mot · G402776 · 1981-01-22 00:00:00 — av m. fl. om omhändertagande av hushållsavfall Den nya renhållningslagen, vilken antogs av och trädde i kraft , har för många av glesbygdens fastighetsägare blivit en besvikelse. De stora förväntningarna om en smidigare och liberalare tolkning, med större hänsyn till den enskilde fastighetsägarens vilja och möjlighet till att själv omhänderta sitt hushållsavfall, har i mycket liten utsträckning beaktats i kommunernas renhållningsplaner. Den betydande kritik som riktades mot den förra renhållningslagen medförde att regeringen tillsatte en utredning för att se över soplagen. Den parlamentariskt sammansatta utredningen, vilken antog namnet renhållningskommittén, lade fram sitt betänkande . Förslaget innebar att kommunerna skulle få vidgade befogenheter att själva besluta om renhållningen men också att fastighetsinnehavarna i glesbygden själva skulle få avgöra om de har behov av kommunens hjälp med borttransport av avfallet. förslag om att fastighetsägarna på glesbygden skulle få ta hand om sitt hushållsavfall vann dock varken dåvarande departementschefens eller majoritetens av gillande. Tydligen hoppades man i stället på att kommunerna själva, utan att detta behövde fastställas i lag, på ett smidigt och generöst sätt skulle ta hänsyn till de fastighetsägare som själva ville och kunde ta hand om sitt avfall. Denna förhoppning har tyvärr inte infriats. Kommunerna, som fått rätt att själva bestämma över renhållningsverksamheten, har i stor utsträckning fortsatt med sin tidigare renhållningsordning och struntat i riksdagsbeslutets innebörd. Någon större hänsyn tycks inte på många håll tagits till renhållningslagens 4 §, eller till de rekommendationer som också finns i jordbruksutskottets betänkande 1978/79:35. I 4 § andra stycket i renhållningslagen står det att hänsyn skall tagas till fastighetsinnehavarnas möjlighet att själva ta hand om avfallet på ett från hälso- och miljösynpunkt godtagbart sätt. Kommunerna skall vidare beakta att bortforslingen anpassas till behovet för olika slags bebyggelse. Vidare skriver utskottet i sitt betänkande, vilket majoritet antog, utskottet vill dock i sammanhanget framhålla, att utskottet delar föredragandens åsikt att det kan framstå som omotiverat att en enskild med ett litet hushåll och möjligheter att själva omhänderta sitt avfall på ett godtagbart sätt, skall vara tvungen att lämna avfallet till kommunen. att kommunerna i sådana och liknande fall utnyttjar sin möjlighet att ge dispens från den kommunala bortforslingen när de lokala förhållandena medger detta. Dessa och liknande synpunkter i jordbruksutskottets betänkande har man tyvärr inte i någon större utsträckning tagit hänsyn till. Enda möjligheten att ge fastighetsägare på glesbygden möjlighet och rätt till att själva omhänderta sitt hushållsavfall är enligt mitt bedömande att i likhet med renhållningskommittén ge dessa en lagstadgad rätt därtill. Renhållningslagen bör således ändras på ett sådant sätt att detta blir tillåtet. Vidare bör det från rättssäkerhetssynpunkt utformas sådana regler att den enskilde medges möjlighet till sakprövning av kommunens beslut. Prövning bör ske av länsstyrelse. Som vägledning för utarbetande av sådana förändringar som föreslås i motionen bör reservationerna 1, 2 och 3 i jordbruksutskottets betänkande 1978/79:35 gälla. Det ankommer på vederbörande utskott att utarbeta lagtext. Med stöd av vad ovan anförts hemställs att beslutar om ändring i lagen om hantering av avfall i enlighet med vad i motionen anförts. () ()