mot · G402847 · 1981-01-21 00:00:00 — Motion 1980/81:847 av om en utvecklingsplan för industrin i , m. m. basindustri inom stål och skog är under avveckling . har ägandet och makten inom dessa branscher successivt centraliserats så, att basindustri domineras av en enda finansgrupp. Avvecklingen sker efter två linjer: råvarutillgångarna plundras för kortsiktiga exportvinster, som ägarna underlåter att investera i vidareförädling i länet. Det kan när det gäller avläsas i att bristen på vedråvara där är speciellt stor. En annan följd är det stora antalet orter och kommuner där ett enda företag svarar för nästan hela industrisysselsättningen - exempelvis , , , , , och . De problem som därmed har skapats för basindustrin har i ett längre perspektiv drabbat länet som helhet med stora svårigheter. har länets folkmängd minskat, och planerare räknar med en fortsatt minskning . Efter de nya varsel om nedläggningar inom både skogs- och stålindustri, som kom , är det bäddat för en ny utflyttningsvåg. motsvarade ungdomsarbetslösheten i en hel årsklass. Andelen kvinnor i förvärvsarbete är lägre än riksgenomsnittet. Allt yngre människor tvingas lämna arbetslivet för gott. Inom den sistnämnda gruppen är det också allt vanligare att den sorn lämnar arbetslivet vid driftsinskränkningar eller nedläggningar har många års anställning bakom sig. Det yrkeskunnande och den potential för innovationer och utveckling som därmed ställs åt sidan innebär ett omfattande samhällsekonomiskt slöseri. Dessutom blir följden ofta personliga tragedier. Till detta sällar sig en rad andra exempel på samhällsekonomiskt slöseri som följd av den pågående avvecklingen. Investeringar i lokaler och maskiner har gjorts i de nu nedläggningshotade industrierna. Ett exempel är den knappt årsgamla delen av rörverk. Processindustrin skulle ha kunnat tillvarata energi och därmed förbilliga driften, t. ex. vid järnverket i . Det dominerande bolaget tar in övervinster på sina vattenkraftverk och fördyrar därmed driften av industri i länet. Sammanläggningar, till följd av den pågående strukturförändringen inom specialstålindustrin, har lett till fördyrande transporter. Så köper t. ex. Bruk stål från , trots att stål produceras på närmare håll. Den pågående avvecklingen av basindustri i är således i alla sina led exempel på den kapitalistiska ekonomins planlöshet och slöseri. Basindustrin har varit ryggraden i den värmländska delen av det svenska folkhushållet. Det som därutöver skulle ha kunnat säkra möjligheterna för befolkning att behålla försörjningsmöjligheterna på sina hemorter och inom länet skulle ha varit en tillverkningsindustri av betydligt större omfattning. Någon sådan har aldrig byggts upp. Däri ligger en del av den fria företagsamhetens misslyckande i . Tillverkningsindustri i nära anknytning till de råvaror och halvfabrikat, som har frambragts inom de värmländska bruksorterna, skulle dels ha bidragit till mindre känslighet för omvärldens konjunkturväxlingar, dels ha gett de berörda orterna det mer differentierade näringsliv, som industrins mäktige år så ofta har ordat om i sina högtidstal, men aldrig bidragit till i praktiken. I stället för att investera på de egna bruksorterna har de stora bolagen investerat i utlandet. Medskyldiga är här även 1970-talets regeringar, som tillåtit omfattande utlandsinvesteringar vilka i stället kunde ha styrts till bl. a. bruksorter med ensidigt näringsliv. Bolagens hårda brandskattning av skogar har bidragit till dagens virkesbrist. Den snabbt genomförda mekaniseringen av skogsbruket har ryckt undan grunden även för värmländska modernäringar - jordbruket och boskapsskötsel. har därför en från beredskapssynpunkt katastrofalt låg egen livsmedelsförsörjning. har glesbygden utarmats. Rovdriften på skog i hör också ihop med giftbesprutningen, som har fått ny aktualitet. Alla tillskott av sysselsättning, som har någorlunda varaktighet, är givetvis välkomna i den nu rådande situationen i . Dit hör insatser som Kresam, utbildning av unga, blivande företagare, , Utvecklingsfondens verksamhet i övrigt och den stimulans som resurser tillåter. Men tillskotten blir tyvärr marginella, ställda i jämförelse med vad som håller på att ske i , i , i och , i och i . I fråga om är det katastrof på gång. I sina hittillsvarande ansträngningar att få fram nyetablering och ersättningsjobb i länet har länsmyndigheterna uteslutande vänt sig till den lilla grupp personer som kan väntas bli ägare till eller ledare av företag med nya produkter. Inledningsvis har vi pekat på det slöseri som ligger i att yrkeserfama arbetare stöts ut ur arbetslivet. Över huvud taget ligger från samhällsekonomisk synpunkt en stor outnyttjad resurs i de många arbetande människornas branschkunnighet, som är ovärderlig, om man i stället för att avveckla vill tillvarataga industrins utvecklingsmöjligheter. En bred mobilisering av dem, som arbetar inom länets basindustrier, kan ge alternativ till de aktuella nedläggningsplanerna och har stora utsikter att åstadkomma framgångar i kampen mot industrikrisen. Men för att kunna tillvarataga denna möjlighet, att välja utveckling i stället för avveckling, måste två samhälleliga ingripanden ske inom kortast möjliga tid: 1) Ett stopp för nedläggningar och avskedanden i avvaktan på att alternativa planer för de olika bruken utarbetas. 