mot · G4022038 · 1981-03-24 00:00:00 — av m. fl. med anledning av proposition 1980/81:118 om ekonomisk-politiska åtgärder I propositionen föreslås åtgärder som fortsätter regeringens nedskärningspolitik på det ekonomiska och sociala området. Huvuddelen av åtgärderna är direkt riktade mot löntagarnas och barnfamiljernas levnadsstandard. Dessa åtgärder kommer som påbröd till en central avtalsuppgörelse som fastställer en fortsatt reallönesänkning, till kraftigt stegrade livsmedelspriser och till höjda hyror. som regeringen och den borgerliga riksdagsmajoriteten genomfört skattelättnader vid s. k. aktiesparande och planerar en sänkning av marginalskatten (dvs. progressiviteten i skattesystemet) som gynnar de högre inkomsttagarna vill man nu helt ta bort eller kraftigt reducera reseavdragen för löntagarna. som regeringen i sin energiproposition sätter sig över folkomröstningens utslag och struntar i att genomföra en energipolitik som på lång sikt löser energifrågorna vill man nu genomföra en höjning av skatten på olja, något som kommer att ytterligare driva bostadskostnaderna i höjden och fördyra resorna. som regeringen avrustar priskontrollen, vägrar att slopa mervärdeskatten på livsmedel och släpper fram nya stora prishöjningar på livsmedel vill man nu ta bort stora delar av de livsmedelssubventioner som trots allt något bromsat prisstegringen. som hyrorna och andra bostadskostnader fortsätter att stiga vill regeringen nu minska de statliga räntebidragen, vilket kommer att ännu mera höja hyrorna. Alla dessa förslag är riktade mot löntagarna och barnfamiljerna och avser att ytterligare skära ned reallöner och levnadsstandard. De måste avslås. När regeringen hänvisar till landets ekonomiska läge är blott att anföra, att den minskning av den köpkraftiga efterfrågan som blir en följd av att regeringens förslag genomförs kommer att försvåra ansträngningarna att förbättra landets ekonomi. Om nedskärningar bedöms nödvändiga skall de göras bland stora förmögenhetsägare och höga inkomsttagare, grupper vilka gynnats av den borgerliga regeringens politik. När regeringen hänvisar tili det stora underskottet i statsbudgeten som motivering för de föreslagna åtgärderna är blott att hänvisa till de besparingsförslag som ställts i vpk-motioner till årets : besparingar på de höga militärutgifterna, inställande av den dyrbara flyttningen av , nedskärning av den svällande byråkratin i osv. grupperna skall inte behöva drabbas av ytterligare försämring av sitt redan besvärliga läge, därför att den borgerliga majoriteten slösar på andra områden! kommunisterna yrkar därför avslag på huvudparten av förslagen i proposition 118.1 fortsättningen behandlas de olika förslagen vart för sig. Regeringen föreslår att avdrag för kostnader vid resa till och från arbetet skall beaktas endast till den del de överstiger . och vill skärpa kraven från då det gäller bilresor. Bilismen och bilindustrin har i avgörande grad fått styra utvecklingen i samhället. I stället för en planering av bilismen har vi fått en planering för bilismen. Bebyggelse och ortsstruktur har snedvridits och servicen centraliserats, all planering har anpassats till det s. k. bilsamhället. Vpk:s grundinställning är att kollektivtrafiken skall gynnas och biltrafiken minimeras. Detta är starkt motiverat från energi- och miljösynpunkt och för att minska olycksfall och ohälsa. Partiet har år i föreslagit en rad åtgärder i denna riktning. Vi är väl medvetna om att systemet med bilreseavdrag uppmuntrar bilismen och medför en rad negativa effekter för samhället. Men regeringens förslag riktar sig i huvudsak mot de ca 1,8 miljoner kollektivresenärerna som enligt transportrådet hade ett genomsnittsavdrag på . Dessa mister nu kanske det enda avdrag de haft. Det kan knappast stimulera kollektivresandet. Förslaget har inte heller beaktat att hundratusentals anställda och funktionärer i allmän tjänst erhåller reseersättning som inte alls behöver deklareras. Dessutom svarar många företag för transport av anställda till och från arbetet, medan andra åter anser detta vara den anställdes privatsak. En total översyn av bilreseavdragen måste från rättvisesynpunkt även närmare utreda dessa förhållanden och ha som mål att åstadkomma en bättre trafikstruktur som påverkar samhällsutvecklingen positivt. Regeringens förslag har icke