mot · G50278 · 1981-11-06 00:00:00 — 1981/82:78 av m. fl. med anledning av proposition 1981/82:44 med förslag till lag om spridning av bekämpningsmedel över skogsmark Trots att stor enighet tycks råda om nödvändigheten av att minska användningen av kemiska preparat i vårt samhälle fortsätter den att öka. I förhållande till ökade användningen av bekämpningsmedel . Detta beror uteslutande på en kraftig ökning inom industrin, medan såväl jord- som skogsbruk redovisar minskad användning. Inom jordbruket är minskningen ytterst marginell (-), medan minskningen inom skogsbruket är betydande på grund av det tillfälliga förbudet för slybekämpning med kemiska medel. Bekämpningsmedel i skogsbruket har varit en av de mest uppmärksammade och debatterade miljöfrågorna . Inte minst blev det en stor fråga valrörelse, då såväl socialdemokraterna som gjorde utfästelser om att stoppa denna användning. Detta tvingade också folkpartiregeringen att under valrörelsen besluta om en utredning om kemiska medel i jord- och skogsbruk, och en kommitté med sju ledamöter tillsattes. Uppmärksammad blev också dåvarande jordbruksministern, när denne genom massmedia vädjade till skogsbruket att uppskjuta planerade bekämpningsåtgärder. beslöt, i avvaktan på utredningens resultat, att införa ett tillfälligt förbud . Detta tillfälliga förbud förlängdes genom ett regeringsbeslut att även gälla . avlämnade kommittén ett delbetänkande (Ds Jo 1980:11) Bekämpning av lövsly. Kommittén redovisar i sitt delbetänkande tre alternativa handlingsmöjligheter i fråga om kemisk lövslybekämpning. Det första alternativet innebär att skogsägarna själva inom vissa generella ramar, som gäller för hela landet, bestämmer var kemisk lövslybekämpning skall förekomma. Det andra alternativet innebär, enligt kommitténs majoritet, betydande restriktioner. Det tredje alternativet är att införa totalförbud. I sitt delbetänkande förordar kommitténs majoritet att alternativ två genomförs. Efter remissbehandling av delbetänkandet föreligger nu regeringens förslag till lag om spridning av bekämpningsmedel över skogsmark. I propositionen föreslås en ny lag varigenom sådan spridning, avsedd för bekämpning av lövsly, i princip förbjuds. Kommitténs förordande av alternativ två var inte enhälligt. Vpk:s representant reserverade sig till förmån för förbudsalternativet. Eftersom hela delbetänkandet inkl. reservatidnen finns bifogat som bilaga till propositionen, anser vi det inte nödvändigt att upprepa allt vad som anförs i reserva1 1981/82. tionen, varför vi här närmast kommer att beröra vad som föreslås i propsitionen. Lagförslaget innebär ett principbeslut om förbud, men får medge undantag från förbudet. Vidare sägs att stor hänsyn skall tas tili kommunernas uppfattning. Första paragrafen fastslår sålunda att spridning över skogsmark av bekämpningsmedel, avsedda för bekämpning av lövsly, är förbjuden. Andra stycket berör metoder där enskilda trädstammar behandlas med bekämpningsmedel. Där avses inte den föreslagna lagen gälla. Detta är mycket anmärkningsvärt. Vad som hitintills har framkommit är det absolut sämsta alternativet vid kemisk bekämpning, att använda metoder. Den som utför bekämpningen kommer då på flera sätt i kontakt med bekämpningsmedlet. Andra stycket i denna paragraf visar endera på okunnighet eller en anmärkningsvärd nonchalans inför riskerna för skogsarbetarnas hälsa. Spridning av kemiska medel med metoder skulle möta motstånd från skogsarbetarna och deras fackliga organisationer. Vi anser det vara helt orimligt att sådana undantag finns inskrivna i lagen. Andra paragrafen anger vilka krav som måste uppfyllas för att dispens från förbudet skall medges. Första momentet anger att skogsmarken skall ha liten betydelse för friluftslivet, naturvården och den lokala befolkningens trivsel. Det sista är mycket märkligt; här görs människors oro och rädsla för de kemiska medlens skador till en trivselfråga. Detta om människornas trivsel återkommer även i paragraf fyra, när det gäller kommunens bedömning. Andra momentet anger undantagen om kravet enligt 7§ i