mot · G4022055 · 1981-03-25 00:00:00 — 1980/81 2055-2057 av m. fl. med anledning av proposition 1980/81:116 om kommunalekonomiska frågor I partimotion 1980/81:1136 om den ekonomiska politiken och budgetregleringen som lades fram presenterade socialdemokraterna sin syn på det ekonomiska läget. Vi hävdade att ekonomi utmärktes av en svår obalans som hotade att utvecklas till en allvarlig ekonomisk kris. När denna motion skrevs pågick ett omfattande valutautflöde, och den svenska kronans ställning var allvarligt hotad. Den diskontohöjning som vidtog visade sig inte vara tillräcklig för att stoppa valutakrisen. Större betydelse synes i stället det avtal ha fått som LO och SAF träffade om lönerna . De akuta krissymtomen i den svenska ekonomin har för tillfället undanröjts. Detta innebär dock ingalunda att någon vändning till det bättre skulle ha inträffat. Tvärtom kvarstår alla de allvarliga balansbrister i den svenska ekonomin som vi har påtalat. Några av dessa förefaller rent av att ha förvärrats ytterligare . Budgetunderskottet beräknas för innevarande budgetår bli ca , vilket är mer än vad som tidigare antogs. För /82 väntas underskottet uppgå till 65 å . Mycket talar för att budgetunderskottet till mitten av automatiskt kommer att öka till en nivå som överstiger om nuvarande tendenser består. Underskottet i bytesbalansen kommer att uppgå till åtminstone trots att den stagnerande efterfrågan, inte minst i fråga om industriinvesteringar, drar ned importen. Räntebetalningarna till utlandet fortsätter obönhörligt att öka. Särskilt allvarliga är de stigande svårigheterna för att klara en långfristig upplåning för att täcka underskottet i bytesbalansen. Den ökande andelen kortfristig utlandsupplåning kan relativt snart leda till ett behov av bruttoupplåning för som helt enkelt inte går att tillgodose. Prisstegringarna fortsätter att ligga på en hög nivå - i årstakt. Särskilt allvarliga är de mycket kraftiga prisökningarna på livsmedel. Det förefaller alltmer osannolikt att regeringen skall kunna klara att hålla prisökningarna på en nivå som gör att indexklausulen i inte utlöses. som obalanserna i den svenska ekonomin består eller förvärras, försvagas produktionen och sysselsättningen i snabb takt. Industriinvesteringarna kommer sannolikt på nytt att minska . Läget på arbetsmarknaden försämras snabbt, och det är fullt tänkbart att arbetslösheten kommer att ha stigit till ca 200 000. Vi vidhåller de bedömningar som gjordes i motion 1980/81:1136 liksom de förslag som där presenterades för att nu inleda en långsiktig rekonstruktion av den svenska ekonomin. Vi kommer i vår partimotion med anledning av regeringens kompletteringsproposition att mer utförligt utveckla vår syn på den ekonomiska politiken. I proposition 1980/81:116 om kommunalekonomiska frågor gör regeringen bedömningen att det krävs en kraftig neddragning av den kommunala verksamhetens volymökning till . Regeringen föreslår att kommunernas inkomster begränsas med totalt ca 2 800 milj. kr. och att dessa medel används för att förstärka statsbudgeten. Detta föreslås ske genom att det kommunala grundavdraget höjs . och att den s. k. särskilda skattereduktionen minskas i motsvarande grad. Detta motsvarar en begränsning av kommunernas finansiella utrymme med ca 1 700 milj .kr. Vidare föreslås att det kommunala skatteunderlaget från juridiska personer minskas , vilket innebär en indragning med ca 1 000 milj. kr. Regeringen föreslår också att ett antal specialdestinerade bidrag till kommunerna på skolans område minskas med 50 milj. kr. föreslås att den tidigare beslutade skatteutjämningsreformen fullföljs - försenad - genom att 1 000 milj. kr. tillförs kommunerna 1982. Netto innebär förslagen att kommunsektorns finansiella utrymme minskas med ca 1 800 milj. kr. och att statsbudgeten förstärks i motsvarande grad. Som