mot · G402241 · 1981-01-14 00:00:00 — av och om de ekonomiska långtidsutredningarna Med jämna mellanrum dimper en tjock lunta ned på riksdagsledamöternas bord - de så kallade långtidsutredningarna (LU). Ett av författarnas syften sägs vara att ge möjlighet till en bred debatt om de olika alternativa utvecklingsvägar för svensk ekonomi som öppnas i ett medellångt perspektiv (LU 78, SOU 1978:78, s. 17). Men utredningarna har knappast lyckats leva upp till detta syfte. Den senaste luntan (LU 80, SOU 1980:52) är i allt väsentligt bara ett försök att ge ett drag av vetenskaplighet åt ekonomiska politik. LU gjordes från starten och som separata expertutredningar med offentliga direktiv. En fördel med detta arbetssätt var att man på ett någorlunda rimligt sätt kunde skilja på det politiska och det vetenskapliga ansvaret för slutprodukterna. byggde man i stället in LU som en del av . Ett planeringsråd (numera utredningsråd) med företrädare för vetenskap och partsintressen tillsattes för att övervaka arbetet. Utredningsarbetets omfattning svällde, och en lång rad statliga och privata forsknings- och utredningsorgan drogs in i arbetet. Denna korporativa arbetsform försvårade offentlig debatt om utredningsarbetets uppläggning och syfte. Trots att arbetet utförs av regeringens handplockade experter framställs LU nu som en neutral tjänstemannaprodukt, som regeringen avser att ta ställning till i samband med reviderade finansplan. De senaste långtidsutredningarna har utgått ifrån ett antal s. k. ekonometriska modeller, som skall beskriva de viktigare sambanden mellan produktion, konsumtion, priser, inkomster etc. Dessa modeller beskrivs i särskilda departementspromemorior, som är nästan totalt oläsliga för dem som inte har en solid utbildning i ekonomisk teori. De antaganden som görs i dessa modeller blir helt avgörande för de ränkeexempel som är den del av LU som mest blir föremål för uppmärksamhet i massmedia och i den politiska debatten. Experterna kan vara aldrig så försiktiga i sina tolkningar av dessa räkneexempel, de får ändå en avgörande betydelse för den politiska opinionsbildningen. Ett tydligt exempel på detta var när den s. k. konsekvensutredningen inför kärnkraftsomröstningen använde långtidsutredningens ekonomiska modeller för att uttala sig om bl. a. elefterfrågan . Dessa räkneexempel användes flitigt i propagandan inför kärnkraftsomröstningen och påverkade troligen valresultatet. , , kan det konstateras att dessa räkneexempel byggde på orealistiska antaganden. LU:s syfte - att ge ett sakligt underlag för debatten om de långsiktiga politiska alternativen - finns inget att invända mot. Men den nuvarande organisationsformen för LU kan inte fylla detta syfte. Det krävs i stället en arbetsform som gör det möjligt att klarare skilja på de delar av utredningen som har karaktären av antaganden och bedömningar av vetenskapliga experter och den del som har karaktär av konsekvensbeskrivningar av olika politiskt-ekonomiska alternativ. En sådan gränsdragning är alltid svår att göra, men den nuvarande arbetsformen gör den omöjlig. Det arbete som läggs ned på LU (inkl. alla delutredningar) representerar en kostnad för statskassan på . Pengarna skulle väl räcka till att hålla LU:s datamaterial, modeller samt ett antal kompetenta forskare vid universiteten tillgängliga för vetenskaplig granskning av ett större antal alternativ för den långsiktiga ekonomiska politiken. De olika riksdagspartierna borde genom förmedling av forskningsrådsnämnden (eller annat lämpligt forskningsorgan) få beställa undersökningar av de egna förslagens ekonomiska förenlighet och sannolika konsekvenser. Dessa beställningar skulle vara offentliga, liksom forskningsresultaten. Forskarna skall vara anställda av universiteten och bör vara fristående från andra forskningsfinansiärer. Allmänhetens tilltro till vetenskaplig expertis har kraftigt underminerats genom den sammanblandning av politik och vetenskap som skett under debatterna om kärnkraft och om den ekonomiska politiken. Vetenskaplig sanning får inte vara en handelsvara som kan köpas enbart av de kapitalstarka. Med hänvisning till det anförda föreslås att beslutar 1. att hos regeringen begära att arbetet med de ekonomiska långtidsutredningarna flyttas ut ur kanslihuset, 2. att hos regeringen begära att den ger forskningsrådsnämnden i uppdrag att, i enlighet med de riktlinjer som angivits i motionen, utarbeta nya former för hur ett underlag för den långsiktiga ekonomiska politiken skall utformas.