mot · G4021953 · 1981-01-27 00:00:00 — av m. fl. med anledning av proposition 1980/81:92 om ändring i miljöskyddslagen (1969:387) Att trygga alla människors rätt till en god livsmiljö - i arbetet, i bostaden, - är ett övergripande mål för socialdemokratisk miljöpolitik. Därför måste miljöförstörelse var den än förekommer hejdas och förstörd miljö så långt möjligt återställas. Socialdemokratin har för att realisera detta mål för miljöpolitiken använt sig av en rad olika medel. Det gäller satsningen på forskning och utvecklingsarbete, lagstiftning, utbyggnaden av den administration som krävs för att sätta kraft bakom lagarna, statliga stimulansbidrag till kommuner och näringsliv, utbyggnaden av den fysiska riksplaneringen, internationellt samarbete, satsning på återvinning samt insatser på utbildningens område. En av de lagar som haft störst betydelse i miljövårdsarbetet är miljöskyddslagen. Med lagens hjälp har samhället kunnat förebygga föroreningar av vatten och luft. Som framhålls i propositionen är det nödvändigt att miljövårdsarbetet inriktas dels på att avhjälpa uppkomna problem, dels på att förebygga miljöförstörelse av olika slag. Den redovisning av de medel socialdemokratin använt i miljövårdsarbetet som ovan lämnats, visar att vi sökt angripa miljöfrågorna just utifrån dessa två utgångspunkter. Lagstiftningen är ett medel som kan användas både för att förebygga miljöförstörelse och för att avhjälpa uppkommen förstörelse. Den fysiska riksplaneringen och andra former av planering är exempel på medel som syftar till att förebygga miljöförstörelse. I propositionens inledande avsnitt förs också ett resonemang om avgifter av skilda slag som medel i miljöpolitiken. Från socialdemokratins sida har vi redovisat en principiell tveksamhet mot avgifter som ett generellt medel för att förhindra miljöförstörelse. Det är viktigt att slå fast den grundläggande principen att ingen genom att betala en avgift skall kunna köpa sig fri från sitt ansvar att motverka miljöförstörelse. Avgifter kan därför enligt vår mening endast användas som komplement till andra medel i miljövårdsarbetet. Lagstiftningen är som vi ser det ett grundläggande medel med vars hjälp samhället kan bestämma hur stor miljöpåverkan som kan accepteras. I vissa fall kan avgifter komplettera lagstiftningen men aldrig ersätta den. Ett exempel på en sådan kompletterande avgift är den avgift för överutsläpp, som miljökostnadsutredningen föreslog som ett sanktionsmedel för att åstadkomma en skärpt tillämpning av gällande lagstiftning. En helt annan form av avgift - som har till syfte att finansiera erforderlig tillsyn och kontroll av miljöstörande verksamhet - är den vi krävt i motion till årets riksdag, nämligen att avgiftsbelägga prövningen och tillsynen av olika former av miljöstörande verksamhet. I propositionen föreslås bl. a. ett ökat kommunalt inflytande på miljövårdsområdet genom att kommunerna genom ett frivilligt åtagande skulle kunna låta hälsovårdsnämnden ta över ansvaret för den löpande tillsynen av vissa slag av miljöfarlig verksamhet. skulle kunna överlåta sådana tillsynsuppgifter på den lokala hälsovårdsnämnden. Enligt vår mening är det viktigt och nödvändigt att tillsynen av miljöstörande verksamhet effektiviseras. De lokala hälsovårdsnämnderna kan spela en viktig roll i en sådan förbättrad tillsynsverksamhet. Som vi ser det är det emellertid nödvändigt att tillsynen enligt miljöskyddslagen samordnas med den övriga tillsynsverksamhet som åläggs kommunerna genom de förslag till ny hälsoskyddslag som regeringen enligt lämnad propositionsförteckning senare kommer att framlägga förslag om till . Vi anser det därför svårt att nu ta ställning till omfattningen av den kommunala tillsynen enligt miljöskyddslagen. Till detta kommer den kommunalekonomiska situationen. I finansutskottets betänkande 1979/ 80:25 sägs att staten i största möjliga utsträckning bör avhålla sig från att ta principbeslut om reformer om det inte står klart att man på den kommunala sidan har möjlighet att i rimlig tid fullgöra vad man i praktiken åläggs. Vidare framhålls: Regeringen å sin sida bör se till att ingen proposition läggs fram utan att eventuella kommunalekonomiska konsekvenser av de framlagda förslagen är ingående analyserade och utförligt redovisade. De kommunalekonomiska konsekvenserna av ett vidgat kommunalt ansvar för tillsynen har inte redovisats eller analyserats. Det finns anledning att regeringen