mot · G402715 · 1981-01-23 00:00:00 — av m. fl. om rätten att fritt saluföra vissa kosttillskott De senaste årens lagstiftning beträffande läkemedel har resulterat i en välkommen frihet för de s. k. naturmedlen - dock inom de förhållandevis snäva ramar som har kunnat medges av berörda myndigheter. Enligt läkemedelsförordningen är vara för invärtes eller utvärtes bruk som säges förebygga, lindra eller bota sjukdom att betrakta som läkemedel. S. k. naturmedel är undantagna från läkemedelsförordningen. Det synes dock inte vara medlets egentliga verkan i organismen, utan i stället hur man uttrycker medlets verkan på organismen. som avgör skillnaden mellan läkemedel och naturmedel. Naturmedel får säljas fritt i den öppna handeln på viss enklare medicinsk indikation enligt regler som utformats av och . Dessutom är s.k. kosttillskott, dvs. livsnödvändiga (essentiella) näringsämnen som vitaminer, mineraler och spårämnen undantagna från läkemedelsförordningen och får säljas fritt. Man har känt till att essentiella näringsämnen som vitaminer, aminosyror och mineralämnen oundgängligen behövs för att sjukdomstillstånd ej skall inträda. har man emellertid genom epidemiologiska studier i kombination med biokemiska undersökningar upptäckt att sambandet mellan kostens innehåll och ett stort antal specifika sjukdomstillstånd såsom cancer, depressioner, MS, infektionsbenägenhet etc. är ofantligt mycket mer betydande än vad man föreställde sig . Litteraturen uppvisar en under tidens gång avsevärt ökande mängd upptäckter av vilka olika svaghets- och sjukdomstillstånd som brister i födans innehåll leder till. Likaså redovisas imponerande - åtminstone för lekmannen resultat av sjukdomsbehandling med så naturliga ämnen som mineraler, vitaminer, aminosyror etc. Detta gäller för såväl psykiska som somatiska sjukdomstillstånd. Det har inte sällan satts i fråga om den skolmedicinska utbildningen i vårt land har givit tillräckligt utrymme för det som kan sammanfattas under benämningen näringslära. Därmed har möjligen förståelsen för att upplysa allmänheten om vikten av rätt näringsintag, för bibehållande av ett gott hälsoskydd, blivit något eftersatt. Men för att nu förtydliga motionens avsikt måste här ges några exempel avseende det känsliga förhållandet mellan kosttillskott och upplysning om dess verkan: Det har bl. a. visat sig att depressioner kan bero på brist på aminosyran tryptofan, som ingår i vår dagliga kost. Genom tillförsel av tryptofan kan sådana depressioner hävas. Tryptofan har sålts i den öppna handeln som kosttillskott. Två marknadsförare av tryptofan åtalades dock 1978 inför tingsrätten för brott mot läkemedelsförordningen. Enligt åklagaren hade just det tryptofanpreparat som dessa marknadsförde blivit läkemedel på grund av att de i en tidningsintervju uppgivit att vetenskaplig forskning visade att depressioner kunde bero på tryptofanbrist. Marknadsförarna hade dessutom förmedlat vetenskapliga arbeten om sambandet mellan tryptofanbrist och depressioner till kolleger i branschen, vilket enligt åklagaren också gjorde preparatet till ett läkemedel. Andra marknadsförare av tryptofan, som ej uttalat sig i massmedia angående vetenskapliga rön om preparatet och som ej hade förmedlat vetenskapliga skrifter om preparatet, åtalades däremot icke. Tingsrätten ansåg att brott mot läkemedelsförordningen hade begåtts. Domen har prövats av hovrätten, som inte fann anledning att ändra på den. Straffet blev höga dagsböter för de två marknadsförarna samt villkorlig dom och skyldighet att till kronan betala det förverkade värdet av den olaga läkemedelsförsäljningen, dvs. Som försvårande omständighet framfördes att de tilltalade på grund av sitt förflutna inom läkemedelsindustrin hade kunskap om att tryptofan hjälpte mot depressioner. Hovrättens dom skulle i sin yttersta konsekvens innebära att man för viss yrkesgrupp med läkemedelsförordningen som vapen skulle kunna kriminalisera innehav av kunskap och spridande av kunskap i näringslära samt ställa grundlagens paragrafer om yttrande- och tryckfriheten ur spel. Ifrågavarande åtal kom till stånd på grund av åtalsanmälan från . har också vid andra tillfällen försökt ingripa mot vad som egentligen är samhällsnyttig spridning av kunskaper i näringslära. nämndes t. ex. i ett TV-program att vår kost är alltför fattig på spårämnet selen och att omfattande studier har visat att man blir mer cancerbenägen vid selenbrist. I TV-programmet rekommenderades därför av en forskare ett intag av ca selen per dag i cancerprofylaktiskt syfte. Selen har sålts som kosttillskott på den öppna marknaden utan anmärkning från eller livsmedelsverket. efter det aktuella TV-programmet tillskrevs dock av . Refererande till det aktuella TVprogrammet ifrågasatte därvid om inte selenleverantörens avsikt med försäljningen av produkten selen är att den skall brukas som cancerprofylax. ansåg därmed tydligen att ett på marknaden förekommande preparat eventuellt är att betrakta som läkemedel i och med att svensk TV förmedlat de senaste rönen angående preparatets näringsfysiologiska effekter till allmänheten. bedriver samhället och ideella organisationer en omfattande folkbildningsverksamhet i syfte att höja folkhälsan, bl. a. genom att få individen att äta riktigt och kompensera bristfällig kost med kosttillskott som mineraler, vitaminer och spårämnen. Mot den bakgrunden måste det betraktas som anmärkningsvärt att , med åklagarnas hjälp, försöker ingripa mot spridning av näringslärans senaste landvinningar till allmänheten. I förlängningen av handlingssätt kan då lätt följa åtal och dom för verksamhet som kan vara betydligt mer samhällsnyttig än brottslig. Naturligtvis skall man inte tillåta en ohämmad upplysningsspridning i reklamsyfte. Men det kan aldrig ha varit lagstiftarnas avsikt att läkemedelsförordningens definition av begreppet läkemedel skall tillämpas så strikt att spridande av näringslärans senaste vetenskapliga rön och försäljning av hälsoskyddande kosttillskott skall kriminaliseras. Ur folkhälsosynpunkt och konsumentpolitisk synpunkt sett är det ju oerhört angeläget att sådana rön förs ut till så många som möjligt, speciellt i samband med förekommande marknadsföring av aktuella produkter - vare sig dessa tillhandahålles på apotek eller i öppna handeln. Ett slutgiltigt juridiskt ställningstagande i det s.k. tryptofanmålet kan givetvis komma att bli vägledande för den framtida rättstillämpningen i frågan. På grund av frågans stora principiella betydelse är det dock angeläget att denna och liknande frågor görs till föremål för en genomgående bedömning och översyn av samhällsnytta, tillämpningsregler m. m. Mot bakgrund av det anförda hemställs att hos regeringen begär en skyndsam översyn av sätt att tillämpa läkemedelsförordningen på den fria försäljningen av essentiella näringsämnen som mineraler, spårämnen, vitaminer och aminosyror. () () () () () ()