mot · G402517 · 1981-01-21 00:00:00 — av m. fl. om en ny namnlag Behovet av en ny namnlag är stort till följd av att familjebildningarna förändrats starkt . tillsattes 1972 och lade fram ett betänkande . Detta innebär klara förbättringar, lägre kostnader samt en anpassning i tiden till behovet av namnkontinuitet, bättre namnidentitet och namngemenskap. Betänkandet innehåller goda möjligheter att förvärva släktnamn liksom att behålla namn, vilket betyder att behovet av nykonstruerade släktnamn kommer att minska. En del remissinstanser uttrycker emellertid sin rädsla för missbruk av det individuella ansvar som förslaget innebär. Som exempel på missbruk anges i ett remissvar att i en fyrabarnsfamilj, där båda makarna behåller sina namn från tidigare äktenskap, familjen har möjlighet att ge alla barnen olika namn. Självfallet finns risken för missbruk när individen får ökade möjligheter att avgöra vilket namn den eller dess barn skall bära, även om ovanstående exempel får anses som konstruerat. Dock blir det fler fel med gällande namnlag där det individuella ansvaret är ytterst begränsat. Gällande lag är orsak till att det i många familjer finns flera efternamn. förslag innebär en ökad respekt för många kvinnors intresse av namnkontinuitet och erbjuder lösningar som ger ökad jämställdhet mellan kvinnor och män, vilket som regel leder till en enklare hantering av frågor och därmed minskad byråkrati. Utredningsförslaget bör dock inte lämnas helt utan ändringar. finns det anledning att understryka betydelsen av vissa gjorda förslag och förändringar. Familjerättsliga förvärv av släktnamn - sammanboende Nuvarande lagstiftning ger möjlighet för ogifta sammanboende att förvärva enderas namn om synnerliga skäl föreligger. Någon avgörande förändring föreslås inte på denna punkt i utredningen, vilket tyvärr innebär en fortsatt onödig byråkrati och brist på namngemenskap. Utredningsmannen har svårt att finna en grund på vilket ett sammanboendeförhållande kan fastställas. Inte ens barnkriteriet anses vara tillräckligt starkt för att föreslå en förenklad byråkrati. Utredningsmannen hänvisar som skäl till den orättvisa det kan bli för alla dem som inte kan få barn eller som lever samman utan att vilja ha barn. Namnlagen har enligt vår uppfattning störst betydelse för barnen, även om den är långt ifrån betydelselös för övriga. Det förenklar i regel barnfamiljers kontakter med myndigheter, skolor, daghem, barnavårdscentraler, försäkringsbolag, resebyråer osv., om båda föräldrarna har möjlighet att ha samma släktnamn som barnen. För många finns de känslomässiga skälen att bära samma släktnamn, även om man av olika skäl inte kan eller vill gifta sig. Med utgångspunkt i främst barnens intresse bör föräldrarna jämställas med gifta makar i den föreslagna namnlagen. Övriga som sammanbor under äktenskapsliknande former bör kunna förvärva den andres namn genom ansökan hos namnmyndigheter när särskilda skäl föreligger. Med särskilda skäl avses enklast att ha bott samman . Moderns namn som hjälpregel Det är angeläget att få en överensstämmelse i namnlagen mellan barnfamiljer där föräldrarna sammanbor och familjer där föräldrarna är gifta. Detta anges också som skäl för förslaget att moderns namn skall vara hjälpregel och gälla som efternamn för barnet, om föräldrarna (gifta eller ogifta) har olika släktnamn och inte anmäler släktnamn efter barnets födelse. Vissa betänkligheter anges av utredningsmannen kring denna förändrade ordning i giftasfallen där faderns namn i gällande lag är huvudregel. Det kan befaras bli stötande för många att barnet får moderns namn, anges det (SOU 1979:25, s. 105). Varför mödrars efternamn skulle vara stötande är obegripligt. Sådana motiveringar får inte ligga till grund för att inte anta den föreslagna hjälpregeln. Att inte godta denna hjälpregel kan bara accepteras under förutsättning att faderns namn gäller som hjälpregel både utom och inom äktenskapet. Men med detta som generell regel finns många praktiska invändningar, eftersom faderskapet inte alltid är känt. Det tvingar fram onödiga undantag, varför det finns praktiska skäl att låta moderns namn gälla som hjälpregel i båda fallen. I sammanhanget kan också nämnas att som barnet vårdas på BB går det alltid under moderns släktnamn oavsett om föräldrarna är gifta. Det brukar inte anses som stötande. Med denna föreslagna ändring bör det också uttalas att barnet även inom äktenskapet skall ha ovillkorlig rätt till moderns släktnamn. I den föreslagna 2 § i lagen om släktnamn anges att barn får förvärva det släktnamn som föräldrarna eller andra av föräldrarna förvärvat. I de fall där bara den ena av föräldrarna är vårdnadshavare bör likväl den andre förälderns samtycke inhämtas. Om inte enighet kan uppnås bör domstol avgöra frågan med utgångspunkt i barnets bästa. Även om denna