mot · G402896 · 1981-01-26 00:00:00 — om ändring i lagen om företagsinteckning, m. m. Enligt bokföringslag var endast viss näringsverksamhet bokföringspliktig. Kretsen av bokföringsskyldiga fastställdes bl. a. genom en uppräkning i tjugo punkter av de verksamheter där yrkesmässig rörelse hade ansetts böra medföra bokföringsskyldighet. Verksamheter som vuxit fram , t. ex. dataverksamhet, var således inte bokföringsskyldiga. Vidare fritog undantagsbestämmelser mindre rörelser, bland de uppräknade slagen av rörelser, från sådan skyldighet. För de flesta uppräknade slagen av rörelser hade omfattningen gjorts beroende av antalet anställda. Sålunda förelåg i flera fall inte någon bokföringsskyldighet om rörelseidkarna endast biträddes av maka, barn samt två andra personer. bokföringslag, som trädde i kraft , innebar att kretsen av bokföringsskyldiga vidgades väsentligt. I princip är nu alla näringsidkare med undantag för jordbrukare bokföringsskyldiga. För jordbrukarna gäller en särskild jordbruksbokföringslag. Att kretsen av bokföringsskyldiga vidgades kraftigt fick återverkningar på betydelsefulla områden vid sidan av redovisningsområdet genom att i annan lagstiftning vissa förhållanden gjorts beroende av att någon är bokföringsskyldig eller skyldig att föra handelsböcker. lagstiftningsärende var man därför tvungen att ta ställning till huruvida de nya bestämmelserna om bokföringsskyldighetens omfattning skulle få slå igenom på dessa områden. I vissa fall lät man därvid de nya bestämmelserna bli fullt tillämpliga, medan man i andra fall lät den gamla bokföringsskyldigheten vara avgörande. Lagtekniskt löstes det senare genom att bestämmelserna i resp. lag ändrades så att de var tillämpliga om vederbörande skulle ha varit bokföringsskyldig enligt bokföringslag, om denna gällt även efter utgången av . De lagar som ändrades på detta sätt var köplag, kommissionslag, handelsregisterlag, lag om företagsinteckning samt lag om handelsbolag och enkla bolag. Sistnämnda lag kommer att ersättas av en ny lag om handelsbolag och enkla bolag, som träder i kraft . Den omständigheten att bestämmelser om bokföringsskyldighetens omfattning således i vissa fall alltjämt är tillämplig har fått negativa konsekvenser. Särskilt har detta visat sig vara fallet i fråga om lagen om företagsinteckning. Enligt 2 § i denna lag får företagsinteckning meddelas endast om näringsidkaren skulle ha varit bokföringsskyldig enligt bokföringslagen (1929:117), om denna gällt även efter utgången av , eller om han driver jordbruk eller skogsbruk. Den negativa följden av denna bestämmelse belyses av följande fall. En verkstadsägare C sökte och beviljades lån hos utvecklingsfonden och hos en lokal affärsbank för utökning av verksamheten. Som säkerhet för lånen utställde C företagsinteckningar som ingavs till tingsrätten för inskrivning. Ansökningen om att företagsinteckning skulle meddelas i C:s näringsverksamhet avslogs emellertid av inskrivningsmyndigheten under hänvisning till att C drev verksamhet i enskild firma, biträdd endast av sin son och följaktligen inte var bokföringsskyldig enligt bokföringslag. Företagsinteckning kunde därför lagligen inte meddelas. Den omständigheten att C hade en bokföring som överensstämde med kraven enligt bokföringslagen hjälpte inte C, eftersom han formellt inte var bokföringsskyldig. För att C skulle kunna utvidga sin verksamhet och därvid utnyttja de beviljade lånen blev han tvungen att övergå till en företagsform för vilken bokföringsskyldighet förelåg enligt bokföringslag. Enligt vår mening kan det inte vara rimilgt att en näringsidkares möjligheter att använda sin näringsverksamhet i form av företagsinteckning till säkerhet för lån skall vara beroende av den formella omständigheten att han är bokföringsskyldig enligt en numera upphävd bokföringslag. Bestämmelsen härom i 2 § lagen om företagsinteckning bör därför ändras. Enligt vår mening är det över huvud taget olämpligt att i lagtext ha kvar hänvisningar till en upphävd lag. Även köplagens, kommissionslagens och handelsregisterlagens motsvarande bestämmelser bör därför ses över. När det gäller handelsregisterlagen kan tilläggas att i 2 § stadgas bl. a. att enskild näringsidkare som skulle ha varit bokföringspliktig enligt lag, om denna gällt även efter utgången av , skall söka registrering innan han börjar sin verksamhet. Enligt vår mening är det från informationssynpunkt angeläget att näringsidkare i största möjliga utsträckning registrerar sina företag. Inte minst har , i samband med diskussionerna om den ekonomiska brottsligheten, framhållits betydelsen av att få fram ett så fullständigt register som möjligt över företagen. Den begränsning av registreringsskyldighet som hänvisningen till bokföringsplikt enligt bokföringslag innebär bör därför upphävas. Med anförda skäl hemställer vi att hos regeringen begär 1. att föreläggs förslag till ändring av 2 § lagen om företagsinteckning i enlighet med vad som anförs i motionen, 2. att köplagen, kommissionslagen samt handelsregisterlagen blir 1980/81 s896 10 föremål för översyn I enlighet med vad som anförs i motionen. () ()