ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G402781 · 1981-01-22 00:00:00 — 1980/81 781-786 av och om rätten till ersättningsmark m. m. vid bildande av naturreservat Vid planering och genomförande av naturvårdsobjekt bildas i regel tillfälliga naturreservat. När vederbörande länsstyrelse förbjuder avverkning inom det för reservatsbildning tänkta området vållar detta betydande svårigheter för berörda markägare; dessa markägare får inte någon ersättning för uteblivna inkomster från skogsavverkningen. Förfarandet regleras i flera lagar med inbördes olika bestämmelser för dispensförfarande och handläggning av överklagningsärenden. Tidsutdräkten för sådan handläggning är regelmässigt orimligt lång och oacceptabel ur rättssäkerhetssynpunkt. Andra exempel på intrång som vi vill peka på i denna motion är exploatering av mark för skjutfältsändamål och åtgärder för att restaurera sjöar och vattendrag. Även om det förefaller möjligt att förenkla bestämmelserna kvarstår dock principfrågan, dvs. när skall markägarna få ersättning för det intrång som samhället påbjuder - med andra ord vilka kostnader för naturvården skall den enskilde markägaren svara för, och vad och när skall staten betala? Enligt vår mening måste det ankomma på staten att tillerkänna berörda markägare skälig ersättning. En entydig lagstiftning är i detta avseende ett oavvisligt krav. Härigenom skulle två fördelar nås, dels skulle markägarna som ofta mot sin vilja får avstå från marken i fråga - erhålla en rättvis kompensation för det intrång som de åsamkas, dels skulle ersättningen fungera som en bättre prövning och prioritering. Betydelsen härav kan inte nog värderas i nuvarande samhällsekonomiska läge. Enligt vår mening bör - vid planering av naturvårdsområden, reservat och översiktliga planer m. m. - ett nära samarbete initieras redan i inledningsskedet mellan myndigheter och berörda parter. Detta samarbete bör även inkludera överenskommelser beträffande ansvarsfördelning och underhållskostnader. Vid genomförandet av nya naturvårdsobjekt måste klarhet vinnas om att ägarna kan erhålla ersättningsmark vid intrång eller nyetablering. En nyckelfråga är därvid att markägarna hålls skadeslösa. Alla som så önskar bör erhålla likvärdig ersättningsmark i så stor utsträckning som möjligt. Det måste enligt vår mening vara klart att ersättningsmark erbjuds innan principbeslut fattas om åtgärden i fråga. Vi efterlyser därför i detta sammanhang generella förbättringar för att hålla berörda brukare och deras anställda skadeslösa som erforderliga utredningar och beslutsprocesser i dylika ärenden tar i anspråk. 1 1980/81. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs 1. att hos regeringen anhåller om översyn av bestämmelserna för dispensförfarande och handläggning av överklagningsärenden i frågor som angivits i motionen, 2. att uttalar att berörda markägare skall tillerkännas skälig ersättning för det intrång som bildandet av tillfälliga naturreservat medför samt 3. att uttalar att ersättningsmark bör garanteras berörda markägare vid bildandet av naturreservat eller vid motsvarande former av intrång på enskilt ägd mark.
mot · G402782 · 1981-01-23 00:00:00 — om begränsning av körning med skoter i skog och mark Den stora ökningen av antalet snöskotrar för nöjesbruk har förorsakat skadeverkningar på såväl skogs- som . Som exempel på hur stor tillgång det är på skotrar, kan nämnas att hade ca 450 snöskoterägare anmält sig till en skotertävling i . Förutom att snöskoterkörning i plant- och ungskogar förorsakar skadegörelse, oroar den djurlivet. Det har visat sig att körning av skotrar på och ängsmark förorsakar djupare tjälbildning än normalt och igenfrysning av täckdiken kan då ske. Detta har i sin tur, vid vårbruket, orsakat fastkörningar med jordbruksmaskiner, försenat vårbruket och därmed har skörden blivit sämre. Polisen i säger i ett uttalande att med den nuvarande lagstiftningen kan polisen inte bemästra de problem som den ökade skotertrafiken skapat på många håll. Ofta anförs allemansrätten som stöd för en nära nog ohämmad skoterkörning. Dessa problem har dock inte kommit till uttryck i terrängkörningslagen och ej heller har med stöd av denna lag utfärdats förbud eller föreskrifter till skydd för . Detta bestyrker behovet av mer preciserade regler för skotertrafiken. bör identifiering av den som gör sig skyldig till vårdslös körning underlättas genom att obligatorisk märkning av drivbanden, enligt det system som tillämpas i , införs i . Ett sätt att komma till rätta med skotertrafiken vore att den endast skulle få förekomma på särskilt uppgjorda leder och tävlingsbanor. Undantag skulle naturligtvis göras för vissa grupper för vilka den är nödvändig för deras yrkesutövning. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen hemställer om översyn av gällande regler för snöskoter i skogsmark, införande av särskilda regler för körning över samt obligatorisk märkning av drivbanden.
