mot · G50289 · 1981-11-12 00:00:00 — Motion 1981/82:89 av m. fl. med anledning av proposition 1981/82:44 med förslag till lag om spridning av bekämpningsmedel över skogsmark 1 den socialdemokratiska miljömotionen 1980/81:1379 redovisas socialdemokratins syn på användningen av kemiska bekämpningsmedel inom jord- och skogsbruket. I motionen sägs: Vi bör sträva efter att möjligt avbryta användningen av kemiska bekämpningsmedel inom jord- och skogsbruket." Utifrån detta mål har vi från socialdemokratins sida föreslagit olika åtgärder för att kraftigt minska användningen av bekämpningsmedel inom jord- och skogsbruket. När det gäller användningen av kemiska bekämpningsmedel inom skogsbruket har vi åtskilliga gånger krävt att kommunerna skulle ges möjlighet att säga nej tili skogsbesprutning inom sitt område och kräva att mekanisk röjning i stället tillämpas. Den borgerliga riksdagsmajoriteten har vid vaije tillfälle avslagit detta krav. När det gäller bekämpningsmedelsanvändningen inom jordbruket har vi krävt att kraftfulla åtgärder skall vidtas i syfte att snabbt och i avsevärd grad minska denna. Bland dessa åtgärder har särskilt forskning och utvecklingsarbete framhållits. Vi har således krävt att forskningen om bekämpnings- och gödselmedel skall intensifieras och samordnas. Forskningsarbetet måste inrymma såväl grundforskning som målinriktad, tillämpad forskning och bygga på en samverkan mellan olika vetenskapliga institutioner och berörda myndigheter. För att nå bästa möjliga effekt bör ett sammanhållet projekt gemensamt för berörda forskningsråd, samt - sättas upp. För att den erforderliga samordningen skall uppnås bör en särskild ledningsgrupp tillsättas. I gruppen bör ingå företrädare för myndigheter, berörda forskningsorgan, näringsliv och fackliga organisationer. Ett tidsbestämt forsknings- och undersökningsprogram bör upprättas. En viktig del i ett sådant program är att kartlägga de effekter på människors hälsa som användningen av kemiska medel leder till. Forskningsprogrammet bör också ges en sådan inriktning att man kan kartlägga och gå igenom de bekämpningsmedel som används samt söka finna alternativa metoder till dessa. Kraven på forskningsinsatser utvecklas ytterligare i motion 1980/ 81:1379. Det är således enligt vår mening nödvändigt att genom olika åtgärder kraftigt minska användningen av bekämpningsmedel inom såväl jord- som Många skäl talar för att ett samlat grepp på denna användning omfattande såväl jord- som skogsbruket bör tas. Det var för att få ett sådant samlat grepp som regeringen tillkallade en särskild utredning för att granska just användningen av kemiska bekämpningsmedel i jordoch skogsbruket. Kommittén har avlämnat ett delbetänkande om bekämpning av lövsly. Kommitténs arbete med bekämpningsmedelsanvändningen inom jordbruket pågår. Därmed är det inte möjligt att bedöma bekämpningsmedelsanvändningen inom jord- och skogsbruket i ett sammanhang. Vi beklagar detta, men är likväl beredda att nu behandla bekämpningsmedelsanvändningen inom skogsbruket. Detta för att skogsbruket skall få de besked som erfordras för planeringen och genomförandet av avverkningsoch återväxtåtgärder. Det förslag regeringen presenterat i prop. 1981/82:44 innebär att spridning över skogsmark av bekämpningsmedel, avsedda för bekämpning av lövsly, i princip förbjuds. Länsstyrelserna får ge dispens från förbudet. Enligt vår mening ger regeringsförslaget med dess vidlyftiga dispensmöjligheter utrymme för godtyckliga bedömningar. 1 propositionen redovisas inte tillräckligt klart hur dispensgivningen skall utformas. Dispens från det generella förbudet skall i princip kunna sökas för alla skogsområden. Den osäkerhet detta leder till för såväl dem som slår vakt om miljö- och rekreationsintressena som dem som hävdar skogsbrukets behov att använda bekämpningsmedel är betydande. Varje form av meningsfylld planering omöjliggörs. Detta är olyckligt både för skogsbruket och för miljövården. Vidare ges inte kommunerna tillräckligt starkt inflytande över dispensgivningen. Vi kan därför inte acceptera regeringens förslag. Grundläggande för vår bedömning är att de regler som skall gälla för bekämpningsmedelsanvändningen skall vara klara och entydiga. Kommunerna skall ges ett avgörande