mot · G50223 · 1981-10-23 00:00:00 — av m. fl. med anledning av proposition 1981/82:3 om anställning av kvinnor som befäl inom det militära försvaret, m. m. Alla militära system har vissa gemensamma drag. Eftersom de byggs upp för att föra krig, blir det de samlade erfarenheterna från alla krigsskådeplatser som sätter sin prägel på verksamheten. Det medför att egenskaper som hårdhet, okänslighet, djärvhet, lojalitet och kamratskap värderas högt. Mycket ofta utvecklas härur brutalitet, dumhet, kryperi och kadaverdisciplin. Motsatta drag, som svaghet, känslighet, försiktighet och kritisk inställning, värderas lågt. När det gäller vad man kallar svaghet, både fysisk och psykisk, är den djupt föraktad. Detta har medfört att synen på kvinnor i dessa system alltid varit mera reaktionär än i samhället i övrigt. Deras i regel fysiska och styrkemässiga underlägsenhet och den manschauvinism som frodas i det militära livet, förstärker synen på kvinnor som könsobjekt. Föraktet för fysisk svaghet leder således också till kvinnoförakt och får bl. a. till följd att kvinnor i krig alltid betraktats som lovliga byten av motståndarsidans soldater. Det finns anledning att påminna om dessa obehagliga och sällan debatterade fakta inför det beslut om kvinnor i det svenska försvaret som skall fattas. Det militära yrket är inte vilket yrke som helst och kvinnornas tillträde är ingen vanlig enkel jämlikhetsreform. Det handlar inte bara om att kvinnorna nu skall få möjlighet till höga kamerala befattningar, till att föra stridsflygplan och köra stridsvagnar samt utbilda och föra trupp på alla nivåer och i alla vapenslag. När det i propositionen talas om att personalens kunskaper om könsrolls- och jämställdhetsfrågor skall förbättras och attityderna på alla nivåer i försvarets organisation påverkas, är det en bra och positiv inställning. Men de föresatserna och målsättningarna har funnits i utbildningsanvisningarna för de manliga soldaterna , utan att för den skull den svenska, militära organisationen på något avgörande sätt förändrats i demokratisk och jämställd riktning. Så kommer det också att förbli så länge den stora gruppen i det militära systemet, de meniga soldaterna, själva saknar möjlighet att utöva makt och påverka sin situation. Så länge det finns en strikt, hierarkisk uppbyggnad, med ovillkorliga överordnade- och underlydandekategorier, så länge kommer det också att råda ojämlikhet, både för män och kvinnor. Och kommer de värderingar och egenskaper som är typiska för militärt tänkande och som bildar grunden för militarism att finnas kvar i den svenska militära organisationen. De svenska regeringarna, oavsett partifärg eller grupperingar, har inte på något positivt och avgörande sätt ingripit i eller försökt förändra det militära systemet. Inför det ökade tryck som soldaternas egen kamp för större rättigheter utgör, de förändringar som kvinnornas inträde i organisationen kan medföra och det nya försvarsbeslut som skall fattas, finns det all anledning att på ett mera handgripligt sätt ta itu med demokratiseringen av det svenska militära försvaret. Det bör vara en självklarhet att respekt för individen skall prägla utbildningen. Översitteri, pennalism och andra sådana företeelser, som det nuvarande militära systemet inbjuder till, måste motarbetas och bekämpas på alla sätt. kommunisterna gick som enda parti emot beslutet om kvinnor som befäl i flygvapnet 1978. De bedömningar av systemets karaktär och den militära utbildningens inriktning som låg till grund för partiets avslagsyrkande gäller fortfarande. I princip har vpk ingenting emot att kvinnor utbildas militärt och deltar i strid. Det sker på många ställen runtom i världen. Men partiet har ansett och anser fortfarande, att demokratiseringen av det svenska militära systemet är den viktigaste förändring som måste genomföras i organisationen. Demokratifrågan är fortfarande olösta, men kvinnor i det svenska militära försvaret är en realitet. Vpk ansluter sig därför till förslaget att kvinnor får rekryteras som befäl till samtliga försvarsgrenar. Men det måste ske på ett sådant sätt att demokratifrågan förs framåt. Det finns vissa möjligheter till förbättringar på den punkten genom de åtgärder för att främja jämställdhet m. m. som framförs i propositionen. Vpk vill framhålla att detta bör gälla både kvinnor och män. Om vi får en liten grupp kvinnliga militärer med samma odemokratiska uppfattningar som utmärkt det militära systemet, är det ett steg bakåt i jämställdhetsarbetet i stället för en framgång. Med hänvisning till ovanstående föreslås 1. att uttalar att militaristiska tendenser, i enlighet med vad som anförs i motionen, i den svenska militärutbildningen skall motarbetas och att den skall präglas av respekt för individen, 2. att hos regeringen hemställer att de åtgärder som vidtas för främjande av jämställdheten i samband med kvinnornas inträde som befäl skall gälla för både kvinnor och män. (vpk) C.-H. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)