ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G4021428 · 1981-01-27 00:00:00 — 1980/81 1428-1432 om statligt bidrag för anställning av arbetslösa ungdomar Ungdomsarbetslösheten är ett gissel, som drabbar skogslän med pågående strukturomvandling av näringslivet särskilt hårt. Den genomförda gymnasiereformen, som ger ungdomar möjlighet till yrkesintroduktion och företagsutbildning, torde ge de unga större chans att få arbete efter skolans slut. Det är också positivt för de unga att kommunerna genom skolans försorg tar ansvar för deras möjlighet till arbete, praktik eller utbildning till genom det s. k. uppföljningsansvaret. Det finns dock ett antal ungdomar, som kommer att gå arbetslösa . Vad sysslolöshet kan betyda för den unga och vilka problem som kan följa i dess spår är välkänt. Enligt föreliggande budgetproposition kommer även fortsättningsvis möjligheten till beredskapsarbete att finnas för en begränsad grupp ungdomar , som visat sig ha svårt att få ett arbete. Beredskapsarbeten är dock endast en tillfällig lösning. Det anges också i budgetpropositionen att det är väsentligt att noga pröva möjligheterna till arbete på öppna marknaden eller utbildning innan beredskapsarbete aktualiseras. För att underlätta möjligheterna till arbete för ungdomar, som gått arbetslösa mer än , skulle ett s. k. rekryteringsstöd kunna införas som ett alternativ till beredskapsarbete. Regeringsstödet kunde förslagsvis utgöra bidrag till löne- och lönebikostnader under högst . Genom detta stöd skulle företagens möjligheter att anställa ungdomar underlättas och de unga få en reell chans att pröva ett vanligt arbete. Med stöd av ovanstående föreslår vi att hos regeringen hemställer om utredning rörande möjligheterna att införa ett s. k. rekryteringsstöd för ungdomar som gått arbetslösa och där andra möjligheter till arbete eller utbildning är uttömda. () () 1 1980/81.
mot · G4021429 · 1981-01-27 00:00:00 — om regionalpolitisk försöksverksamhet i a. har diskuterats förslag som delvis representerar en ny syn på regionalpolitiken. Bakgrunden är en strävan att tillvarata länets positiva utvecklingsmöjligheter. Genom att i större utsträckning engagera de regionala och lokala organen kan fler initiativ frigöras och de för länet delvis unika förutsättningarna bättre tillvaratas. Problemen är stora. Befolkningsutvecklingen är negativ, andelen äldre och förtidspensionerade är hög. Länet är det minst industrialiserade av alla län. Andelen anställda med lönebidrag är ovanligt hög. Men ett antal fördelar finns också. I länet har upptäckts metaller och mineraler. Turismen har goda förutsättningar. Jord- och skogsbruk har goda förutsättningar. Industrin präglas av små, flexibla företag. Dagens regionalpolitik bygger delvis på en sektoriell grundsyn. Genom möjlighet att friare disponera de resurser som anslås kunde möjligen ett effektivare utnyttjande av stödet uppnås. Ett förslag till hur detta skall kunna ske har utarbetats inom i , och bakom detta har bl. a. ställt sig i . Jag föreslår att länet utses som försökslän för nya vägar att utnyttja det regionalpolitiska stödet. på förslagsvis skall länet friare få använda de statliga regionala medlen och därvid pröva nya samordningsformer mellan regionala statliga och andra organ. Det är viktigt för den framtida utvecklingen i att förslaget förverkligas. 1. att beslutar anhålla hos regeringen att utses till försökslän för att pröva en friare användning av statliga regionala medel och pröva nya samarbetsformer mellan regionala statliga organ, 2. att beslutar anhålla hos regeringen att inom nuvarande anslag för regionalpolitiken tilldelas ett årligt anslag på 50 milj. kr.
