mot · G4021506 · 1981-01-26 00:00:00 — 1980/81: 1506 av och om upplåtelse av gravrätt Gravrätt upplåts i regel kostnadsfritt, om den avlidne vid dödsfallet är kyrkobokförd i den församling eller samfällighet där gravrätten önskas. Att erhålla gravrätt i annan församling eller samfällighet än den egna möter vissa hinder. Det torde vara det vanliga att sådan gravrätt icke upplåts kostnadsfritt från den upplåtande församlingens sida. Kostnaderna får då bäras av dödsboet. Den här ovan redovisade huvudregeln kan ibland med skäl sättas i fråga. a. i närhet finns exempel på att två församlingar vilkas områden tidigare utgjort också egna borgerliga kommuner efter kommunreformen kommit att ligga inom samma primärkommun. De bildar ingen samfällighet och var och en har sin kyrkogårdsförvaltning. En person, kyrkobokförd i den ena av kommunens två församlingar, kan icke förvärva gravrätt på den andra församlingens kyrkogård utan att erlägga , den summa som av den senare församlingen beslutats vid sådant förvärv av andra än församlingsbor. De båda grannförsamlingarna har nämligen inte ingått något clearingavtal när det gäller denna angelägenhet. Även i andra fall kan personliga, nog så tunga skäl tala till förmån för att man går till mötes önskemål som den avlidne uttalat om gravplats i annan församling än hemförsamlingen. Sådant önskemål från nära anhöriga kan också vara värt att beakta. Familjeskäl, tidigare bosättning, önskan att vila i födelseförsamlingens jord kan vara exempel på sådana tungt vägande skäl. Frågan har fått skärpt aktualitet genom att som allt fler anmäler önskan att flytta redan gravsatt stoff till annan församlings kyrkogård har myndigheterna på detta område börjat tillämpa en alltmer restriktiv hållning vid behandling av sådana ansökningar. Det kan synas som om problemet i första hand exklusivt är av den art att det bör lösas församlingarna emellan, utan statlig inblandning. Å andra sidan är begravningsverksamheten ett allmänt medborgerligt ansvarsområde. Det gäller här en verksamhet av den storlek och den tyngd att dess omhänderhavande för många små församlingar innebär stora svårigheter. Det gäller såväl ekonomin som med hänsyn till behovet av framsynt planering av jordförvärv. Begravningsverksamhetens frågor har också under tagits upp till behandling i ett vidare sammanhang, framför allt i samband med statkyrka-frågans olika utredningsfaser. En pågående statlig utredning sysslar enbart med begravningsverksamheten . De nuvarande förhållandena, med stora svårigheter för den enskilde att få väl underbyggda önskemål om förvärv av gravrätt utanför egen församling tillgodosedda, motiverar att statsmakterna söker lösningar på problemet. Ekonomisk utjämning genom clearing församlingarna emellan i form av direkta avtal, t. ex. genom förmedling av , är en väg som bör prövas. Möjligheten att utnyttja kyrkofondsmedel bör också undersökas. Den beslutade men ännu ej påbörjade utredningen om en vidgad användning av kyrkofonden synes vara ett naturligt organ för att belysa både den mera speciella fråga som motionen aktualiserar och den mera vittsyftande om en utjämning av kostnaderna för begravningsverksamheten församlingarna emellan över huvud taget. Med hänvisning till det ovan anförda föreslås att hos regeringen hemställer att prövning av frågan om utjämning av kostnader för begravningsverksamhet församlingarna och samfälligheterna emellan verkställs i lämpligt sammanhang. J. ()