mot · G4021764 · 1981-01-27 00:00:00 — 1980/81:1764 av m. fl. om konsumentintressets inflytande på jordbruksförhandlingarna, m. m. Livsmedelskostnaderna tar en allt större andel av hushållens inkomster, särskilt i de fall då inkomsterna är begränsade och försörjningsbördan, som för lågavlönade barnfamiljer och äldre, är stor. Detta gäller inte minst med de snabba prisstegringarna. Priserna på livsmedel har stigit med . Fortsatta avsevärda prisstegringar kan förväntas som följd av en stark inflationistisk utveckling och genom den minskning av de statliga livsmedelssubventionema som initierats av den borgerliga regeringen. har under en följd av år de breda löntagargrupperna fått vidkännas sjunkande reallöner. Läget förvärras ytterligare genom de förändringar som sker i den ekonomiska och sociala politiken där de borgerliga partierna genomför en tyngdpunktsförskjutning till nackdel för de ekonomiskt svagare grupperna i samhället. Under den socialdemokratiska regeringen utformades den svenska jordbrukspolitiken med huvudmålet att trygga vår livsmedelsförsörjning. Detta skulle ske i en långsiktig och planmässig hushållning med de naturresurser som utnyttjades i jordbruket och under hänsyn till miljön. Produktionen skulle bedrivas rationellt och ge dem som arbetade i jordbruket en likvärdig standard med jämförbara grupper, som konsumenterna tillförsäkrades livsmedel av god kvalitet till rimliga priser. I denna målsättning fann en enig jordbruksutredning inte anledning att företa några förändringar. Utredningens ställningstagande vann anslutning av en överväldigande del av remissinstanserna. I den proposition som behandlades av om riktlinjer för den framtida jordbrukspolitiken frångick dock den borgerliga regeringen utredningens förslag på så sätt att huvudmålet för jordbrukspolitiken skulle anges vara jordbrukarnas inkomster i stället för som tidigare en tryggad livsmedelsförsörjning. Den borgerliga riksdagsmajoriteten biföll detta förslag. Regeringen frångick vidare den eniga jordbruksutredningens förslag om en översyn av konsumentdelegationen, i syfte att renodla konsumentintresset och stärka dess ställning. Detta förslag hade ett starkt stöd bland remissinstanserna. Vi vidhåller vår uppfattning om jordbrukspolitikens inriktning och utformning såsom den redovisades i jordbruksutredningens enhälliga förslag och i våra reservationer vid behandling av riktlinjerna för I sitt förslag 1979/80:17 har revisorer enhälligt hemställt att av regeringen skulle begära en utredning angående möjligheterna att tillämpa en ökad målstyrning av jordbruksprisregleringen och bättre möjligheter att stämma av jordbruksöverenskommelserna mot faktiskt utfall. Revisorerna framhöll därvid att avsaknaden av specifika mått på ekonomisk och social standard för jordbrukarna f. n. försvårade bl. a. ett konkret angivande av målet för jordbrukarnas inkomster och standard. Möjligheterna att öka målstyrningen berodde bl. a. på om det visade sig möjligt att få fram användbara mått i nyssnämnda avseende. Revisorerna förutsatte att konsekvensen av ett införande av preciserade inkomstmål blev beaktad vid den av revisorerna föreslagna undersökningen. Revisorerna ansåg att en ökad målstyrning kunde ge statsmakterna möjlighet att successivt trappa ned de krav på direkt kontroll och insyn över verksamheten som upprätthölls. Revisorerna menade också att det vore önskvärt att kunna stämma av jordbruksprisöverenskommelsen mot faktiska utfall liksom att kunna bedöma utfallet av de olika satsningarna inom överenskommelserna. Riksdagsrevisorernas enhälliga förslag avvisades föregående år av den borgerliga riksdagsmajoriteten. Vi finner för vår del att den av revisorerna föreslagna utredningen bör komma till stånd. har fått regeringens uppdrag att efter överläggningar med parterna avge förslag om den närmare utformningen av prisregleringen på jordbruksprodukter för tiden efter . Särskild proposition kommer att föreläggas . Som vi framhållit i vår partimotion 1980/81:71 är det en tvingande nödvändighet att försöka bryta