kompensation för dessa indragningar föreslår regeringen att 100 milj. kr. avsätts i extra skatteutjämningsbidrag till de kommuner som drabbas hårdast och 6 milj. kr. för att förhindra stora inkomstbortfall för kyrkliga kommuner. I det läge som råder är det för socialdemokraterna omöjligt att slutgiltigt ta ställning till de konkreta förslag angående kommunernas finansiella ställning som regeringen fört fram. I finansplanen, som presenterades , gjordes ingen samlad bedömning av kommunernas ekonomi. har en rad händelser inträffat som på olika sätt påverkar kommunernas ekonomi. Det gäller bl. a. den kraftiga diskontohöjningen och de kreditpolitiska åtstramningar som vidtogs efter valutakrisen , angående lönerna samt de förhandlingar som förts mellan regeringen och angå a. de ekonomiska förhållandena avseende den psykiatriska vården och de skyddade verkstäderna. Härtill kommer att regeringen synes förbereda ytterligare åtgärder som kommer att påverka kommunernas ekonomi. Det gäller bl. a. placeringsplikt i för kommunernas överskottslikviditet samt en förändring av betalningsströmmarna mellan stat och kommuner, som skulle innebära en årlig ränteförlust för kommuner och landsting med ca 1 000 milj. kr. Inte heller i proposition 1980/81:116 görs någon sådan bedömning av kommunernas ekonomiska situation vare sig eller på . Det beslutsunderlag som förelagts är utomordentligt bristfälligt. Det framstår som anmärkningsvärt att regeringen föreslår åtgärder som skulle innebära en kraftig åtstramning av kommunernas finansiella ställning och dessutom slå särskilt hårt mot vissa kommuner som befinner sig i en besvärlig ekonomisk situation utan att bereds tillfälle att avväga dessa förslag mot kommunernas ekonomiska situation i stort och kommande år. Det är tveksamt om regeringen själv har klart för sig hur de föreslagna åtgärderna kommer att påverka kommunernas ekonomi och deras möjligheter att upprätthålla en god sysselsättningsutveckling. Den kraftiga åtstramning som skett i fråga om den kommunala sysselsättningen synes, märkligt nog, ha kommit som en överraskning för regeringen. Enligt långvarig praxis skall regeringen vid framför allt två tillfällen , och , göra en samlad bedömning av såväl landets ekonomi som det statsfinansiella läget. Det första tillfället , i samband med att budgetpropositionen lades fram , har redan försuttits. Den finansplan som då presenterades utmärktes främst av bristen på ekonomiskpolitiska åtgärder. Ställningstaganden på en rad centrala områden lyste med sin frånvaro. Avsaknaden av en ekonomisk politik var en direkt utlösande faktor till den allvarliga valutakrisen . Vi utgår från - och kräver - att regeringen inte gör om samma misstag när kompletteringspropositionen läggs fram . Regeringen måste då såväl beskriva det ekonomiska läget och presentera prognoser för den ekonomiska utvecklingen framöver som lägga fram förslag till konkreta ekonomisk-politiska åtgärder. Det gäller bl. a. i följande avseenden: o I den reviderade finansplanen skall regeringen presentera sin syn på den ekonomiska utvecklingen i stort, i första hand . o Regeringen skall vidare ta ställning till långtidsutredning och därmed till den ekonomiska utvecklingen fram . o I det reviderade budgetförslaget skall regeringen ge sin bedömning av den statsfinansiella utvecklingen under främst /82. o långtidsbudget presenteras de statsfinansiella perspektiven . o När det mer specifikt gäller kommunernas ekonomi har regeringen i proposition 1980/81:116 aviserat förslag angående erforderliga ompröv 1* 1980181. ningsåtgärder för att den kommunala verksamhetens volymutveckling skall kunna rymmas inom samhällsekonomiskt godtagbara ramar . Vidare har uppgivits att riktlinjer då bör ges för den kommunala verksamhetens utveckling och därefter. 