ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G402863 · 1981-01-22 00:00:00 — av m. fl. om stödet till dagspressen och organisationstidskrifter I budgetpropositionen tas anslagen Stöd till dagspressen och Lån till dagspressen upp med preliminärt beräknade belopp i avvaktan på särskild proposition med hänvisning till att beredningen av dagspresskommitténs förslag ännu inte är avslutad. I fråga om stödet till organisationstidskrifter läggs däremot fram förslag i budgetpropositionen som innebär en minskning av stödet med 15 milj. kr. När det gäller stödet till dagspressen får vi återkomma när regeringens proposition föreligger. Vi vill emellertid erinra om vår motion med anledning av den s. k. besparingspropositionen (motion 1980/81:79), där vi deklarerade att vi inte kunde godta några generella försämringar av dagspresstödet. I motionen påtalades också behovet av uppräkning av produktionsbidragen . Våra farhågor för dagspressens ekonomiska situation har numera ytterligare bekräftats. Vår uppfattning att det inte finns utrymme för någon sänkning av dagspresstödet kvarstår sålunda. Vidare anser vi att dagspresskommitténs förslag, som bl. a. innebär en ny metod för uppräkning av produktionsbidragen, i sina huvuddrag bör genomföras. I fråga om organisationstidskrifterna föreslås som nämnts en minskning av stödet med 15 milj. kr. Denna åstadkoms på det sättet att ett tak på 1 milj. kr. för stödet till den enskilda tidskriften införs. Föredragande statsrådet anför att effekterna av förslaget kan vara svåra att överblicka, varför han noggrant kommer att följa utvecklingen. I och för sig är det märkligt att regeringen framlägger förslag vars effekter man inte anser sig kunna överblicka. Redan på grund av detta bör avvisa förslaget. Men härtill kommer allmänt kända förhållanden, som talar mot en minskning av stödet. Kostnadsutvecklingen, inte minst på grund av postverkets taxehöjningar, skulle egentligen motivera en uppräkning av stödet. I detta läge bör man enligt vår mening i varje fall avstå från en sänkning av stödet. Vi kan för vår del i besparingssyfte medverka till att 7 § förordningen (1977:607) om stöd till organisationstidskrifter upphävs, vilket skulle innebära en besparing på inemot 3 milj. kr. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att 1. avslår den av regeringen förordade ändringen i grunderna för stödet till organisationstidskrifter, 2. till Stöd till organisationstidskrifter för /82 anvisar ett i förhållande till regeringens förslag med . förhöjt förslagsanslag av . () () () () () () BO () () HANS () ()
mot · G402865 · 1981-01-26 00:00:00 — av förste vice talmannen om sekretesskydd för skolpsykologs och skolkurators verksamhet I sekretesslagen (SFS 1980:100) 7 kap. 9 § finns sekretessregler rörande skolans elevvård m. m. till skydd för enskilds personliga förhållanden. För det obligatoriska skolväsendet och gymnasieskolan gäller sekretess med s. k. omvänt skaderekvisit för den särskilda elevvård som bedrivs av skolpsykolog och skolkurator beträffande uppgift som hänför sig till psykologisk undersökning eller behandling och för uppgift om enskilds personliga förhållanden hos psykolog eller kurator. För elevvården i övrigt gäller ett svagare sekretesskydd enligt ett s. k. rakt skaderekvisit. Sekretess skall enligt sekretesslagen iakttas också i förhållandet mellan olika verksamhetsgrenar inom samma myndighet, när de är att betrakta som självständiga i förhållande till varandra. När det gäller sekretesskyddet i förhållande till den övriga elevvården för uppgift av ovan angivet slag hos skolpsykolog och skolkurator ger lagen och dess förarbeten knappast någon vägledning. Denna oklarhet är ytterst betänklig, då skolpsykologens och skolkuratorns verksamhet bygger på ett förtroendefullt förhållande till elever, föräldrar, syskon, lärare m. fl. i ytterst känsliga frågor rörande mänskliga relationer. Självklart måste den särskilda elevvården som utförs av skolpsykolog och skolkurator ske i nära samarbete med elevvården i övrigt, t. ex. genom elevvårdskonferenser och samtal. Många enskilda ärenden kan bäst lösas av läraren med stöd av psykolog eller kurator. Såväl inom samhället som inom skolan finns en positiv strävan mot större öppenhet och fördomsfrihet såvitt gäller synen på mänskliga problem. Trots detta förutsätter den särskilda elewårdsverksamhet som bedrivs en bas av förtroendesekretess. Detta hindrar dock inte att råd om lämpliga elevvårdande åtgärder skall kunna ges, bara psykolog eller kurator inte röjer bakomliggande förhållanden utan att vederbörande är införstådd med detta och givit sitt tillstånd. I sekretesslagen 7 kap. 1 § regleras sekretessen för uppgift om enskilds hälsotillstånd eller andra personliga förhållanden inom skolhälsovården. Skolhälsovården bör enligt lagen normalt vara att betrakta som så självständig i förhållande till elevvården i övrigt att sekretess skall upprätthållas också i förhållande till denna. Även den särskilda elevvård som bedrivs av skolpsykolog och skolkurator bör ges en motsvarande ställning som självständig verksamhetsgren i förhållande till skolans elevvårdande verksamhet i övrigt. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar om sådan ändring av sekretesslagen 7 kap. 9 § att den särskilda elevvård som bedrivs av skolpsykolog och skolkurator i lagen uttryckligen skall hänföras till en självständig verksamhet i förhållande till elevvården i övrigt.