den inflationsutveckling som plågar vårt samhälle. I vårt ekonomiska system har byggts in en rad mekanismer som automatiskt får inflationen att rulla vidare. Indexregleringar innebär att inflationen leder till en ny omgång av pris- och kostnadsökningar. Sådan indexreglering finns bl. a. inom jordbrukspolitiken. Vi föreslår därför att man vid de kommande avtalsförhandlingarna prövar de nuvarande formerna för priskompensationen till jordbruket. Ingen annan verksamhet i samhället är garanterad 100-procentig kompensation på sina produktionsmedel för prisstegringen. Det höga kostnadsläget inom näringslivet anses vara en av orsakerna till vårt lands ekonomiska bekymmer. En noggrann prövning av produktionskostnaderna är därför angelägen. Innehållet i gällande produktionsmedelsprisindex bör av detta skäl ses över. Också andra former för priskompensation än automatiskt verkande index bör kunna prövas. Konsumentintressets inflytande i jordbruksförhandlingarna Svenskt jordbruk prisskyddas gentemot världsmarknaden. Prisskyddet innebär att den svenska marknaden för jordbruksprodukter i allt väsentligt reserveras för det svenska jordbruket. Med detta skydd tillförsäkras jordbrukarna en med andra grupper likvärdig inkomst- och standardutveckling. Omfattningen på skyddet varierar beroende på förändringar i världsmarknadspriserna. Normalt och långsiktigt innebär detta skydd att de svenska konsumenterna via livsmedelspriserna betalar ett högre pris för de svenska jordbruksprodukterna än vad som skulle erfordras vid import i de fall en sådan är möjlig. infördes, i syfte att nedbringa priserna på vissa baslivsmedel, statliga livsmedelssubventioner. I årets budgetproposition beräknas dessa till ca 4100 milj. kr. Detta är ett preliminärt belopp i avvaktan på en särskild proposition i ärendet. De fördelningspolitiska effekterna påverkas av subventionernas utformning, deras fördelning på olika varugrupper och valet av en statlig finansieringskälla. Enligt beslut av den borgerliga majoriteten i minskas livsmedelssubventionerna med 250 milj. kr. och med ytterligare 300 milj. kr. Betydelsen av förändringar i subventionsbeloppen ökar i det nuvarande kärva ekonomiska läget. De regler efter vilka prisskyddet utgår fastställs av efter förslag från statens jordbruksnämnd. Förslaget från statens jordbruksnämnd föregås av överläggningar mellan parterna, dvs. jordbrukets förhandlingsdelegation och konsumentdelegationen. har överläggningarna mellan jordbrukare och konsumenter fått en allt större betydelse och närmat sig verkliga förhandlingar. Denna utveckling har påverkats av att allt fler frågor som rör grunderna för ersättning till jordbrukarna av lämnats öppna för dessa överläggningar. Denna utveckling förstärktes i samband med de beslut om jordbrukspolitikens framtida inriktning som togs 1977. Överläggningarnas ökade betydelse för prisstödets slutliga utformning ligger väl i linje med den allmänna utvecklingen i samhället mot att intressekonflikter mellan olika grupper så långt möjligt skall lösas förhandlingsvägen. Svenskt jordbruk karakteriseras av att jordbrukets föreningsrörelse vunnit en mycket stark ställning. Detta har varit värdefullt för både jordbruk och samhälle. Detta leder till att jordbrukets förhandlingsdelegation vid överläggningar framträder med stor tyngd av sakkunskap och erfarenhet. Delegationen biträds av en särskild utredningsavdelning inom LRF. En stor del av det underlagsmaterial som används i överläggningarna måste hämtas från jordbrukarkooperationen, som för huvuddelen av omsättningen med jordbruksprodukter har ett faktiskt monopol i fråga om försäljning och vidareförädling. Integrationssträvandena är starka, och därutöver har jordbrukarkooperationen skaffat sig en stark ställning när det gäller tillhandahållandet av produktionsmedel för jordbruket. Prisutvecklingen på dessa produktionsmedel bildar en del av underlaget för det s. k. produktionsmedelsprisindex som är av stor betydelse för avtalens slutliga utformning. Mot denna starka förhandlingspart från jordbrukets sida