0 Regeringen har dessutom aviserat en proposition före april månads utgång med förslag till sänkta marginalskatter som skall genomföras . En sådan skattereform kommer att få statsfinansiella konsekvenser och kan också komma att på olika sätt påverka kommunernas ekonomi. Även denna fråga bör därför ses i ett större sammanhang och avvägas mot de förslag rörande kommunernas finansiella ställning som regeringen lagt fram. Det vore enligt vår mening felaktigt att nu brådstörtat besluta om de omfattande åtgärder riktade mot kommunerna som regeringen föreslagit utan att ha tillgång till den omfattande ekonomiska information som bör komma fram i kompletteringspropositionen och utan att kunna avväga dessa mot de andra förslag som kommer att aktualiseras i denna proposition. Socialdemokraterna vill därför inte nu ta ställning till regeringens förslag rörande kommunerna utan återkommer med ett ställningstagande i den partimotion som läggs fram med anledning av kompletteringspropositionen. I en särskild utskottsgruppsmotion tar socialdemokraterna dock ställning till vissa av de nedskärningar som berör statsbidrag till kommunerna på skolans område. Det finns likväl anledning att redan nu kortfattat beröra vissa principiella frågor som rör riktlinjerna för kommunernas ekonomiska utveckling. Socialdemokraterna kan inte biträda regeringens uppfattning att den kommunala konsumtionen framöver endast skall få öka volymmässigt med Det är uppenbart att en sådan ram skulle skapa stora svårigheter för många kommuner. Bara för att vidmakthålla en oförändrad standard krävs i många kommuner en volymutveckling som ligger klart med hänsyn till befolkningsökningar, förändringar i befolkningens ålderssammansättning och en rad andra automatiskt kostnadsökande faktorer. För att åstadkomma en genomsnittlig konsumtionsökning skulle det i själva verket vara nödvändigt att i vissa kommuner, främst i glesbygden, minska den kommunala konsumtionsvolymen i absoluta tal. Regeringen har dock inte anvisat några som helst styrmedel för att åstadkomma en sådan utveckling. En ram på skulle därför särskilt hårt drabba de kommuner som på grund av befolkningsförändringar m. m. i praktiken tvingas öka sin konsumtion enbart för att förhindra faktiska standardförsämringar. Av sociala skäl måste därför regeringens riktlinjer på denna punkt avvisas. Ramen på för kommunerna överensstämmer med de förutsättningar som återfinns långtidsutredning. De beräkningar som där gjorts angående såväl utbudet av som efterfrågan på arbetskraft förefaller att allvarligt underskatta riskerna för en ökad arbetslöshet . Det förefaller sålunda i hög grad orealistiskt att kommunerna skulle kunna öka sin sysselsättning med ca 30 000 personer , om den kommunala konsumtionen endast får öka . Möjligheterna att kraftigt öka sysselsättningen inom industrin är i det närmaste obefintliga, även om industriproduktionen expanderar i snabb takt . Regeringens riktlinjer för den kommunala konsumtionens ökning bäddar därför för en betydande uppgång av arbetslösheten. Vi bedömer att en ökning av den kommunala konsumtionen med i genomsnitt på ett rimligare sätt skulle göra det möjligt för kommunerna att fullgöra sina uppgifter. Historiskt sett innebär detta likväl en kraftig uppbromsning av den kommunala sektorns expansion. beräknas den kommunala konsumtionen öka med , vilket redan i sig innebär en långsammare ökningstakt . Vi bedömer det som möjligt att konsumtionsökningen 1982 skulle kunna begränsas till . Vi anser det däremot inte realistiskt att redan nu föreskriva ramar för den kommunala ekonomins utveckling . Om kommunerna skall acceptera en så pass kraftig dämpning av ökningstakten för den egna verksamhetsvolymen måste det å andra sidan kunna ställas bestämda krav på statsmakterna i deras förhållande till kommunerna. Kommunerna måste få arbetsro och kunna planera sin verksamhet på ett rimligt sätt . Det