mot · G4021252 · 1981-01-27 00:00:00 — a. en förnyelse av forsknings- och utvecklingsarbetet på kollektivtrafikområdet och ett utvecklingsbolag på kollektivtrafikområdet samt investeringsmedel till SJ för utbyggnad av ett dubbelspår mellan och . Vi kan konstatera att regeringen helt släppt föresatsen att - i enlighet med det trafikpolitiska beslutet få till stånd en genomgripande förnyelse av samhällets insatser för kollektivtrafiken. I budgetpropositionen saknas förslag som är avsedda att förbättra förutsättningarna för den kollektiva trafiken såväl på kort som på lång sikt. Något sammanhållet förslag till bidragssystem för den kollektiva tätortstrafiken i enlighet med beslut redovisas inte. Frågan om bidrag till spårtrafikanläggningar göms undan i utredningen om statsbidragsgivning till kommunala vägar m.m. Dubbelspåret skjuts på en oviss framtid. Medel till tunnelbaneutbyggnader stryks. Utvecklingsbolaget har inte kommit till stånd trots beslut. Som ett led i utvecklingen av kollektivtrafiken är det angeläget att stimulera till försök med nya trafiksystem, planeringssystem, trafikledningssystem, information till kollektivtrafikanterna osv. Det är också viktigt att en utveckling stimuleras när det gäller fordon och fordonskomponenter. Rent allmänt bör forsknings- och utvecklingsarbetet breddas och föras ut i försöksverksamhet så att det kommer till praktisk användning. Det är också angeläget att sätta in särskilda stimulansåtgärder i kommuner som är beredda att pröva nya kollektivtrafiksystem som syftar till en förbättrad miljö och säkerhet. Kollektivtrafikberedningen skall enligt sina direktiv följa den forskning och det utvecklingsarbete som bedrivs på transportområdet. Beredningen skall också initiera försök med ny fordonsteknik, nya trafikformer och trafiklösningar. Den skall också studera olika trafikreglerande åtgärders inverkan på kollektivtrafikens framkomiighet. Vidare skall beredningen svara en genomgång av bidragssystem och beskattningsregler för att få till stånd en starkare styrning mot kollektivtrafiklösningar vad gäller både person- och godstrafik. Vi föreslår att kollektivtrafikberedningen får disponera sammanlagt 20 milj. kr. utöver regeringens förslag för att stödja utvecklingsprojekt och investeringar för den kollektiva trafiken. Ett exempel på den typ av försök som bör stödjas med dessa medel är det s.k. . Projektet gäller utveckling och tillämpning av ett planerings- och ledningssystem för kollektivtrafik. Ett liknande utvecklingsarbete pågår i samverkan mellan och om SL (AB lokaltrafik). Ett annat exempel är provdrift med batteribuss i . Ytterligare ett exempel är utnyttjande av datoriserade styrsystem för taxi i storstadsområdena. Det är angeläget att skapa förutsättningar för att integrera både taxi och färdtjänst i den kollektiva trafiken. Trafiksanerande och trafikreglerande åtgärder är viktiga medel för att i centrala tätortsdelar skapa en bättre miljö och en bättre kollektivtrafik. Ett annat exempel på hur bidragen kan användas gäller trafiksignaler som prioriterar kollektivtrafik. Om en kommun avser att lägga om hela sitt signalsystem för att åstadkomma en förbättring för den kollektiva trafiken bör denna typ av bidrag kunna användas. I budgetpropositionen föreslås att 30 milj. kr. anvisas totalt, dels för bidrag till den kollektiva trafiken, dels till cykelvägar. Cykeltrafiken är miljövänlig och energisnål. Det är angeläget att genom ett stöd till kommunerna skapa så säkra och gynnsamma betingelser som möjligt för cyklisterna. Enligt vår mening bör därför den av beslutade nivån för bidragen till cykelvägar 20 milj. kr. Det av beslutade utvecklingsbolaget på kollektivtrafikområdet har ännu inte etablerats. Det är enligt vår mening viktigt att bolaget får börja sin verksamhet och att en samordning sker med kollektivtrafikberedningen. har i sitt besparingsalternativ beräknat 30 milj. kr. för byggande av tunnelbanor under anslaget Byggande av statliga vägar. I budgetpropositionen har