beaktat detta. Man får intrycket att förslaget tillkommit i hast och av missriktade statsfinansiella skäl. Vpk kan inte biträda ett sådant förslag. kommunisterna har i motion till proposition 1980/81:90 om riktlinjer för energipolitiken föreslagit långtgående åtgärder för styrning och kontroll av energiförbrukning och energiproduktion. Vpk har i nämnda motion också avslagit kravet på en särskild oljeavgift för att bygga upp en energiforskningsfond. Motivet till detta är att minskningen av vårt oljeberoende enligt vpk:s mening inte bör genomföras genom marknadens prismekanismer utan genom andra åtgärder så som föreslagits i motionen. Samma bedömning gäller det nu framlagda förslaget om en kraftig skattehöjning på oljeprodukter. En sådan höjning slår hårt mot t. ex. hyresgäster och befolkningen i glesbygder som är beroende av biltransporter i alla sammanhang. berör en sådan höjning inte alls de stora företag som medgetts nedsättning av energiskatten, vilket också påpekas i den här aktuella propositionen. Det är också värt att lägga märke till att den eventuella begränsning av denna skattenedsättning som nämns i propositionen redan har utlöst kraftiga protester från de branscher som är berörda, t. ex. . Den förda energipolitiken har gett oss ett stort el-överskott som kommer att öka ytterligare om 12-reaktorsprogrammet genomförs i sin helhet. Därför arbetar de som vill ha kärnkraft frenetiskt för att placera detta el-överskott på marknaden. Därför talar de om att skatten på el är för hög i förhållande till andra energislag och gör allt för att sänka el-priset och realisera överskottet. Det är mot denna bakgrund man måste se förslaget om lindring av el-beskattningen för hushållen i de nordligaste länen. Med hänsyn till den utplundring som utsatts för när det gäller energi utan att ha fått någonting i stället vill vpk dock inte gå emot förslaget om sänkning av el-skatten för hushållen inom det föreslagna området. Priserna på livsmedel har 1981 stigit . För subventionerade baslivsmedel är prisstegringen ännu större eller . Den sammanlagda prisstegringen på livsmedel uppgår därmed till inte (för subventionerade baslivsmedel till ). Regeringen väntas framlägga förslag till om godkännande av ett prisavtal för jordbrukets produkter, vilket innebär ytterligare starka prisfördyringar för konsumenterna. Det är mot denna bakgrund man skall se regeringens förslag i proposition 118 om en ytterligare minskning av livsmedelssubventionerna med 500 milj. kr. En sådan åtgärd kommer att ännu mera höja livsmedelspriserna och försämra läget särskilt för låginkomsttagare, pensionärer och barnfamiljer. Förslaget måste enligt vpk:s mening avvisas. I propositionen föreslås ett särskilt stöd till familjer med tre eller flera barn, för att kompensera dem för de minskade matsubventionerna. Stödet anknyts till det allmänna barnbidraget på så sätt att ytterligare ett fjärdedels barnbidrag utgår till familjer med tre barn och med ett halvt barnbidrag för varje ytterligare barn i familjen. Det råder ingen tvekan om att den ekonomiska situationen för flerbarnsfamiljer är svår och kommer att än mer försämras av de borttagna matsubventionerna. Men samma förhållande gäller barnfamiljer över huvud taget. Regeringens förslag bryter principen för de allmänna barnbidragen om ett generellt lika belopp för varje barn. Vpk anser det vara felaktigt att bryta denna princip och vill därför i stället upprepa vårt förslag från allmänna motionstiden om en successiv höjning av de allmänna barnbidragen för att 1985/86 uppnå av basbeloppet. Regeringen föreslår en ytterligare försämring av räntebidragen genom en minskning av dessa i vissa äldre flerbostadshus med 200 milj. kr. Åtgärden får ses som ett led i den allmänna politik som regeringen bedriver för att höja hyrorna och därmed försämra läget för hyresgästerna. kommunisterna har i motion 183 till årets angivit den politik som i stället bör tillämpas på bostadsområdet. Vi motsätter oss alla åtgärder som ytterligare försämrar de boendes situation och kan därför inte biträda förslaget i propositionen. Åtgärder för ökad skogsavverkning I propositionen föreslås också åtgärder för en ökad avverkning. Man konstaterar att skogsindustrins exportmöjligheter inte kunnat tas till vara på grund av virkesbrist. Man redovisar också de åtgärder som