mot · G402787 · 1981-01-22 00:00:00 — 1980/81 787-794 om översyn av den statliga kontroll- och provningsverksamheten beslutades om en omorganisation av den officiella provningsverksamheten. Ett system av riksprovplatser (RPP) började då byggas upp. Inom resp. område har normalt en RPP monopol på all officiell provning. har sju RPP utsetts. En av dessa är statens provningsanstalt. Denna bedriver en mycket omfattande, detaljerad och långtgående provning och kontroll av ett mycket brett sortiment produkter. Även importprodukter som fått typgodkännande i andra europeiska stater blir föremål för ny provning och kontroll. En oprioriterad och alltför omfattande provningsverksamhet föranleder bl. a. krångel för företagen, kostnader för konsumenterna och svårigheter för svensk industri när det gäller att konkurrera. En förenkling av det svenska regelsystemet på detta område vore att de internationella bestämmelserna sätts i kraft även som nationella bestämmelser. har granskat de statliga föreskrifter som riktar sig till kommunerna. De flesta föreskrifterna är dock generella och riktar sig även till näringsliv och enskilda. Oavsett om stat, kommun eller andra berörs är begränsningskungörelsen tillämplig. Inom kommundepartementet arbetar en grupp som kallas stat och kommungruppen (SKOG) med dessa frågor. En liknande grupp för översyn borde tillsättas för granskning och kartläggning av kontroll- och provningsverksamhetens omfattning i vad gäller icke statlig verksamhet. Man kan då se över angelägenheten av verksamheten på olika produktområden, rensa bort verksamhet som ej behövs ur säkerhets- och hälsosynpunkt och försöka förenkla förfarandet. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställs att beslutar att hos regeringen hemställa om en översyn av kontroll- och provningsverksamhetens omfattning i syfte att nå förenklingar och bättre överensstämmelse med internationella normer. () () 1 1980/81.
mot · G402788 · 1981-01-22 00:00:00 — av m. fl. om varvtalsreglering av elektriska motorer Ungefär en femtedel av landets totala elproduktion går åt för drift av pumpar, fläktar och omrörare. En effektiv elanvändning i dessa och andra elektriska motorer har därför stor betydelse för det totala elbehovet. Ett viktigt sätt att begränsa elanvändningen i elmotorer är att utrusta dem med varvtalsreglering. En utredning genomförd på uppdrag av konsekvensutredningen uppskattade att den dåvarande (1979) sparpotentialen genom varvtalsreglering var netto , motsvarande produktionen i ett normalstort kärnkraftverk. Investeringskostnaden beräknades till ca 350 milj. kr. per inbesparad TWh/år. Detta motsvarar av kostnaden för motsvarande utbyggnad av elproduktionen. Utredningen visar, med god marginal, att varvtalsreglering av elektriska motorer är klart samhällsekonomiskt lönsam. Även om man tar hänsyn till de elektriska motorernas kortare livslängd jämfört med kraftverkens är det rimligt att räkna med en samhällsekonomisk vinst i storleksordningen 300-400 milj. kr. per inbesparad TWh/år genom varvtalsreglering. För det enskilda företaget behöver en varvtalsreglering däremot inte vara lika intressant. Energikostnadernas låga andel av de flesta industriers totala kostnader gör att vinsten blir blygsam. De mycket högre krav på snabb pay-off som industriföretag tillämpar jämfört med kraftföretag har också betydelse. Den överkapacitet när det gäller elproduktion som råder kommer säkert att göra det svårt att få till stånd en omfattande varvtalsreglering av befintliga elmotorer. Däremot är det viktigt att nya motorer redan från början utrustas med varvtalsreglering. Därmed kan vi få ett bestånd av betydligt elsnålare motorer, vilket är en klar fördel när kärnkraften skall avvecklas. Detta sker enklast genom en lagregel som stadgar att alla nya elmotorer över en viss kapacitet skall vara utrustade med varvtalsreglering. Med hänvisning till ovanstående föreslås att beslutar att hos regeringen hemställa om förslag till lagstiftning om varvtalsreglering av nya elektriska motorer. () () ()