2) Statligt ekonomiskt stöd till fackliga studiegrupper för utvecklingsarbete i samarbete med forskare och konsulter och statligt ekonomiskt stöd till samhällsekonomiska utredningar, typ den Ljungenfeldtska utredningen om vissa NCB-bruk i . Antalet arbetslösa i uppgick till 7 922. räknar länsarbetsnämnden med en kontinuerlig ökning av arbetslösheten till en nivå klart över föregående år och fortsätter: Särskilt byggarbetslösheten kommer att öka. Man får räkna med en sämre återhämtning och , då också nu aktuella och den närmaste tidens stora varsel ökar arbetslösheten ytterligare. Till detta bidrar också en lägre tillväxt inom den offentliga sektom och ett förstärkt genomslag av den försämrade internationella konjunkturen. Till detta vill vpk lägga den i länet stora dolda arbetslösheten för kvinnor, särskilt accentuerad på de nu hotade bruksorterna. Planering för industriell utveckling För att styra utvecklingen i mot industriell förnyelse, ökad sysselsättning och bättre hushållning med råvaror, energi och produktionsresurser krävs en övergripande planering. Produktförnyelse och produktutveckling är viktiga delar i en ny industriell utvéckling. Företagen har i huvudsak handlat efter en defensiv strategi, som krymper i stället för att bredda den industriella basen. Svensk industri har de största möjligheterna att konkurrera internationellt inom områden där den tekniska utvecklingen går snabbt. På den svenska hemmamarknaden finns stora bristområden, som kan ge avsättning för industriproduktion - bostadsbyggande, äldreomsorg, barnomsorg, sjukvård, kollektivtrafik, miljövård och alternativ energi. Rätt inriktad kan därför expansion inom den s. k. offentliga sektom öka industriproduktionen. I en medveten samhällelig styrning av den industriella utvecklingen baserad på en övergripande planering skulle fackliga studiegrupper i samverkan med forskare och konsulter kunna göra en oumbärlig arbetsinsats. Studierna kan bedrivas inom folkrörelsernas studieförbund och finansieras med statliga bidrag. En resursbevarande skogsindustri - ökad förädling En utveckling av skogsindustrin i måste sikta på ökad vidareförädling inom länet, bättre hushållning med vedråvaran och fortsatt övergång till inhemsk, förnybar energi. har t. ex. framkommit att minskad blekningsgrad medför minskad energiåtgång. Eldning med torv kan införas t. ex. vid Bruk. Exemplet visar att övergång till nya produkter inom förädlingen är möjlig inom skogsindustrin. Därför bör utredningar göras om framtida produktutveckling inom Gruvön, , Bäckhammar m. fl. Samhällsekonomiska bedömningar liknande Ljungenfeldtska utredningen för NCB-bruken genomföras för bruken i . För att möjliggöra nödvändiga utredningar och kommande investeringar bör en strukturfond för skogsindustrin byggas upp med pengar från övervinsterna på skogsbolagens gamla vattenkraftverk. Detta föreslår vpk i en annan motion till detta . Fackliga alternativplaner är på väg även i . startades ett samarbete mellan forskare vid högskolan i och fackliga organisationer inom Billerud i , och . I har fackliga initiativ tagits till utvecklingsplaner som alternativ till inskränkningar eller nedläggning. Stålindustri med ny teknik och nya marknader Stålindustrins framtid måste byggas på ny teknik. Så långt möjligt måste en sammanhållen produktion från råvara till färdig-manufakturerad produktion säkras på varje stålindustriort. Nya marknader måste arbetas fram för svensk stålindustri. En väl utbyggd marknadsorganisation med försäljning inom landet måste byggas upp. Ökad export till bl. a. är en annan realistisk väg att garantera framtida avsättning för svenskt stål. En samhällelig satsning på mineralprospektering i och en SGU-filial i är ytterligare initiativ för att stimulera stålindustrins utveckling. Inom måste stålindustrins anställda mobiliseras i en bred studieverksamhet för att på grundval av de samlade yrkeserfarenheterna och branschkunnandet utforma alternativ till de aktuella nedläggningarna och inskränkningarna, som huvudsakligen motiveras av kortsiktiga kapitalägarintressen. Även för utveckling av länets stålindustri kan medel ur den ovan nämnda strukturfonden ur bolagens övervinster på äldre vattenkraftverk komma i fråga. Som exempel på facklig mobilisering för alternativ kan nämnas den rörelse som kom i gång i efter beskedet om nedläggning av Spännarhyttan. I första hand bör i dagens läge ett energiskt samhälleligt stöd åt sådan facklig studieverksamhet sättas in i , , och . Den