mot · G4021761 · 1981-01-27 00:00:00 — Kronhjortsskadorna på skog och gröda har varit föremål för diskussioner i . Den omfattande skadegörelsen och den samtidiga strävan att bibehålla en svensk kronhjortsstam ledde efter utredningsarbete till att 1970 beslutade om bildande av ett öppet kronhjortsreservat i (SFS 1970/890). I proposition 1970:165 uttalade departementschefen bl. a.: Jag vill emellertid understryka att de föreslagna åtgärderna bör ses som en försöksverksamhet. Sålunda bör t. ex. reservatets stammar, storlek och lokalisering kunna omprövas. En omprövning av reservatets bestämmelser är ytterst angelägen. Till reservatet angränsande lantbrukare och fruktodlare har drabbats hårt ekonomiskt av kronhjortsskadorna. Nuvarande bestämmelser ger begränsad möjlighet att minska skadeomfattningen. Begränsad tilldelning till jakt och bestämmelserna om hjortar med flera taggar än åtta medverkar till detta. har utarbetat ett förslag till ett utvidgat kronhjortsreservat. Förslag om utvidgning väcktes hos första gången . Återkommande försök att få reservatsutvidgning till stånd har därefter gjorts på nämndens initiativ, dock utan resultat. Utöver behovet av en utvidgning av reservatet är en fullständig översyn av ersättningsbestämmelserna angelägen. I SFS 1980:40 regleras ersättning för skador av älg, kronvilt och dowilt på gröda eller trädgårdsodling samt skada på skog av älg, kronvilt och dowilt på gröda eller trädgårdsodling samt skada på skog av kronvilt inom kronviltsreservatet. Denna lag innebar emellertid sådana ändringar av ersättningsbestämmelserna att lantbrukare, fruktodlare m. fl. får vidkännas stora förluster, då självrisken åsatts alldeles för högt värde. Med de riktvärden som föreligger för kommer troligen självrisken att ligga på . per ha, vilket för en fastighet på 250 ha ger en årlig självrisk på . Detta innebär i praktiken att många odlare inom försöksreservatet i fortsättningen får ringa eller ingen kompensation alls för sina skador. Ett av huvudmotiven för tillskapandet av kronhjortsreservatet var att odlare som hade att tåla särskilt mycket kronvilt på sina marker skulle få skälig ersättning för sina skador. Detta väsentliga motiv har negligerats lag. Flertalet av de odlare i reservatet som har de största skadorna är arrendatorer utan jakträtt och kan således ej heller få kompensation genom egen eller utarrenderad jakt. För att ytterligare belysa problemet kan följande konkreta exempel lämnas: Odlare A arrenderar 349 ha varav 252 ha är odlad jord. Med /ha i självrisk blir denna 252x64=16 128 kr. A odlar ca 70 ha potatis och på återstoden av arealen huvudsakligen stråsäd. A har stora skador av kronvilt. Skador enl. upprättade värderingsinstrument A har således skador för . av vilka han själv får stå för . Detta torde knappast ligga inom ramen för vedertagen tålighet. Det bör även beaktas att A inte är något utvalt extremfall. Med hänsyn till det anförda föreslås 1. att hos regeringen anhåller om en utvidgning av kronhjortsreservatet, 2. att hos regeringen hemställer om en översyn av kronhjortsreservatets bestämmelser, 3. att beslutar uttala sig för att självrisken vid kronviltsskador skall beräknas endast på den areal där grödan skadats. 1* 1980181.