mot · G4021052 · 1981-01-23 00:00:00 — av och om rätten att behålla svenskt medborgarskap Det är mycket vanligt att svenska kvinnor som är gifta med utländska män och bor i mannens land behåller sitt svenska medborgarskap. De gör det därför att de främst känner sig svenska. De är uppvuxna här, uppfostrade här och förblir trots utomlands svenska i sitt tänkesätt. Enligt den tidigare svenska medborgarskapslagen förlorades svenskt medborgarskap automatiskt bl. a. av den som genom giftermål blev medborgare i annat land och var bosatt i detta land. I förarbetena till den nuvarande lagen framhölls att svensk kvinnas förvärv av utländskt medborgarskap till följd av äktenskap med utländsk medborgare i princip inte borde medföra förlust av hennes svenska medborgarskap, om inte förvärvet skett i enlighet med hennes önskan. I enlighet härmed infördes i 7 § medborgarskapslag en bestämmelse av innebörd att svenskt medborgarskap förloras endast av den som efter ansökan eller genom uttryckligt samtycke förvärvar utländskt medborgarskap. Kravet på ansökan eller uttryckligt samtycke tillkom således för att bereda svenska kvinnor som är gifta med utländska män möjlighet att i större utsträckning än tidigare behålla sitt svenska medborgarskap. Ett automatiskt förvärv av utländskt medborgarskap inverkar inte på det svenska medborgarskapet. finns det emellertid åtminstone i ett men kanske i flera andra länder medborgarskapslagstiftning som stadgar att en främmande kvinna som är gift med en medborgare i det landet måste välja mellan att bli medborgare i mannens hemland eller lämna landet. Hon måste också uttryckligen förklara sin önskan att förvärva medborgarskap i mannens land. I och med att hon förklarar detta kommer hon enligt 7 § den svenska lagen om medborgarskap att förlora sitt medborgarskap i . Svenska kvinnor som är gifta utomlands och bor i mannens land ställs då inför det orimliga valet att antingen lämna sin man och sina barn och det land där de bor eller att offra sitt egna svenska medborgarskap. finns det som nämnts i svensk lag icke något förbud mot att vara medborgare i två länder. Frågan huruvida förlust av svenskt medborgarskap inträder eller inte i liknande fall kan visserligen prövas genom att en s. k. medborgarskapsförklaring enligt 11 § medborgarskapslagen begärs hos regeringen. Vi anser det emellertid orimligt att en svensk kvinna som vill förbli svensk men faktiskt tvingas att dessutom ansöka om medborgarskap i mannens land skall behöva ansöka om medborgarskapsförklaring och riskera att på grund av en formell bestämmelse få ett negativt besked. En sådan behandling av den som är född svensk och vill förbli svensk är orimlig och strider i varje fall mot grundtankarna bakom medborgarskapslag. För att undvika en sådan osäkerhet synes det vara nödvändigt att ändra 7 § medborgarskapslagen. Det kan enklast ske genom ett tillägg till 7 § som är väl motiverat redan i förarbetena till gällande lag, där det bl. a. står: Sådant förvärv av utländskt medborgarskap som vederbörande icke kunnat undgå, borde sålunda i princip icke inverka på det svenska medborgarskapet. Med stöd av det anförda yrkar vi att beslutar om ett tillägg till 7 § medborgarskapslagen av följande innebörd: Vad som sägs under 1. gäller dock icke sådana fall där utländsk medborgarskapslagstiftning medför att någon icke kan undgå att ansöka om medborgarskap i det land där hon eller han bor.