ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G402289 · 1981-01-16 00:00:00 — av om uppbörden av hundskatt Uppbörden av hundskatt är för de flesta kommuner förenad med stora problem. I en del kommuner är allmänhetens respekt för att anmäla innehav av hund och därmed också för att betala skatten skrämmande dålig. Kommunerna får därför stora problem med uppbörd och kontroll. En alternativ möjlighet vore att hundskatten betalades genom att beloppet påfördes den slutliga skattsedeln. Den enskilde skulle då i sin självdeklaration på heder och samvete få ange om han är ägare av hund. Detta skulle sannolikt medföra att fler hundägare än f. n. skulle komma att erlägga hundskatt. Med stöd av det anförda hemställs att hos regeringen begär en snabbutredning om förutsättningen för ett upptagande av hundskatt i enlighet med vad som föreslagits i motionen.
mot · G402290 · 1981-01-14 00:00:00 — om information till skattebetalarna Av min skattsedel framgår hur mycket skatt jag erlagt för året. Däremot lämnar kommunen i allmänhet ingen som helst redovisning över hur min skatt och andras skatter använts. är jag medlem i en liten förening om ca 100 medlemmar med en årsavgift av . Denna förening avlämnar en redovisning rörande utgifter och inkomster och skulder, snyggt och prydligt tillsammans med en revisionsberättelse. Går vi till något större företag, t. ex. Statsföretag, ger detta ut en påkostad publikation i frågan. Före den sista kommunreformen var det inte ovanligt att samtliga kommuner till skattebetalarna lämnade redogörelser av detta slag, ofta även med förteckning över kommunalt förtroendevalda. Enligt min mening borde varje kommun vara skyldig att avge en verksamhetsberättelse. Denna borde innehålla en sammanfattning av de viktigaste händelserna - dvs. investeringarna , redovisning av samtliga utgifter och inkomster samt en uppställning av budgeten för . I redovisningen bör för varje nämnd anges antal personal, lönesumma och omkostnader. Önskvärt vore att man uppgav de sociala avgifter som belastade kommunen som arbetsgivare. Kostnaderna för utarbetandet borde vara rimliga. Beträffande tryckningen bör man inte låta någon reklambyrå ta hand om detta utan nöja sig med billigt utförande. Många kommuner trycker efter varje val upp en förteckning med fotografier över ledamöterna i kommunfullmäktige. Det är inget fel i detta. Men kommunmedborgarna är förmodligen mer intresserade av hur kommunen sköts än av hur en fullmäktigeledamot ser ut. För ett genomförande av det som ovan föreslagits krävs troligen ett tillägg till kommunallagen av *. ex. följande lydelse: Kommunstyrelsen skall på ett lämpligt sätt delge skattebetalarna uppgifter om kommunens ekonomi och budget. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att beslutar anhålla att regeringen låter utreda frågan om information till skattebetalarna.
mot · G402291 · 1981-01-15 00:00:00 — av om beskattning av terrängskotrar Huvuddelen av de drygt 70 000 registrerade terrängskotrarna i vårt land torde enbart användas för nöjeskörning och rekreation. Man kan därför fråga sig varför dessa inte belastas med en skatt motsvarande fordonsskatt. Jämför vi, finner vi att praktiskt taget alla motorfordon med undantag av mopeder beskattas. Ja, inte endast motorfordon som bilar och motorcyklar utan även släpvagnar och t. o. m. jordbrukstraktorer. Utan att göra jämförelse kan erinras om att även innehav av minsta hund över viss ålder beskattas. Utan tvivel ger snöskotern möjligheter för många att komma ut i naturen och även för rörelsehandikappade att nå områden utan vägförbindelser. För exempelvis samerna, skogsbruket och annan verksamhet i fjällen samt för idrottsföreningar m. m. är skotern av mycket stor betydelse liksom för dem som bor i mer eller mindre väglösa områden. Däremot är det inget tvivel om att nöjeskörningen med skotrar medför vissa problem. De som bor i områden där skoterkörning förekommer upplever den ofta som mycket störande. Djurlivet störs, och många exempel finns på hur djur hetsats såväl oavsiktligt som avsiktligt. Skador på skog och mark och särskilt på skogsplanteringar uppstår på grund av skoterkörning, även om den egentligen är förbjuden på mark där skador befaras. I då samhället på olika sätt måste eftersträva att få bättre balans mellan utgifter och inkomster är det naturligt att försöka finna nya skatteobjekt som kan upplevas som rättvisa och som inte blir hämmande för landets ekonomiska utveckling. Införande av skatt eller avgift på fritidsbåtar är ett exempel härpå. Enligt min mening bör en skatt motsvarande fordonsskatt införas för terrängskotrar. Undantag från skatteplikt bör därvid medges dem för vilka skotern är erforderlig för näringsverksamhet eller speciell bostadsort som t. ex. saknar av bilväg året om. Eftersom terrängskotrarna enligt bilbesiktningskungörelsen (1972:599) inte får användas utan att vara registrerade bör införande av en årlig skatt på dem inte vara praktiskt eller administrativt svårt att genomföra. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag till lagstiftning om beskattning av terrängskotrar med möjlighet till undantag för 1980/81:291 12 dem som erfordras för näringsverksamhet eller speciell bostadsort.
