mot · G4021185 · 1981-01-27 00:00:00 — av m. fl. om åtgärder mot våldsbrottsligheten, m. m. Våldet i vårt samhälle har ökat på ett sådant sätt att det blivit ett allt allvarligare problem inte bara för myndigheter och institutioner utan även för de enskilda människorna i vårt land. Våldsbrotten har blivit allt brutalare och vapenanvändningen har ökat oroväckande. Antalet väpnade bank- och postrån i vårt land har ökat i omfattning. Enligt bankinspektionens statistik var antalet bankrån 1968 endast åtta men 89. Postrånen hade ökat från 12 till 83. har sprängningar m. m. av bankboxar blivit en vanlig företeelse. Dessa rån och sprängningar synes regelmässigt utföras antingen av den organiserade brottsligheten eller av narkomaner för att skaffa medel till narkotikainköp. har övriga egendomsbrott vuxit i sådan omfattning att de i storstadsregionerna medfört svåra förluster såväl för enskilda och företag som för försäkringsinrättningar. Orsaken torde även i dessa fall vara att söka i den ökade organiserade brottsligheten och i narkomaners behov av snabba likvida medel för att finansiera sitt missbruk. Dessa brott har inneburit förluster för enskilda människor samt uppenbart hot och direkt skada till liv och lem för berörd bank- och postpersonal och den allmänhet som råkat befinna sig i de för rånen utsatta lokalerna. Genom tekniska och andra åtgärder söker man förhindra och beivra bank- och postrånen. Men frågan är vad som görs i förebyggande syfte. På informationsområdet har man åstadkommit föga, och brister finns när det gäller att bota de psykiska skador som rånupplevelsen ofta ger upphov till. Vad är det då för psykiska skador som kan bli konsekvensen av ett upplevt våld, t. ex. ett väpnat rån? Ett sådant innebär ett plötsligt och oväntat livshot för de utsatta. På detta reagerar vi människor med rädsla. Rädslereaktionen är generell hos normala människor och tar sig både fysiologiska och psykologiska uttryck. Rädslan och ångesten finns där fortsättningsvis och aktualiseras varje gång människan på nytt går till sitt arbete. Som konsekvens härav gräver sig neurosen allt djupare in och blir därigenom alltmer svårbotad. Likheten med stridsneuroserna i krig är påtaglig. I det förlängda perspektivet ligger, liksom i krig, mental invaliditet. Ett sådant fall bör snabbt behandlas både medicinskt och psykiskt. Neurosen hindras då att befästa sig. Är man förberedd på sina egna psykiska och fysiologiska reaktioner i rädsleupplevelsen bidrar detta verksamt till att förhindra uppkomsten av en neuros. Särskilt när det gäller bank- och postpersonalen är det här en arbetsmiljöfråga, men det är även en fråga om företagshälsovård i vid mening. Företagshälsovården borde kraftigare inriktas mot att behandla inte bara de fysiska utan även de psykiska skadorna. Anvisningar och resurser bör skapas för detta. Problemet är alltså inte begränsat till personal, som varit utsatt för rån och tagit psykisk skada. Det angår och berör hela allmänheten i vårt land! Människor går till sin bank eller post eller ut på gatan och är rädda för att det hemska i form av våldsbrott skall hända dem. Det är något fel när människor skall behöva gå till sena arbeten eller ut på gatan och vara rädda för sin säkerhet till liv och lem! Det gäller särskilt våra handikappade och åldringar. När man talar om hot i vårt land ser man det antingen som yttre hot mot vår säkerhet eller möjligen som inre hot avsett att omstörta vårt samhälle. Man beaktar inte det hot som redan finns i samhället och som drabbar de enskilda människorna helt oförskyllt. Detta hot är det verkligt aktuella hotet för oss alla. Det är detta hot, som statsmakterna har skyldighet att söka av välja och skydda den enskilde från. Den tilltagande våldsbrottsligheten tenderar att bli alltmer organiserad och måste behandlas som ett problem av första ordningen. Vi måste skapa en inre säkerhetspolitik riktad mot våldet i vårt samhälle. Expertis på detta område finns i vårt land inom bl. a. (), arbetarskyddsstyrelen, och brottsförebyggande rådet (BRÅ). Denna sakkunskap borde med fördel kunna utnyttjas i den utredning som vi vill att regeringen skall tillsätta. Utredningen kunde anförtros åt FOA som från sin verksamhet är väl förtrogen med människors sätt att reagera i våldssituationer under dödligt hot. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär att en utredning verkställs genom FOA eller annan expertis om våldsbrottsligheten samt föreslår åtgärder mot våldet och för lindring av fysiska och psykiska skador hos personal och allmänhet. () () () () ()