skogsvårdslagen i fråga om återväxt av skog inte rimligen kan tillgodoses genom röjning med mekaniska metoder med hänsyn till skogsmarkens läge och beskaffenhet, skogsbeståndets sammansättning och tillgången på arbetskraft. Här måste frågetecken sättas för vad som avses med skogsmarkens läge och beskaffenhet. Detta kan inte, annat än i några extrema fall, utgöra något hinder för mekaniska metoder. Har man dels avverkat det gamla beståndet, dels gjort skogsvård, t. ex. genom plantering, så borde det rimligen även vara möjligt att utföra mekanisk röjning. Vad sedan gäller om vem som skall yttra sig om tillgång till arbetskraft, måste detta enligt vår mening inhämtas från arbetsmarknadsmyndigheterna, i detta fall arbetsförmedlingen, inte från som föreslås i propositionen. Tillgång till arbetskraft är till stor del en fråga om planering, utbildning och upplysning. Alla skogslän redovisar en mycket stor arbetslöshet, och särskilt svår är ungdomsarbetslösheten. Men för att dessa människor skall kunna sysselsättas i skogsvård behövs utbildning och en aktiv förmedling av dessa jobb. En mycket viktig förutsättning är dock att skogsbruket planerar för röjning med metoder. Detta bör resultera i dels flera fast anställda i skogsbruket, dels anställning av tillfällig arbetskraft. Enligt propositionen innebär lagen att skogsbruket måste inrikta sig på att kemisk lövslybekämpning är en förbjuden teknik och att man därför får utnyttja mekaniska och andra röjningsmetoder samt så långt möjligt vidta förebyggande åtgärder för att lösa lövslyproblemet. Vidare påstås att med hänsyn till den förordade lagstiftningens restriktiva utformning bör antalet dispensärenden bli begränsat. Det kan svårligen bedömas om dessa antaganden är riktiga. Tvärtom finns det anledning att ställa sig tvivlande till om den föreslagna lagen kommer att bli så restriktiv som här antyds. Dessa tvivel grundas bl. a. på att bemyndigas att meddela anvisningar till bedömningen om behovet från skogsvårdssynpunkt av att i det enskilda fallet använda bekämpningsmedel. Vidare säger departementschefen i specialmotiveringen: Jag förutsätter att kommunens yttrande över en dispensansökan utgår från den inriktning i fråga om markanvändningen som är politiskt förankrad inom kommunen. Detta kan inte tolkas på annat sätt än att kommunernas yttranden kommer att styras av den styrka som opinionen mot kemisk bekämpning har i resp. kommun. Om så blir fallet innebär det att skogsägare i hög grad blir beroende av i vilken kommun skogsmarken är belägen, när frågan om metod för röjning avgörs. Enligt vår mening måste här skogsbruket ges en likartad behndling, oavsett var i landet skogsmarken är belägen. Vad har för mening i fråga om behovet av kemiska metoder är väl känt. Den ligger helt i linje med de krav skogsbruket har, nämligen att i största möjliga utsträckning få använda kemiska medel. Detta utgör sålunda ingen garanti för att lagen kommer att bli så restriktiv som här antyds. Betecknande är att departementschefen icke försökt uppskatta hur omfattande dispensärendena kommer att bli. Enligt vår mening måste dessa dispenser bli ytterst sällsynta, om nämnda lag skall leva upp till namnet förbudslag. Inledningsvis konstaterade vi att användningen av kemiska bekämpningsmedel i skogsbruket har varit en av de mest uppmärksammade och debatterade miljöfrågorna . Vi anser därför det vara hög tid att ett slutgiltigt beslut nu tas. För det första är det nödvändigt att skogsbruket får ett klart besked om vilka bestämmelser som framöver skall gälla för röjning och slybekämpning. Alla är väl medvetna om vår skogsnärings betydelse för vårt land. Detta är fastslaget mer än en gång. Därför är det ytterst angeläget att besked i den här frågan nu lämnas från den lagstiftande församlingen. För det andra måste de loften om ett stoppande av gifterna i skogsbruket som getts av de politiska partierna, bl. a. års valrörelse, nu infrias. För det tredje måste det till en skyndsam planering för utbildning av arbetskraft och andra åtgärder som måste vidtas för att en övergång till metoder