mot · G4021415 · 1981-01-26 00:00:00 — om kartläggning av kvinnor som företagare I då landet har ekonomiska problem och då ökning av produktionen i etablerade företag och branscher uteblir är det ytterligt angeläget att på alla sätt stimulera innovatörer och nyetableringar. har också regeringens satsning på utbildning, Satsa eget, vunnit mycket god uppslutning. Ett verksamt instrument för hjälp och stöd åt både etablerade och nya företag är utvecklingsfonderna som genom krediter, experthjälp och utbildning på olika sätt stöder personer med goda idéer som de vill utveckla i ett eget företag. När man studerar utvecklingsfondernas verksamhetsberättelse finner man att en alldeles övervägande del av resurserna gått till stöd åt tillverkningsindustri. En sådan ensidig satsning missgynnar kvinnor som vill satsa på ett eget företag, eftersom kvinnor av tradition har sina kunskaper förankrade inom andra sektorer av samhället. kan man emellertid skönja ett nyvaknat intresse för kvinnliga företagare. Utvecklingsfonden i har genomfört ett seminarium för kvinnor som överväger att starta ett eget företag, och i har Västra handelskammaren inrättat en tjänst som särskilt skall bevaka kvinnofrågor. Det borde vara självklart att mobilisera också den kvinnliga delen av landets befolkning i ett så viktigt projekt som att öka landets produktion. Ett aktivt nät av småföretag ledda av kvinnor borde kunna bli ett sysselsättningsalternativ att räkna med i t. ex. Norrlandslänen, där storföretagen sviktar. Inom regionalpolitiken har man inte möjlighet att utnyttja anvisade resurser i brist på, som man bedömer det, livskraftiga idéer. De flesta utvecklingsfonder framhåller också i sina verksamhetsberättelser vikten av företags- och marknadsanalyser för att deras insatser skall ge största möjliga resultat. I sin petita /82 skriver statens industriverk (SIND) om utvecklingsfondernas verksamhet att den skall vara målstyrd. Man fortsätter: Härför krävs kunskap om företagen och deras servicebehov. Denna kunskap måste systematiskt dokumenteras och sammanställas på ett sådant sätt att den utgör ett användbart planeringsunderlag. Så har emellertid inte skett när det gäller kvinnligt företagande. Här går man ut med generella kampanjer utan att ha beaktat de speciella behov kvinnliga företagare har. För att rätt kunna kanalisera insatserna är det nödvändigt att man snabbt gör en översyn och kartläggning så att man t. ex. får kunskaper om i vilka branscher kvinnorna finns, vilken typ av företag de driver, vilka 1 1980/81. problem de har, vilka förutsättningar som finns för vidareutveckling, vilka som är deras speciella behov av stöd och hjälp och vad samhället kan vinna på att satsa på en ny företagartyp. En sådan undersökning kan t. ex. genomföras av SIFU och industriverket i samarbete. I andra sammanhang är man alltså oerhört angelägen om att klart definiera sin målgrupp, skaffa sig kunskaper om den och därefter planera och anpassa sina insatser. Det är uppenbart att det krävs riktade och speciella åtgärder för att få kvinnorna att ta steget ut i det okända, som det ju innebär när man blir sin egen. Regeringen har aviserat en proposition om regionalpolitiken. Det är angeläget att frågan om den kvinnliga företagsamhetens roll i regionalpolitiken i ett längre perspektiv beaktas i det sammanhanget. Ett samhälle med ekonomiska svårigheter har inte råd att avstå från den kreativitet och arbetsvilja som finns outnyttjad hos kvinnorna. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställs 1. att hos regeringen anhåller om en undersökning av kvinnlig företagsamhet och dess framtida behov, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om den kvinnliga företagsamhetens roll i regionalpolitiken.