mot · G402866 · 1981-01-22 00:00:00 — av m. fl. om tidigare stängning av vallokalerna Röstning på posten vid allmänna val har ständigt ökat i omfattning och utnyttjades vid riksdagsvalet av 738 217 personer, 1976 av 1 197 854 och vid valet av 1 517 623 personer. Följaktligen har belastningen på de ordinarie vallokalerna minskat i motsvarande omfattning, och de stänger fr. o. m. valet mot tidigare . Denna reform var mycket motiverad och ägnad att få fram det slutliga valresultatet tidigare. Den omfattande poströstningen har emellertid också den negativa konsekvensen för ett snabbt slutresultat genom den möjlighet som finns att på valdagen ändra på en tidigare avlämnad poströst. Härigenom kan de som arbetar i vallokalerna inte påbörja arbetet med att öppna poströsternas ytterkuvert och lägga ner valkuverten i valurnan förrän vallokalerna stängt . Någon kan ju komma in i sista stund och ändra sin poströst. Det slutliga valresultatet fördröjs säkerligen genom att ovan nämnda förberedelsearbete inte kan utföras. Det finns enligt vår uppfattning skäl att försöka åstadkomma förbättringar. Enligt undersökningar som gjort i 50 kommuner beräknas vid riksdagsval ca 500 personer av 1,5 miljoner poströstande ha ändrat sin poströst på valdagen, dvs. obetydligt över en tredjedels promille. har behandlat denna fråga men kommit fram till att man inte är beredd att föreslå ett slopande av möjligheterna att ändra en avgiven poströst. Antalet poströster kunde då förväntas minska. Ej heller ville man sätta en viss tidpunkt på valdagen efter vilken ändring av poströst inte skulle tillåtas. Skälet härtill är vissa problem med avprickningen i vallängderna. Av det förda resonemanget framgår att en fortsatt väntad ökning av poströstandet ytterligare kommer att fördröja sammanräkningen, som arbetet i vallokalerna kommer att minska. Med anledning härav kan det vara motiverat att vid valet stänga vallokalerna tidigare, dvs. Erfarenheterna från de senaste valen har visat att ett mycket begränsat antal väljare röstar den sista timmen. Med stöd av ovanstående hemställs att beslutar att vallokalerna skall hållas öppna valdagen mellan och 19.00. () ()
mot · G402868 · 1981-01-23 00:00:00 — av m. fl. om ändrad benämning på civilutskottet Det nuvarande namnet på civilutskottet tillkom i samband med enkammarreformen. Då fanns det ett civildepartement som bl. a. skötte länsstyrelserna och vissa andra frågor, vilka nu handläggs av kommundepartementet, samt ärenden om bebyggelseplanering, byggnads-, lantmäteri- och kartväsen, vilka nu handläggs av . Dessa ärendegrupper behandlas i numera av civilutskottet. Dessutom handlägger utskottet som en väsentlig uppgift bostadsbyggandet, som vid enkammarriksdagens början inom regeringens kansli administrerades av . Det kan noteras att dåvarande inrikesutskottet bytte namn till arbetsmarknadsutskottet när motsvarande departement bytte namn. Man kan således konstatera att inte heller vid enkammarriksdagens början stämde departementsnamn med utskottsnamn. Utanför låg den kanske viktigaste biten, nämligen bostadsbyggandet. Det finns starka skäl att låta utskottets namn få ett uttryck som bättre än f. n. talar om vad utskottet sysslar med. Utskottets huvudsakliga uppdragsgivare är utan tvekan ; namnet på utskottet skulle därför exempelvis kunna vara bostadsutskottet även om detta inte är heltäckande. Det finns dock många exempel i utskottsorganisationen, där utskottens namn endast delvis täcker dess ämnesområde. , när människor fordrar ett lättförståeligt språk och uttryckssätt, är det givetvis viktigt att föregår med gott exempel. De flesta som hör eller ser att ett utskott i heter civilutskottet frågar sig med rätta vilka frågor som behandlas där. Namnet vilseleder snarare än avspeglar utskottets huvudsakliga arbetsuppgift. Så bör det naturligtvis ej vara. bör byta namn. Mot bakgrund av det ovan anförda hemställs att beslutar uppdra åt talmanskonferensen eller förvaltningsstyrelsen att låta utreda den i motionen behandlade namnfrågan och lämna förslag i ärendet. () ()