mot · G402294 · 1981-01-15 00:00:00 — av m. fl. om höjning av skogs vårdsa vgiften Med hänvisning till motion om förhöjt anslag till skogsvårdsstyrelserna föreslår vi en höjning skulle för varje enskild skogsägare inte bli särskilt märkbar. Däremot skulle det sammantagna beloppet, om det används till att stärka resurser, få stor betydelse för skogsnäringen. Med hänvisning till ovanstående föreslås Lag om ändring i lagen om skogsvårdsavgift Härigenom förordas att 1 § lagen om skogsvårdsavgift skall ha nedan angivna lydelse: Den, för vilken taxering till kom- Den, för vilken taxering till inkomstskatt såsom skatte- munal inkomstskatt såsom skattepliktig inkomst upptagits garantibe- pliktig inkomst upptagits garantibelopp för jordbruksfastighet, som vid lopp för jordbruksfastighet, som vid fastighetstaxering åsatts delvärdet fastighetstaxering åsatts delvärdet skogsbruksvärde, är skyldig erlägga skogsbruksvärde, är skyldig erlägga Sådan avgift utgår skogsvårdsavgift. med av med av Denna lag träder i kraft och skall tillämpas från och med detta datum. att beslutar att anta följande (vpk) (vpk) (vpk) -H. (vpk) (vpk) (vpk)
mot · G402295 · 1981-01-15 00:00:00 — av och om sänkning av promillegränserna vid trafikonykterhetsbrott Det har beräknats att det begås ca tre miljoner trafikonykterhetsbrott i , varav endast 20 000 upptäcks. Att fler ej upptäcks beror främst på att polisens resurser ej räcker till för att kunna kontrollera alla. Vid de speciella kontroller som sätts in visar det sig dock att allt fler tyvärr gör sig skyldiga till trafikonykterhetsbrott. Alkoholen är också en väsentlig faktor vid många trafikolyckor. I ca 1/3 av dödsolyckorna i tafiken är alkohol med i bilden. Det har också visat sig att i allt flera singelolyckor med dödlig utgång har forskare hävdat att mer än hälften av de dödade varit alkoholpåverkade. De nuvarande gränserna för rattonykterhet och rattfylleri är resp. 1,5. Den senaste tidens forskning har dock konstaterat att prestationsförmågan försämras vid klart lägre gränser än . Detta visar att våra nuvarande promillegränser är för höga. Det kan anmärkas att lägsta gräns i verkligheten är 0,64 resp. 1,64 då en s. k. osäkerhetsmarginal om regelmässigt läggs till. Då även små doser alkohol är en stor trafikfara, borde egentligen samma stränga regler gälla i fråga om nykterhet för biltrafiken som för trafikflyget. En minskning av promillegränsen till för rattonykterhet och 1,0 för rattfylleri bör komma till stånd. Med de moderna metoder som finns att tillgå torde även rättssäkerhetsaspekterna kunna tillgodoses. En sänkning av straffbarhetsgränserna får självfallet inte leda till att påföljden skulle bli reducerad. Med tanke på de förödande konsekvenserna för trafikanter och/eller medtrafikanter måste samhället se allvarligt på dessa trafiksäkerhetsbrott. Vid trafik till sjöss saknas f. n. bestämmelser om promillegränser. Av alla dem som drunknar är alkoholpåverkade. Vid inträffade båtolyckor och i synnerhet vid småbåtsolyckor är många av förarna alkoholpåverkade. Med de snabba fritidsbåtar som finns är alkoholpåverkade båtförare en stor trafik- och olycksfallsrisk. som avlämnade sitt betänkande 1974 avstyrkte en promillegräns bl. a. med den motiveringen att fritidsbåtar även används för övernattning. Med samma motivering skulle ju då t. ex. bilar med husvagn också vara undantagna från promilleregeln. Det naturliga är väl i stället att samma trafikregler gäller till sjöss som på land. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs* att hos regeringen begär att en ändring görs i nuvarande trafikbrottslag innebärande att promillegränsen för rattonykterhet sänks till och för rattfylleri till , () () *Se även motion 1980/81:662