detta belopp, som avser utbyggnad i av en tunnelbanegren i nordostlig riktning, den s.k. Täbybanan, helt strukits bort. Frågan om kollektivtrafikförsörjningen av nordostsektor har utretts . har beslutat att bygga ut tunnelbanan från till och koppla ihop tunnelbanan med båda grenar till och i Roslags . Frågan om nordostsektorns trafikförsörjning har varit kontroversiell och det kan inte vara vare sig regeringens eller sak att överpröva denna regionala fråga. Liksom i andra kommunala frågor måste det ankomma på berört kommunalt organ att ta slutlig ställning i valet mellan olika alternativ så länge inte riksintressen är berörda. Oavsett om man satsar på en utbyggnad av tunnelbanan till eller på en upprustad fordras statsbidrag. Konsekvenserna av regeringens förslag att stryka anslaget för tunnelbaneutbyggnaden till kan bli att varken en utbyggnad av tunnelbanan eller en upprustning av kommer till stånd. kan detta leda till en successiv nedläggning av hela och en övergång till busstrafik, en lösning som ingen förordat. Vill man skapa bättre förutsättningar för kollektivtrafiken går det inte att försämra det statliga stödet till investeringar i spårbundna kollektiva trafiksystem. Den spårbundna trafiken har stora fördelar ur miljö- och energisynpunkt. Vi föreslår därför i enlighet med förslag att 30 milj. kr. beräknas för byggande av tunnelbanor. Som vi har påpekat finns inte i budgetpropositionen något för till bidragssystem för den kollektiva tätortstrafiken i enlighet med trafikpolitiska beslut. Det handlar om kollektivtrafikutredningens (KOLT) förslag i syfte att förbättra villkoren för den kollektiva trafiken. Investeringar i spårtrafikanläggningar skulle enligt förslaget jämställas med investeringar i gator och vägar. Spårtrafiken är av stor betydelse i storstadsregionerna där den förekommer i olika varianter: spårvagnar, tunnelbanor och förortståg av olika slag - pendeltåg. Det är angeläget att möjligheter ges till fortsatta satsningar på den spårbundna trafiken. Vi kräver att frågan om bidrag till spårtrafikanläggningar redovisas senast i nästa års budgetproposition. Det trafikpolitiska beslutet innebar också en ökad satsning på järnvägen. På förslag av oss socialdemokrater beslutade att investeringsutrymme skulle skapas för en utbyggnad av ett dubbelspår mellan och . Den kraftiga ökningen av fjärrtrafiken på SJ till och från liksom trafiksituationen inom lokaltrafikområde gör att en förstärkning av kapaciteten måste uppnås. Pendeltågstrafiken är den del av det lokala och regionala trafiknätet i som är hårdast belastad och klart underdimensionerad för sin uppgift. Antalet resenärer har blivit större än som förutsågs och trängseln har blivit oacceptabel. Exempelvis kan under högtrafik så mycket som en tredjedel av passagerarna inte erbjudas sittplats på Västerhaninge-pendeln. Utbyggnaden av dubbelspåret bör komma till stånd för att hindra ytterligare försämringar av villkoren för pendeltågstrafiken som fjärrtrafiken kan utvecklas och möjligheter skapas att lösa problemen med . Även för trafiken norr om kan ökade problem förutses. Här bör dock den av beslutade utredningen om en spårförbindelse mellan och avvaktas. I budgetpropositionen föreslås att dubbelspåret senareläggs. Kommunikationsministern anser att trafikefterfrågan fram kan inom ramen för befintlig linjekapacitet. Det kräver att nuvarande motorvagnståg utökas från 8 till 10 vagnar. Därmed fordras en förlängning av stationsplattformar och uppställningsspår, stations- och bangårdsombyggnader på vissa håll samt utbyggnad av kraftförsöijningen. Även åtgärder för att förbättra stationernas kapacitet för att klara så långa tågsätt är nödvändiga; framför allt gäller detta . Regeringsförslaget skulle enligt vår mening innebära en mycket kortsiktig investeringspolitik. Man löser inte kapacitetsproblemen på lång sikt för och för SJ:s hela tågföring annat än genom en dubblering av spårsystemet i första hand sträckan ÄlvsjöJärna och hela sträckan . Det kan