fria företagsamheten under storfinansens och de stora bolagens ledning har misslyckats med att ge värmländsk industri en allsidig sammansättning. Produkterna från värmländsk basindustri exporteras i alltför hög grad eller transporteras långa sträckor inom landet i stället för att vidareförädlas inom bruksorter. Därför måste samhället åta sig uppgiften att etablera tillverkningsindustri i . De anställda måste försäkras ett avgörande och ledande inflytande inom denna samhällsägda industri. Hyrorna stiger, bostadsbyggandet minskar och byggnadsarbetare går arbetslösa. räknar arbetsförmedlingarna med ytterligare ökad byggarbetslöshet. Risken är överhängande att förlorar stora delar av en kunnig byggarbetarkår, som kan bli svår att ersätta . Därför måste byggandet stimuleras . Bostadsbyggandet måste öka. Ett regionalt bostadsbyggnadsprogram måste upprättas. En satsning på industriell utveckling kommer också att stimulera byggverksamheten. Uppsatta och beslutade mål för barnomsorg, åldringsvård och sjukvård måste genomföras, inte ställas på en oviss framtid, vilket sker . Möjligheter finns att snabbt få värmländska byggnadsarbetare i arbete genom att tidigarelägga en rad redan beslutade sjukhusbyggen i länet. Skogsbruk och jordbruk med nya mål Kortsiktiga lönsamhetskrav har alltför länge styrt skogsbruk och jordbruk. Detta har bidragit till att avfolka glesbygden och försämra den samhälleliga servicen för de kvarboende. sysselsattes inom skogsbruket mer än 100 000 människor. var antalet nere i 60 000. Det högmekaniserade skogsbruket är moget för utvärdering. En kvalitativt ändrad skogspolitik bör bl. a. innebära ökad röjning och ökad gallring. Skogsbruksplaner bör göras obligatoriska och kostnaderna för skogsvården utjämnas via en gemensam skogsvårdsfond. De privata skogsbolagen bör förstatligas och deras skogar överföras till domänverket. Det värmländska småjordbruket måste utvecklas i stället för att läggas ned. Även små jordbrukare måste få möjligheter att köpa ledig jordbruksmark. Avgörande för förvärvsrätt måste bli avsikten att bedriva jordbruk. kan i samråd med småbrukarna planera för en produktion lämpad för småskaligt jordbruk. Målet måste vara att skaffa arbete åt glesbygdens befolkning och skapa en levande landsbygd 1 länet. En statligt finansierad försöksverksamhet med fårskötsel i norra är ett alternativ. Även trädgårdsodling kan ha goda förutsättningar i norra : En värmländsk konserveringsindustri i kombination med ökad forskning och utbildning inom jordbruk och trädgårdsodling kan öka såväl produktion som sysselsättning. Statliga i glesbygden för att ta till vara bär kan ge ytterligare bidrag till glesbygdens återhämtning. trafikpolitiska beslut tar något ökad hänsyn till samhällsekonomiska och regionalpolitiska mål, men innebär inga bindande, konkreta åtgärder. Hotet mot trafiksvaga bandelar i länet kvarstår - det gäller bandelarna , och Arvika-Årjäng-Mellerud. Staten kan inte helt frånhända sig sitt ansvar för kollektivtrafiken i ett eftersatt län som . Behållna och utbyggda kommunikationer i länet har avgörande betydelse även för en industriell utveckling. Värmlänningarna måste kunna tillförsäkras goda förbindelser med de olika centralorterna och med . I en särskild vpk-motion återupprepas kravet på förstatligande och upprustning av NKLJ-banan. i har gjort en utredning angående miljösäkra transporter på och . Denna utredning gav en rad goda uppslag, som inte får försummas av kortsiktiga ekonomiska skäl. Flottningen på de värmländska älvarna bör värderas mot det alternativ som innebär ökat vägslitage, olycksrisker, ökad energiåtgång och minskad sysselsättning. I en särskild motion till detta har vpk föreslagit facklig vetorätt mot avskedanden och permitteringar. Detta bör träda i kraft och självfallet vara tillämpligt på de hot om avskedanden och nedläggningar som är aktuella i . Med stöd av det anförda föreslås* 1. att uttalar att utarbetandet av regeringens aviserade helhetsplan för skogsindustrins framtid bör bedrivas med målsättningen att arbetsstyrkan ej skall minskas, 2. att hos regeringen hemställer om åtgärder som förhindrar att nu beslutade och planerade nedläggningar och inskränkningar får gå i verkställighet innan har tagit ställning till regeringens aviserade helhetsplan för skogsindustrins framtid, 3. att beslutar att hos regeringen begära åtgärder dels för att beslutade och planerade inskränkningar inom specialstålindustrin inte verkställs, dels för att motutredningar i facklig regi läggs fram för de aktuella produktionsenheternas framtid och att dessa utredningars alternativ allvarligt prövas innan några andra förändringar får äga rum, * Se även motionerna 1980/81:848-850. 4. att beslutar att hos regeringen hemställa om initiativ för malmprospektering i , 5. att beslutar att hos regeringen hemställa om initiativ för upprättande av en filial inom geologiska undersökning, SGU, inom .