kan inte accepteras att regeringen gång efter annan i panikens tecken kastar fram sparplaner, genomdriver skattehöjningar som leder till kostnadsökningar för kommunerna och på andra sätt försvårar och fördyrar kommunernas verksamhet. Det kommunala budgetarbetet blir lidande genom att de grundläggande förutsättningar som gällt för detta plötsligt ändras genom senkomna och oväntade åtgärder från regeringens sida. Regeringen bär därför ett stort ansvar för de höjningar av kommunalskatterna som blir nödvändiga att genomföra. Om regeringen planerar nya åtgärder som på ett mer påtagligt sätt påverkar kommunernas ekonomi - detta gäller naturligtvis främst åtgärder som begränsar kommunernas finansiella utrymme - bör dessa tillkännages långt i förväg. Regeringen bör vidare , innan besluten fattas, ta upp förhandlingar med och i görligaste mån beakta de synpunkter som förbunden framför. Det är vidare angeläget att regeringen äntligen klargör för kommunerna vilka prioriteringar dessa bör göra med hänsyn till det snäva ekonomiska utrymme som står till buds . Regeringen har inte velat ta sitt ansvar i detta avseende. Genom högstämt tal om att värna den kommunala självstyrelsen överlåter regeringen hela ansvaret för impopulära nedskärningar av olika verksamheter på kommunerna själva, trots att det i hög grad är regeringens politik som framtvingar dessa Talet om kommunalt självstyre klingar dessutom illa med tanke på att regeringen däremot inte drar sig för att hårdhänt beskära kommunernas finansiella utrymme genom att med ensidiga åtgärder begränsa det kommunala skatteunderlaget. Regeringen och den borgerliga riksdagsmajoriteten har i själva verket lagt en rad nya uppgifter på kommuner och landsting, vilka verkar kostnadsdrivande även om det ibland kan vara svårt att bedöma hur stora kostnadsökningarna faktiskt blir. Statsministern gav i allmänpolitiska debatt följande besked: Men vi måste också vara beredda att säga: Om det är nödvändigt för att klara anpassningen till det samhällsekonomiska utrymmet, får man framåt i tiden skjuta förverkligandet av dessa planer. Vi skall på område efter område ha mycket konkreta överläggningar om dessa frågor med och . Det är inte fråga om att vi överlåter åt kommunerna att lösa problem. Vi måste från regeringen och riksdag ha kurage att ge de nödvändiga beskeden. Detta löfte har inte infriats. Vi utgår från att regeringen i kompletteringspropositionen kommer att ge klara och konkreta besked till kommuner och landsting om på vilka områden som omprioriteringar och nedskärningar måste göras för att kommunerna skall ha en realistisk chans att anpassa sig till det snävare utrymme för den kommunala konsumtionen som kommer att finnas . Detta krav framstår som så mycket mer angeläget med tanke på att regeringen vill begränsa ökningstakten till . Kommunernas kostnader drivs även upp av en mängd långtgående detaljregleringar som utfärdats av olika statliga myndigheter. Regeringen har tillsatt den s. k. stat-kommungruppen (Kn 1980:03) som har till uppgift att ta bort kostnadshöjande statliga detaljregleringar. Resultaten av gruppens arbete har varit mycket magra och till föga glädje för kommunerna. Vi förutsätter att regeringen i fortsättningen bedriver detta arbete med en helt annan kraft än tidigare så att konkreta resultat kan åstadkommas . Regeringen föreslår i proposition 1980/81:118 att oljeskatten höjs med /m3. Regeringen har tidigare i proposition 1980/81:90 om riktlinjer för energipolitiken föreslagit att den särskilda beredskapsavgiften för oljeprodukter höjs med /m3. Den sammanlagda höjningen blir således /m3 och föreslås träda i kraft . Socialdemokraterna accepterar de föreslagna höjningarna av beredskapsavgiften och av oljeskatten. Våra skäl för detta är följande: Vi har tidigare motsatt oss en höjning av oljeskatten, när en sådan föreslogs