mot · G4021923 · 1981-02-05 00:00:00 — av m. fl. med anledning av proposition 1980/81:67 om vissa frågor angående stålindustrin, m. m. har det skett en snabb avveckling av malmbaserad metallurgi hos specialstålverken. Masugnarna i , , och har lagts ned. Avvecklingen av dessa har inneburit att kapacitet motsvarande 400 000 årston råjärn har fallit bort. Specialstålverken har i motsvarande grad investerat i elektrougnar för skrotsmältning. Man har således övergått från malmbaserad till skrotbaserad metallurgi. inom handelsstålindustrin har en utbyggnad skett av elektrostålugnarna. Inom i Domnarvet kommer en andra elektrostålugn att tas i bruk. påskyndar nedläggningen av den malmbaserade metallurgin i Domnarvet. Efterfrågan av skrot kommer således att öka ytterligare. Inom kommer att råda brist på skrot. För att kunna bedriva stålframställningen blir företagen hänvisade till import av skrot. Importmöjligheterna är emellertid begränsade. I flertalet länder råder exportförbud av skrot. Som statsrådet anför i propositionen har man från flera skrotbaserade stålverk påtalat den utveckling som är på väg. Också de fackliga organisationerna Metall, SIF, CF, SALF och har hemställt hos regeringen om att den måste ta initiativ för att trygga den framtida försörjningen av tackjärn. Situationen när det gäller försörjningen av råvaror till specialstålindustrin är nu på väg att ytterligare förvärras. Masugnen i Spännarhyttan kommer att läggas ned . Därmed försvinner kapacitet på 275 000 årston. I propositionen har regeringen inte några invändningar mot detta. Statsrådet tycks dela uppfattning om att gruvbrytningen i är helt beroende av avsättningsmöjligheterna till masugnar som betjänar specialstålindustrin och om specialstålindustrins köp av tackjärn minskar så måste inriktningen för omprövas. Vad som inträffat är att inlett MBL-förhandlingar om nedläggning av gruvbrytningen vid gruva, varvid 200 personer berörs. Denna av planerade nedläggning berörs ej i propositionen. Vi drar därför slutsatsen att regeringen är ytterst dåligt informerad om vad vidtar för åtgärder och om hur gruvindustrin utvecklas i landet. Den nuvarande utvecklingen innebär uppenbara risker. med sin storlek har en styrkeposition i förhandlingarna med andra företag, som kan leda till att lägger beslag på en så stor andel av skrotet att övriga 1* 1980/81. företag får svårigheter att bedriva sin verksamhet. lämnar regeringen sitt samtycke till nedlägning av den enda kvarvarande masugnen med inriktning på specialstålindustrin. Som en konsekvens av detta kan gruvan i komma att läggas ner. Mot denna bakgrund är det angeläget att regeringen tar initiativ och efter hörande av parterna utarbetar en plan för hur specialstålverken skall försörjas med såväl råjärn som skrot. Under arbetet med denna plan bör verksamheten vid Spännarhyttan och gruvverksamheten i bedrivas vidare. Planen för hur specialstålverken ska försörjas med råjärn och skrot bör redovisas till . Detta bör ge regeringen till känna. Det finns således goda skäl för att behålla gruvbrytningen i . Om detta till trots, tillåts lägga ner gruvbrytningen i innebär detta stora påfrestningar på arbetsmarknaden i en hårt drabbad bygd i Bergslagen. har flera gruvor lagts ner i de norra delarna av län. Den enda återstående järnmalmsgruvan i länet är gruva. ha Utvecklingsfonden i länet tillsammans med , länsarbetsnämnden och kommunerna gjort en inventering av näringslivet och bedömt den spontana utveckling som kan väntas . med mer än 10 anställda har varit föremål för en översiktlig analys avseende hot och möjligheter. Företagen har klassats i tre grupper: tillväxtföretag, stabila företag och företag i riskzon. När det gäller kommunerna i norra länsdelen har man gjort följande bedömning om antalet anställda i företag som befinner sig i riskzon: I dessa kommuner arbetar ca 3 000 i riskzonsföretag, En slutsats är att den negativa utvecklingen kan komma att fortsätta i den norra länsdelen om inte särskilda insatser görs. Möjligheterna för dem som kan komma att avskedas i i , att få andra arbeten inom pendlingsavstånd är små. Behovet av särskilda insatser för att differentiera näringslivet och utveckla företag och sysselsättning är stort. Ett verksamt medel för att underlätta utvidgning och nyetableringar av företag är att samhället ställer lokaler till förfogande, I samband med nedläggningen av gruvorna i Håksberg och Blötberget har tidigare ställt medel till förfogande för byggande av kommunala industrilokaler i syfte att få ny industri till orter där gruvnedläggning sker. I propositionen föreslås att regionalpolitisk! stöd för sådana industrilokaler bör kunna utgå i . Med hänvisning till den befarade nedläggningen av gruvverksam heten i bör sådant stöd även utgå till . Utvecklingen i och kommuner motiverar att