mot · G4021431 · 1981-01-26 00:00:00 — av och om beredskapsarbeten som AMS bedriver i egen regi När tog ställning till frågan om AMS egenregiverksamhet uttalades att det fanns skäl för att iaktta viss försiktighet vid neddragning av verksamheten i de norra delarna av landet, detta med tanke på de särskilda problem som finns på arbetsmarknaden där. Vidare uttalades att det i de nordligaste länen vid bedömning av behovet av beredskapsarbeten i AMS regi kan vara berättigat att med den specialanvisade arbetskraften jämställa vissa äldre arbetslösa, som är ortsbundna och saknar full arbetsförmåga. Av budgetpropositionen framgår att de frågor som ovan berörts skall behandlas i den utredning som arbetsmarknadsministern aviserat och som avser en översyn av arbetsmarknadsverket. Arbetsmarknadsministern förutsätter vidare att AMS i avvaktan på resultatet av denna utredning inte vidtar någon åtgärd som innebär en mera väsentlig ändring i den nuvarande organisationen och administrationen av beredskapsarbeten. Detta uttalande är naturligtvis tillfredsställande men täcker inte helt in de synpunkter som låg till grund för ställningstagande 1980. Vi anser nämligen, med tanke på de speciella problem som förekommer i , att verksamheten i sin helhet skall bedrivas enligt den inriktning och omfattning som har gett uttryck för. Detta innebär då en fortsatt meningsfull sysselsättning för den arbetskraft som sysselsätts i AMS egenregiverksamhet. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna att AMS egenregiverksamhet skall bedrivas i samma omfattning som i avvaktan på att den parlamentariska utredningen har presenterat eventuella nya förslag och ståndpunkter.
mot · G4021432 · 1981-01-27 00:00:00 — av m. fl. om småföretagares användning av arbetsmarknadspolitiska stödformer Med olika arbetsmarknadspolitiska stödåtgärder försöker samhället klara omställningsproblemen på arbetsmarknaden. En grundläggande strävan är att de personer som blir föremål för arbetsmarknadspolitiska insatser erhåller ekonomisk och social trygghet. Arbetsgivare som med arbetsmarknadspolitiskt stöd ordnar arbete eller utbildning skall inte kunna utnyttja den arbetslöses svaga situation på arbetsmarknaden för att skaffa sig ekonomiska fördelar. Varierande regler har skapats för att tillse att arbetsmarknadspolitiskt stöd inte missbrukas i det nämnda avseendet. I en del fall har endast stöd kunnat utgå efter godkännande av facket. I andra fall har länsarbetsnämnderna fått göra bedömningen om en arbetsgivare uppfyller de ekonomiska och sociala krav som kan ställas. Frågan om vilka krav som skall ställas på lön och sociala förmåner har i en del fall varit oklar. a. de enskilda beredskapsarbetena har ställts krav som innebär att denna form av begränsad anställning inte kunnat anordnas på arbetsplatser där kollektivavta) saknats. Även om det är angeläget att arbetsgivare tecknar kollektivavtal i så stor utsträckning som möjligt, kan i en del fall de uppställda kraven bli orimliga. Många småföretagare, t. ex. hantverkare och jordbrukare, har varit intresserade av att anordna beredskapsarbeten men avstått till följd av kravet på kollektivavtal. De har i de flesta fall varit beredda att betala avtalsenlig lön, men därutöver har krav ställts på olika kollektivavtalsreglerade försäkringar, till vilka det varit svårt för dessa företagare att få ansluta sig. De har också avskräckts av den byråkrati som följer med de uppställda kraven. Enligt vår mening borde det gå att finna smidigare regler i de fall småföretag vill använda olika arbetsmarknadspolitiska stödformer. Ett oeftergivligt krav skall vara att de betalar avtalsenlig lön och sociala avgifter. Beträffande kravet på övriga kollektivavtalsenliga förmåner i form av olika försäkringar, borde AMS kunna teckna dessa försäkringar och ta ut kostnaden av de olika småföretagen. En annan möjlighet är att AMS har det totala arbetsgivaransvaret men att dessa småföretagare uppfyller alla de ekonomiska kraven genom att betala för lön, sociala kostnader och försäkringar till AMS. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om kollektivavtalsenliga regler för arbetsmarknadspolitiska åtgärder i småföretag. () . ()