mot · G402299 · 1981-01-16 00:00:00 — av m. fl. om etableringsbestämmelserna för tandläkare Tillgången på tandläkare kommer snabbt att bli mycket god. Det kan t. o. m. uppstå svårigheter för nyexaminerade tandläkare att efter en lång och för dem själva och samhället kostbar utbildning få arbete inom sitt yrke. Antalet lediga tjänster inom folktandvården är litet och en tandläkare kan inte fritt etablera sig i egen eller annan arbetsgivares privata verksamhet. som det i vårt land finns fler tandläkare per invånare än någon annanstans finns områden i landet där tandvårdsköerna är långa och det är mycket svårt för vuxna att få tandvård. Det snabbt uppkommande överskottet på tandläkare bör utnyttjas för att styra vårdresurser till de delar av landet där brist finns. En full etableringsfrihet i underförsörjda områden bör i detta syfte införas. Därvid bör för unga tandläkare med ringa erfarenhet etablering i kompanjonskap eller anställningsförhållande till äldre kollega stimuleras. Detta öppnar möjligheter för rationellt utnyttjande av tekniska och andra resurser som det också ger äldre tandläkare, som så önskar, möjlighet att successivt trappa ner sin arbetstid. En avveckling av etableringsinskränkningarna bör alltså ske med början i de områden där det synes mest aktuellt att öka antalet tandläkare. Under hänsynstagande till tandvårdsköer, verksamma tandläkares medelålder och geografiska förhållanden m. m. bör i samråd med kartlägga på vilket sätt detta skall genomföras. Med hänvisning till ovanstående hemställer vi att begär att regeringen skyndsamt föranstaltar om successivt upphävande av inskränkningar i etableringsfriheten för tandläkare i enlighet med vad i motionen anförts. () ()
mot · G402300 · 1981-01-15 00:00:00 — av och om beräkningen av pensionsgrundande inkomst Traktamenten och liknande förmåner i enskild tjänst skall vid deklarationen upptas som inkomst varefter avdrag medges för de kostnader som har betalats med den erhållna ersättningen. I den mån traktamenten och avdrag överensstämmer med de statliga bestämmelserna godtas detta som regel utan närmare redovisningar. I många fall sker dock utbetalningarna av traktamenten enligt andra grunder än de som gäller för de statliga ersättningarna. I dessa fall sker ofta olika bedömningar och inte sällan begränsas avdragen. Utgivna traktamenten beskattas sålunda och betraktas då som en vanlig löneförmån. Inom flera branscher kan det röra sig om ansenliga belopp, exempelvis inom byggnadssektorn och för resemontörer. Det beskattade extra beloppet betraktas dock regelmässigt inte som pensionsgrundande inkomst, varför den felaktigheten uppstår att inkomstskatt får betalas för en inkomst som inte ger pensionsrätt. Arbetsgivaren betalar då heller inte in sociala avgifter för beloppet. Detta anser vi vara felaktigt av två skäl, dels erhåller arbetstagaren inte sina lagenliga sociala förmåner, dels kan vissa arbetsgivare på detta sätt undgå att betala in riktiga sociala avgifter. Enligt vår uppfattning bör tillämpningen av gällande bestämmelser ändras så att förmåner som beskattas som förtäckt lön, i stället för uppgiven ersättning för kostnader, får räknas som pensionsgrundande inkomst och att vederbörande arbetsgivare i efterhand påförs avgifter i överensstämmelse med den ändrade taxeringen. För att undvika arbete med bagatellartade summor kan ett bottenbelopp införas på exempelvis . från varje arbetsgivare. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att hos regeringen begär förslag till ändring av sättet att beräkna pensionsgrundande inkomst och därmed sammanhängande avgiftsberäkning i enlighet med motionen. () ()