står i överläggningarna konsumentdelegationen, som i nuvarande organisation består av företrädare dels för konsumentintresset, dels för vissa förbrukarintressen (livsmedelsindustrin). Det har exempelvis förekommit att en av den privata industrins företrädare som medlem i sin branschorganisation haft Sockerbolaget, som är direkt beroende av utgången av förhandlingarna om sockeravtalet. Av naturliga skäl har konsumentintresset betydligt svårare än motparten att organisera sina intressen och skaffa sig erforderligt underlag för förhandlingarna, även om jordbruksnämndens resurser står till dess förfogande. Erfarenheterna har därutöver visat att den komplicerade uppbyggnaden av prisregleringen av jordbruksprodukter försvårar en allmän debatt om jordbruksförhandlingarna. En sådan debatt skulle kunna vara av stort värde för delegationens arbete. Men för detta är konsumentintressets informationsresurser otillräckliga. Inte sällan går motparten i förhandlingarna, LRF, ut i stora utåtriktade informationskampanjer med annonser och affischer. Konsumentintresset saknar motsvarande möjligheter. Detta skapar obalans i förhandlingssituationen. Därför finns ett behov av att från konsumentdelegationens sida lämna information om förhandlingsarbetet med utgångspunkt i konsumenternas intressen. har utvecklingen på andra områden av samhällslivet varit av stor betydelse för jordbrukarnas totala inkomster. Således har förändringar i skattelagstiftningen, som när det gäller jordbruksbeskattningen, direkt förbättrat jordbrukarnas ekonomiska läge och påverkat förhandlingssituationen. Värdet av olika naturaförmåner har ökat i takt med den snabba inflationen. Vidare har penningvärdeförändringar och markvärdestegringar avsevärt försvårat reella inkomstjämförelser med andra medborgargrupper. Inte minst leder dessa till stora och oöverblickbara spänningar inom själva jordbrukarkollektivet. Den äldre, väletablerade lantbrukaren med låg skuldsättning har en helt annan ställning än den unge, nyetablerade lantbrukaren utan stort eget kapital som kämpar en hård och ojämn kamp mot enorma kapitalkostnader och ett skyhögt ränteläge. Den nuvarande inflationstakten och det höga ränteläget hotar allvarligt grunderna i den nuvarande jordbrukspolitiken och skärper kraven på konsumentintressets representanter i jordbruksförhandlingarna. revisorer har ägnat jordbruksprisregleringen och regleringsföreningarna uppmärksamhet. I det tidigare omnämnda förslaget från riksdagsrevisorerna föreslogs bl. a. att konsumentrepresentanterna skulle ges representation i regleringsföreningarnas arbetsutskott på sätt som revisorerna föreslagit och att jordbruksnämndens konsumentdelegation skulle få en annan mera adekvat benämning. Riksdagsrevisorernas genomgång av den administrativa utformningen av jordbruksprisregleringen och de förslag revisorerna i anledning härav enhälligt aktualiserade har stött vår kritik av det nuvarande systemet. Den ekonomiska utvecklingen efter det att revisorerna lagt sina förslag har ytterligare bekräftat denna. Vi finner därför att ytterligt starka skäl talar för att det allmännas och konsumenternas möjligheter att göra sina intressen gällande förstärks inom förhandlingssystemet för jordbruksprisregleringen. Den uppfattningen har inte förändrats av att den borgerliga riksdagsmajoriteten tidigare avvisat våra förslag liksom att denna ej anser sig ha anledning att följa sina egna riksdagsrevisorers ställningstaganden i dessa frågor. De resultat som framkommer vid överläggningarna mellan jordbrukets förhandlingsdelegation och konsumentdelegationen och slutligen fastläggs i förslag från jordbruksnämndens styrelse har som framhållits i det föregående kommit att få en avgörande betydelse för jordbruksöverenskommelsernas utformning. Denna ökade politiska betydelse för jordbruksnämnden nödvändiggör en förstärkning av det allmännas inflytande i dess styrelse. Detta understryks också av överenskommelsernas betydelse för livsmedelssubventionernas utformning och omfattning. är jordbruksnämndens styrelse så sammansatt