av regeringen . Våra skäl då var dels att skattehöjningen på ett olyckligt sätt skulle driva upp priser och boendekostnader, dels att den ingick i ett åstramningspaket som kom i ett maximalt olämpligt ögonblick, nämligen i inledningsfasen av en konjunkturnedgång. Den dramatiskt försämrade situationen i vad gäller såväl statsfinanserna som bytesbalansen och de stigande svårigheterna att finansiera utlandsupplåningen gör emellertid att det numera ter sig nödvändigt att acceptera statsfinansiella åtgärder som annars borde ha undvikits. En höjning av oljeskatten kan dessutom få en viss positiv effekt i fråga om att minska oljeförbrukningen och därmed även att något förbättra bytesbalansen. Det hör också till saken att skatten på olja med avseende på energiinnehållet är klart lägre än skatten på elenergi. Vi accepterar också regeringens förslag om en nedsättning av elenergiskatten med i de nordligaste delarna av landet. Regeringen föreslår vidare att livsmedelssubventionerna skall minska med ytterligare sammanlagt 500 milj. kr. Minskningen föreslås ske i två etapper, dels med 300 milj. kr. , dels med 200 milj. kr. Regeringen har tidigare genomdrivit minskningar av livsmedelssubventionerna med 550 milj. kr., nämligen med 250 milj. kr. och med 300 milj. kr. De nu aktuella förslagen motiveras av statsfinansiella skäl. Om de genomförs kommer de att leda till ytterligare prisstegringar på en rad baslivsmedel. Prisstegringarna på baslivsmedel har bara uppgått till . ökade de med . Ytterligare kraftiga prisstegringar på livsmedel kommer att äga rum och till följd av det nya jordbruksavtalet. Något sådant avtal föreligger visserligen inte ännu, men det står helt klart att det kommer att medföra kraftiga ökningar av livsmedelspriserna. Regeringen kommer att förelägga en proposition med förslag till nytt jordbruksavtal. Först när denna proposition föreligger blir det möjligt att någorlunda uppskatta hur stora prisökningarna blir för livsmedel och hur dessa kan komma att fördela sig mellan olika produkter. Det är därför inte möjligt att nu ta ställning till huruvida de föreslagna sänkningarna av livsmedelssubventionerna kan accepteras. Dessa förslag måste bedömas när en fullständig överblick över matprisutvecklingen kan göras. Eftersom regeringen snart måste lägga fram en proposition om det nya jordbruksavtalet, anser vi det vara i hög grad rimligt att en samlad bedömning får göras i ett något senare skede. Socialdemokraterna lägger , i anslutning till denna motion, fram en rad andra motioner som föranleds av regeringens förslag i propositionerna 1980/81:116 och 118. Det gäller regeringens förslag om en förstärkning av stödet till flerbarnsfamiljerna, minskningar av räntebidragen till vissa flerbostadshus, begränsningar av vissa statsbidrag till kommunerna på skolans område, skattelättnader till enskilda skogsägare för att stimulera avverkningen samt begränsningar av reseavdragen. Statsfinansiellt innebär våra ställningstaganden vissa avvikelser från regeringens förslag. Detta gäller huvudsakligen förslaget att endast medge avdrag för resekostnader som överstiger . samt föreslaget att begränsa räntebidragen. I gengäld föreslår vi i en motion dels att skattefavörerna till de olika varianterna av skattesparande skall upphöra fr. o. m. , dels att de lättnader som fr. o. m. införts i fråga om skatten på aktieutdelningar och på realisationsvinster för aktier skall återtas fr. o. m. . Härigenom har vi finansierat våra förslag till den del de avviker från regeringens förslag. Med hänvisning till vad som anförts i det föregående hemställer vi 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförs om den kommunala ekonomin 2. att , i avvaktan på kompletteringspropositionen, avslår regeringens förslag i proposition 1980/81:116, bilaga 1. () () HANS () () () () () () () () () () () () ()