mot · G502126 · 1981-11-24 00:00:00 — 1981/82:126 av m. fl. med anledning av proposition 1981/82:38 om kapitaltillskott till , m. m. beslöt genom bifall till en socialdemokratisk reservation att fortsätta driften vid fabriker till dess att en genomarbetning och utvärdering av Hörneforsgruppens förslag om fortsatt utvecklad drift vid Hörneforsfabrikerna slutförts och redovisats för . Regeringen uppdrog åt statens industriverk att utföra denna utvärdering. SIND har redovisat resultatet av utvärderingen som utmynnar i att industriverket anser att staten inte bör medverka till att upprätta ett självständigt enligt de riktlinjer som Hörneforsgruppen föreslagit. Regeringen har i proposition 1981/82:38 om kapitaltillskott till NCB följt industriverkets förslag, och fabriker kommer därigenom att läggas ned. Vi motionärer kan inte dela den uppfattning som kommit fram i industriverkets utvärdering och i propositionen. Man har enligt vår uppfattning varit alltför pessimistisk i sina bedömningar av Hörneforsgruppens förslag på en rad punkter och synes mera ha sökt svagheter i denna i stället för att göra en ordentlig genomarbetning som var beslut. Detta beror naturligtvis på de direktiv man fått från regeringen. Statsrådet har i den här frågan återigen åsidosatt beslut som innebar en genomarbetning och utvärdering av utvecklingsalternativet. Mot detta vill vi rikta skarp kritik. SIND lägger till grund för sin bedömning analyser av handelspolitiskt läge, marknader, råvaror och miljövård och använder dessa för att justera Hörneforsgruppens kalkyler främst i vad gäller försäljningspris för finpapper, pris på vedråvara, kapacitetsutnyttjande och investeringar och finner utifrån de grundläggande analyserna och krav på "normal försiktighet att förutsättningar för lönsamhet saknas. Vi kan inte i denna motion gå igenom hela industriverkets PM men vill ändå kommentera några för viktiga punkter och hänvisar för övrigt till Hörneforsgruppens synpunkter, vilka de i skrivelse till regeringen framfört . Råvarusituationen som den ser ut är ett problem för hela skogsindustrin genom den låga avverkning som råder. Med de förslag till ekonomisk-politiska åtgärder inom skogsbruk och virkesförsöijning som beslutat om bör utbudet kunna öka väsentligt. Detta bör också komma fabriker till godo. Hade man dessutom följt socialdemokratiska förslag hade resultatet blivit avsevärt bättre. Enligt uppgifter finns 1 1981182. det för övrigt ett överskott på lövved i prisområde I . Enligt virkesförsörjningsutredningen råder det också, i vaije fall teoretiskt, balans i tillgång på råvara och tillväxt. När det gäller prisbildning på finpapper kan man tolka SIND så att om finpapperspriserna står stilla eller faller, är det som förlorar på det. Om priserna stiger, skulle inte ekonomiska situation förbättras. Att konkurrensen på världsmarknaden är stark är vi medvetna om. Men man kan ändå inte, som SIND gör, i förväg konstatera att inte klarar den. I industriverket har man bedömt att vedpriserna skulle bli 5 milj. kr. högre ett jämfört med Hörneforsgruppens kalkyl. Tillgången på vedråvara till normalpris är en viktig fråga för . Mot industriverkets bedömning kan noteras att minskar sin vedförbrukning motsvarande sulfitmassa/år till /år. Detta bör medföra att man knappast torde behöva köpa dyrbar marginalved. Den låga massaproduktionen i , /år, måste ses som tillfällig och utgör ej bas för brukets framtida vedförsörjning. har kommit fram till en 40 milj. kr. högre kostnad för miljövårdsinvesteringar jämfört med Hörneforsgruppen. Man hänvisar till bedömning som vilar på samma underlag som Hörneforsgruppens. Skillnaden ligger tydligen i att inte undersökt de lokala förhållandena eller undersökt möjligheterna till begagnad utrustning - därav de stora kostnadsskillnaderna. Ombyggnadstiden anses ovanligt kort, men ombyggnaden är inte heller särskilt omfattande. Tidsuppskattningen har baserats på offerter från företag som anses ha god kännedom om hur en ombyggnad kan ta. Meningen i det ursprungliga förslaget var ju också att ombyggnaden skulle