mot · G402302 · 1981-01-16 00:00:00 — av m. fl. om viss rätt till sjukpenning vid graviditet Forskning vid har visat ett klart samband mellan miljöriskerna vid denna industri och fosterskador. Miljöproblemen där har gett just denna industri smeknamnet smutsigaste industri. Detta beror till en del på att just denna industri blivit föremål för mycket forskning. Nya forskningsprojekt pågår och planeras. Just riskerna för gravida kvinnor har väckt stor uppmärksamhet. När någon behöver byta miljö bör naturligtvis först möjligheten av en omplacering undersökas. Det kan emellertid inte alltid ordnas på eller kanske . En kvinna som arbetade vid gick till företagsläkaren då hon blivit gravid. Läkaren ansåg att hon på grund av riskerna för fosterskador skulle lämna den arbetsplats hon hade. En omgående omplacering var inte möjlig. Läkaren sjukskrev henne för att hon skulle vara ekonomiskt skadeslös i avvaktan på annan placering. vägrade ersättning med hänvisning till att hon inte var sjuk. kunde fackföreningen och företaget komma överens om ersättning i detta fall. Men skulle det bli många liknande fall på en gång eller i andra företag, mindre och svagare än det omnämnda, är det inte säkert att företaget kan betala lön . Detta kan i sin tur medföra svårigheter för kvinnor i fertil ålder att få arbete och det försvårar jämställdhetssträvandena. Strävan bör hos alla företag vara att åstadkomma en så god miljö att t. ex. gravida kvinnor inte utsätts för särskilda risker. Men det tar tid att uppnå detta vid och andra företag som har samma riskbild, även om det inte är forskningsmässigt klarlagt på samma sätt. Därför vore det rimligt att kunna ge sjukpenning i förebyggande syfte för att skydda ofödda barn och förebygga det lidande ett medfött handikapp innebär. Med hänvisning till det anförda förslår vi att uttalar att reglerna för sjukpenning ändras så att sjukpenning i förebyggande syfte kan utgå till gravida mödrar då det gäller ett väntat barns liv och hälsa, och inga andra utvägar finns. () ()
mot · G402303 · 1981-01-16 00:00:00 — av och om kontrollen av konsumtionsvatten Genom den ökade föroreningen av vår miljö och den ökade kunskapen om olika ämnens positiva och negativa betydelse för vår hälsa i det alltmer komplicerade samhället har kraven ökat på möjligheterna till en effektiv forskning kring och analys av vattenkvalitet. Vatten används som livsviktigt födoämne, för tvätt och rengöring, för bad och för bevattning av grödor, som i sin tur kan komma att tjäna som föda åt djur och människor. Dessa olika användningsområden ställer delvis olika krav på kemisk och biologisk sammansättning av vattnet. Vatten har i naturen olika sammansättning och tillblandning av olika spårämnen. Genom förorening och under distribution kan ytterligare organiska och oorganiska ämnen, bakterier och andra organismer komma att tillföras eller eventuellt avlägsnas. Kunskapen om dessas betydelse i olika koncentrationer är i snabb utveckling. Man kan peka på insikten om spårämnet fluors stora betydelse för tandhälsan eller upptäckten av att koppar eller nitriter i vissa koncentrationer inverkar menligt på små barns hälsa. Osäkerhet råder däremot på många andra olika områden, t. ex. huruvida asbest eller aluminium under vissa förhållanden kan vara skadliga. Även när det gäller biologiska föroreningar är snabb och effektiv forskning av nöden. Förvirringen beträffande hur och var eller när och varför vatten skall analyseras är stor. Såväl hälso- och sjukvårdsutredningen som hälsovårdsstadgeutredningen har berört problemen beträffande vilken myndighet som skall svara för den centrala tillsynen av och kontrollen av konsumtionsvatten. a. har hälso- och sjukvårdsutredningen påpekat att ställningstagande beträffande omgivningshygieniska avdelningens vid framtida organisationstillhörighet borde avgöras innan man tar ställning till konsumtionsvattenkontrol lens förläggning. Sedan omgivningshygieniska avdelningen nu ersatts av statens miljömedicinska laboratorium synes det angeläget att kontrollen av och forskningen kring konsumtionsvattnets sammansättning snabbt läggs under en enda statlig tillsynsmyndighet så att oklarhet om organisationen försvinner. Statens miljömedicinska laboratorium i samarbete med statens bakteriologiska laboratorium och med som tillsynsmyndighet torde förfoga över erforderlig