starkt ifrågasättas om man bör investera hundratals milj. kr. i sådana projekt - förlängning av stationsplattformar och uppställningsspår, bangårdsombyggnader, utbyggnad av kraftförsörjningen, stationsombygg nader som till stora delar inte kan nyttiggöras i den mer långsiktiga lösningen. Dessutom leder en sådan politik en utökning av antalet vagnar i stället för en ökad turtäthet till en förändrad eller sämre service för trafikanterna. Vi föreslår i stället att dubbelspåret påbörjas, i första hand på sträckan . Vi beräknar för nästa budgetår 20 milj. kr. I vår motion om den ekonomiska politiken föreslår vi ökade investeringar hos SJ med totalt 200 milj. kr. Det gäller främst anskaffning av lok, person- och godsvagnar. Därmed skapas förutsättningar att förbättra även för pendeltågstrafiken, där bristen på i första hand vagnar är akut. Som vi har framhållit talar många skäl för att kollektivresandet kommer att öka starkt och att det behövs en stor handlingsberedskap för en utbyggnad av den kollektiva trafiken. Inte minst inom storstadsområdena krävs omfattande investeringar för att klara av detta. Med ett allt kärvare läge på kreditmarknaden kan svårigheter uppkomma att finansiera planerade och beslutade investeringar i kollektivtrafikanläggningar. Vi föreslår därför att regeringen vidtar sådana åtgärder att kollektivtrafikinvesteringar på samma sätt som gäller bostäder m. m. prioriteras på lånemarknaden. 4 Insatser på skolans område Både skolpersonal och föräldrar framför ofta önskemålet om en ökad personaltäthet i undervisningen för att därigenom ge fler elever större möjligheter till individuell handledning. Socialdemokraterna instämmer i önskemålen om ökad personaltäthet där arbetsmiljön är särskilt besvärlig och föreslår därför en personalförstärkning i . Genom införandet av resurser för särskilda åtgärder på skolområdet (SÅS-medel), vilket skedde på socialdemokratiskt initiativ () bl. a. efter önskemål av lärarorganisationerna, tillkom en möjlighet att efter behov förstärka personalinsatserna i vissa skolor. Erfarenheterna av hur man i skolorna genom de s. k. SÅS-medlen kunde genomföra välbehövliga förbättringar av arbetsmiljön var mycket goda. Genom SIA-reformen infördes (1978/79) ett nytt statsbidrag som bl. a. innebär att en del av statsbidraget till fördelas lokalt och används behovsinriktat. Detta gäller dels inom vaije kommun (förstärkningsresursen), dels mellan kommunerna (länsskolnämndsresursen). Den senare resursen överförs nu i budgetpropositionen till ett särkilt anslag, Särskilda åtgärder på skolområdet. I den socialdemokratiska utskottsgruppsmotionen om statsbidragen till och gymnasieskolan har vi redovisat hur detta anslag tillskapats genom nedskärning av olika nu utgående statsbidrag. Den behovsinriktade resursanvändningen medför lokalt att allt fler blir berörda av diskussionen om skolans svårigheter och om vilka åtgärder som behöver sättas in. Därmed kan beslut om åtgärder bli mer genomtänkta och den totala arbetssituationen för elever och personal bättre bedömas. Vi anser det angeläget att den redan inledda behovsstyrningen av resurserna förstärks. Skolproblemen varierar från region till region, mellan olika kommuner i samma region och även mellan skilda kommundelar och skolor. De är dock särskilt vanliga i snabbt växande kommundelar av storstadskaraktär. Vi anser att en resursökning till skall fördelas utifrån behovet att särskilt i sådana områden öka antalet vuxna för att åstadkomma en bättre arbetsmiljö. I syfte att öka personalen i det direkta skolarbetet föreslår vi därför att det nya anslaget Särskilda åtgärder på skolområdet tillförs 40 milj. kr. utöver regeringens förslag. Som framhållits i den socialdemokratiska utskottsgruppsmotionen om statsbidragen till grund- och gymnasieskolan bör detta ske utan reduktion av statsbidraget till lärarlöner. De nya resurserna som enligt vår mening bör tillföras skolan skall användas för behovsorienterande insatser och inriktas på att ge ytterligare