gör en sådan analys i anslutning till att förslag om ny hälsoskyddslag framläggs. Enligt vår mening hade därför ställningstagande till förslaget om de lokala hälsovårdsnämndernas ökade ansvar för tillsynen enligt miljöskyddslagen bort anstå tills förslag om ny hälsoskyddslag framläggs och de kommunalekonomiska konsekvenserna redovisats och analyserats. Vi föreslår därför att regeringen i samband med framläggandet av förslag om ny hälsoskyddslag på nytt tar upp den kommunala tillsynen enligt miljöskyddslagen för att erforderlig samordning skall uppnås samt presenterar erforderligt material för bedömning av de kommunalekonomiska konsekvenserna. För att förbättra tillsynen har socialdemokraterna i miljöskyddsutredningen förordat tillskapandet av ett organ benämnt Aktiebolaget . Tanken är att tillsynsarbetet därigenom skall samordnas och göras mera enhetligt. Enligt vår mening bör den i den socialdemokratiska reservationen i utredningen skisserade lösningen prövas vidare. Vi hemställer därför att ger regeringen till känna att sådana direktiv utfärdas för det fortsatta utredningsarbetet att förslag skall framläggas om den förbättring av tillsynen som tillskapandet av här nämnt organ kan leda till. När det gäller straffpåföljderna föreslås en skärpning. Straffmaximum för brott mot lagen föreslås bli höjt. Vidare föreslås att påföljdssystemet skall förstärkas med en särskild avgift (miljöskyddsavgift). Syftet med avgiften är att eliminera de eventuella ekonomiska fördelar som överträdelser av lagen kan medföra. Miljöskyddsavgiften föreslås tas ut vid överträdelser som medför betydande störningar för omgivningen eller risk för sådana störningar. Vi delar uppfattningen i propositionen om strängare straffpåföljd för miljöbrott. Preskriptionstiden föreslås bli . För grövre miljöbrott för vilka särskilda bestämmelser enligt proposition 1980/81:108 införs i kapitel om allmänfarliga brott föreslås en preskriptionstid . Enligt vår mening är miljöbrott så speciella, därigenom att verkningarna av miljöstörningarna ofta blir kända långt efter det den miljöstörande verksamheten ägt rum, att det finns anledning till särbestämmelser när det gäller preskriptionstiden. Vi föreslår därför att preskriptionstiden för alla former av miljöbrott sätts till . Vi ansluter oss till utredningens förslag om en särskild miljöskyddsavgift. För att enskilda och samhället skall kunna hållas skadeslösa för de skador miljöstörande verksamhet vållar är det nödvändigt att en garanti skapas som gör att erforderliga medel kan ställas till förfogande. Det är nödvändigt därför att det ofta förflyter innan skadorna och deras omfattning visar sig. Det kan innebära att ett företag som orsakat skadorna lagts ner när skadorna kommer varför det inte längre finns någon som kan göras ansvarig för det inträffade. Ett annat fall kan vara att företagets ekonomi är så dålig att man inte kan bekosta den erforderliga saneringen. Också utredningstekniska svårigheter kan finnas. Även om det kan klarläggas att en skada förorsakats av ett bestämt ämne eller utsläpp kan det vara svårt att avgöra vilket företag som gjort utsläppet och därmed orsakat skadan. Ofta kan flera företag vara inblandade. Självfallet är det en grundläggande princip att det företag som vållar skada skall stå för de kostnader som krävs för att sanera miljön. Om detta av någon anledning inte kan ske ser vi det som skäligt att all den industri som omfattas av miljöskyddslagens bestämmelser som helhet får stå ansvarig för uppkommen skada. Därför bör någon form av fond byggas upp. En sådan fond kan bygga på avgifter från företag som omfattas av miljöskyddslagen. Ur fonden bör sedan de skador ersättas som verksamheten vållar. bör ge regeringen i uppdrag att framlägga förslag om inrättandet av en fond av här nämnt slag. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. hos regeringen begära att den mot bakgrund av vad som redovisats i motionen i samband med framläggandet av förslag till ny hälsoskyddslag på nytt prövar den kommunala tillsynen enligt miljöskyddslagen så att erforderlig samordning uppnås samt redovisar de kommunalekonomiska konsekvenserna av verksamheten, 2. hos regeringen begära utredning av i motionen redovisat förslag om tillskapande av_Aktiebolaget , 3. att preskriptionstiden för alla miljöbrott sätts till , 4. att hos regeringen begära att den i motionen föreslagna skadeståndsfonden inrättas. () MAJ () () () () () () () () () ()