inte skall medföra en ännu större eftersläpning i skogsvården. måste också förebyggande åtgärder skyndsamt vidtas. Avverkningsmetoderna och hur skogsuttaget görs har här en stor betydelse för graden av lövslyuppslag. bör därför i anslutning till antagandet av förbudslagen ge regeringen till känna nödvän digheten av skyndsamma åtgärder för att övergången till metoder för röjning och slybekämpning skall ske på ett bra sätt. I debatten om användningen av kemisk bekämpningsmedel framhålls det ofta att skogsbruket står för en liten del av den totala användningen. Jordbruket och industrin är de stora användarna. Men detta är inget godtagbart skäl för en fortsatt användning och ett ökande beroende av bekämpningsmedel inom skogsbruket. Inriktningen måste vara att på alla områden söka minska användningen av dessa medel och på de områden där detta är möjligt helt stoppa den. Vpk har krävt ett stopp för användningen av kemiska metoder i röjning och anser det vara möjligt att övergå till metoder utan att skogsvården eftersätts. Inte minst det förhållandet att eftersläpande skogsvårdsåtgärder, sysselsättningsproblem och ekonomiskt stöd till arbetslösa existerar jämsides talar för att så är möjligt. 1 konsekvens med våra tidigare ställningstaganden i detta sammanhang kommer vi sålunda att i första hand föreslå att besluta om ett generellt förbud utan undantagsbestämmelser och om detta inte vinner bifall i andra hand föreslå ändringar i det föreliggande lagförslaget i enlighet med det som anförts i motionen. Utöver detta föreslår vi också att beslutar ge regeringen till känna nödvändigheten av åtgärder för att en övergång till röjningsmetoder skall ske utan att skogsvården eftersätts. Med hänvisning till ovanstående föreslås 1. att med avslag på proposition 1981/82:44 beslutar anta följande förslag till Lag om spridning av bekämpningsmedel över skogsmark. Härigenom föreskrivs följande. 1 § Spridning över skogsmark av bekämpningsmedel, avsedda för bekämpning av lövsly, är förbjuden. 2 § Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mot 1 § döms till böter eller fängelse i högst . Denna lag träder i kraft då lagen (1980:368) om förbud mot spridning av bekämpningsmedel över skogsmark skall upphöra att gälla. 2. att, därest motionens förslag under punkt 1 icke vinner bifall, med ändring i proposition 1981/82:44 beslutar anta följande förslag till Lag om spridning av bekämpningsmedel över skogsmark: Regeringens förslag Motionärernas förslag Spridning över skogsmark lövsly, är förbjuden. Med spridning av bekämpningsmedel avses enligt denna lag inte metoder där enskilda trädstammar behandlas med bekämpningsmedel. från 1 § om 1. skogsmarken har liten betydelse för friluftslivet, naturvården och den lokala befolkningens trivsel och 2. kravet enligt 7 § skogsvårdslagen (1979:429) i fråga om återväxt av skog inte rimligen kan tillgodoses genom röjning med mekaniska metoder med hänsyn till skogsmarkens läge och beskaffenhet, skogsbeståndets sammansättning och tillgången på arbetskraft. I ärenden enligt 2 § skall yttrande inhämtas från kommunen och . skall vid sin prövning ta stor hänsyn till kommunens bedömning av skogsmarkens betydelse för friluftslivet, naturvården och den lokala befolkningens trivsel. 1. skogsmarken har liten betydelse för friluftslivet, naturvården och den lokala befolkningen och 2. kravet enligt 7 § skogsvårdslagen (1979:429) i fråga om återväxt av skog inte rimligen kan tillgodoses genom röjning med mekaniska metoder med hänsyn till skogsmarkens läge och beskaffenhet, skogsbeståndets sammansättning och tillgången på arbetskraft. I ärenden enligt 2 § skall yttrande inhämtas från kommunen, och arbetsmarknadsmyndigheterna. skall vid sin prövning ta stor hänsyn till kommunens bedömning av skogsmarkens betydelse för friluftslivet, naturvården och den lokala befolkningen. 3. att uttalar sig för särskilda åtgärder för att främja en övergång till röjningsmetoder i enlighet med vad som sägs i motionen samt ger regeringen detta till känna. (vpk) C.-H. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)