kompetens och resurser för den kemiska och biologiska analysen och fastställandet av gränsvärden för ämnen i konsumtionsvatten, oberoende av vad vattnet skall användas till. För att undvika uppbyggande av parallella laboratorieresurser och kontrollfunktioner hos andra myndigheter bör kontrollen samlas på detta sätt. Detta hindrar inte att frågorna om distribution, resursplanläggning m. m. angående vattentillgångar läggs under annan myndighet. Med hänvisning till ovanstående hemställer vi att hos regeringen anhåller om sådana åtgärder att oklarheten beträffande konsumtionsvattenkontrollen bringas att upphöra och kontrollen samlas under myndighetsområde. () ()
mot · G402304 · 1981-01-16 00:00:00 — 1980/81 304-313 av m. fl. I en motion av socialdemokraterna i socialförsäkringsutskottet yrkas bl. a. på återgång till tidigare regler om basbeloppet i den allmänna pensioneringen. En sådan ändring har betydelse även för dem som uppbär bidragsförskott. På de skäl som anförs i nämnda motion avstyrks den föreslagna höjningen av bidragsförskottet med en procentenhet. Med stöd av det anförda hemställs 1. att avslår regeringens förslag om ändring i lagen om bidragsförskott, 2. att till Bidragsförskott () för /82 anvisar ett i förhållande till regeringens förslag med . minskat förslagsanslag av . (s) () () () () () () () ()
mot · G402305 · 1981-01-15 00:00:00 — av och om fosterföräldrars rättsliga ställning I lag om samhällets vård av barn och ungdom (barnavårdslag) av framgår barns och föräldrars rättsliga ställning. I nämnda lags 7 kap., som behandlar fosterbarnsvårdm. m., står följande lagtext i 50 §: Om det skulle vara till avsevärd skada för ett fosterbarn att skiljas från fosterhemmet, äger barnavårdsnämnden i den kommun, där fosterhemmet finns, t. v. förbjuda föräldrarna eller annan som har vårdnaden om barnet att taga det från fosterhemmet. Är förbud som avses i första stycket av sannolika skäl påkallat men har erforderlig utredning icke hunnit slutföras, må nämnden meddela förbud att gälla i avbidan på att ärendet kan slutligt avgöras, dock högst . Med den lagstiftning vi har på det här området kommer fosterföräldrar i en ställning som gör dem mer eller mindre rättslösa. fosterföräldrar har inte samma rätt som biologiska föräldrar att överklaga en - eller i modernare skrivning en familjevårdsektions beslut i länsrätt, kammarrätt eller regeringsrätt. Detta ställer långt gående krav på barnavårdsmyndigheterna att alltid bedöma varje fall fullt rättvist, eftersom deras beslut inte går att överklaga och därmed prövas i ytterligare en eller flera instanser. I det praktiska livet möter vi tyvärr nu och då fall som inte anses ha fått en från alla parters sida fullt rättvis bedömning. Just upprörs massor av människor av ett beslut som medför förflyttning av två syskon från ett fosterföräldrahem i till . Dessa barn har under varit placerade i detta fosterhem och skall nu mot sin och fosterföräldrarnas vilja ryckas upp för att placeras i ett nytt fosterhem i . Alla rättsliga möjligheter enligt nu gällande lag är tydligen uttömda. Enligt lagen torde följaktligen barnavårdsmyndigheterna ha handlat rätt, trots att beslutet sker emot barnens och fosterföräldrarnas vilja. För en utomstående är det svårt att sätta sig in i det mänskliga lidande ett dylikt beslut kan innebära. I utredningen om barnens rätt (Ju 1977:08) kan man förvänta sig att frågor som berör fosterföräldrars rättsliga ställning och möjligheter att få barnavårdsmyndighets beslut prövat i annan instans kommer att tas upp till behandling. Då det emellertid enligt vår bedömning inte klart framgår av direktiven till denna utredning att så är fallet, bör uttala att så sker. Med hänvisning till det anförda föreslås att hos regeringen hemställer att utredningen om barnens rätt i tilläggsdirektiv ges uppdraget att pröva fosterföräldrars rättsliga ställning på sätt som anförts i motionen.