mot · G402789 · 1981-01-22 00:00:00 — av m. fl. om den småskaliga elproduktionen Elproduktion är i stort sett alltid förenad med miljöingrepp i någon form. Lokal och småskalig produktion, t. ex. i små vindkraftverk och små vattenkraftverk, innebär dock i allmänhet att ingreppen blir så små att de knappast alls kan betraktas som störande. Även om det totala utbytet av småskalig kraftproduktion också kan förväntas bli begränsat är det angeläget att sådan produktion stimuleras. På förslag av dåvarande energiminister infördes ett bidrag till små vattenkraftverk (under 1 500 kW) på av kostnaderna. I praktiken utgår dock inte bidrag till kraftverk under 100 kW, vilket innebär att s. k. mikrokraftverk faller utanför. Detta är en beklaglig begränsning, och det finns anledning att ändra bidragsgivningen så att även vattenkraftverk under 100 kW kan få bidrag. En annan viktig förutsättning för att lokal och småskalig kraftproduktion skall kunna bli möjlig är att överskottskraft skall kunna levereras till nätet. finns inga garantier att så kan ske eller att ersättnignen i så fall blir rimlig. Trots att detta problem tidigare aktualiserats i är det fortfarande olöst. Det är därför nödvändigt med ett åläggande till eldistributören att ta emot lokalt producerad kraft, om inte tekniska hinder föreligger. Vidare måste normer skapas som ger en rimlig ersättning till producenten för sådana leveranser. Med hänvisning till ovanstående föreslås 1. att beslutar att hos regeringen hemställa om åtgärder för att bidrag fortsättningsvis skall kunna utgå även för uppförande av vattenkraftverk under 100 kW, 2. att beslutar hemställa att regeringen framlägger förslag till lagstiftning som ålägger eldistributörer att ta emot lokalt producerad el, såvitt inga tekniska hinder föreligger, 3. att beslutar hemställa att regeringen utarbetar normer för ersättning för sådan lokalt producerad el. () () () ()
mot · G402794 · 1981-01-22 00:00:00 — av om koncession för naturgasletning Jag har tidigare motionsvis framhållit det egendomliga förhållandet att en del av mina valmän, som har gas i sin jord, har rätt att nyttja den för eget och gårdens behov under förutsättning att de funnit den utan att leta efter den. På fullt allvar har man då sagt mig att det är ingen skada skedd, för man kan ju alltid påstå att man letar efter vatten när man borrar efter gas. Denna kommentar är riktig, men den visar att vi har en bestämmelse som är ovärdig ett rättssamhälle. Det är min mening att bör göra något åt detta. Våra händer är bundna, när det gäller områden där koncession blivit beviljad för gasletning. I övrigt har vi fullmakt att göra vad som är rätt. För att eliminera det ovärdiga förhållandet kan man då göra endera av två saker. Antingen förbjuder man enskilda att använda den gas de har på sin mark. Eller också tillåter man markägare att leta gas. Båda dessa möjligheter eliminerar det ovärdiga missförhållandet. Eftersom det första strider mot all billighet, är det det senare som måste föredras. Man bör ta bort gasletningsförbudet, En markägare bör medges att leta efter gas. Han bör också medges rätt att ingå avtal med någon annan som vill leta gas på hans mark, åtminstone såvida detta inte kränker någons rätt som erhållit gasletningskoncession inom området. För den händelse finner detta mitt förslag vara alltför djärvt, finns åtminstone anledning att eliminera den vansinniga lagen inom områden där även dess verkan är vansinnig, nämligen inom min egen valkrets, . Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag till lagändring, innebärande antingen att markägare allmänt skall få rätt att leta gas och fritt förfoga över den gas de finner eller att markägare i skall få sådan rätt.
mot · G402796 · 1981-01-22 00:00:00 — Motion 1980/81:796 av om fullföljande av det s. k. I det s. k. Norrbottenspaketet, som tog beslut om , ingick det s. k. . Det gick ut på en riktad prospekteringsinsats . Projektet välkomnades, även om det noterades att SGU beräknat att arbetet skulle behöva pågå . 40 milj. kr. avsattes för projektets genomförande. Ett 40-tal jokkmokksbor anställdes. I går projekttiden ut och en viss oro har börjat spridas både inom SGU och hos de anställda i . Frågan ställs: Kommer ytterligare medel att tilldelas, så att projektet kan fullföljas? Under projektets gång har många intressanta fynd gjorts. De bedöms i hög grad värda att följa upp. Det förefaller angeläget att denna uppföljning får göras av SGU och av dem som arbetar med projektet. I annat fall är risken uppenbar att de resultat som nåtts lämnas över till något privat gruvbolag, exempelvis . SGU utför grundläggande prospekteringsarbeten - gruvbolagen tar över resultaten. Mineraltillgångar hamnar på det sättet än mer, än vad som är fallet , utanför samhällets kontroll och insyn. Mot bakgrund av det anförda föreslås att hos regeringen begär nödvändiga initiativ för att statens geologiska undersökningar (SGU) skall tilldelas nödvändiga ekonomiska resurser för att slutföra det s. k. .