mot · G402870 · 1981-01-23 00:00:00 — av i m. fl. om ändrat förfarande när sjuklön utbetalas från forskningsanslag Vid riksdag fäste i och , var för sig, uppmärksamhet på de egendomliga förhållanden som råder då universitetsanställd forskningspersonal får tjänstledighet för sjukdom eller graviditet. Sjuklönen utbetalas då av forskningsanslaget, medan sedermera till kompenserar icke - som man skulle kunna tro - forskningsanslaget utan statsverket under inkomsttiteln pensionsmedel. Av alla transfereringar är nog överföringen av forskningsmedel till pensionsmedel en av de märkligaste. har som förflutit vid upprepade tillfällen, , genom motioner och frågor, gjorts uppmärksam på problemet. Vederbörande statsråd har lika envist förklarat att ingenting går att göra åt saken, och bl. a. tröstat sig och med att saken inte har så stora proportioner och att regeringen kan pröva ett överskridande av anslagen till forskningsråd och myndigheter. Ett exempel på detta problem föreligger bl. a. inom jubileumsfond, där betydande belopp har måst avsättas för att täcka kostnader för sjukvikarier i samband med anslagsredovisningar från medelsförvaltande organ. Vid det tillfälle då frågan senast ventilerades i kammaren utlovade den dåvarande budgetministern att fortsätta att fundera på frågan. hade förutsatt att regeringen - på förslag av utbildningsutskottet i - borde pröva saken och underställa ett förslag för beslut. Något sådant förslag har icke förebragts. Med stöd av vad ovan anförts hemställs att hos regeringen anhåller om förslag till ändrat förfarande när sjuklön utbetalas från forskningsanslag. G. () i () () () ()
mot · G402871 · 1981-01-26 00:00:00 — Motion 1980/81:871 av om ökad möjlighet för myndigheter att upphandla tjänster har framhållit den betydelse avgiftsfinansieringen har för ett riktigt utnyttjande av samhällets resurser. I lantmäteriverkets yttrande över förvaltningsutredningens huvudbetänkande har ett intressant påpekande gjorts. Om en myndighet tar betalt för att utföra en viss tjänst, men samma arbete kan utföras hos någon annan myndighet utan att ersättning behöver betalas blir resultatet en snedvridning som kostar pengar. Detta kan gälla myndigheter emellan. exempel är att lantmäteriet är den myndighet som i många fall bäst kan klara av vissa typer av tjänster som rör fastigheter, t. ex. fastighetsvärdering och kartframställning. anför vidare: Det vore därför naturligt och rationellt att lantmäteriet i regel utförde dessa arbeten åt andra myndigheter mot betalning. Detta motverkas emellertid av att många myndigheter saknar medel att betala lantmäteriets tjänster. Detta beror till stor del på att myndigheterna ifråga har sina kostnader låsta till olika kostnadsslag. Man har pengar till löner åt egen personal men inte till att köpa tjänster. Expensanslagen är oftast otillräckliga. Följden blir att man utför arbetet i egenregi till betydligt högre kostnad för samhället än om tjänsten köpts. Det förhållande som här påpekats av lantmäteriverket torde gälla också vid avvägningen egenregi eller köp av tjänster från enskilda företag. Både andra myndigheter och företag kan ju ha service att erbjuda som myndigheten själv inte kan klara i egenregi annat än till högre kostnad än vad marknaden erbjuder. förslag i det nämnda remissyttrandet är att myndigheterna bör ges större frihet att handha sina anslag, och sålunda fördela om pengar från tjänster till expensanslag om detta leder till besparingar. Om detta är en lämplig åtgärd och tillräcklig för att lösa problemet, bör prövas. påpekande bör därför föranleda en översyn av hur anslags- och budgetsystemet påverkar avvägningen mellan egenregi och upphandling. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställes att hos regeringen anhåller om utredning av möjligheten att åstadkomma besparingar genom viss förändring av budgetteringstekniken, innebärande större frihet för myndigheter att upphandla tjänster som ersättning för verksamhet i regi.