mot · G4021436 · 1981-01-27 00:00:00 — 1980/81 1436-1440 Motion 1980/81:1436 av och i om ändrade villkor för svenskt medborgarskap i vissa fall Utländska medborgare fran andra stater än de nordiska grannländerna kan f. n. vinna svenskt medborgarskap vistelse i . a. mot bakgrund av den förbättrade invandrarundervisningen menar vi att det finns goda skäl att sänka denna kvalifikationstid. att beslutar om ändring av 6 § lagen (1976:469) om svenskt medborgarskap enligt följande: Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 1. fyllt ; 2. eller, i fråga om dansk, finländsk, isländsk eller norsk medborgare, har hemvist här i riket; samt 3. för en hederlig vandel, kan på ansökan upptagas till svensk medborgare (naturaliseras). Fråga om naturalisation prövas av den centrala utlänningsmyndighet som avses i 3 § utlänningslagen (193). 1. fyllt ; 2. eller i fråga om dansk, finländsk, isländsk eller norsk medborgare, har hemvist här i riket; samt 3. fört en hederlig vandel, kan på ansökan upptagas till svensk medborgare (naturaliseras). Fråga om naturalisation prövas av den centrala utlänningsmyndighet som avses i 3 § utlänningslagen (193).
mot · G4021437 · 1981-01-27 00:00:00 — av om ett nytt polishus i begärde regeringens uppdrag att få uppföra förvaltningsbyggnad i avsedd för polismyndigheten, lokala skattemyndigheten och kronofogdemyndigheten. Polisen i är inrymd i fyra olika fastigheter, kriminalavdelningen i två olika hyreshus, ordningsavdelningen i ett annat hyreshus och kansliet i en rivningsfastighet. I ytterligare en fastighet finns polisens arkiv. Kriminalavdelningen saknar erforderliga förrådsutrymmen, laboratorielokaler samt lokaler för tekniska undersökningar och sammanträden. Rummen har bristfällig ljudisolering och lämpar sig ej som förhörsrum. Ventilationen är mycket dålig. Vilrum saknas, och vissa rum är så små - mindre än 7 m2- att de ej, som är fallet, borde användas som tjänsterum. Vid förhör måste gripna/anhållna hämtas från arrestavdelningen som ligger på ett avstånd av 500 m. Genom att kriminalavdelningen är inrymd i två fastigheter på ca 300 meters avstånd från varandra är internkommunikationerna besvärliga. Ordningsavdelningen saknar omklädningsrum. Klädskåpen står uppställda i korridorer där omklädning får ske. Då någon avskild omklädning inte kan ske och endast ett duschutrymme finns, har inte någon kvinnlig polispersonal kunnat mottas i distriktet. Ett förhörsrum i anslutning till receptionen används till förvaring av distriktets två tjänstehundar. Detta medför besvär för personal och besökande med allergibesvär. Arrestlokalerna är så dåliga att anhållna/gripna fått föras över till angränsande polisdistrikt på grund av för låg temperatur i lokalerna. Rastgård saknas, vilket medför stor insats av polispersonal vid den obligatoriska rastningen av omhändertagna, som måste förläggas till lämplig plats i stadens utkanter. Polispersonalens arbetsförhållanden inom polisdistrikt är som framgår synnerligen otillfredsställande. Då sysselsättningsläget inom byggnadsbranschen i väntas bli bekymmersamt, är igångsättningen av byggandet av nytt polishus ett bra tillskott. Med hänvisning till ovan anförda hemställs att beslutar att hos regeringen hemställa om att anslaget B 3. Sysselsättningsskapande åtgärder inom fördelas så att igångsättning av byggande av nytt polishus i kan ske . 1* 1980/81.
