivaren rädd. Han började skälva så benen skakade och tänkte att nu var goda råd dyra. Men så fick han en idé och skyndade sig iväg till kalifens slott. Han gick raka vägen till kalifen och sade: - Vördade härskare, tillgiv mig fattige undersåte att jag kommit på en idé som kan ge ännu mera guld i dina skattkistor. - Låt höra, sade ivrigt kalifen som också var en mycket sniken man. Och skatterådgivaren böjde sig fram och viskade i kalifens öra. När kalifen lyssnat sken han upp som en sol och sade: - Det är ju en genial idé som jag kommit på. Sammankalla genast allt folket så skall jag läsa upp mitt beslut om skattesänkning för alla som det vederbör. Härolderna sammankallade allt folket och kalifen sade: - Mina goda rådgivare har berättat för mig att skattebördan är alltför tung. Jag har därför beslutat att sänka skatterna. Vad jag nu tänker genomföra är den största skattepolitiska reformen . Eftersom det är marginalskatten som tynger värst har jag beslutat sänka den. Alla kommer att få sänkt marginalskatt! - Hurra, ropade folket. Leve vår store skattesänkare! Och så kastade man hattarna upp i luften så högt att de aldrig kom ner mera. Men en gubbe som levde på att sälja de ägg som hans höns värpte var litet misstänksam och muttrade: - Hur ska det där gå till egentligen? Kalifen kommer ju att få mindre i skatt och det går han aldrig med på. - Jag hör nog vad du säger, , ropade då kalifen. Men lyssna noga på mej så kommer du att förstå hur bra det blir när jag sänkt marginalskatten. betalar jag dej 100 mynt för dina ägg. Av de 100 mynten måste du betala 50 i skatt. Det är på tok för mycket. Jag sänker skatten till 45. Men om jag skall få råd med det så kan jag ju inte betala lika mycket som förut för äggen. Det förstår en förstaklassare. Jag betalar 90 mynt i fortsättningen, men din skatt blir bara 45. Du har alltså fått en kraftig skattesänkning. För det är ju marginalskatten som det är viktigast att sänka, det är vi väl alla överens om? - Men om hönsen värper mera ägg, hur går det då, frågade bekymrat. - Oroa dej inte, sa kalifens skatterådgivare. Då nackar du bara några hönor så är det problemet ur världen. gick jublande glad hem till sina höns och sin hustru. - Jag får skattesänkning, ropade han på långt håll. I fortsättningen behöver jag bara betala 45 mynt i skatt. Det är marginalskatten som är det viktiga, förstår du. Hustrun stod och bakade. - Ja, det där förstår jag väl, sa hon. ska jag göra mindre bullar också. Jag kallar dem marginalbullar. måste vi arbeta och spara. Vi måste skära ner vår konsumtion. Jag har hört kalifen på radio. Och så bakade hon bara hälften så stora bullar och degen som blev över kastade hon ut genom fönstret. vaknade och hade en otäck känsla av att han blivit lurad. Men så tänkte han: - Kalifen och hans visa skatterådgivare vet säkert bäst. Han vände sig mot väggen och somnade om. Han tyckte synd om dem för det var fina värphönor. - Det är tråkigt det här, sa han till dom, men kalifen har sagt att vi alla måste spara. Och så blev det sämre och sämre för tokar. Men kalifen och hans rådgivare kunde fylla sina skattkistor med ännu mera guld och ädla stenar. Tokarna knorrade inte. Marginalskatten hade ju sänkts. Att det blev sämre det fick man ta på köpet. Man kan ju inte få allt här i världen, eller hur? Krav om skärpta åtgärder mot skatteflykt och skattefusk har upprepade gånger ställts i . av utredningar och diskussion antogs slutligen av 1980/riksdag en lag innehållande en allmän skatteflyktsklausul. Redan vid riksdagsbehandlingen riktades kritik mot lagens uttunnande form och krävdes hårdare bestämmelser. Se t. ex. vpk-motion 1980/81:59. De kritiska synpunkterna har under det tilländalupna året besannats. Enligt uppgift har i ett enda fall lämnat ett negativt besked. I en intervju i säger professorn i skatterätt : Generalklausulen uppfyller inte de löften som lagstiftarna gav. Tyvärr spanar vi fortfarande efter de människor som skulle bli snällare och hederligare när lagen om skatteflykt kommer. Det blev mycket väsen Den ger inte ett nickel till staten. Den fångar t. ex. inte alls upp nolltaxerama. På tidningens fråga: Gynnar dagens skattelagar de fiffiga och uppfinningsrika? svarar professor : Ja, det kommer man knappast ifrån. Omfattningen f. n. i av skatteflykt och skattefusk finns av naturliga skäl inte exakt beräknad. I en undersökning om skatteundandragandet i utförd av beräknas att ca undandras från beskattning. Undersökningen har emellertid kritiserats såsom alltför begränsad. I debatten har nämnts siffror för omfattningen av den s. k. dolda ekonomin ända ! Oavsett den verkliga omfattningen av de summor som undandras beskattning är alla överens om att beloppen är mycket stora. Innebörden i skatteflykt och skattefusk är ju att de som gör sig skyldiga till dessa handlingar på övriga medborgare övervältrar en skattebörda som de själva smiter ifrån. Skatteflykt och skattefusk måste alltså skarpt fördömas. Mera kraftfulla åtgärder från samhällsorganens sida borde därför vara en Två förslag som kan öka effektiviteten i kampen mot skatteflykt och skattefusk ställs i denna motion: En skärpning av gällande lagstiftning mot kringgående av skattelag (lagen mot skatteflykt), varvid förslagen i vpk-motionen 1980/81:59 är en lämplig utgångspunkt. Tillsättande av en särskild, parlamentariskt sammansatt kommission med uppgift att fortlöpande ställa förslag om åtgärder mot skatteflykt och skattefusk. Med hänvisning till det ovan anförda föreslås. 1. att hos regeringen begär förslag till skärpning av lagen mot skatteflykt i enligt med vad som utvecklats i motionen, 2. att hos regeringen begär tillsättande av en särskild, parlamentariskt sammansatt kommission med uppgift att fortlöpande ställa förslag om åtgärder mot skatteflykt och skattefusk.