vidtagits för att stimulera avverkningen. Det är tvivelaktigt om några förbättringar har skett, och lika osäkert är om de nu föreslagna åtgärderna kommer att förbättra situationen. Regeln för hur våra skogstillgångar skall brukas bör ju vara, att den tillväxt som sker avverkas. Detta sett ur ett perspektiv av ett långsiktigt skogsbruk och ur skogsvårdssynpunkt. Det är en misshushållning med landets resurser om inte vården och uttaget av skogstillgångarna sker på ett riktigt sätt. Ägandet av skogstillgångar måste förpliktas med kravet på en riktig skötsel. Skogsvårdslagen och tillsynen över dess efterlevnad måste därför förbättras så att det tänkta syftet uppnås. Systemet med en mängd bidrag eller subventioner för att förmå skogsägarna att avverka uppfattas av många människor mer eller mindre som en form av mutor till skogsägarna. Om de nu föreslagna åtgärderna i en akut situation ändå måste accepteras, så måste mera långsiktiga och rättvisa åtgärder vidtas. Regeringen bör därför överväga frågan om en översyn av skogsvårdslagen i detta avseende. Skogsvårdslagens efterlevnad beror i hög grad på hur effektivt tillsynen fungerar. Enligt vår mening får skogsvårdsstyrelserna inte de resurser som är nödvändiga. Vi har därför i annan motion föreslagit ett ökat anslag till är förhållandet för landets skogsägare inte detsamma i hela landet. Klimat och höjdläge t. ex. medför stora problem för skogsvården i norra . Ävenså utgör transportkostnaderna i inland ett problem. Det är därför nödvändigt med en omfördelning av transportkostnaderna. Detta har vi också aktualiserat i en motion till årets . Enligt vår mening bör man också sträva efter att hushålla med vår vedråvara och att använda den på ett riktigt sätt. Vi har i en motion krävt en kontroll av vedråvarans fördelning mellan dess användning för energiändamål och som råvara till industrin. Det vore olyckligt om vedråvara lämpad för industriändamål skulle eldas upp på grund av stigande oljepriser. Vi har också i en motion föreslagit åtgärder för att minska onödig blekning av massa. Utöver att man sparar energi och får en bättre miljö, så innebär mindre blekning att förbrukningen av vedråvara minskar. Vi anser att vidtagna och föreslagna åtgärder är otillräckliga för att säkra virkesflödet till skogsindustrin. Därför bör mera långsiktiga och effektivare åtgärder vidtas. Vad virkesförsörjningsutredningen i detta avseende har att föreslå återstår att se. Med hänvisning till det anförda föreslås 1. att avslår proposition 1980/81:118 vad avser inriktningen av det ekonomiska handlingsprogrammet, 2. att avslår proposition 1980/81:118 vad avser förändringarna av reglerna i kommunalskattelagen beträffande reseavdragen, 3. att avslår proposition 1980/81:118 vad avser förändringarna i lagen om allmän energiskatt, som gäller höjningar av skatten på fotogen med tillsats som möjliggör drift av snabbgående dieselmotor, motorbrännoljor, eldningsoljor och bunkeroljor, 4. att avslår proposition 1980/81:118 vad avser minskning av livsmedelssubventionerna, 5. att med avslag på proposition 1980/81:118 vad avser avsnittet om allmänna barnbidrag beslutar: a) att anta följande Lag om ändring i lagen (1947:529) om allmänna barnbidrag För barn, som är svensk medborgare och bosatt i riket, skall av allmänna medel såsom bidrag till barnets uppehälle och uppfostran utgå allmänt barnbidrag med i enlighet med vad nedan närmare stadgas. För barn, som är svensk medborgare och bosatt i riket, skall av allmänna medel såsom bidrag till barnets uppehälle och uppfostran utgå allmänt barnbidrag med belopp motsvarande av gällande basbelopp i enlighet med vad nedan närmare stadgas. vistas i riket. Denna lag träder i kraft . b) att anta följande plan för höjning av barnbidraget så att detta fr. o. m. uppgår till , till 21 %, till 22 %, till 23 %, till 24 % samt fr. o. m. till 25 % av basbeloppet, c) att under Bilaga 8, C 1 Allmänna barnbidrag, på statsbudgeten 1981/82 anvisa ett förslagsanslag av utöver regeringens förslag, 6. att avslår proposition 1980/81:118 vad avser extra upptrappningar av de garanterade räntorna 1982, 7. att med anledning av förslaget i proposition 1980/ 81:118 om stimulans av skogsavverkningar beslutar som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförs. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)