mot · G4021438 · 1981-01-27 00:00:00 — Motion 1980/81:1438 av om ökat skydd för allmänheten vid konflikter på det offentliga avtalsområdet Enligt pressuppgifter skulle ordföranden i ha uttalat: Vi skulle aldrig drömma om att använda samma stridsåtgärder som under konflikten! Han erkände också att dagens samhälle är betydligt mer komplicerat än man förutsåg när de offentligt anställda fick strejkrätt 1966. Jag var då själv mycket engagerad i den fackliga debatten på relativt centralt plan och varnade då för just sådana situationer som uppkom . Tyvärr har jag blivit sannspådd, även om andra fackligt aktiva då menade att jag målade f-n på väggen. Jag hävdade då - och gör det alltjämt - att den s. k. frikretsen, dvs. personer utan strejkrätt, borde vara större än vad den blev och är. Genom olika tekniska hjälpmedels utnyttjande har allt fler kommit i den situationen att de - om de får strejka - har en möjlighet att lamslå mycket stora delar av den offentliga verksamheten. Låt mig bara som exempel nämna tåg- och flygledare, personal vid vissa datacentraler m. fl. Även om denna problematik varit uppe till debatt vid skilda tillfällen exempelvis genom nuvarande statsrådet interpellation till dåvarande statsministern 1971 - har ännu inga effektiva åtgärder vidtagits för att öka allmänhetens skydd mot samhällsfarliga-eller i varje fall från samhällets synpunkt oacceptabla - konflikter. Jag menar emellertid att de offentliga arbetsgivarna nu måste ta upp denna fråga till överläggning med de fackliga organisationerna för att få till stånd en översyn och utvidgning av vilka grupper som skall tillhöra den s. k. frikretsen och därmed stå utanför gängse strejkrätt. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att begär att regeringen möjligt tar initiativ till överläggningar mellan arbetsmarknadens parter inom stat, landsting och kommuner för att öka allmänhetens skydd vid konflikter på det offentliga området.
mot · G4021441 · 1981-01-26 00:00:00 — 1980/81 1441-1447 av och om Stiftelsen Samhällsföretags verksamhet I proposition 1980/81:100 bilaga 15 föreslås under punkten C 4 ett anslag på 2 054 milj. kr. Det är ett bidrag som i förhållande till antalet anställda ter sig alldeles för högt. Stiftelsens uppgift är att träna och förbereda handikappad arbetskraft för inträde på den reguljära arbetsmarknaden. Något har gått snett i det avseendet när det redovisas att endast av de anställda slussats ut till andra arbeten. Stor uppmärksamhet måste ägnas det problemet. Men den allvarligaste kritiken mot Samhällsföretags verksamhet kommer ändå från företagare. Det gäller särskilt småföretagare som blir utkonkurrerade på marknaden. En av fastlagd grundläggande princip för stiftelsen är att man skall hålla marknadsmässiga priser och inte genom orealistisk prissättning konkurrera med andra tillverkare. Det är en bra målsättning men den räcker ändå inte. Det finns andra sätt att skapa osund konkurrens än genom prissättningen på produkten. Ett sätt är att hålla gratis lagerhållning åt kunderna, vilket inte kan avläsas på varans pris men som blir en form av illojal konkurrens när det sker med insats av skattebetalarnas pengar. En sådan service kan i vissa fall innebära minskad kostnad för köparen. I åtminstone ett fall har sådan konkurrens tvingat ett mindre företag att kraftigt inskränka driften. De anställdas fortsatta sysselsättning kan komma i fara på grund av att företagets tidigare goda ekonomi genom detta blivit allvarligt försämrad. Om sådana exempel blir vanliga, leder det i sin tur till att de anställda i sådana företag vilka har haft en trygg sysselsättning själva kan tvingas söka anställning inom Samhällsföretag för att få jobb! En sådan utveckling måste motarbetas. bör därför göra ett uttalande om att principen om att Samhällsföretag inte genom orealistisk prissättning skall konkurrera med andra tillverkare även skall gälla andra förmåner för kunderna än varans pris, med utgångspunkt i att osund konkurrens inte skall förekomma på något sätt. bör också begära en utvärdering av Samhällsföretags hittillsvarande verksamhet med tanke på den snabba ökningen av antalet anställda inom stiftelsen och den mycket ringa utslussningen på den öppna arbetsmarknaden. 3 sami Nr 1441-1447 Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs 1. att uttalar att inte heller genom andra åtgärder än varans pris skall bedriva illojal konkurrens gentemot andra företag, 2. att hos regeringen begär en utvärdering av Stiftelsen Samhällsföretags hittillsvarande verksamhet.
