mot · G4021803 · 1981-01-27 00:00:00 — av om AMS verksamhet för äldre arbetstagare I dagens ekonomiska och arbetsmarknadsmässiga situation är förhållandena för de äldre på arbetsmarknaden mycket oroande. måste konstateras att alla är överens om att aktivitet, arbete och meningsfull sysselsättning är viktiga förutsättningar för att motverka och uppskjuta åldrande och vårdbehov. Begreppet äldre arbetstagare är flytande och därmed svåranvändbart. Det kan t. o. m. vara vilseledande. Åldern är den gräns som oftast används mellan de produktiva åldrarna och de äldre. Men stora grupper anställda har dock på grund av centrala avtal avgångsskyldighet vid lägre pensionsålder, ned till och i vissa fall ännu lägre. Därtill kommer den ökande gruppen anställda som av arbetsmarknadsmässiga skäl förtidspensioneras, ofta från . På arbetsmarknaden är det inte ovanligt att svårigheterna för äldre visar sig redan då en arbetssökande är . Intressant är därvid att konstatera att Nordiska arbetsmarknadsutskottet i sin rapport rörande Arbetsmarknadspolitik för 80-talet räknar med sjunkande förvärvsintensitet för äldre män, varvid därmed förstås män . Ett konkret exempel på vad en sådan gränsdragning innebär är att med ett sådant betraktelsesätt skulle av manliga ledamöter vara äldre. Redan under goda konjunkturer kan det bli besvärliga prioriteringar och ställningstaganden då det gäller äldre kontra yngre arbetskraft. Problemen blir dock särskilt svåra i tider med brist på arbetstillfällen, vilket är förhållandet f. n. Främjandelagen, som tillkom 1974, syftade till att underlätta för äldre att dels kvarstå i meningsfyllt arbete, dels komma in på arbetsmarknaden. Det har i detta sammanhang ställts stora förhoppningar till anpassningsgruppernas verksamhet. Till den potentiella arbetskraften brukar man räkna fyra grupper, nämligen ungdom, kvinnor, handikappade samt äldre. De har det gemensamt att de alla har en svag ställning på arbetsmarknaden. Det är därför viktigt att sysselsättningsproblemen inte övervältras från en grupp till en annan - en grupp får inte spelas ut mot en annan. Med detta viktiga påpekande som bakgrund kan man inte undgå att förvånas över att antalet äldre, alltså , när det gäller beredskapsarbete har sjunkit brant och endast utgjorde under det att ungdomarna svarade för . Som ett annat litet exempel på ojämlikhet mellan de olika grupper som främjandelagen skall uppmärksamma kan nämnas eget handlingsprogram, antaget . Där redovisas bl. a. åtgärder och resultat för de handikappades del med tio sidor text, diagram och tabeller under det att motsvarande för den äldre arbetskraften omfattar fyra rader. Tyvärr kommer säkerligen att medföra att arbetslöshetsproblemen koncentreras till vissa grupper. De som då drabbas är de som redan möter svårigheter på arbetsmarknaden. Det är därför nödvändigt att ytterligare stödåtgärder av olika slag riktas mot alla dessa grupper. I jämlikhetens tecken skulle detta då innebära ökade insatser för den äldre arbetskraften. Åberopande främjandelagens syften och rekommendationer och med understrykande av att ingen svårplacerad arbetstagargrupp skall ställas mot en annan vill jag framhålla behovet av att de äldres problem på arbetsmarknaden uppmärksammas i större utsträckning än hitintills. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att hos regeringen begär att riktar större uppmärksamhet mot och visar ökad aktivitet för de äldres problem på arbetsmarknaden.