mot · G4021746 · 1981-01-27 00:00:00 — av i m. fl. om ett skogsvårdsprogram, m. m. Skogsnäringens utomordentliga betydelse för vårt land när det gäller produktion av råvaror för en del av våra viktigaste exportindustrier kräver särskilda överväganden. Skogsnäri ngen och skogsindustrin ger landet en avsevärd nettointäkt vid export av sågade trävaror, pappersmassa, papper och andra träfiberbaserade produkter. Vidare sysselsätter näringen många personer, vilket inte minst ur regionalpolitisk synpunkt har betydelse. Skogsbrukets förutsättningar och villkor, som bl. a. kommer till uttryck i skogsvårdslagstiftningen, innebär en strävan till en långsiktig hög skogsproduktion. Då fattade beslut om nu gällande skogsvårdslag framhöll vi från moderata samlingspartiet att de medel som anges för att uppnå detta produktionsmål ger en viss obalans mellan mål och medel. Att så också är fallet visar de gångna årens skogsvårdsinsatser när det gäller lövslybekämpning, röjning, plantering och skogsdikning. De svenska skogarna utvecklas inte gynnsamt i fråga om skogskubikmeterförråd per hektar, åldersklassfördelning och trädslagssammansättning. Således kan med fog hävdas att vi inte tillräckligt bra utnyttjar och förvaltar vår viktigaste förnyelsebara naturresurs. Paradoxalt nog sker detta som en ofta oinitierad och förvirrad debatt pågår om skälen till att avverkningarna totalt sett är för låga inom vårt skogsbruk. Då vi hävdar att skogsvårdsinsatserna är eftersatta och att ambitionsnivån inom skogsproduktionen är för låg innebär detta inte någon kritik mot landets skogsägare av olika kategorier. Däremot är det en bekräftelse på obalansen mellan mål och medel dels inom skogsvårdslagstiftningen, dels av den förda skogspolitiken. Skogsproduktionsresurserna i vårt land utnyttjas helt enkelt inte på ett nöjaktigt sätt. Förutsättningarna liksom det skogliga kunnandet och långvariga traditioner på skogsskötselns område inom vårt land är mycket goda. Detta måste tillvaratas på ett bättre sätt än vad nu är fallet. Skogsnäringens utomordentliga betydelse för vårt land när det gäller produktion av råvaror för en del av våra viktigaste exportindustrier kräver ånyo särskilda överväganden. Skogsnäringen ger landet större nettointäkt av valutor än någon annan näring. Den betyder också mycket för sysselsättningen i regionalpolitiskt svaga delar av landet, inte bara genom att ge arbete åt i skogsbruk och skogsindustri sysselsatt arbetskraft utan också genom att kombinerad drift av jord- och skogsbruk ger möjligheter att behålla jordbruk som eljest skulle försvinna. Det måste bedömas vara av avgörande betydelse för vårt land att skogsbruk och skogsindustri kan bestå och vidareutvecklas som lönsamma näringar. Skogsnäringen kommer att få arbeta under en hårdnande internationell konkurrens . Det är därför angeläget att det svenska skogsbruket ges goda förutsättningar att arbeta utan omotiverade ingrepp och att dess ägare och företrädare kan driva sin verksamhet rationellt. I förutsättningarna ingår givetvis den allmänna aktsamhet om skogen och miljö som är allmänt accepterad av sociala och ekologiska skäl. Enighet råder om att skogsbruket icke kan få bedrivas utan hänsyn till andra intressen som allmän naturmiljö, behov att bevara unika naturområden, friluftslivets behov inom speciella områden etc. Vårt lands i förhållande till befolkningens storlek mycket stora skogsmarksareal möjliggör dock att de begränsade områden som är naturunika eller där friluftslivet är av sådan art och omfattning att dess speciella krav icke kan tillfredsställas utan avsteg från ett rationellt skogsbruk bör kunna avskiljas i samarbete med olika intressegrupper. Inom den helt dominerande delen av skogsmarken måste enligt vår åsikt skogsnäringen ges möjlighet att driva skötseln så rationellt som möjligt. Givetvis skall man dock iaktta de restriktioner och föreskrifter beträffande exempelvis kemiska bekämpningsmedel som motiveras utifrån andra viktiga intressen. Samhällets krav på skogsproduktion måste sålunda anpassas både till biologiska och samhällsekonomiska förhållanden och till skogsmarkägares intressen. Målet om en hög och jämn virkesavkastning, genom ett större och bättre sammansatt virkeskapital än vad vi har, får dock inte eftersättas. Härvid är kravet på lönsamhet inom skogsbruket en viktig förutsättning liksom kravet på en skogsskötsel som vilar på biologisk grund och som varaktigt utnyttjar skogsmarkens virkesalstrande förmåga oeftergivligt. Skogsbruket skall således bedrivas efter företagsekonomiska principer, bl. a. för att möjliggöra att nå en acceptabel skogsproduktion. En bättre balans än vad som f. n. råder måste skapas mellan å ena sidan målsättningen för vårt lands skogsbruk och å andra sidan medlen att nå denna målsättning. Det går inte att rent allmänt uttrycka en hög målsättning för skogsproduktionen utan att tillerkänna skogsbruket vissa medel för att uppnå dessa mål. Härvid framstår kravet på ett framåtsyftande skogsvårdsprogram som självklart. Ett sådant program bör innehålla alla kända och erkända metoder som står till buds inom de allmänna ramar vilka vi ovan påtalat. Härvid intar åtgärder för skyndsam återbeskogning efter slutavverkning en central plats. Detta kan åstadkommas genom utveckling av bättre och säkrare återväxtmetoder och skogsodlingsmaterial. Intill dess sådana metoder och sådant material står till buds är det utomordentligt angeläget att de metoder som är kända kan komma till användning. Exempel härpå är att användningen av vissa bekämpningsmedel mot exempelvis icke önskvärt lövsly eller skadeinsekter tillåts liksom skogsgödsling och ändamålsenlig skogsdikning samt att ungskogsröjning och gallring ökar i omfattning. Detta kan ske främst genom att tillkomna detaljreglerande restriktionerna som rör skogsskötseln undanröjs. måste skogsbrukets behov av lönsamhet beaktas i långt större utsträckning än vad som är fallet i nu gällande skogsvårdslagstiftning. Skogsskötseln måste bedrivas utifrån ett lönsamhetskriterium. Detta krav bör grundas på erhållet rotvärde vid företagens slutavverkning och en bedömning av vad som kan vara rimligt att lägga ned i återväxtåtgärder med hänsyn till lokala förhållanden. Andra angelägna åtgärder i detta sammanhang är att låta plantor av tallarten , i större utsträckning än vad som är fallet, få komma till användning på sådana marker som är svårföryngrade eller har sådan belägenhet att denna tallart ger en säkrare återbeskogning. Sammanfattningsvis önskar vi ett skogsvårdsprogram som innefattar åtgärder för o förbättrade möjligheter att anlägga ny skog Med stöd av vad ovan anförts hemställs 1. att beslutar att hos regeringen begära förslag om ett skogsvårdsprogram som syftar till att skogsvårdslagens målsättning rörande en varaktig och hög virkesavkastning kan uppfyllas i enlighet med vad i motionen anförts, 2. att beslutar att hos regeringen begära förslag om sådan ändring i skogsvårdslagen att ett lönsamhetskriterium återinförs i denna lag. L. () i HANS () () () () () () () () . HÖGMARK (m) () ()