mot · G402797 · 1981-01-20 00:00:00 — av och om slutförvaringen av utbränt kärnbränsle För att få tillstånd att ladda reaktor med kärnbränsle erfordras tillstånd enl villkorslagen. Sökanden skall visa upparbetningsavtal och om säker metod för slutförvaring finns. De metoder som utformats i det s. k. har godtagits för laddningstillstånd. Kärnkraftens roll i svensk energiförsörjning har varit föremål för folkomröstning. En klar majoritet har uttalat att kärnkraften skall avvecklas. Vi har därmed möjlighet att beräkna den största mängd avfall som vi har ansvar för att säkert förvara. Detta måste påverka de avtal och metoder vi skall använda oss av. Metod med slutförvaring i berg ifrågasätts av många tekniska experter. Lokaliseringen av berglager möter problem sett ur fysisk riksplaneringssynpunkt. Vidare finns starkt lokalt motstånd på de platser där berggrundsundersökningar planeras. Självklart har vi skyldighet att tillse att högsta tänkbara säkerhet uppnås vid slutlig förvaring. Vi anser på anförda skäl att vi nu bör arbeta med andra lösningar än . Forskning för andra alternativ, och avtalsmöjligheten med andra länder bör prövas. Det ekonomiska och tekniska ansvaret för andra alternativ måste åligga kärnkraftsföretagen. Däremot anser vi att det är staten som skall ta beslut och ansvar för val av metod, ev avtal med andra länder och framtida kontroll. Med hänvisning till vad vi ovan anfört hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts angående slutförvaring av utbränt kärnbränsle.
mot · G402799 · 1981-01-22 00:00:00 — av m. fl. om lokalisering till av de centrala förvaltningarna för och Statsföretag bedriver en omfattande industriell verksamhet i . svarade Statsföretag för av industrisysselsättningen och av den totala sysselsättningen i länet. Statsföretag driver fyra företag i , nämligen , , NJA () och Kryotherm med ca 13 000 anställda. Av dessa företag har både och en övervägande del av sin verksamhet förlagd till medan den centrala förvaltningen (huvudkontoren) är förlagd till . ASSI:s verksamhet vad gäller egentlig skogsindustri är koncentrerad till Norrbottens kustland och centrala . I fråga om divisionerna Papper och Trä, som är de största divisionerna, ligger den geografiska tyngdpunkten i . bedriver järnmalmsutvinning i och samt sprängämnestillverkning inom i . Av den totala omsättningen omfattar , och . Även sysselsättningen är fördelad i . Med hänsyn till att både och har tyngdpunkten av sin verksamhet förlagd till bör de centrala förvaltningarna lokaliseras till . Vad gäller bör även ledningarna för de båda största divisionerna Papper och Trä förläggas till . Dessa förslag till omlokaliseringar framfördes även i utredningen företagande i samhällets tjänst (SOU 1978:85). Förutom att starka regionalpolitiska och sysselsättningsmässiga skäl talar för en sådan lokalisering är det av stor betydelse att de högsta beslutsfattarna i största företag arbetar inom länet. Därigenom skapas ännu bättre möjligheter att skaffa sig kunskap om de problem och de förutsättningar som finns i länet. På detta sätt skapas även ett närmare samarbete mellan företagsledning och anställda. Enligt vår mening bör det därför ankomma på att medverka till en omlokalisering av de centrala förvaltningarna inom och till . Med hänvisning till det anförda hemställs att uttalar sig för att de centrala förvaltningarna för och lokaliseras till . () ()
mot · G402801 · 1981-01-22 00:00:00 — av m. fl. om Oskarshamnsverkets Kraftgrupp AB:s krav på ersättning för förseningskostnader Enligt tidigare förslag från regeringen har beslutat om ersättning för försening av kärnkraftblock till såväl Forsmarks som kraftstationer. () som också hade förseningskostnader för sitt kärnkraftblock 3 har också hos regeringen begärt ersättning. Förseningarna i Forsmark, och är helt betingade av den på politiska grunder skapade ovissheten om energipolitik och kärnkraft som rådde i landet och fram . Kraven från OKG har dock blankt avvisats av regeringen. Det anses kort och gott att någon rättslig grund för ersättning ej föreligger. Närmare redogörelse för ställningstagandet har inte redovisats, och förhandling med OKG har ej ägt rum. Skälighetsfrågan