hjälp och stimulans åt svagare elever, utöver vad som kan åstadkommas genom de i princip oförändrade resurser kommunerna enligt vår mening bör erhålla direkt. Av statsfinansiella skäl är det inte möjligt att en resursökning kan ske i alla skolor. Olika skolors behov måste vägas mot varandra, och en prioritering göras var de extra resurserna får störst positiv effekt. Vi vill särskilt peka på de utpräglade problem som finns i och i anslutning till storstäderna och främst nybyggda stadsdelar i en del andra kommuner. Där har skolorna ofta höga klassmedeltal och en hög personalomsättning. Risker finns att barn och ungdomar i sådana kommuner eller kommundelar får en särskilt utsatt skolsituation. Detta kommer oftast till konkreta uttryck på högstadiet men kan i stor utsträckning förebyggas genom en behovsstyrd resursfördelning till låg- och mellanstadiet. En hög andel invandrarbarn och en hög andel ungdomar som tenderar att avsluta sin skolgång utan fullständig grundskoleutbildning bör också utgöra en grund för fördelningen av de extra resurserna. Olika försök i syfte att åstadkomma en totalt sett bättre arbetsmiljö bör särskilt uppmärksammas och stimuleras vid fördelningen. Ju yngre eleverna är desto viktigare roll spelar skolan i förebyggande och fostrande syfte. Låg- och mellanstadieåren är avgörande för att eleverna skall vilja utveckla en vana till skapande arbete och självständigt tänkande. Detta är grunden för allt socialt samarbete, omsorg om andra och ansvar. Det är därför angeläget att de lägre stadiernas behov av ökad vuxenkontakt beaktas liksom möjligheterna att stärka kontakterna mellan förskolan och lågstadiet. Nuvarande länsskolnämndsresurs är uppdelad i insatser för undervisning resp. andra insatser. I propositionen om nytt statsbidrag till grundsko lan (prop. 1977/78:85) betonades att denna inte borde låsas i en permanent organisation utan främst användas för tillfälliga och särskilda behov. i erhåller innevarande år 0.040 veckotimmar per elev, länsskolnämnderna i resp. vardera per elev och övriga länsskolnämnder per elev. Genomsnittet i landet är per elev. Det nya anslaget skall enligt uttalande i budgetpropositionen fördelas av mellan länsskolnämnderna efter samma proportioner på grundval av det beräknade elevunderlaget i grund- och gymnasieskolan. Om man från det i budgetpropositionen angivna anslaget på 200 milj. kr. frånräknar den del som tillförts detta genom överföring av medel från gymnasieskolan (17 milj. motsvarar det nya anslaget ca 0.036 veckotimmar per elev i hela landet. Omräknat per län blir tilldelningen per elev, med den proportionella fördelningen som anges i propositionen, ca 0,055 i , 0,048 i och samt 0,028 i övriga län. Vårt förslag innebär att genomsnittet i landet för vad som går under beteckningen länsskolnämndsresursen blir per elev. Fördelningen mellan länen, vilken i fortsättningen skall ske av , bör ske med riktpunkten att erhåller per elev, och 0,07 samt övriga län 0,03. Det innebär en fördubbling av denna behovsinriktade fördelning av resurserna till skolan i storstadsområden som kommuner med likartade problem i övriga landet också kan påräkna visst ytterligare stöd. medger vårt förslag om att tillföra anslaget ytterligare 40 milj. kr. att drygt 5 milj. kr. kan disponeras för förstärkningsåtgärder i gymnasieskolan utöver regeringens förslag. I första hand bör också här gymnasieskolor med utpräglade storstadsproblem komma i fråga vid fördelningen av medlen. Fördelningen mellan undervisningsinsatser och andra insatser bör vara desamma som f. n. gäller för länsskolnämndsresursen, dvs. ca två tredjedelar för undervisning och ca en tredjedel till andra insatser (UbU 1977/ 78:21). I likhet med vad utskottet då anförde bör någon exakt gräns inte sättas upp. Genom dessa extra resurser kan man i skolor med utpräglade storstadsproblem anställa fler lärare men även annan personal med erfarenhet från skola eller från barn- och ungdomsverksamhet. De många problem som möter ungdom