mot · G4021053 · 1981-01-26 00:00:00 — av i m. fl. om beredskapsarbeten för arbetslösa med socialmedicinska arbetshinder, m. m. bedriver arbetsplatser för specialanvisad arbetskraft. Syftet med verksamheten var att ge temporär sysselsättning åt arbetslösa med svåra socialmedicinska arbetshandikapp. De flesta av arbetsplatserna har varit anordnade för alkoholskadade arbetslösa. De vanligaste sysselsättningarna har varit skogsvård och vägarbeten, men vatten- och avloppsarbete liksom natur- och fornminnesvårdsarbeten förekommer. Arbetsplatserna har varit fördelade över hela landet med undantag för och och har som mest varit drygt 40 med över 900 förläggningsplatser. Antalet arbetslösa som beretts sysselsättning var i genomsnitt 800-900. Genomströmningen har dock varit av den omfattningen att 2 000-2 500 personer sysselsätts , längre eller . De praktiska erfarenheterna av verksamheten visar att arbetsplatserna varit av stort värde för många människor genom att de kunnat erbjuda såväl arbete ösom bostad och viss social omvårdnad i svåra sysselsättningssituationer. Det är inte heller utan intresse att det arbete som utförts framför allt i skogsbruket har haft stor betydelse för skogsvårdsarbetet i de områden där arbetsplatserna har varit lokaliserade. Inom ett så eftersatt arbetsområde som slybekämpningen i plantskogar har verksamheten varit synnerligen värdefull. och har emellertid delvis haft kritiska synpunkter på verksamheten. I huvudsak gäller detta arbetsplatsernas lokalisering, boendeformen samt sammanförandet av arbetslösa med samma arbetshandikapp till särskilda beredskapsarbetsplatser. Sammanförandet av arbetshandikappade till särskilda kollektiv och arbetsplatsernas lokalisering överensstämmer inte med socialvårdens syn på dessa frågor. Således visar erfarenheten att förhållandevis få anvisade blivit så rehabiliterade att de kunnat återgå till arbete på den öppna arbetsmarknaden. har endast övergått till sådan anställning. Osakerna till den låga rehabiliteringseffekten får sökas i många samverkande omständigheter. Erfarenheter av det här slaget torde emellertid enligt vår mening inte på något avgörande sätt avvika från erfarenheterna med liknande klientel i annan rehabiliterande verksamhet. Då verksamheten isnte i alla delar svarat mot ställda förväntningar tillsattes 1974 inom en arbetsgrupp med uppgift att göra en bedömning av de resultat som nåtts vid arbetsplatserna för specialanvisad arbetskraft och att lämna förslag beträffande den fortsatta verksamheten. Arbetsgruppens förslag togs av , och en femårig avvecklingsperiod inleddes. I anledning härav har fram t. o. m. 1980 ca 1/3 av arbetsplatserna avvecklats. Arbetsgruppens förslag innebär i korthet följande: Arbetsgruppen anser att särskilt anordnade beredskapsarbeten för arbetslösa med psykiska eller socialmedicinska arbetshinder kommer att behövas även i fortsättningen. Det finns emellertid skäl för förändringar av verksamheten i flera avseenden. Arbetsgruppen föreslår att de nuvarande arbetsplatserna med förläggning successivt avvecklas och att den framtida verksamheten organiseras så att man i så liten utsträckning som möjligt särbehandlar de handikappade. Ansträningarna bör i första hand inriktas på att finna lämpligare sysselsättningsformer än beredskapsarbete. Någon anledning att eftersträva en ökning av verksamheten utöver nuvarande nivå anser arbetsgruppen inte föreligga. Arbetsplatserna bör lokaliseras till större tätorter, bl. a. för att behovet av social och medicinsk service skall kunna tillgodoses. Bostadsfrågan för de specialanvisade bör lösas inom ramen för det ordinarie bostadsbeståndet. Ansvaret för boende och social service bör föras över till kommunerna. Vid de nuvarande förläggningarna har de anvisade fri bostad och viss service. Med hänsyn till att löneförmånerna i huvudsak motsvarar dem på den öppna arbetsmarknaden samt till angelägenheten av att erhålla likartade villkor för alla beredskapsarbetare föreslår arbetsgruppen att en avgift införs. Denna bör motsvara kostnaderna för logi, städning och övrig service. Avvecklingen av nuvarande arbetsplatser bör inte ske snabbare än att verksamhetens totala omfattning kan hållas vid oförändrad nivå. I första hand bör avveckling aktualiseras vid de arbetsplatser där beläggningen varit otillfredsställande eller där arbetsplatsens lokalisering eller förläggningsbyggnadernas standard motiverar en förändring. Det behov av information om planerade förändringar som en omläggning aktualiserar bör särskilt beaktas. De personalförändringar som behöver ske skall genomföras i samråd med berörda fackliga organisationer. Den mer påtagliga förändringen i arbetsgruppens förslag är givetvis förslaget om avveckling av de nuvarande arbetsplatserna med förläggning. Alternativet att arbetsplatserna bör lokaliseras till större tätorter med bl. a. social och medicinsk service har både för- och nackdelar. Detsamma gäller beträffande bostadsfrågan för de specialanvisade som skall lösas inom ramen för det ordinarie bostadsbeståndet liksom att ansvaret för boende och social service bör föras över till kommunerna. Det finns anledning hysa oro för dessa problematiker också i den nya situationen. Således innebär den större frihet som erbjuds i tillvaron också större risker för misslyckande. Att de större orterna som verksamheten nu omlokaliseras till medför större sociala påfrestningar är ett känt faktum. En förhållandevis skyddad miljö med bostad, ordnade matförhållanden, arbete och viss social service har bytts mot en tillvaro som möjligen erbjuder större möjligheter till bredare utbud av arbete men också med visshet större risker för misslyckanden. Enligt vår mening har så många arbetsplatser nu nedlagts att det är fullt möjligt att studera effekterna av de specialan visades rehabilitering i den nya situationen. I avvaktan på en sådan utvärdering bör ett uppehåll beträffande arbetsplatsernas omlokalisering göras. Det är viktigt att nå kunskap om huruvida verksamheten i sin nya form verkligen ger bättre resultat än den gamla innan hela omlokaliseringen fullföljs. Med stöd av vad i motionen anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna att omlokaliseringen av arbetsplatser för specialanvisad arbetskraft temporärt avbryts och att en utvärdering av omlokaliseringens effekter utförs. L. () i (m) HANS NYHAGE (m)