mot · G402306 · 1981-01-15 00:00:00 — av m. fl. om fler textade TV-program för döva Genom textning av vissa TV-program har dessa kunnat göras tillgängliga för de döva. Men många fler program skulle kunna textas. Alla de utländska filmer och olika programinslag som sänds på ett främmande språk textas så att alla hörande oavsett språkkunskaper kan tillgodogöra sig innehållet i programmen. Varför kan man då inte i större utsträckning texta också de flesta svenska programmen? Enligt radiolagen skall radio och TV hävda det demokratiska statsskickets grundidéer och enligt avtalet med staten utformas så att det tar hänsyn till olika förutsättningar hos befolkningen. Alla förproducerade program borde kunna textas inom de resurser TV förfogar över. Hela det kulturutbud som står till de hörandes förfogande kan göras tillgängligt för de döva och de gravt hörselskadade genom textning. Också vissa invandrargrupper, som klarar att läsa svenska men har svårt att förstå talspråket (speciellt olika dialekter), skulle ha glädje av fler textade program. Med anledning av det i motionen anförda hemställs att hos regeringen begär att /TV inom befintliga resurser textar program för döva enligt de intentioner som framförts i motionen. () () () () ()
mot · G402307 · 1981-01-15 00:00:00 — av m. fl. om TV-program för döva genom teckenspråk Teckenspråket är för dem som är födda döva det första språket. Det språket kan utvecklas på samma sätt som den hörande utvecklar talspråket. Om föräldrar och övriga personer omkring ett dövt barn använder .teckenspråket får barnet ett eget språk och kan utvecklas i samma takt som ett hörande barn. Med teckenspråket som grund kan barnet sedan lära sig svenska. Teckenspråket har varit satt på undantag, och det har för många nu vuxna döva blivit en extra börda på deras redan stora handikapp. Det har medfört stora luckor i kunskapsinhämtning och medföljande osäkerhet. Med hjälp av teckenspråket kan man effektivt fylla igen dessa kunskapsluckor hos många människor. På de dövas eget språk kan information även rörande svåra problem nå fram. Därför är det nödvändigt att man inom /TV tillgodoser denna språkliga minoritetsgrupp genom att börja göra t. ex. återkommande samhällsprogram i olika viktiga frågor på teckenspråket. Det bör då vara program, som är utformade med många rörliga bilder med förklaringar och information på teckenspråket. Programmen bör riktas direkt till de döva, behandla ett ämne i taget och vara allsidiga och grundliga. De bör givetvis utformas i nära kontakt med . Utbudet inom TV:s båda kanaler är stort för oss hörande, kanske alltför stort för att man skall hinna med att se och höra det man skulle vilja. Det bör inte vara någon svårighet för oss att avstå en liten del av de resurser som satsas på TV-program för hörande och omfördela detta till vissa TV-program för de döva på deras eget språk, dvs. Med anledning av det anförda hemställs att hos regeringen begär att TV-program för de döva på teckenspråket utformas hos /TV inom befintliga resurser. () () () ()