mot · G402725 · 1981-01-22 00:00:00 — om ökat utbud av kristna program i radio och TV En aktuell undersökning om ungdomens TV-tittande i en svensk kommun gav en för många överraskande bild av massmedias inflytande. Det visar sig att eleverna i klasserna 1-7 i genomsnitt ser på TV . Om denna konsumtion av information och underhållning inte skall vara ödeläggande, måste programmen vara utmärkta och positiva för de ungas liv och utveckling. På sätt och vis är det skrämmande att ungdomens tid till så stor del används passivt vid TV-apparaten. Frågan kommer osökt, om inte arbetet i skolan blir lidande, om inte konditionen försämras och om inte läsning av böcker och umgänge med människor i övrigt försummas. Under alla förhållanden måste man undersöka sambandet mellan TV-programmen och de sociala svårigheter som är så tydliga i vårt samhälle . verksamhet har expanderat starkt, vilket är positivt med tanke på det ökade informations- och utbildningsbehovet för alla medborgare. Vissa programsektorer tycks dock ha fått sämre resurser än andra. De kyrkliga programmen är ett exempel. De kulturbetonade och kyrkliga inslagen i barnprogrammen är av ringa omfattning. I hittillsvarande avtal mellan staten och angående programverksamheten sägs i 7 § att programmen skall vara omväxlande till karaktär och innehåll, att de i skälig omfattning skall tillgodose olika intressen, bl. a. när det gäller religion, musik, teater, konst, litteratur och vetenskap. Det sägs vidare att programmen skall skänka god förströelse och underhållning med beaktande av olika smakriktningar. Även mindre gruppers intressen av mera särpräglad natur skall i görligaste mån tillgodoses. Kulturella och religiösa inslag har förekommit i mycket ringa omfattning i program för barn och ungdom. Dessa medborgargrupper har rätt att kräva att avtalet med följs och sålunda i skälig omfattning även ger utrymme för religiösa program. Erfarenhetsmässigt tycks programledare och producenter ha stått villrådiga så fort det handlar om barn- och ungdomsprogram med religiösa inslag. har tyvärr inte producerat barnprogram med religiösa inslag i den omfattning som är önskvärd och rimlig. Sändningstiderna för sådana program måste ökas, och hela den programsektorn bör ges större resurser. Snålheten på sändningstider för barn- och ungdomsprogram med religiöst innehåll framstår som ännu mera anmärkningsvärd mot bakgrund av den kritik som riktats mot radio och TV för att det förekommer så många inslag som skildrar alkoholbruket. För att motverka effekten härav bör det i skolprogrammen sägas sanningen när det gäller bruket av alkohol. Därmed skulle ungdomarna bli upplysta om att man lever lyckligast, om man inte använder alkoholhaltiga drycker, som bara förstör och river ned. är det svenska folkets företag, och principerna att ge en allsidig information och upplysning samt att låta olika åsiktsriktningar komma till tals ligger till grund för företagets verksamhet. ägs till av folkrörelserna och de stora intresseorganisationerna, till av pressen och till av näringslivet. Trots ökade ekonomiska resurser och större antal sändningstimmar har folkrörelsernas inflytande och möjligheter att medverka i programutbud inte vidgats. Kyrkan och frikyrkorna representerar majoriteten av svenska folket. Därför är det ett berättigat krav att de kyrkliga rörelserna får sin del av programutbudet. kan där antingen göra egna program eller välja bland de program som finns i den kyrkliga eller frikyrkliga verksamheten. Vidare kan man sända gudstjänster i olika stilarter - utan att därför glömma de gudstjänster som samlar den största publiken. En gudstjänst är ett rimligt krav, inte minst med tanke på de gamla, sjuka och handikappade, som inte kan besöka gudstjänstlokalerna, och alla de människor som med glädje skulle hälsa en TV-kyrka i sina hem. Det finns i vårt land en besvikelse inför utbudet i . Från kyrkornas sida väntar man förgäves på kristna barn- och ungdomsprogram. Det borde för vara en självklar målsättning att tillmötesgå önskemålen från de många kristna föräldrarna i vårt land som vill att kristna värderingar i större utsträckning än nu skall få prägla barnprogrammen och att värld och den kristna kultursfären skall speglas. Många anser att de inslag i programmen som främjar sekularisering och förmedlar mycket tvivelaktiga värderingar och beteendemönster får stort utrymme och att dessa under alla förhållanden som motvikt måste få ett ökat utbud som överensstämmer med den kristna etiken och vårt samhälles urgamla kristna grundvärderingar. av det svenka folket tillhör de olika kyrkorna. Det kan ifrågasättas, om inte bryter mot avtalet när man betraktar utbudet av kristna barn- och ungdomsprogram. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna att andelen kristna program - i synnerhet för barn och ungdom - i bör ökas väsentligt med tanke på radioavtalets krav på balans och objektivitet.