mot · G4021444 · 1981-01-27 00:00:00 — av m. fl. om rätten till ersättning för rättegångskostnader i fastighetsbildningsmål Överförandet av mark till det allmänna kan ske på många sätt. Expropriation, inlösen enligt byggnadslagen, inlösen enligt 8 kap. fastighetsbildningslagen, FBL, och enligt 5 kap. FBL. Det har av ålder ansetts rimligt att markägare som tvingas avhända sig sin mark inom vissa ramar skulle få kostnaderna för tillvaratagandet av sina rättigheter ersatta av sökandesidan. Denna form av rättssäkerhet inryms i de tre första här ovan angivna förfarandena men saknas vid fastighetsreglering enligt 5 kap. FBF. Risk föreligger att tillämpning enligt 5 kap. kommer till användning när egentligen 8 kap. borde ha kommit i fråga. Samma förhållande kan gälla vid expropriationsfall. Om dessa förfaringssätt tillämpas systematiskt urholkas den enskildes rättssäkerhet, och enbart det förhållandet att möjligheten föreligger utgör motiv för en lagändring. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att antar följande Lag om ändring i fastighetsbildningslagen (1970:988) efter vad som är skäligt med hänsyn till omständigheterna, förordna att sakägare som förlorar målet skall ersätta annan sakägare dennes rättegångskostnader. I mål om inlösenersättning eller ersättning vid fastighetsreglering enligt 5 kap. som huvudsakligen avser inlösen skall dock sakägare som avstår mark eller särskild rättighet få gottgörelse för sin kostnad oberoende av utgången i målet. Första stycket 8§ . Vinner sakägare Skall i () () () () () () () () ()
mot · G4021445 · 1981-01-26 00:00:00 — om bidraget vid övergång till vedeldning Genom störningar i tillgången och hastigt stigande pris är oljan nu ett av våra stora ekonomiska problem. Därför beviljar lån och bidrag till olika åtgärder för att minska energiåtgången i våra bostäder. Bidrag och lån kan också utgå vid övergång från uppvärmning med olja till uppvärmning med annat bränsle. En stödberättigad åtgärd är övergång till vedeldning. Övergången skall ha varaktig karaktär och innebära att uppvärmningen uteslutande sker genom eldning i vedpanna med sådan eldstadsvolym att påfyllning av ved inte behöver ske mer än 2 å . Normalt förutsätts tillgång till fritt bränsle. Eventuell eopartron bör vara säkrad med högst 16 A. (BOFS 1979:30 EN 4) Hur påfyllningen behöver ske kan rimligtvis inte ha avgörande betydelse för låne- och bidragsgivningens syfte. Den fastighetsägare som har tillgång till eget bränsle men måste göra tätare påfyllning än vad den citerade förordningen nu kräver bör också få lån och bidrag för övergång till vedeldning. Det väsentliga måste vara att oljeförbrukningen minskas. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär sådan ändring av bostadsförordningen (1979:30) att eldstadsvolymen inte blir avgörande för möjligheten till lån och bidrag vid övergång till vedeldning.
mot · G4021448 · 1981-01-27 00:00:00 — 1980/81 1448-1454 av m. fl. om de sociala enheterna vid länsstyrelserna beslut i anledning av proposition 1979/80:6 innebar bl. a. att socialkonsulentorganisationen skulle avvecklas och att sociala enheter skulle inrättas vid länsstyrelserna. Andemeningen i reformen markeras klart av att den sociala enheten organisatoriskt skulle jämställas med andra enheter inom länsstyrelserna. Reformen innebär bl. a. att arbetet förskjuts från tillsyn och detaljkontroll i traditionell mening till övergripande uppföljning, planering och samordning. Vid oförändrade resurser innebär detta att de individinriktade insatserna måste begränsas vid de sociala enheterna. Det är viktigt att uppbyggandet av de sociala enheterna liksom deras organisatoriska inplacering i länsstyrelserna sker på sådant sätt att denna förskjutning i arbetet underlättas. För att markera denna förändring i arbetet bör den sociala enheten inordnas i planeringsavdelningen vid och där jämställas med andra enheter. föreslås temporärt med hänsyn till planeringsavdelningens stora arbetsområde och arbetsbelastning att den sociala enheten kopplas till den allmänna enheten och underställs dess chef. Detta förslag står i strid mot tidigare fattade beslut och innebär att den sociala enheten ej jämställs med övriga enheter inom . Dessutom försvåras möjligheterna till den avsedda förskjutningen i arbetsuppgifterna vid de sociala enheterna. Med stöd av det ovan anförda föreslår vi att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om lämpligheten av att sociala enheten vid länsstyrelserna placeras inom planenheten. () () 1 1980/81.
