mot · G402355 · 1981-01-16 00:00:00 — av m. fl. om statsbidragen till och gymnasieskolan Skolans möjligheter att påverka barns och ungdomars uppväxtförhållanden är bl. a. beroende av de resurser samhället ställer till förfogande. Under det borgerliga regeringsinnehavet har utbildningen av barn och ungdomar blivit ett av de främsta sparmålen. Trots löften om motsatsen har olika statsbidrag avvecklats helt eller begränsats, t. ex. stödet till allmän fritidsverksamhet, skolbyggnader och beredskapsarbeten. Genom den s. k. besparingspropositionen (prop. 1980/81:20) skulle statsbidraget till lärarlöner minskas, klassmedeltalet på mellanstadiet höjas, antalet lärarledda lektioner i gymnasieskolan begränsas och speciallärarutbildningen halveras. Sammanlagt har under det borgerliga regeringsinnehavet olika statsbidrag för ungdomars utbildning och arbete minskats med ca 1 450 milj. kr. per elev och år i grundskola, gymnasieskola och motsvarande skolformer. I den socialdemokratiska motionen (1980/81:72) med anledning av regeringens s. k. besparingsproposition vände vi oss mot föreslagna nedskärningar på skolans område. Dessa skulle i första hand drabba barn och ungdomar hårt. I motsats till regeringspartierna anser socialdemokraterna det särskilt angeläget att åstadkomma en mer gynnsam uppväxtmiljö för barn och ungdomar. I det sammanhanget har skolan avgörande betydelse. biföll (UbU 1980/81:12, 1980/81:15) det socialdemokratiska yrkandet om oförändrat statsbidrag till lärarlöner. Vidare uppnåddes i utskottsarbetet en kompromiss, vilken innebar att besparingen på anslaget för gymnasieskolan skall genomföras utan att de mest negativa konsekvenserna av föredragandens förslag behöver inträffa. I budgetpropositionen återkommer regeringen till sitt gamla förslag om att begränsa statsbidraget til! lärarlöner trots att en gång avvisat detta. Vi beklagar att regeringen inte respekterar fattade riksdagsbeslut. Den av regeringen föreslagna nedskärningen av statsbidraget för lärarlöner skulle enligt besparingspropositionen ge en nettoeffekt på statsbudgeten 1981/82 med 222 milj. kr. Av detta avsåg 174 milj. kr. (232-58) och 48 gymnasieskolan (64-16). Bruttoeffekten angavs till sammanlagt 296 milj. kr. (232+64). Mellanskillnaden skulle avsättas för att kompensera vissa kommuner för bidragsförlusten. I budgetpropositionen anges bruttobesparingen på grund- och gymnasieskolan till 313 milj. kr. (244,2+68,8). För del betyder förslaget att besparingen skall göras även för slutregleringen av statsbidraget för /81. Förslaget har sålunda i denna del en retroaktiv effekt, vilket innebär en avvikelse från vad som normalt gäller i fråga om lagstiftning i vårt land. Kommunerna kan inte under pågående verksamhetsår kompensera sig för det uteblivna statsbidraget. Vi vill också peka på att regeringens förslag skall genomföras - fr. o. m. - då den kommunala verksamheten är fastlagd. Möjligheterna att disponera om olika verksamheter är då små. Det blir sålunda en ren kostnadsövervältring från stat till kommun som kommer att ske. De konkreta nedskärningarna på skolans område skall enligt förslag ske lokalt. Därigenom undviker regeringen att ta ansvaret för besparingen. I stället blir det förtroendevalda, lärare och elever som får ta konsekvenserna. Socialdemokraterna slår vakt om kvaliteten i skolarbetet. Det är viktigt att skolan får möjligheter att utvecklas och förbättras. Det gäller såväl själva undervisningen som den verksamhet som kommunen direkt bekostar i form av läromedel, måltider, lokaler, elevvård, skolskjutsar m. m. Den mycket skiftande ekonomiska standard som redan nu finns mellan olika kommuner slår naturligtvis också igenom i utbildningsstandarden vid ett genomförande av regeringens förslag. Kommuner med stora barn- och ungdomsproblem, som dessutom har en ansträngd ekonomi beroende bl. a. på en ojämn åldersstruktur, kan tvingas till nedskärningar, medan kommuner med ringa problem och god ekonomi inte behöver vidta samma drastiska åtgärder. Enligt föredragandens uttalanden i budgetpropositionen skall målet om likvärdig utbildningsstandard uppnås genom att generellt minska statsbidragen till kommunerna, som endast en mindre del av besparingen återförs till kommuner med särskilt stora behov. Om skillnaderna i utbildningsstandard skall kunna utjämnas förutsätter detta att kommuner med stora behov kompenseras fullt ut för det minskade statsbidraget. Någon sådan garanti finns