vid övergången mellan skola och arbetsliv måste enligt vår mening ägnas väsentligt ökad uppmärksamhet. Ett viktigt instrument för att orientera eleverna om utbildning och arbetsmarknad, öka deras självkännedom och vidga perspektiven inför utbildnings- och yrkesval är skolans studie- och yrkesorientering (syo). Det grundläggande beslut om den nuvarande organisationens resurser fattades 1971 (prop. Bestämmelserna om resurstilldelning innebär bl. att kommuner med ett stort elevantal är något missgynnade i förhållande till andra kommuner. Av de skäl vi utvecklat inledningsvis finns det anledning att förstärka syo-resurserna i de större kommunerna. Vi vill erinra om att vi i vår motion om insatser för barns och ungdomars levnadsmiljö och uppväxtvillkor m. m. föreslagit förstärkningar av motsvarande natur. Syon för invandrare föreslås tilldelas generösare resurser. Särskilda medel för att förmå flickor att välja tekniskt-naturvetenskaplig utbildning anvisas. Och en försöksverksamhet för att skolan skall kunna ta sig an de ungdomar som erfarenhetsmässigt har de största svårigheterna på arbetsmarknaden föreslås. Tillsammans med de förslag om ökade syoresurser som här läggs fram innebär det en väsentlig satsning på åtgärder som kan stärka ungdomars möjligheter till utbildning, arbete eller praktik. Bestämmelserna om statsbidrag till studie- och yrkesorientering i och gymnasieskolan är så utformade att kommuner med ett högt elevantal erhåller ett lägre antal grundbelopp i förhållande till antalet elever än kommuner med ett mindre antal elever. Bidrag utgår med grundbelopp som framräknas med utgångspunkt i antalet elever (jämförelsetal). Systemet åskådliggörs genom följande tablå. jämförelsetalet divideras med 750 har i anslagsframställning för /82 redovisat effekterna av detta system. I grupp I finns det 49 kommuner med ett lägre jämförelsetal än 750. Dessa tilldelas ett grundbelopp per kommun. Medeltalet elever per grundbelopp är i dessa kommuner 583. 69 kommuner befinner sig inom det intervall som medför 1,5 grundbelopp. Här är medeltalet elever per grundbelopp 618. I 98 kommuner med delningstalet 750 är medeltalet elever per grundbelopp 747. 82 kommuner har fler elever än 3000 varvid delningstalet 800 skall tillämpas. Här är medeltalet elever per grundbelopp 779. Medeltalet elever per grundbelopp varierar sålunda mellan 583 och 779. Om man tittar på enskilda kommuner finns det flera med ett elevantal som väsentligen understiger 500 per grundbelopp, några t. o. m. under 400 elever. Bland kommuner med fler än 3000 elever finns det flera med ett elevantal som överstiger 800 per grundbelopp, t. ex. , , , , , , , , , , och . Ungdomsproblemen, inte minst den ofta svåra situationen för ungdomarna på arbetsmarknaden, i de stora kommu nerna motiverar enligt vår mening att dessa skillnader i syo-resurserna minskas. Bestämmelserna bör således enligt vår mening ändras så att jämförelsetalet divideras med 700 i samtliga kommuner med fler än 3000 elever. Regelsystemet skulle då bli följande: jämförelsetalet divideras med 750 jämförelsetalet divideras med 700 Ett sjuttiotal kommuner skulle därmed få en ökning av resurserna för syo, som måste bedömas som synnerligen angelägen. Här kan nämnas kommuner som , , , , och , Socialdemokraterna har framfört förslag om att förstärka syon i kommuner med stora ungdomsarbetslöshetsproblem (senast i motion 1978/79:630), vilket avslagits av den borgerliga majoriteten. Med hänsyn till skolans uppföljningsansvar och ett försämrat arbetsmarknadsläge för ungdomar anser vi det nödvändigt att utökningen nu kommer till stånd. Vårt förslag i denna motion innebär ett ökat behov av drygt 106 grundbelopp inkl. tillägg för verksamhetsbidrag motsvarande sammanlagt drygt 12 milj. kr. Vi har då baserat våra beräkningar på elevantalet i kommunerna /80. 