sådant stöd kan komma i fråga även på dessa platser. Regeringen har med de större industriföretagen slutit avtal om att samråda i regionalpolitiska frågor. Syftet med detta är att förmå företagen att förlägga utbyggnader till regionalt prioriterade orter. Förutom så har och tillverkningsenheter i . Regeringen bör ta upp förhandlingar med dessa företag i syfte att förmå dessa att utöka sina verksamheter i . Därvid bör regeringen kunna ge stöd på samma sätt med högre subvention än vad som normalt utgår i stödområde två. På samma sätt som anges i propositionen för bör möjligheter till högre subvention ges till övriga företag som bygger ut eller etablerar sig i kommunen. Sådana beslut bör kunna fattas av . Lokaliseringsstödet är så utformat att det i huvudsak utgår till investeringar i anläggningstillgångar, dvs. i utbyggnad av produktionsapparaten. Utvecklingsprocessen från idé till prototyp, marknadsundersökning, produktionsuppläggning fram till färdig tillverkning är lång och kostsam. Arbetet med att utveckla nya produkter har blivit allt mer komplicerat. Risktagandet och kostnaderna är ofta så stora att enskilda eller små och medelstora företag inte kan klara detta på egen hand. Samhället har på olika sätt sökt Underlätta arbetet med att ta fram nya produkter. har för sådana särskilda åtgärder tidigare beviljat 12 miljoner i bidrag till . Flertalet län med kommuner inom stödområde har fått utvecklingsbolag eller investmentbolag som finansieras med statliga anslag. Så är förhållandet för bl. a. , , , , , och . I vissa fall omfattar utvecklingsbolagens verksamhet hela länet och i vissa fall är verksamheten begränsad till någon eller några kommuner i länet. I propositionen föreslås att 20 milj. kr. anslås för utvecklingsbolag med verksamhet i , och kommuner. Vid en eventuell nedläggning av gruvverksamheten i bör 15 milj. kr. anslås för särskilda åtgärder för att utveckla företagen i länets norra kommuner. Medlen bör ställas till Utvecklingsfondens förfogande. I vad mån medlen bör användas till utvecklingsbolag eller andra åtgärder bör avgöras efter samråd med berörda kommuner. Pengarna kan anslås från ramen för regionalpolitisk! stöd eller från beviljande men icke utnyttjande medel ställda till förfogande. I den utredningsrapport som lämnade och som innehöll förslag till sysselsättningsskapande åtgärder på SSAB-orter, föreslogs att medel borde ställas till förfogande för prospekteringsarbete avseende den kopparfyndighet som finns i Håkansboda. Det är angeläget att denna prospektering slutförs och att brytvärda malmtillgångar utnyttjas så fort som möjligt. Mot denna bakgrund bör regeringen ge i uppdrag att slutföra arbetet. Då prospekteringen i huvudsak genomförs med medel som anslagits av bör efter avslutat prospekteringsarbete en redovisning ske till . I en sådan redovisning bör också lämnas förslag om hur en framtida brytning ska genomföras och vem som skall vara huvudman för en sådan. I har ett dotterbolag . I företaget har samlats en unik kunskap vad gäller anrikning och framställning av metaller. F. n. arbetar man bl. a. med utveckling av den s. k. mekaniska ugnen för framställning av nickel. arbetar delvis för räkning och f. ö. på konsultbasis för företag inom gruv- och metallbranschen på olika håll i världen. På grund av sin höga teknologiska nivå anses företaget vara en nationell resurs av stort värde. har emellertid ifrågasatt om Mineralprocesser AB:s verksamhet hör hemma inom den ståltillverkande koncernen. Mot denna bakgrund är det anmärkningsvärt att det i propositionen ej redovisas några långsiktiga förslag för den fortsatta verksamheten vid mineralprocesslaboratoriet. bör uppdra till regeringen att uppta förhandlingar med om hur Mineralprocesser AB:s långsiktiga verksamhet ska kunna garanteras. Resultatet av dessa överläggningar bör redovisas för . Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att hos regeringen begär en plan för hur specialstålverkens råvarubas skall tryggas, 2. att som sin mening ger regeringen till känna att verksamheten vid Spännarhyttan och gruvbrytningen i bör fortsätta till dess en sådan plan redovisats för , 3. att beslutar uttala sig för att regionalpolitisk! stöd för uppförande av industrilokaler får utgå till , och kommuner, 4. att begär att regeringen inom etableringsområdets ram upptar förhandlingar med de större företagen om utökning av deras verksamheter i de berörda kommunerna, 5. att inom ramen för redan beviljade medel anslår 15 milj. kr. för särskilda åtgärder för att utveckla företagen inom läns norra delar, 6. att hos regeringen hemställer om åtgärder så att prospekteringsarbetet vid Håkansboda kan fullföljas på sätt som anges i motionen, 7. att hos regeringen hemställer om åtgärder för att trygga den långsiktiga verksamheten vid i . () () () () () i Kumla