mot · G4021706 · 1981-01-27 00:00:00 — 1980/81 1706-1713 av m. fl. Riksdagsbeslutet om bl. a. gymnasial lärlingsutbildning och ett nytt statsbidragssystem för inbyggd utbildning har varit i kraft . I propositionen anfördes bl. Att gymnasieskolan härigenom kan erbjuda ett mer varierat utbud av utbildning och därmed kan antas bli mer attraktiv för de ungdomar som inte söker sig till gymnasieskolan. Skolmiljön lockar inte dessa ungdomar De föreslagna nya statsbidragsreglerna för inbyggd utbildning och lärlingsutbildning öppnar nya möjligheter för samverkan mellan skola och arbetsliv som tillämpade undervisningsformer kan utnyttjas. Reformen avsåg också att vara ett stöd för utbildningsinsatser i glesbygd samt att främja yrkesutbildningen inom udda yrken. Värdet av att den lokala skolstyrelsen är huvudman för gymnasieskolan bör här särskilt framhållas. Lokala och regionala förhållanden kan på ett påtagligt sätt påverka utbildningsutbudet i t. ex. eftersatta yrken. Reformen har emellertid inte fått den genomslagskraft som intentionerna gav vid handen. Detta gäller bl. a. de udda hantverksyrkena. Dessa branscher består av snäva sektorer med få och små företag. Företagen i dessa branscher är också kostnadsmässigt utsatta och har i regel låg personaltäthet. Detta har inneburit att den gymnasiala lärlingsutbildningen inte kommit att bli ett realistiskt utbildningsalternativ att rekrytera ungdom till, trots att det i många fall i de enskilda företagen finns potentiella utbildningsresurser härvidlag. Orsakerna är väl kända. Dessa företag förmår inte bära de lönekostnader och lönebikostnader som lärlingslönerna utgör. Kostnaden för en lärlingsplats uppgår efter avräknat statsbidrag till . Man har då enbart beaktat lönedelen och inte tagit hänsyn till det produktionsbortfall som uppstår för handledaren/mästaren i hans utbildningsfunktion. Ett sätt att lösa detta problem är att helt inordna den företagsförlagda utbildningen i dessa yrken i skolan. Det måste anses rimligt och skäligt att den inbyggda utbildningen i udda hantverksyrken kan ordnas individuellt. Yrkesutbildningen i de lågfrekventa hantverksyrkena skulle då knytas till gymnasieskolan genom en hantverkslinje, där utbildningen i arbetsteknik förläggs till företag, och där allmänteori och fackteori förläggs till skolan. Vid kontakter med hantverksorganisationer har företrädare för ett stort antal företag i dessa udda yrken, sadelmakare, kakelugnsmakare, skyltmålare och modellbyggare m. fl., framfört att en sådan utbildningsform verksamt skulle öka antalet utbildningsplatser och innebära ett verksamt stöd för yrkesutbildningen inom dessa yrken. Modellen med en hantverkslinje på gymnasieskolan innebär också att man för dessa udda yrken i det reguljära linjesystemet ordnar en specialkurs. Eleven skulle kunna gå i inbyggd utbildning med en eller få elever per utbildande företag. Det s. k. klasstalsbegreppet skulle vara tillämpligt enbart för den del av undervisningen som sker inom skolan. Eleven skulle också enbart stå i ett utbildningsförhållande till det företag som ger arbetstekniken. Man skapar härigenom en likvärdighet mellan olika former för inbyggd utbildning. Eleven skulle uppbära sedvanligt studiestöd och få samma behörighet för högre studier som de vanliga yrkesförberedande linjerna på gymnasieskolan. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att hos regeringen begär viss justering av de regler som gäller för inbyggd utbildning i syfte att främja individuell inbyggd utbildning inom hantverksyrkena. () ()