5 Insatser mot social utslagning m. m. krävde den socialdemokratiska partikongressen krafttag mot den sociala utslagningen och mot missbruket av alkohol och narkotika. Här drogs riktlinjerna upp för en offensiv mot de missförhållanden i samhället som leder till social utslagning och missbruk och till stöd och hjälp för de människor och deras anhöriga som drabbas av missbruksproblem. Socialdemokraterna lade i åren 1979 och 1980 fram omfattande riksdagsmotioner (motion 1978/79:600 och 1979/80:283) med förslag om en samlad aktion mot den sociala utslagningen och ett 100 milj. kr. program mot alkohol- och narkotikamissbruket. Det socialdemokratiska förslaget vann en viss framgång under vårriksdagen 1980. Då fattades en rad beslut, grundade på vår partimotion, bl. a. följande: O anslagen för insatser mot missbruket höjdes med 10 milj. kr. O ett särskilt samordningsorgan för alkoholfrågor inrättades O spritfri statlig representation infördes O förbud för företag att representera med sprit genom skatteavdrag I årets budgetproposition läggs på förslag av samordningsorganet för alkoholfrågor fram ytterligare flera av de förslag som ingick i vårt flerårsprogram, bl. a. insatser inom skolan, fördjupad opinionsbildning mot drogkulturen samt utvecklingsarbete inom vårdområdet. Insatser mot den sociala utslagningen måste göras på en bred front. Det handlar om ekonomisk politik, arbetsmarknadspolitik, insatser för barn och ungdomar m. m. Det handlar om förebyggande åtgärder av allmänpolitisk karaktär. I denna motion tar vi upp förslag som kan sägas vara mera direkt förebyggande för att minska missbruksproblemen och för att förbättra förhållandena för dem som drabbas av missbruksproblem. Vi föreslår att sammanlagt 30 milj. kr. anslås nästa budgetår för i första hand insatser i storstadsområdena. Våra förslag omfattar följande punkter: Stöd till socialt arbete och information i arbetslivet Stöd till genomförande av kommunala handlingsprogram för förbättring av särskilt utsatta ungdomsmiljöer samt stöd till alkoholfri. Förstärkta rehabiliteringsinsatser för missbrukare genom satsning Försök med nya vård- och behandlingsmetoder inom öppenvården Krav på förslag hur akutvården (de s. k. tillnyktringsenheterna) skall organiseras och finansieras Stöd till sociala projekt mot prostitutionen inom storstads Information om missbruksfrågor under graviditeten Fler kvarterspoliser till storstadsregionerna Fler tulltjänstemän i storstadsregionerna för bekämpande av Ökat stöd till det internationella samarbetet (2)' ' Finansieras av biståndsmedel Stöd till socialt arbete och information i arbetslivet I strävan att vidga åtgärderna mot i första hand alkoholskadorna men även andra följder av drogmissbruk spelar insatserna i arbetslivet en central roll. Vi har tidigare framhållit hur brister i arbetslivet kan leda till att den enskilde får alkoholproblem. Ofta framträder en människas problem med alkohol först på arbetsplatsen. De allra flesta har säkert erfarenhet av enskilda människors alkoholproblem just från arbetslivet. för alkoholfrågor disponerar innevarande budgetår drygt 5 milj. kr. för riksomfattande informationskampanjer. I stort sett hela detta belopp har använts för kampanjer inom arbetslivsområdet. Staten bör i fortsättningen ställa medel till förfogande på ett enkelt och smidigt sätt. Vi föreslår därför att de fackliga huvudorganisationerna er håller ett stöd motsvarande . per medlem för kamratstödjande insatser. Härför beräknas 4,1 milj. kr. till LO, 2 milj. kr. till TCO och SALF samt 0,4 milj. kr. till /SR, dvs. totalt 6,5 milj. kr. Därmed frigörs drygt 5 milj. kr. som kan disponera för andra angelägna insatser inom ramen för folkrörelsernas arbete. Medlen bör anvisas under ett förslagsanslag benämnt Bidrag till socialt arbete och information i arbetslivet. /82 bör anslaget föras upp med 6,5 milj. kr. Kommunala handlingsprogram för insatser i utsatta ungdomsmiljöer Det finns många dåliga, passiviserande och destruktiva ungdomsmiljöer särskilt i storstadsområdena. En allmän erfarenhet är att ungdomsproblemen med alkohol, narkotika m. m. ofta är koncentrerade till vissa delar av en kommun.