mot · G402877 · 1981-01-23 00:00:00 — av om tillstånd till ölförsäljning Det råder mycken byråkrati kring affärsinnehavares ansökan om att få sälja folköl. Inte mindre än 7 olika handlingar skall enligt ansökningsformuläret bifogas ansökan till . En del av dessa är lätta att få fram, medan andra kan definieras som byråkratiska påfund. Till sådana kan åtminstone 4 av handlingarna hänföras, nämligen: Registrerings- eller firmabevis eller motsvarande Registreringsbevis för aktiebolag kan ta att få fram. Vid överlåtelse eller nystartad firma måste då först ansökan inlämnas för enskild firma, och förnyad ansökan måste sedan insändas när aktiebolaget är registrerat. Detta förfarande borde förenklas så till vida att ansökan fick gälla för aktiebolag. Planritning i två exemplar över försäljningsstället Det torde vara till fyllest för tillståndsgivningen med enbart en planskiss över lokalen. Godkännande från hälsovårdsnämnden att lokalen får användas som livsmedelslokal Vid nyetablering eller ägaröverlåtelse sker i regel slutbesiktning av hälsovårdsnämnden först en eller innan butiken öppnar. Detta är för att kontroll av kyla i kyl- och frysdiskar kan ske först när alla färskvaror är upplockade i diskarna. I dessa fall kan tillstånd för ölförsäljning ej erhållas förrän fått godkännande från hälsovårdsnämnden. Det är svårt att inse att något samband skulle finnas mellan kyl- och frysförvaring av livsmedel och tillstånd för ölförsäljning. Inte desto mindre är på grund av denna bestämmelse många livsmedelsbutiker nödsakade att öppna utan öltillstånd. Handling som styrker dispositionsrätt över lokalen I många fall har hyreskontrakt ej hunnit erhållas, då öltillstånd söks. Dessutom kan man fråga sig, om man insänder ritningar över lokaler, som man ej disponerar. Till detta kan läggas, att det ibland inträffar att snabba ägarbyten måste ske p. g. a. sjukdom eller andra orsaker. I dessa fall finns inga gällande öltillstånd för nye ägaren. Hela ansökningsproceduren måste genomföras omigen. Denna byråkrati orsakar mycket onödigt arbete och skapar irritation mellan myndigheter, köpmän, personal och kunder. Med stöd av det anförda hemställs att hos regeringen begär en översyn av bestämmelserna för ansökan om tillstånd till detaljhandel med öl i syfte att förenkla desamma.
mot · G402880 · 1981-01-26 00:00:00 — av förste vice talmannen om rätt till ersättning i vissa fall i taxeringsprocesser Enligt nuvarande bestämmelser kan skattskyldig inte få ersättning för kostnader i samband med skatteprocesser. Utgången av processen har därför - i motsats till vad som gäller i civilprocessen - ingen betydelse för kostnadsfördelningen. Alla utgifter som den enskilde har för att få sin sak prövad kommer därför till syvende och sist att belasta hans egen ekonomi. Frågan om ersättning till enskild part i förvaltningsprocessen har tidigare utretts av Besvärskunniga. I betänkandet Lag om förvaltningsförfarandet SOU 1964:27 föreslogs möjligheter för enskild part att erhålla sådan. Frågan har fått förnyad aktualitet genom den s. k. generalklausulen, som trädde i kraft . Vilken omfattning tillämpningen av denna kommer att få vet man inte. I propositionen 1980/81 framhölls bl. a. att det inte var lämpligt att styra utvecklingen genom detaljerade anvisningar om dess tillämpning i olika fall. I stället ansågs det vara skattedomstolarnas sak att i varje särskilt fall pröva om ett visst förfarande är förenligt med eller strider mot grunderna för de aktuella bestämmelserna. Detta torde i sin tur leda till att många ärenden till betydande kostnader måste föras ända upp till regeringsrätten för att klarhet skall vinnas om vad som är att anse som gällande rätt. Inte ens om den skattskyldige kan visa att skattemyndigheternas ifrågasättande av åtgärden varit helt felaktigt eller att ärendet aktualiserats av prejudikatsskäl har han möjlighet att få någon ersättning för sina kostnader. Det nämnda har på ett påtagligt sätt aktualiserat frågan om ersättning till enskild part som åsamkas särskilda kostnader i en taxeringsprocess. Jag anser därför att behovet av, förutsättningarna för och omfattningen av en sådan ersättning ånyo bör utredas. Med hänvisning till det anförda hemställes att begär att regeringen låter utreda frågan om ersättning i vissa fall till enskild part i taxeringsprocess enligt med vad ovan anförts.
