mot · G402965 · 1981-01-26 00:00:00 — av m. fl. om dansundervisning i skolan Små barn har ett enormt rörelsebehov. Man har uppskattat att 4-6-åringar flyttar sig eller byter ställning ca 100 gånger på . Barn har också behov av stillhet, men endast under korta perioder. Men hur tillmötesgår vi i samhället de små barnens rörelsebehov? Trafik och urbanisering har begränsat deras möjligheter att leka och röra sig. Förskolornas utrymmen är ofta för små för att tillfredsställa barnens kroppsliga aktivitetsbehov och den yttre miljön runt barnstugan artificiell och föga lockande till ras och lek. I och andra centralorter är möjligheterna till daglig promenad för barn begränsad. Flera kända psykologer - Piaget, Furth, Frostig m. fl. - är övertygade om att många barn kommer till skolan med ofullständigt uppövad förmåga att behärska kroppen och sinnena. Deras kropps- och sinnesmekanismer, på vilka inte bara läsförmågan utan all teoretisk kunskap vilar, är dåligt samordnade. Trots dessa alarmerande uppgifter tycks insikten om nödvändigheten av att söka förbättra förskolebarnens kondition och motoriska utveckling inte ha infunnit sig i tillräcklig grad. Kroppsrörelsernas betydelse för barnets hela utveckling Inom den psykologiska forskningen har ett allt större intresse ägnats åt barnens motoriska färdigheter och rörelsebehov. Ovan nämnda tre psykologer m. fl. anser att den sensomotoriska utvecklingen ligger till grund för den intellektuella, emotionella och sociala utvecklingen. Detta innebär att en störning av den sensomotoriska utvecklingen oftast leder till en försening eller störning av den övriga utvecklingen. Man har särskilt betonat den normala motoriska utvecklingens betydelse för en god kroppsuppfattning, vilken i sin tur påverkar jag-utvecklingen. Barnen behöver en klar, riktig och fullständig bild av sin kropp och dess position i rummet, annars kan barnen inte uppfatta de rumsliga relationerna i den yttre omgivningen. Kroppen blir referenspunkten eftersom det inte finns något absolut höger-vänster, upp-ner, framför-bakom osv. Barn som inte vet vilken sida som är vänster eller höger har svårt för att läsa från vänster till höger och vidare att skriva bokstäver och siffror i rätt ordning. Många barn börjar skolan med brister i dessa sensomotoriska basfärdigheter. Antalet barn med lässvårigheter har ökat oroväckande i våra skolor , trots ökade insatser i form av stödundervisning. En bidragande orsak till detta kan vara förskolebarnens bristande sensomoto Piagets teorier har suddat ut den traditionella gränsdragningen mellan psykiska och fysiska aktiviteter. Rörelse och tänkande är enligt Piaget synonyma och står ständigt i ett ömsesidigt beroende av varandra. Ju bättre ett barn kan kontrollera sina rörelser desto bättre kan det också koncentrera sig på utförandet av teoretiska uppgifter. Filosofen, psykologen, läkaren och har i sin bok gett följande uttryck för samma grundtanke. Men det är svårt att få någon att tro att rörelseorganen har lika stor och större betydelse för en människas moraliska och intellektuella daning. Om människan under sin uppväxt försummar sina rörelseorgan, kommer hennes utveckling att hämmas och hon kommer att ständigt förbli mera outvecklad än vad hon skulle bli genom förlusten av ett av de intellektuella sinnena. Barndansen kan engagera barnen i en meningsfull och strukturerad lek och träna barnen att fungera med sin kropp och sina sinnen. I barndansens rörelselekar kan också förenas tänkandet med handling på ett målinriktat sätt. Handlande förutsätter tänkande - att undersöka hur, när, var. hur mycket, åt vilket håll, i vilken ordning osv. Danslekarna kan om de är rätt organiserade stimulera till eget skapande och samarbete. Kropps- och rörelselekar borde vara självklara och obligatoriska aktiviteter i våra förskolor med tanke på barnens bristande möjligheter till sensomotirisk träning i dagens samhälle. Kommunalt anställda dans- och rörelsepedagoger som kan resa runt mellan förskolorna och stimulera barn och personal till fysiska aktiviteter och rörelseglädje vore därför synnerligen önskvärt. Gymnastiken och idrotten - de enda accepterade rörelseformerna i vår skola har presenterats en doktorsavhandling, vars syfte var att klarlägga låg- och mellanstadiebarnens upplevelse av gymnastik och idrott. Avhandlingen visade att många barn känner sig utsatta i gymnastiken, och att de är rädda för att göra bort sig. Jag-uppfattningen och självvärderingen hänger intimt samman med deras färdigheter i gymnastik och idrott. Såväl de svaga som de duktiga barnen är starkt påverkade av super-människoidealet - stark, duktig, överlägsen. och gymnastik kan komplettera varandra , rytmik, gymnastik och idrott bör kunna komplettera varandra. Vi behöver alla del av