mot · G402224 · 1981-01-12 00:00:00 — om beskattningen av livräntor i samband med överlåtelse av tillgångar Den ekonomiska brottsligheten har ökat kraftigt . Inte minst gäller detta överträdelser av gällande skattelagar. Men vid sidan av rent skattefusk förekommer också i ständigt ökad omfattning mer eller mindre utstuderade former av skatteundandragande åtgärder. Den senare typen av åtgärder, vilka populärt brukar sammanfattas i begreppet skatteflykt, kännetecknas av att den skattskyldige med hjälp av olika konstruktioner söker uppnå inte avsedda skatteförmåner. Karatäristiskt för det här slaget av förfaranden är att den skattskyldige begagnar sig av civilrättsligt giltiga avtal för att uppnå skattelättnader, som måste anses stå i strid med lagstiftningens anda och mening. Oavsett storleken av de undanhållna beloppen råder det knappast någon tvekan om att vi här står inför ett mycket allvarligt samhällsproblem. Vetskapen om att skatteundandragande åtgärder i olika former vidtas i stor skala, och i de flesta fall också lyckas, är ägnad att fresta allt fler att genom mer eller mindra tvivelaktiga manipulationer nedbringa sina skatter. Detta försvagar otvivelaktigt motståndskraften hos dem som i och för sig är inställda på att göra rätt för sig i förhållande till samhället. En förnyad uppdelning av medborgarna i frälse och ofrälse, där frälset beror på mindre nogräknade åtgärder, är en utveckling som inger allvarlig oro. Skatteflykt innebär helt enkelt att samhället och dess medborgare går miste om resurser som skulle behövas för att sanera statsfinanserna och kunna förstärka samhällsbygget på eftersatta områden. Sedan möjligheterna att vinna skattemässiga fördelar genom pensionsförsäkringar starkt begränsats har livräntor kommit att spela en allt större roll som ett medel att undgå beskattning medgivna skattekrediter genom att fullt avdrag kan erhållas för utbetalda belopp. Enligt 46 § 2 mom. kommunalskattelagen (KL) får avdrag göras för periodiskt understöd eller därmed jämförlig periodisk utbetalning under vissa förutsättningar. Villkoren för sådant avdrag är att understödet inte utgått till mottagare i givarens hushåll eller, om inte understödet utgjort skadestånd, till mottagare under eller till mottagare vars utbildning inte är avslutad. Avdrag medges med utgivet belopp för bl. a. periodiska utbetalningar som utgör livränta eller därmed jämförligt vederlag vid förvärv av egendom genom köp, byte eller därmed jämförligt fång. Utfallande belopp beskattas hos mottagaren. I samband med försäljning av rörelse, aktier eller fastighet kan parterna komma överens om att köpeskillingen eller del därav, skall utgå i form av årlig pension eller livränta till säljaren. Om dessa utbetalningar bestämts att vara av viss varaktighet (i regel ) har förfarandet skattemässigt accepterats, och vad som i verkligheten utgjort köpeskilling har beskattats som pension respektive livränta allteftersom utbetalningar skett. Köparen medges i regel avdrag under allmänna avdrag enligt 46 § 2 mom. KL, och säljaren beskattas under inkomst av tjänst för livräntan, om inte livräntan skall dras av respektive tas upp i annan förvärvskälla. Livränteöverenskommelser har blivit allt vanligare framför allt när det gäller fastighetsöverlåtelser men förekommer också vid försäljning av rörelser och aktier. var villkoren vid försäljning av rörelser och aktier mycket generösa. lagändringen om skärpta regler trädde i kraft, sålde många företagare för att få ut ackumulerade vinster. Dessa vinster har i mycket stor utsträckning använts för investeringar i fastigheter och konst. I ett mycket uppmärksammat fall i en Skånekommun skaffade sig en person en skattefri mångmiljonvinst genom att sälja fastigheter mot livränta och sedan flytta utomlands. Exemplet är inte unikt. Livränta betraktas som inkomst av tjänst. Genom flyttningen undgår säljaren således helt beskattning i . Ett annat exempel på förekommande missbruk av livräntor är då föräldrar sålt större aktieposter till sina barn. Likvid skall utgå i form av avdragsgill respektive skattepliktig livränta. Enligt avtalet skall dock betalningarna börja utgå först . När har gått till ända träffar parterna en ny