mot · G402881 · 1981-01-26 00:00:00 — av m. fl. om införande av omsättningsskatt på aktier Aktiehandeln (A-listan) vid omsatte 1980 . Därutöver handlades det med aktier på fondhandlarlistan. I är de flesta varor belagda med indirekta skatter, bl. a. livsmedel och andra nödvändighetsvaror. Aktier-en typisk rikemansvara-är däremot inte skattebelagda. Detta bidrar till de indirekta skatternas regressiva karaktär, dvs. att dessa skatter hårdast drabbar dem med låga inkomster. Att en indirekt skatt, i form av omsättningsskatt, införs på aktier är därför ett rättvisekrav. Om skattesatsen för en sådan skatt sätts lika med den skattesats som gäller för nödvändighetsvaror, skulle den inbringa mer än . Med hänvisning till vad som anförs i motionen föreslår vi att beslutar att hos regeringen begära förslag om en omsättningsskatt på handel med aktier av minst samma storlek som den moms vanliga konsumenter får betala för sina inköp av livsnödvändigheter. (vpk) C.-H. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) HANS (vpk) i
mot · G402885 · 1981-01-23 00:00:00 — av m. fl. om inrättande av ekonomisk rotel i polisdistrikt har i sin anslagsframställning för /82 föreslagit 16 nya tjänster avsedda för ekonomiska rotlar i , , och polisdistrikt. Föredragande statsrådet delar uppfattning att ifrågavarande tjänster behövs men förordar att de tillskapas genom en omfördelning av tjänster inom polisväsendet. Han meddelar också att han i regleringsbrevet för nästa budgetår har för avsikt att föreslå regeringen att ytterligare fyra rotlar inrättas för den organiserade och den ekonomiska brottsligheten. Däremot nämner han ingenting om var dessa rotlar skall placeras. Vi anser emellertid att det klart skall framgå av beslut var dessa rotlar skall förläggas och förordar, i likhet med , att en av dem skall lokaliseras till . För detta vill vi anföra följande själ: Det finns ett stort behov av sådan verksamhet i , inte minst med tanke på att denna stad håller på att utvecklas till ett ekonomiskt centrum för den sydöstra delen av landet. I har inrättats en kontaktgrupp på chefsnivå mellan olika myndigheter för att bekämpa den ekonomiska brottsligheten. Detta har lett till mycket goda resultat. Bedrägeriroteln, som f. n. utreder sådana ärenden, saknar emellertid personella resurser för att utöver sin redan nu stora arbetsbörda handlägga dessa. Därför har man tvingats föra över ett brådskande fall av grov ekonomisk brottslighet till den ekonomiska roteln i . Antalet meddelade konkurser kan vara ett mått på ekonomisk brottslighet. över dessa i såväl som är placerad i . Denna myndighet har meddelat att hade fler konkurser än jämförbara städer. Vid åklagarmyndigheten i finns en åklagare med specialutbildning i och intresse för mål angående ekonomisk brottslighet. Dessutom finns i länet - utöver personalen på bedrägeriroteln - ett flertal polismän som är helt eller delvis utbildade för denna verksamhet, vilket torde underlätta rekryteringen till en ekonomisk rotel. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om placeringen av en ekonomisk rotel i polisdistrikt. () ()
mot · G402886 · 1981-01-26 00:00:00 — om den straffrättsliga åldersgränsen för homosexuella förbindelser biföll regeringens proposition 1977/78:69. I propositionen föreslogs att bestämmelserna i 6 kap. om otukt med ungdom och förförelse av ungdom ändras så att samma åldersgränser kommer att gälla för homosexuella och heterosexuella förbindelser. Till justitieutskottets betänkande 1977/78:26 fanns fogad en reservation, där man uttryckte sin tveksamhet inför förslaget om sänkt gräns till för homosexuellt umgänge. Ett flertal remissinstanser hade också ställt sig synnerligen tveksamma till lagändringen. Då nu förflutit sedan lagen togs, anser jag att en utvärdering av lagen bör göras. Det är av största vikt att man vid en sådan granskning tar stor hänsyn till vad som framkommer. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att hos regeringen begär en utvärdering av åldersgränsen för homosexuella förbindelser.