mot · G50291 · 1981-11-12 00:00:00 — Motion 1981/82: 91 av m. fl. med anledning av proposition 1981/82:44 med förslag till lag om spridning av bekämpningsmedel över skogsmark I proposition 1981/82:44 föreslås en ny lag varigenom spridning över skogsmark av bekämpningsmedel, avsedda för lövsly, i princip förbjuds. Den föreslagna lagen avses ersätta nu gällande lag . Frågan om kemisk bekämpning av lövsly har behandlats inom utredningen om användningen av kemiska medel i jord- och skogsbruket. Utredningen har redovisat sina ståndpunkter i ett delbetänkande, Bekämpning av lövsly (Ds Jo 1981:11). Vid remissbehandlingen har övervägande delen av remissinstanserna ställt sig positiv till utredningsförslaget. Emellertid har ingen särskild hänsyn tagits till detta utredningsförslag vid utformningen av nu föreslagen lag. Enligt vår mening utgör utredningens förslag en kompromiss som bör kunna tjäna som grund för lagstiftning i detta hänseende. Dock måste detta förslag kompletteras med ersättningsregler för de markägare som efter kommunalt beslut inte tillåts sköta sin skog på ett rationellt sätt. Sker inte detta blir de ekonomiska betingelserna mycket olika för skogsägare beroende på var de har sin skogsmark belägen. Principen bör vara att inskränkningar i en markägares möjligheter att utnyttja sin mark på ett ändamålsenligt sätt skall ersättas. Det är orimligt med hänsyn till rättssäkerhet och ekonomiska villkor att en enskild markägare skall få vidkännas betydande extrakostnader för att tillgodose allmänna intressen. 1 de fall allmänna intressen bör tillgodoses, exempelvis genom att kemisk bekämpning av lövsly inte bör komma till användning inom visst område, skall självfallet också de extrakostnader som drabbar enskild person ersättas med allmänna medel. Detta innebär att vederbörande markägare kan få vidkännas extrakostnader om ca /ha, dvs. skillnaden i kostnad för röjning och för kemisk behandling. Den markägare som får sin skogsmark belagd med förbud i ifrågavarande avseende får inte i motsvarande mån dispens från krav om hur skogsskötsel skall bedrivas i enlighet med vad som föreskrivs i skogsvårdslagen. Det bör särskilt framhållas att betydande stöd utgår för avveckling av dåliga skogar i syfte att ersätta dessa med kvalitativt och kvantitativt bra skogar. Utan stöd är det inte möjligt att återbeskoga sådana områden som vid avverkning av skog ger ett svagt eller i vissa fall negativt ekonomiskt utbyte. Skall härtill läggas den merkostnad som framtida röjningar innebär, kommer oöverstigliga ekonomiska problem att uppstå. tet blir en eftersatt skogsvård. Detta är bara ett exempel på hur en intensifierad skogsvård, främst avseende beståndsanläggning och ungskogsgallring, hindras. Naturvårdens och friluftslivets krav och skogsbrukets målsättning förenas av att det är de ekologiska villkoren som är grunden för utnyttjandet av naturresurserna. Ömsesidigt hänsynstagande mellan olika intressen är självklart. För att skogsbruket skall kunna ta hänsyn till naturvårdens och friluftslivets intressen måste det finnas ekonomiskt utrymme för detta! Detta innebär bl. a. att rationella och beprövade metoder i skogsskötseln måste tillåtas, inkl. användning av kemiska bekämpningsmedel i kontrollerade former. När det gäller våra skogar och skogsindustrins betydelse för landets ekonomi hänvisar vi till de redovisningar som finns i partimotion 1981/ 82:64 från moderata samlingspartiet. Med stöd av vad ovan anförts hemställs att hos regeringen begär förslag om att ersättning skall utgå till skogsmarkägare som inte tillåts använda kemiska medel för lövslybekämpning. () ()