styrka, smidighet, kampanda, gemenskap, teknik och lek. Ett mycket bra exempel på en sådan samverkan är den internationellt kända gymnastikgruppen Malmöflickorna, vilken har sång och dans i sin verksamhet. Inom dansen finns en hel rad olika dansformer att erbjuda - folkdans, internationella danser, sällskapsdans, jazzdans, karaktärsdans, klassisk balett, , kreativ dans osv. Gymnastiken och idrotten är emellertid nästan de enda rörelseformer som skolan godkänt och accepterat, trots att det finns statligt anordnad utbildning för flera andra slag av rörelsepedagoger, t. ex. danspedagoger, folkdanspedagoger, rytmikpedagoger. är en del av vårt kulturarv Dansen är också en del av vårt kulturarv. Men detta riskerar att försvinna om vi inte anstränger oss att bevara det. Det är inte längre naturligt för barn och vuxna att leka och dansa tillsammans, sånglekar ingår inte som en naturlig del i umgänget mellan generationerna. Dansen är också en internationell konstart, som går över språkgränserna. Alla våra invandrargrupper har med sig traditioner i form av bl. a. dans, och förståelsen mellan barn från olika länder kan öka genom den gemenskap som dansen skapar. är över huvud taget ett sätt att vara tillsammans. Små barn lär sig i dansskolan att samverka och att ta hänsyn till varandra. Bland tonåringar finns ju ett enormt intresse för sällskapsdans i olika former. Dansen blir här ett viktigt medel att få kontakt med varandra. På lång sikt borde dans ingå i den kommunala över hela landet och befattningen danspedagog finnas i lärargruppen. bör också kunna vara ett alternativ till gymnastik. Emellertid torde dagens ekonomiska situation knappast medge någon utökning av musikskoleverksamheten, men som ett alternativ till annan tjänstetillsättning borde danspedagog kunna ifrågakomma. Den kunskap hon/han har i dans och pedagogik och förmågan att behärska uttrycksmedlet (sin kropp) innebär impulser till lek och dans även under den ordinarie personalens ledning. I kommunala musik- och dansskola har vuxit fram en omfattande dansverksamhet för förskolebarn. Från att ha börjat som ett försök i blygsam skala deltar samtliga daghem inom kommunen i någon form av dansverksamhet/danslek. Dansleken har vuxit fram ur det behov förskollärarna känt att få hjälp med rörelseaktiviteter för barnen. Många barn ide här grupperna har tidigare haft föga stimulans från sin hemmiljö eller har hindrats delta i dans av ekonomiska skäl eller av föräldrarnas yrkesarbete. Försök har också gjorts att anordna danslek för de allra minsta barnen och man har därvid funnit att dessa får större utbyte i en miljö där de känner sig hemma. Danspedagoger besöker därför daghemmen . För att kunna följa upp den dansverksamhet som påbörjats i förskolan har man också påbörjat liknande försök inom lågstadium. I när allt fler av våra förskolebarn drabbas av psykiska störningar, när allt fler betecknas som barn med särskilda behov och när inslaget av invandrarbarn blir allt större är det viktigt att ta till vara alla möjligheter till läkande, stimulerande och utvecklande verksamheter i förskolan. I det sammanhanget är dansen för dåligt utnyttjad. Rörelselekar ingår visserligen i de verksamheter som bedrivs i förskolan, men sannolikt skulle rörelselekarna bli både roligare, lärorikare och mer träningsinriktade om leken leddes av danspedagogiskt skolad personal. En medvetenhet om betydelsen av dansträning för barn finns bland förskolepersonal. Därom vittnar intresset för den kortkursverksamhet i ämnet barndans som anordnar . har på danspedagoglinjen en speciell utbildning i barndans. Som ovan nämnts brukar också skolan ordna korta kurser i detta ämne. Skolan har flera lärare med bred erfarenhet av barndans och har dessutom pågående forskningsprojekt sensomotoriska, pykiska och sociala effekter av dans- och rörelseträning hos förskolebarn. Skolans inriktning på barn gäller arbete såväl med barn (danspedagogerna) som för barn (koreografer och mimare). Förskollärarutbildningen innehåller inte något separat ämne barndans. Dock förekommer övningar i rörelselekar. Det finns en allmänt positiv inställning till ytterligare kulturella aktiviteter och ett särskilt intresse för dans både bland förskollärare och vid förskoleseminarierna. Vi menar således att dansen bör ha självständig ställning inom ramen för den kommunala och därmed en anknytning till skolans fria och frivilliga aktiviteter samt till förskoleverksamheten. Vi anser också att förskollärarutbildningen bör tillföras ämnet barndans samt att detta ämne bör utvecklas i samarbete med . Med hänvisning till vad ovan anförts hemställs att hos regeringen hemställer om en utredning syftande till att söka åstadkomma former för ökad dansundervisning inom såväl förskola som skola. () () () () () () () () HANS NYHAGE (m)