komma i gång under lågkonjunktur. Förskjuts investeringarna in i en högkonjunktur kan naturligtvis en förlängning av byggnadstiden uppstå. Vi anser således för vår del att förutsättningarna som ligger till grund för Hörneforsgruppens alternativ är realistiskt bedömda. Mot den bakgrunden anser vi att regeringen bör ställa de begärda resurserna till förfogande så att dess planer kan genomföras. En förutsättning för att det av Hörneforsgruppen föreslagna projektet skall kunna genomföras är att Hörneforsfabrikerna frigörs från NCB och kan drivas av annan ägare. En sådan kan vara Statsföretag/AC-invest, som borde få i uppdrag att förverkliga det industriprojekt föreslagit. Detta arbete bör bedrivas i nära samverkan med representanter för de fackliga organisationerna samt redan engagerade regionala och lokala organ. Som ett kapitaltillskott för en ny produktion enligt Hörneforsgruppens förslag i ett Statsföretag/AC-investägande bör staten bidra med ett belopp på 10 milj. kr. Dessutom bör de avvecklingskostnader som NCB skulle ha om driften vid Hörneforsfabriken lades ned tillföras de nya ägarna. Detta bör ges regeringen till känna. Regeringens proposition redovisar resultat av utvärderingen av utveck lingsalternativet för och delar den uppfattning som kommit fram. I realiteten innebär det en nedläggning av fabrikerna, och flera hundra människor på en liten ort kastas ut i arbetslöshet. Det enda propositionen har att erbjuda är arbetsmarknads- och regionalpolitiska insatser inom ramen för ordinarie medel. Där finns inte mycket att hämta. Statsrådet säger sig dessutom vara beredd att verka för att utnyttja de undantagsmöjligheter som finns för stöd till angelägna projekt med högre subvention än gällande regler. En nedläggning av driften vid fabriken i skulle få mycket svåra konsekvenser för de ca 450 anställda. Industriverksamheten i är mycket svag, långt under riksgenomsnittet. Arbetslösheten är däremot betydligt över samma genomsnitt. Antalet sysselsatta i tillverkningsindustrin har i stort varit oförändrat (5 128) (5 302). I procent räknat har andelen industrisysselsatta i minskat från 17,1965 till 16,1979. Detta kan jämföras med att i riket som genomsnitt är sysselsatta i tillverkningsindustrin. Möjligheterna för arbetarna vid fabriken i att få sysselsättning i regionen är närmast obefintliga. fanns det 2 203 arbetslösa i . fanns 607 i beredskapsarbete och 397 i arbetsmarknadsutbildning. Något utbud av lediga platser i tillverkningsindustrin finns varken i eller i . hade arbetsförmedlingarna i 14 lediga arbeten hos 13 arbetsgivare, och i hela länet fanns bara 31 lediga industriarbeten hos 27 arbetsgivare. I fanns inte ett enda industriarbete på arbetsförmedlingen. Detta är den bistra verklighet som de anställda vid fabriker i kan se fram emot om tillverkningen vid industrin skulle läggas ned. Därför måste trygga en fortsatt drift, till dess att alternativa arbetstillfällen hunnit skapas i . måste begära initiativ av regeringen för en kraftfull satsning i avsikt att skapa nya arbetstillfällen. En insats, kopplad till ACinvest, bör göras skyndsamt under medverkan av representanter för de fackliga organisationerna, myndigheter och andra samhällsorgan. Till förfogande för arbetet att skapa ny sysselsättning bör ställa ett anslag på 50 milj. kr. Med hänvisning till det anförda föreslår vi 1. att i första hand beslutar a) att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om överförande av Hörneforsfabrikerna till Statsföretag/AC-invest för genomförande av det förslag till framtida driftsinriktning som Hörneforsgruppen presenterat, b) att som sin mening ge regeringen till känna vad i motionen anförts om kapitaltillskott, 2. att i andra hand beslutar, a) därest driften vid Hörneforsfabriken läggs ned, som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om krav på alternativ sysselsättning innan nuvarande drift läggs ned, b) att, om beslut fattas om nedläggning, ställa 50 milj. kr. till förfogande för den i motionen föreslagna verksamheten för alternativ sysselsättning i . () () () () ()