mot · G402623 · 1981-01-21 00:00:00 — av i m. fl. om regionalpolitiska åtgärder i Sysselsättningssituationen i är f. n. utomordentligt besvärande. I länet fanns 4 856 arbetslösa personer . Mot det stod ett antal lediga platser som uppgick till 987. De lediga platserna täcker alltså betydligt mindre än en fjärdedel av det registrerade omedelbara behovet av arbetstillfällen. Arbetslösheten är även vid en jämförelse med övriga län i riket oroväckande hög. Om man bortser från storstadslänen fanns bara 3 län i riket som hade fler arbetslösa än (, och ). Befolkningsutvecklingen är en annan indikator på arbetsmarknadsproblemen i . minskade befolkningen i länet med 178 personer. Endast tre län hade en sämre utveckling. Nedgången har varit speciellt påtaglig för (- 622) och kommuner (-342). Långsiktigt finns flera oroande inslag i de utvecklingstendenser som råder för länet. Länet har under en lång följd av år haft en bestående dold undersysselsättning. Enligt bedömningar som tidigare gjorts i länsplaneringen skulle länet behöva tillföras mellan 10 000 och 20 000 arbetstillfällen för att få en sysselsättningsnivå som ligger i nivå med riksgenomsnittet. Länets näringsliv är i hög grad uppbyggt på tunga basindustrier inom järn och stål samt papper och massa. Näst är vi det län som är mest beroende av basnäringarna. Även om flertalet företag är stabila och utvecklingsbara finns risk för att strukturförändringar kommer att skapa problem i basnäringarna i . Nedläggningshot finns redan nu mot flera industrienheter i länet. Nedläggning av basindustrier får i sin tur kraftigt genomslag för länets övriga industrier som är beroende av de stora basföretagen. Basnäringarna järn och stål, papper och massa sysselsätter direkt ca 25 000 personer. Förenklat kan man hävda att basindustrin direkt och indirekt försörjer ca 125 000 personer av länets 294 000 invånare. En konsekvens av de bestående och tilltagande långsiktiga sysselsättningsproblemen i är en kraftigt ökad utslagning av människor från länets arbetsmarknad. Enhetlig definition på begreppet utslagning saknas. Det kan emellertid konstateras att en storleksordning av 25 000 personer står utanför den ordinarie arbetsmarknaden genom arbetslöshet, förtidspension eller av andra skäl. Problemen finns i hela länet. har traditionellt haft de största svårigheterna. har främst för kommun inneburit utomordentligt allvarliga påfrestningar. Även Söderhamnsområdet har drabbats hårt. De regionalpolitiska problemen i har påtalats tidigare. Förslag till åtgärder har från länets sida förts fram vid olika tillfällen. Huvudkraven för att långsiktigt klara länets sysselsättning kan sammanfattas i följande punkter. Det grundläggande kravet för är näringspolitiskt. Det gäller att få en acceptabel utveckling inom länets basnäringar järn och stål samt pappers- och massaindustrin. Det ställer i sin tur krav på energipolitiken, skogspolitiken och sannolikt också på nya former för finansiering av industriell utveckling. Det är dessutom nödvändigt att det centralt utarbetas en strukturplan för de berörda branscherna. Speciellt på skogsindustrisidan är det angeläget att statens agerande ut i en strukturplan för att undanröja den osäkerhet som råder. I för regionalpolitisk! viktiga konkreta ärenden kan statsmakterna genom statliga organ eller företag medverka till angelägna insatser. Som exempel på aktuella frågor kan nämnas a) planer på utbyggnad av en ny pappersfabrik i i . Den kan långsiktigt stabilisera förhållandena i kommunen, b) Planerna på en försöksanläggning för tillverkning av metanol i i , c) SKF i har fått statligt stöd för utveckling av den s. k. plasmametoden. Ett fortsatt stöd kan medverka till att vända den negativa trenden i , d) Det statliga industricentret i bör utvecklas vidare. De statliga insatserna för att klara länets sysselsättning har varit otillräckliga. Länets andel av utbetalt regionalpolitisk! stöd är låg. har en förhållandevis låg statlig sysselsättning. Länet skulle behöva tillföras ca 2 500 statliga arbetstillfällen för att nå den andel som är genomsnittlig för riket. Olika möjligheter att bygga ut den statliga sysselsättningen i länet genom decentralisering eller utlokalisering måste därför tillvaratas. Det regionalpolitiska stödet måste förstärkas och länets kommuner ges en förmånligare inplacering i de olika stödzonerna än de nu har. och bör flyttas till stödområde 3. , , , , , och bör ingå i stödområde 4. bör ingå i stödområde 6. Förbättringen för och bör prioriteras. och kommuner bör ingå i transportstödsområdet. De tillhör stödområde 3 vad beträffar det regionalpolitiska stödet, och de flesta kommuner i stödområde 3 inom skogs- och Norrlandslänen ingår i någon transportstödszon. Utvecklingsfonderna i skogslänen måste ges ekonomiska resurser som står i paritet med de problem som finns i dessa områden. utvecklingsbolag bör inrättas vid utvecklingsfonden i . är det enda av Norrlands- och skogslänen där staten inte har gått in med speciella insatser i form av regionala investment- eller utvecklingsbolag. En kraftig utvidgning av möjligheterna till statsbidrag till av kommunerna uppförda industrilokaler bör genomföras. Med hänvisning till vad som ovan har anförts beträffande problemen och behovet av insatser i hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av regionalpolitiska åtgärder i . () ()