prövning är förenad med ett visst besvär är den viktig, eftersom det annars kan leda till att en dåligt fungerande umgängesrätt förvärras ytterligare till men för barnets möjligheter att hålla goda kontinuerliga kontakter med båda föräldrarna. Samtycke av båda föräldrarna bör finnas även för vad som i övrigt anges i den föreslagna lydelsen av 2 § andra stycket. Detta handlar huvudsakligen i praktiken om frånskilda pappors möjligheter att få påverka sina barns släktnamn. I den föreslagna lydelsen i 7 § om mellannamn för make och barn anges att endast den ena av makarna får bära - med den andres samtycke - den andres släktnamn som mellannamn. För att få en större namngemenskap med hela familjen bör möjligheter finnas för båda att bära varandras släktnamn som mellannamn. Den andres samtycke i detta fall är onödigt. Samtycke krävs inte när maken vill bära den andres namn som eget släktnamn, vilket är mer motiverat. Risken är ringa att alltför många kommer att utnyttja möjligheten med mellannamn. De flesta anser att det är långt och krångligt. Nuvarande möjligheter med mellannamn visar detta. Men för de som vill ha mellannamn har det en stor betydelse att möjligheten finns. I praktiken skulle också detta betyda att både kvinnor och män kommer att kunna ha mellannamn. Utredningsmannen föreslår ändringar i vad gäller förvärv av förnamn genom anmälan till pastorsämbetet att ytterligare förnamn eller ändring av förnamn skall kunna ske inte bara vid dop som . Detta förslag till ändring är i viss mån en religionsfrihetsfråga. De grupper som inte alls döper sina barn eller inte döper barnen när de är små - då de flesta adoptioner äger rum - har i stället betalat . för att få göra tillägg av förnamn, vilket de som döper sina barn fått göra gratis. Byte av släktnamn för makar eller därmed jämställda Gällande lag stadgar att hustru förvärvar makens släktnamn vid äktenskapets ingående. Om hon inte vill detta måste hon anmäla ändring före vigseln. Utredningsmannen föreslår att makarna skall anmäla vilket släktnamn de skall bära, dvs. att lagen inte skall diktera några automatiska släktnamnsförändringar. Anmälningsförfarandet är det enda rimliga med hänsyn till de alternativa möjligheter som i övrigt föreslås. Det skulle uppfattas som onödigt byråkratiskt att i lagen fortsätta stadga automatisk ändring till mannens släktnamn. Utredningsmannen argumenterar för sina förslag med den utgångspunkten att personnumren svarar för myndigheternas personkontinuitet. Av det skälet menar utredningsmannen att man kan acceptera en lagstiftning som leder till ökat namnbyte. Undertecknade motionärer vill understryka vikten av att inte låta personnumren ersätta den personkontinuitet som namn i kombination med personnumren utgör. Våra datorer kan nämligen göra fel! Därtill bör påpekas att en personlig kontakt och service från myndigheterna bör bestå i att man förvaltar personnamnskännedom. Den decentraliserade myndighetsverksamheten har dessutom som grundfilosofi personkännedom. I vardagligt tal är det inte heller någon som talar om en person med personnummer i stället för namn. Det är emellertid vår fasta förvissning att med de tillägg vi vill göra till namnlagsutredningens förslag så kommer namnkontinuiteten, namnidentiteten och namngemenskapen att stärkas. Därmed underlättas många kontakter, såväl offentliga som privata, i det livslånga perspektivet. Av dessa skäl är det angeläget att regeringen lägger fram förslag om ny namnlag. Vi anser därför att bör ge regeringen till känna vad som anförts rörande förslag till ny namnlag beträffande a) att sammanboende med gemensamma barn bör jämställas med makar i namnlagen, b) att sammanboende utan barn under äktenskapliga former kan om särskilda skäl föreligger förvärva den andres släktnamn på samma vis som makar i namnlagen, c) att huvudregeln skall vara att barnet förvärvar det släktnamn vid födseln som föräldrarna anmäler till pastorsexpeditionen när föräldrarna har olika namn, d) att, om föräldrarna har gemensamma namn, barnet får det gemensamma släktnamnet, e) att moderns släktnamn skall gälla som hjälpregel när barn förvärvar släktnamn vid födseln, f) att huvudregeln skall vara att äkta makar eller därmed jämställda anmäler namnändringar till pastorsexpeditionen i samband med äktenskapets ingående, g) att samtycke skall finnas från båda föräldrarna vid förvärv av nytt släktnamn för barn . Om oenighet uppstår eller andra skäl föreligger bör domstol avgöra med utgångspunkt i barnets bästa, h) att mellannamn skall kunna bäras av båda makarna, i) att tillägg och enklare ändringar av förnamn får göras genom anmälan en gång även utan dop, j) att förslag till ny namnlag föreläggs samt att i övrigt ger regeringen till känna vad som anförts i motionen. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en ny namnlag. () ()