mot · G4021449 · 1981-01-21 00:00:00 — av m. fl. om fördelningen av bostadsbyggandet i har på länsplanen bedrivits ett omfattande arbete för att kartlägga förutsättningarna för länens utveckling och framtid. har också enligt beslut ansvaret för den regionala planeringen inom resp. län. För att i någon mån skall kunna förverkliga denna målsättning har bl. a. att fördela ramarna för bostadsbebyggelsen till kommunerna. Detta sker i alla län utom i de tre storlänen, , och samt . Speciella problem föreligger i , där flera län berörs. Från har i motioner från flera partier krävts att den nuvarande särbestämmelsen för slopas. När nu har huvudansvaret för den regionala planeringen bör också ha rätt att fördela bostadsramen för hela länet. Sydvästra är en mycket folkrik del av , med av länets invånare. Det kan inte vara rimligt att förhindras att påverka fördelningen av bostadsbyggandet till de kommuner som ingår i kommunalförbundet. bör åtminstone själv få avgöra om fördelningen skall ske kommunvis eller till kommunalförbund. Vi återupprepar därför kravet på att i får rätt att fördela hela den ram som ställs till förfogande för bostadsbyggande i . Med hänvisning till det anförda hemställs att uttalar att i skall få rätt att fördela bostadsbyggandet inom sitt län. () () HANS () i
mot · G4021450 · 1981-01-27 00:00:00 — om avveckling av bostadsbidraget till hushåll utan barn Efter förslag av regeringen beslutade riksdag om en sådan utvidgning av bidragssystemet att även hushåll utan barn kom att omfattas av rätt till bostadsbidrag. Från moderat håll riktades den kritiken mot förslaget att ett beloppsmässigt så obetydligt bidrag inte skulle ha någon nämnvärd betydelse för möjligheten att skaffa god bostad. Samma förhållande råder fortfarande. Det maximala bidraget är . , och då krävs att hyran uppgår till . fr. o. m. 1982 enligt förslaget i bil. 16 till proposition 1980/81:100). Det maximala bidraget är således nominellt oförändrat alltsedan genomförandet 1974 och följaktligen på grund av penningvärdeförsämringen hälften så mycket värt som då. Det är emellertid av statsfinansiella skäl omöjligt att återställa bidragets reella värde. Stödet till barnfamiljer och insatserna för de äldre måste prioriteras. Detta kräver omfördelning av statsmedel. Lägre prioriterade bidragsändamål måste omprövas. När därtill på grund av sin beloppsmässiga litenhet bidragen ter sig alltmer meningslösa och i stor utsträckning endast tenderar att bli en administrativ belastning, är tiden mogen att avskaffa dem. Detta gäller i hög grad bostadsbidraget till barnlösa hushåll. Härtill kommer att detta bidrag, trots att det är så litet, i princip underblåser en strävan hos unga människor, som mycket väl ännu kunde bo kvar i föräldrahemmet, att söka sig egen bostad. Kommunerna kan inte rimligen klara en sådan efterfrågan på bostäder som härigenom uppstår utan att åsidosätta andra mer angelägna behov. Sammanfattningsvis vill vi förorda att systemet med bostadsbidrag till hushåll utan barn avvecklas. Med stöd av det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag till avveckling av de statskommunala bostadsbidragen till hushåll utan barn. () ()