i allmänhet har inte tagits upp till diskussion. Vi har i en tidigare motion berört frågan om regeringens behandling av OKG. Vi anser fortfarande att allmänna anständighets- och rättviseskäl ändå kräver att en förhandling med OKG om dess ersättningsanspråk bör ske. Vid tidigare riksdagsbehandling fann näringsutskottets majoritet att regeringen ej lämnat någon bärande motivering för att OKG:s framställning borde avslås. Jämförelsen som OKG gjort med fallet ansåg utskottsmajoriteten, tvärtemot vad regeringen hävdat, nog förtjänade att beaktas. Detta hade också enligt utskottsmajoriteten understrukits i skrivelse från sex kommuner i : , , , , och . Vidare ansågs att regeringen borde föranstalta om förhandlingar med OKG i syfte att närmare klargöra innebörden av tekniska och ekonomiska grunder för bolagets ersättningsanspråk. På basis av dessa förhandlingar borde regeringen härefter på nytt förelägga frågan. Detta skulle inte innebära att redan i detta läge tog på sig någon ospecificerad ersättningsskyldighet gentemot OKG. Det skulle i stället innebära att statsmakterna fick förutsättningar för en mera allsidig skälighetsbedömning än den som redovisats i den av regeringen avlämnade propositionen. Vi delar den mening som näringsutskottets majoritet företrädde. Med hänvisning till det anförda föreslår vi att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts i motionen angående ersättningsanspråken från . HANS () i
mot · G402803 · 1981-01-21 00:00:00 — om odling av julgranar i kraftledningsgator, m. m. I den pågående energidebatten har slöseriet med energi och energiråvaror ofta påpekats. Beräkningar har gjorts av de betydande mängder grenar, toppar och stubbar som blir kvar i skogen vid moderna avverkningsmetoder. Även i andra sammanhang förekommer slöseri med träråvara. Sålunda rensas våra stora kraftledningsgator med jämna mellanrum utan att något som helst tillvaratagande av avfallet sker, utan detta lämnas att ruttna på marken. Normalt sker sådan röjning i de stora kraftgatorna ungefär . Säkerligen kunde tidsperioden utsträckas till 15 eller utan att träden skulle hindra åtkomsten av ledningen eller kunna skada densamma. När sedan röjningen verkställs kunde detta ske med en terränggående specialmaskin som omvandlar buskar och småträd till grönflis och uppsamlar denna i säckar vilka sedan kunde avlastas på lämpliga platser för användning av markägare eller säljas till storförbrukare. Varje kraftproducent med ledningar skulle genom lag åläggas att på detta sätt se till att träråvaran tillvaratas. En annan möjlighet vore att i kraftgatorna ordna julgransplanteringar. Julgranarna kan knappast hindra framkomligheten om planteringen sker i omgångar och på lämpligt sätt. Med hänvisning till det sålunda anförda föreslås att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna 1. att odling av julgranar efter överenskommelse får ske i kraftledningsgator, 2. att förslag till lagstiftning om effektivt tillvaratagende av träavfall i samband med röjning av kraftledningsgator i enlighet med vad som anförts i motionen föreläggs . () ()
mot · G402805 · 1981-01-22 00:00:00 — av m. fl. om förhindrande av planerade nedläggningar inom NCB NCB, där staten har ett stort ägarinflytande, har påbörjat förhandlingar om nedläggning av fabrikerna , och Johannesdal. Detta betyder att över 1 100 personer förlorar sina jobb, och detta i ett område där sysselsättningsläget redan är svårt. Olika utredningar har visat att en nedläggning av dessa fabriker innebär stora kostnader för samhället och att fortsatt drift är möjlig med vissa ändringar i produktionen. Här får inte staten avhända sig sitt ansvar för att finna lösningar på de uppkomna problemen. Ett rimligt krav är att får ta ställnining till nedläggningarna av fabrikerna. Det uppkomna läget för fabrikerna är så allvarligt att skyndsamt måste behandla förslaget i denna motion. Med hänvisning till ovanstående föreslås att hos regeringen hemställer om skyndsamma åtgärder för att förhindra de planerade nedläggningarna och att inga beslut om nedläggning bör fattas innan ärendet föreläggs för ställningstagande. (vpk) C.-H. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)