att däri ingår, förutom generaldirektören och personalföreträdarna, två representanter för jordbruket samt en representant från vardera konsumentkooperationen, löntagarorganisationerna och det enskilda näringslivet med anknytning till livsmedelssektorn. Det allmänna intresset i vidare mening representeras således enbart av generaldirektören. Detta är enligt vår mening inte tillräckligt. godkände en anmälan från den socialdemokratiske jordbruksministern att han hade för avsikt att utöka representationen för allmänintresset i jordbruksnämndens styrelse. Denna utökning planerades ske . I propositionen om jordbrukspolitiken anmälde den borgerlige jordbruksministern att han inte avsåg att genomföra denna utökning. Vi kan inte godta denna inställning utan kräver att en utökning sker av representationen för allmänintresset i jordbruksnämndens styrelse. Detta bör ge regeringen till känna. En enig jordbruksutredning föreslog 1977 (SOU 1977:17) att konsumentdelegationens sammansättning borde övervägas med hänsyn till att delegationen berördes av utredningens förslag om en ökad insyn från samhällets sida i förädlingsindustrin. Härvid skulle prövas om konsumentintresset i delegationen borde renodlas och om synpunkter från förbrukarsidan inom livsmedelssektorn borde inhämtas i annan ordning. Även delegationens ställning i förhållande till jordbruksnämnden borde tas upp vid översynen. Dessa förslag från utredningen biträddes i sina huvuddrag av remissinstanser med anknytning till konsumentintressena. Jordbruksministern meddelade dock i propositionen om jordbrukspolitiken att han inte hade för avsikt att genomföra denna översyn. I den granskningspromemoria från revisorer som låg till grund för riksdagsrevisorernas förslag 1979/80:17 föreslogs bl. a. en bättre samordning mellan konsumentdelegationen och regleringsföreningarnas arbetsutskott. Från socialdemokratins sida vidhåller vi vår uppfattning att konsumentdelegationen bör bli föremål för en översyn. Därvid bör eftersträvas att konsumentintressena renodlas och att förbrukarsidans synpunkter inhämtas i annan ordning. Vid översynen bör prövas huruvida bör erhålla en anknytning till delegationen liksom om det stigande intresset för en näringsriktig kost bör motivera att delegationen erhåller tillgång till näringsfysiologisk expertis. Översynen bör vidare omfatta delegationens kansli- och utredningsresurser och möjligheter till en utökad informationsverksamhet. I översynen bör också ingå en utvidgning av konsumentinflytandet i de olika regleringsföreningar som sköter jordbruksprisregleringens praktiska hantering. Vid översynen bör prövas de förslag LO och TCO lagt fram om ett ökat inflytande för konsumentdelegationen över den slutliga fördelningen av livsmedelssubventionerna på olika produkter. bör hos regeringen begära en utredning av här angivet slag. revisorer har också satt i fråga om inte konsumentintressena skulle främjas av att de utsedda företrädarna för konsumenterna vid jordbruksöverläggningarna också företrädde konsumenterna i regleringsföreningarna. Konsumentrepresentanternas sakliga kunskaper skulle därigenom kunna utnyttjas bättre och konsumenternas ställning i frågorna stärkas. Revisorerna förordar därför att regeringen i sitt val av konsumentföreträdare beaktade denna synpunkt. Det är angeläget att jämväl de av revisorerna anförda synpunkterna kommer att beaktas i förevarande utredningssammanhang. Med hänvisning till vad som sagts i det föregående föreslår vi 1. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om det av riksdagsrevisorerna aktualiserade förslaget om en utredning angående möjligheterna att tillämpa en ökad målstyrning av jordbruksprisregleringen och bättre möjligheter att stämma av jordbruksöverenskommelserna mot faktiskt utfall, 2. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om utökning av representationen för allmänintresset i jordbruksnämndens styrelse, 3. att beslutar att hos regeringen begära en utredning om konsumentdelegationens ställning, sammansättning och resurser. () () () ()