mot · G502159 · 1981-12-07 00:00:00 — av m. fl. med anledning av proposition 1981/82:71 om ny anställningsskyddslag m. m. Huvudprincipen i nu gällande anställningsskyddslag är att tillsvidareanställning är den normala anställningsformen i ett anställningsförhållande. Avtal om anställning för begränsad tid får endast träffas om det föranleds av arbetsuppgifternas särskilda beskaffenhet eller avser praktikarbete eller vikariat. Redan vid lagens tillkomst stod det emellertid klart att det inom olika avtalsområden kunde finnas behov av att även i andra fall anställa arbetstagare för begränsad tid. Bestämmelserna gjordes därför dispositiva på så sätt att en arbetsgivare genom att träffa kollektivavtal med en facklig organisation kan avtala om att få anställa arbetstagare på prov. De fackliga organisationerna gavs således ett inflytande över de ytterligare inskränkningar som eventuellt skulle behöva göras i tillsvidareanställningsformen, vid sidan av den snäva möjlighet som anges i lagen. På så gott som alla avtalsområden har kollektivavtal också slutits med innebörd att provanställning är tillåten. Den inskränkning i arbetsgivarnas tidigare rättigheter, som anställningsskyddslagen innebar, medförde att lagen utsattes för stark kritik från arbetsgivarhåll. Arbetsgivarna reagerade starkt mot att anställningsskyddslagen gav de fackliga organisationerna inflytande över förekomsten av provanställningar. Det påstods t. o. m. att denna ordning bl. a. var en av orsakerna till den stora ungdomsarbetslösheten i landet. Kritiken ledde till att dåvarande chefen för tillkallade en kommitté, anställningsskyddskommittén, med uppdrag att göra en allmän översyn av anställningsskyddslagstiftningen. Inom anställningsskyddskommittén utfördes vissa undersökningar rörande anställningsskyddslagens praktiska tillämpning. Dessa undersökningar visade med stor tydlighet att den propaganda som bedrivits mot anställningsskyddslagen saknade grund. Det stod klart att parterna på arbetsmarknaden genom kollektivavtal i mycket stor utsträckning anpassat reglerna om provanställning till rådande branschförhållanden och att dessa avtal tillsammans täckte den helt övervägande delen av arbetsmarknaden. ningarna visade även att provanställningar var sparsamt förekommande inom de avtalsområden där provanställningsmöjligheten stod till buds efter kollektivavtalsreglering. Något verkligt behov av att i lagen införa en rätt till provanställning förelåg därför inte. Mot bakgrund av anställningsskyddslagens syfte och anställningsskyddskommitténs undersökningar ansåg fem kommittéledamöter att ingen ändring borde göras i reglerna om anställningsformer. Dessa fem ledamöter representerade LO, TCO, /SR och det socialdemokratiska partiet. och företrädare i kommittén förordade en ordning som innebar att provanställning skulle bli möjlig och på vissa speciella villkor. Svenska arbetsgivareföreningens och moderata samlingspartiets representanter ansåg emellertid att lagen generellt borde tillåta visstidsanställning utan några villkor. I proposition 1981/82:71 om ny anställningsskyddslag föreslår regeringen nu att arbetsgivare skall medges generell rätt att träffa avtal om provanställning . Provanställningen skall dessutom kunna avbrytas . Vidare föreslås att det i fortsättningen skall vara möjligt att vid tillfällig arbetsanhopning avtala om anställning . Anställningsavtal skall även få tecknas för tid efter uppnådd pensionsålder. Med dessa förslag överger regeringen t. o. m. den linje som i kommittén företräddes av och representanter, för att ställa sig bakom den linje inom kommittén som förordade den allra mest långtgående urholkningen av gällande rätt. Regeringens huvudargument för att slå sönder det samspel som råder mellan lag och avtal i vad gäller möjligheter till provanställning är att vissa arbetsgivare saknar kollektivavtal och därmed också möjligheter att provanställa. Detta är av flera skäl ett egendomligt argument. För det första innebär det att regeringen medvetet offrar anställningsskyddet förstora grupper löntagare för att tillgodose kraven från arbetsgivare som inte vill godta reglerna om att arbetsförhållandena skall vara kollektivavtalsreglerade. För det andra innebär ställningstagandet en underminering av den "svenska modellen" där alla är betjänta av starka organisationer såväl på arbetsgivarsidan som på arbetstagarsidan. För det tredje är regeringens ställningstagande att uppfatta som ett misstroende mot de fackliga organisationerna. Socialdemokraterna har inte funnit något behov av ändring i anställningsskyddslagen såvitt avser möjligheter till provanställning och anställning för Till detta skall fogas att propositionen inte innehåller några förslag i syfte att reglera en så viktig fråga som reglerna vid permittering. I anställningsskyddskommitténs uppdrag ingick att överväga permitteringsinstitutet och därmed sammanhängande problem. När kommitténs arbete avbröts hade ännu inget förslag utarbetats. Enligt socialdemokraternas uppfattning bygger permitteringsrätten på föråldrade värderingar i vad gäller synen på arbetskraften. Dessa värderingar står i strid med de principer som präglar arbetsrätten i övrigt. Vi finner det orättfärdigt att vissa arbetstagare skall tjänstgöra som konjunkturregulator och genom uppoffringar i den personliga ekonomin säkerställa näringslivets konkurrenskraft. Det skall därvid observeras att den grupp av arbetstagare som kan permitteras, i princip LO:s medlemmar, dessutom vanligen har ett lägre löneläge än de grupper som aldrig behöver riskera att bii permitterade. Liksom gäller för nuvarande rättsregler för visstidsanställningar vid tillfälliga arbetsanhopningar skulle en reformering av permitteringsrätten stimulera till en bättre planering av verksamheten och en större aktsamhet i vad gäller arbetstagarnas förhållanden. Den ekonomiska bördan av en reform borde kunna fördelas solidariskt mellan arbetsgivarna. Det kan erinras om att LO i en skrivelse till framförde krav på förbud mot permittering utan lön. Mot denna bakgrund finner socialdemokraterna det angeläget att de problem som är förknippade med permitteringsinstitutet bringas till en lösning. Prövningen av de förslag i övrigt som framförs i propositionen, liksom den tekniska genomarbetningen, bör anstå i avvaktan på att permitteringsinstitutet kan reformeras och nya regler införas i anställningsskyddslagstiftningen. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att avslår proposition 1981/82:71, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om reformering av permitteringsinstitutet. () () () () () () ()