inte i regeringens förslag. Detta utgår från en behovsinriktad resursfördelning på en totalt sett lägre kostnadsnivå för staten. Föredragandens Dl om utökade resurser ger ett intryck av att det skulle vara fråga om en reell resursförstärkning, vilket inte är fallet. I stället är det fråga om att i begränsad utsträckning kompensera vissa kommuner för ett statligt bidragsbortfall. Vi belyser detta ytterligare i det följande. Socialdemokraterna anser det angeläget att öka den behovsinriktade resursfördelningen och har i detta syfte både 1979 och 1980 motionerat om en fördubbling av det särskilda statsbidrag som fördelas mellan kommuner efter behov, den s. k. länsskolnämndsresursen. Den borgerliga riksdagsmajoriteten har dock avslagit detta krav bl. a. med hänvisning till att fördubblingen är för begränsad för att få någon effekt och att åtgärden skulle leda till en ökad central styrning av resurserna till skolan. I regeringens föreliggande förslag har man nu helt accepterat det tidigare framförda socialdemokratiska kravet. Länsskolnämndsresursen föreslås i budgetpropositionen bli i det närmaste fördubblad. Vi hälsar med tillfredsställelse att det socialdemokratiska kravet nu av regeringen anses så värdefullt att det bör genomföras. Vi kan dock inte acceptera att åtgärden möjliggörs genom att först dra in 460 milj. kr. i form av minskade statsbidrag. Sammanförandet av olika delposter till ett nytt anslag Särskilda åtgärder på skolområdet ges i budgetpropositionen närmast karaktär av en skolreform. Man söker ge intryck av att det är fråga om en resursökning, vilket inte är fallet. I nedanstående uppställning redovisas de indragningar av medel regeringen föreslår för att få utrymme för det nya anslaget Särskilda åtgärder på skolområdet. Länsskolnämndsresursen 1981/82 Tvåprocentig besparing på gymnasieskolan Minskade vikariekostnader som följd av neddragning av Indragning av friare resurstilldelning till årskurs 4 på Slopande av statsbidraget till personell assistans i Slopande av bidraget till tekniska och organisatoriska Avveckling av pedagogisk klinik i Av det indragna beloppet 460 milj. kr. återförs 200,1 i form av det nya anslaget Särskilda åtgärder på skolområdet. Dessutom används 7,7 milj. kr. för vissa lärarutbildningsåtgärder. Mellanskillnaden, 251,2 milj. kr., är regeringens besparing . Genom att utnyttja en mindre del av indragna statsbidrag skapas ett ekonomiskt utrymme för förslaget att utvidga länskolnämndsresursen samt för vissa åtgärder på lärarutbildningsområdet för att öka tillgången på utbildade lärare i kommuner med en hög andel obehöriga lärare. I sak bör dessa insatser i regeringsförslaget kunna accepteras. Genom att de sker utifrån en totalt sett avsevärt lägre kostnadstäckning förlorar de emellertid i värde. Regeringens förslag att reducera statsbidraget till lärarlöner anser vi därför inte skall genomföras. tidigare fattade avslagsbeslut på detta förslag bör respekteras. Vi accepterar dock att en del av statsbidragsminskningen till kommunerna används för att utöka nuvarande länskolnämndsresurs och för vissa lärarutbildningsåtgärder såsom regeringen föreslagit. Nettobesparingen bör enligt vår mening återföras till kommunerna. Vårt förslag innebär således en nettoförstärkning till kommunerna med 201 milj. kr. Det innebär att det nya anslaget, Särskilda åtgärder på skolområdet, inte behöver tas i anspråk för att främst kompensera vissa kommuner för statsbidragsförlusten. I stället kan användningen inriktas på att kvalitativt förbättra skolans arbetsmiljö. Fördelningen mellan olika användningsområden, undervisning resp. andra ändamål, kan då göras i huvudsak på de grunder som används. Det innebär att man i många skolor kan få en ökad hjälp både i undervisningen och för andra ändamål, vilket inte är fallet med regeringens förslag. I de socialdemokratiska partimotionerna om särskilda insatser i storstadsområdena samt för barns och ungdomars levnadsmiljö och uppväxtvillkor m. m. framförs också olika förslag i syfte att förstärka skolans möjligheter att nå uppställda mål. a. behandlar vi där stödåtgärder för handikappade elever i grund- och gymnasieskolan. Hemställan om ytterligare medel görs i anslutning till dessa motioner. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att med avslag på regeringens förslag beslutar godkänna vad som i motionen anförts om statsbidragen till och gymnasieskolan. () () () () () () () () () () () () () ()