överenskommelse av innebörd att man skall uppskjuta betalningarna . Förfarandet upprepas därefter. En granskning av utvecklingen i de båda visar att fastighetsöverlåtelser där ersättningen till en del utgjorts av livräntor ökat kraftigt i omfattning. I län har förekommit ett trettiotal fall som handlagts av lantbruksnämnden enligt JFL. Ungefär hälften av överlåtelserna har gjorts enbart . i L-län slog i en skrivelse till lantbruksstyrelsen så sent som larm om utvecklingen. Man konstaterade att överlåtelser med livränta blivit allt vanligare och i vissa fall kommit att användas för annat ändamål än vad som varit avsikten vid tillkomsten av detta instrument. Med hänsyn till bl. a.de fördelar som kan uppstå för såväl köpare som säljare kan även ifrågasättas om den beräkning av livräntornas nuvärde som sker enligt Allmänna råd 1979:2 ger fullt rättvisande resultat vid prisbedömningen i jämförelse med sedvanliga överlåtelser utan livränta. F. n. beräknas nuvärdet, kapitalvärdet, efter ränta eller inflation. Detta innebär att vid likvid med livräntor undandras samhället belopp, som med uppskattningsvis överstiger nuvärdet på den eventuella livräntan. Konsekvensen härav blir att samhället under vissa förhållanden medverkar till att befrämja ren markspe Vad gäller skogsfastigheter kan hela avkastningen kvittas mot det avdrag och den skattelättnad som erhålls genom livräntan. Det är alltså fullt möjligt att driva skogsbruk och nollskatta trots att man ökar sina inkomster. Till yttermera visso kan i fallet med fastighetsöverlåtelser och livräntor noteras att köparen ofta får en kraftig reduktion av lagfartskostnaderna genom att det i köpekontrakt bara inskrivs det belopp som skall erläggas på vanligt sätt. Allmänhetens förtroende för vårt skattesystem torde heller inte förstärkas av att kommuner, vilket bl. a. varit fallet i , utgjort ena parten i fastighetsaffärer med starka inslag av livräntor som dellikvid. Som skäl för att inom skattesystemet ha kvar möjligheten att låta likvid utgå i periodisk form och därmed medge skattelättnader har ofta angetts pensioneringssyften eller underlättande av generationsväxling inom rörelse. Behovet av att via skattepolitiken understödja denna form av inkomstöverföring har emellertid kraftigt minskat med utbyggnaden av den sociala välfärdspolitiken, inkluderande ett fortfarande trots allt ganska väl fungerande pensionssystem. Vi ställer oss tveksamma till om det under nuvarande ekonomiska förhållanden över huvud taget kan vara försvarbart att medge avdragsförmåner för ofta redan priviligierade grupper genom användande av livränta i samband med överlåtelse av tillgångar. Under alla förhållanden torde det vara fullt möjligt att utan onödigt dröjsmål skapa regler som eliminerar de mest iögonenfallande avarterna i nuvarande system. Det torde sålunda inte stöta på några större svårigheter att skärpa lagstiftningen när det gäller missbruk av livräntor som vederlag vid fastighetsöverlåtelser. Inte heller föreligger enligt vår mening några hinder att stävja ovan beskrivna missbruk av livräntor i samband med aktieöverlåtelser. Slutligen måste utfallande livräntor som tas i också rimligen beskattas här i landet. En kraftig inskränkning av möjligheterna att kunna dra av livräntor vid överlåtelse av tillgångar kan vara ett väsentligt bidrag i det nu nödvändiga arbetet att stärka allmänhetens tilltro till vårt skattesystem och därmed till politikernas förmåga att komma till rätta med kvarstående och i vissa fall på nytt ökande orättvisor i samhället. Till 1979/riksdag inlämnades en motion med krav på översyn av gällande bestämmelser för beskattning av livräntor i samband med egendomsförvärv. Vid sin behandling av motionen utgick skatteutskottet från att regeringen uppmärksamt följer utvecklingen på detta område och omprövar reglerna om de praktiska erfarenheterna kan anses motivera detta. Då såvitt vi erfarit något regeringsinitiativ i frågan inte kan väntas under pågående hemställer vi med hänvisning till det anförda att hos regeringen begär förslag till lagstiftning i syfte att förhindra att inte avsedda skattelättnader kan uppnås genom användandet av livränta vid överlåtelser av vissa tillgångar. () ()