mot · G402727 · 1981-01-22 00:00:00 — om åtgärder för att bevara en gemensam sång- och lektradition Medvetandet om att våra invandrargrupper, för att kunna behålla sin förankring i ett nedärvt kulturarv, måste få samhällets stöd när det gäller att slå vakt om hemspråk och egna seder tycks ha vaknat på bred front i vårt samhälle. kan också den etniska och kulturella mångfald de olika invandrargrupperna tillför vårt land bli berikande för vår egen kultur. I sammanhanget bör dock påpekas att vi tycks vara på väg att glömma att vi också har ett ansvar för att förmedla något av ett eget svenskt kulturarv till kommande generationer. Ungdomar, som lämnar den obligatoriska skolan, har i allmänhet mycket ringa kännedom om svenska folksagor, folkvisor, den ord- och begreppsskatt som tillfört vårt språk eller om svensk poesi och litteratur från till våra dagar. Många barn inhämtar mycket av detta genom egen läsning , i synnerhet om man i hemmet stimulerar och något styr deras litteraturval. Men ungdomar från icke studievana miljöer blir som vanligt handikappade. På vissa områden är det också mycket svårt för hemmen att ge den stomme och den gemensamma kunskap, som kan bli till glädje i samvaron med jämnåriga och med andra generationer: det gäller behovet av en gemensam sångskatt och kännedom om svenska folklekar och danser. Sång och dans övas bäst i större grupper, och för att man skall få glädje av kunskapen bör den delas av många. gjorde man försök att genom de s. k. stamsångerna ge svenska folket en gemensam sångskatt, på samma sätt som många andra folk än har en gemensam fond av sånger som alla kan. En ganska god kännedom om den svenska psalmbokens viktigaste och vanligaste psalmer var också en självklarhet, vilket gör att än , bland människor och uppåt, vissa av våra mest kända psalmer och väckelsesånger är vad som kan påräkna gemensam anslutning i allsång, när varken sångböcker eller musikackompanjemang finns. Många barn och ungdomar känner sig främmande inför även de vanligaste psalmverser, och man kan inte längre räkna med att någon kan, eller ens längtar efter, de gamla stamsångerna av typ Mandom mod och morske män eller Ej med stora later och starka ord. Samma förvirring möter man om man med ungdomar försöker leka "går i ringen eller Jag gick mig ut en afton. Uppenbarligen är dessa lekar ett kulturarv som snabbt håller på att gå förlorat. Ändå är de, liksom sången. en form av gemenskap och glädje scm kan delas av alla, oberoende av ålder och exklusiv skicklighet. Innan det är för sent bör till kommande generationer räddas ett lämpligt urval sånger av våra svenska folkvisor, de mest älskade av våra psalmer och väckelsesånger och sångbart tonsatt svensk poesi av slitstark natur som t. ex. Dessa bör sammanställas i 10-20 nya stamsånger avsedda att bli envars egendom. På samma sätt bör ett urval sång- och danslekar kunna ingå i gymnastikundervisningen för att göra det möjligt för dem att överleva konkurrensen från skilda tiders modedanser, alltifrån till rock och shake. Regeringen bör låta enmansutredare inom undervisningsdepartementet eller inhämta förslag från , folkrörelser, kyrkor och samfund och andra organisationer där sång och/eller danslekar fortfarande lever kvar, liksom från berörda lärarförbund. Efter remissförfarande bör därefter kunna sammanställas nya stamsånger och ett minimikrav på kunskaper i gamla svenska lekar och danser, som genom den obligatoriska skolan bör göras till en del av ett bestående svenskt kulturarv i mångfaldens samhälle. Med hänvisning till ovanstående hemställer vi att hos regeringen anhåller om åtgärder för bevarandet av en gemensam svensk sång- och lektradition i enlighet med vad i motionen anförts. () ()