inflytande. Varken skogsbruket eller miljövården skall behöva sväva i okunnighet om vad som gäller. Mot bakgrund av dessa principiella utgångspunkter vill vi upprepa de förslag vi tidigare lagt fram om kommunernas rätt att bedöma om bekämpningsmedel skall få användas inom kommunens område eller ej. Kommunerna bör inom ramen för den fysiska planeringen ange vilka skogsområden som skall undantas från besprutning. Inom dessa områden skall totalförbud mot spridning av bekämpningsmedel för bekämpning av lövsly gälla. Den långsiktiga plan där detta anges skall fastställas av kommunfullmäktige. Kommunfullmäktiges beslut bör inte kunna överklagas till annan instans. Enda överklagningsmöjligheten bör i sedvanlig ordning vara s.k. kommunalbesvär. Innan en kommun fastlägger det område för vilket totalförbud skall gälla bör de fackliga organisationerna höras. Det är viktigt att arbetarskyddsaspekterna blir klarlagda innan beslut fattas av kommunfullmäktige. Inom det av kommunfullmäktige fastställda området skall således ett totalförbud mot spridning av bekämpningsmedel för lövslybekämpning gälla. Från detta totalförbud skall dispens inte kunna ges. Omfattningen av de områden där totalt förbud råder avgörs således av kommunen. För övriga skogsområden inom en kommun som inte omfattas av totalförbudet - skall ett generellt förbud mot spridning av bekämpningsmedel för lövslybekämpning gälla. Från detta generella förbud skall dock dispens kunna lämnas. Ansökan om dispens skall inges till . som har att avgöra om dispens skall beviljas eller ej. Vid behandling av dispensansökan bör göra en samlad bedömning av alla för det enskilda fallet betydelsefulla omständigheter. Det gäller bl. a. det geografiska läget, skogsmarkens beskaffenhet, beståndssammansättning, terrängförhållanden, tillgång på arbetskraft för mekanisk röjning. Om så begärs bör, för att den långsiktiga planeringen inom skogsbruket skall underlättas, dispensansökan kunna prövas i samband med att anmälan om slutavverkning inges. Om dispens lämnas skall den omgärdas med alla de föreskrifter och bestämmelser som erfordras för att så långt möjligt minska olägenheterna ur miljösynpunkt. Genom det ovan redovisade förslaget uppnås ett totalförbud mot spridning av bekämpningsmedel för lövslybekämpning över de skogsmarker där kommunen utifrån de lokala förutsättningarna bedömer att sådan användning ej skall ske. Därmed garanteras ett totalt lekmannainflytande över beslutet om för vilka områden totalförbudet skall gälla. Omfattningen av totalförbudsområdena avgör kommunen helt självständigt. Några centrala anvisningar för kommunernas hantering av frågan erfordras således ej. Därmed möjliggörs en betydligt bättre och säkrare planering av såväl miljö- och rekreationsfrågorna som skogsbruket. Man vet exakt vad som gäller. För övriga skogsområden skall förbud mot spridning av bekämpningsmedel för lövslybekämpning gälla. Från detta förbud skall dock dispens kunna lämnas. Detta är motiverat, eftersom kommunen redan undantagit de områden som utifrån lokala förhållanden bedöms så viktiga att de skall beläggas med totalförbud. Regeringen har i sitt förslag med spridning av bekämpningsmedel inte avsett metoder där enskilda trädstammar behandlas med bekämpningsmedel. Vi kan ansluta oss till denna bedömning. Den kommitté som utrett frågan om användning av kemiska medel i skogsbruket beräknade att det skulle ta ungefär för en kommun att göra den ovan nämnda planen över skogsområdena i kommunen. Vi ansluter oss till den bedömningen och förordar därför att reformen träder i kraft . För tiden fram till dess bör totalförbud gälla över hela landet. Det innebär att den nuvarande provisoriska lagen om förbud mot besprutning av skogsmark mot lövsly förlängs med från till . Med hänvisning till vad som anförts i motionen hemställs 1. att beslutar anta det i motionen redovisade förslaget om förbud mot spridning av bekämpningsmedel över skogsmark, 2. att beslutar hos regeringen begära att erforderligt lagförslag utarbetas i enlighet med i motionen redovisade riktlinjer, 3. att beslutar att den särskilda lagen (1980:368) om förbud mot spridning av bekämpningsmedel över skogsmark förlängs till utgången av . () () HANS () () () () () () () () () () () ()